УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
грудня    2007р.                                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної
А.Т.,  Вакарук В.М. ,  Меленко О.Є.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську справу за

позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції,  відділення

державного казначейства в м. Ужгороді,  ТОВ „Професіонал" та Ужгородського

міськвиконкому про відшкодування матеріальної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1         на       ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від

19.05.2005р.,  -

встановила:

В червні
2003р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної податкової
інспекції,  відділення державного
казначейства в м. Ужгороді,  ТОВ
„Професіонал" та Ужгородського міськвиконкому про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 2.07.2004р. позов задоволено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 19.05.2005р. рішення суду першої
інстанції   скасовано,  а провадження по справі закрито.

Не
погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду,
ОСОБА_1 подав касаційну скаргу,  в
якій,  посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та неправильну оцінку обставин справи,  просив ухвалу Апеляційного суду скасувати та

Справа №
33-ц-405-кс/07р.                             Головуючий
в 1-й інстанції: Ференц A.M.

Категорія     40                                                  Доповідач:
Павлишина А.Т.

2

залишити в силі
рішення     Ужгородського міськрайонного
суду від 2.07.2004р.

Колегія суддів дійшла висновку,  що
підстави для    перегляду                                  ухвали

Апеляційного
суду відсутні,  виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Державної податкової інспекції,  відділення державного казначейства України в
м. Ужгороді ,  ТОВ"Професіонал"
та Ужгородського міськвиконкому про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  мотивуючи тим,  що 3.08.2002р. працівниками ДПІ було
затримано вантажний автомобіль з належним йому вантажем шкарпеток в кількості
192 160 пар на суму 192 160 грн,  які
рішенням Ужгородського міськвиконкому від 16.08.2002р. незаконно визнані
безхазяйним майном,  передані ДПІ для
реалізації з наступним зверненням виручених коштів в дохід держави,  а ТОВ"Професіонал" провело
реалізацію майна та передало кошти в державний бюджет.

Задовольняючи позов,  суд першої
інстанції мотивував тим,  що ОСОБА_1 як
суб"єкт підприємницької діяльності на виконання угоди з іншим підприємцем
- ОСОБА_2,  придбав для нього 192 160 пар
шкарпеток,  які внаслідок неправомірних
дій відповідачів були вилучені в позивача,
реалізовані,  а виручені кошти
звернуті в дохід держави,  чим позивачу
завдано матеріальних та моральних збитків..

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження по справі,  апеляційний суд мотивував тим,  що в порушення вимог  ст.  24
ЦПК України судом загальної юрисдикції розглянуто непідвідомчий йому спір. Таке
рішення є обгрунтованим.

Судами
встановлено,  що спірні правовідносини по
відшкодуванню шкоди виникли між ОСОБА_1 та юридичними особами : Державною
податковою інспекцію,  державним
казначейством ,  ТОВ'ТІрофесіонал"
та Ужгородським міськвиконкомом ,  і випливають
з діяльності позивача ОСОБА_1 як суб"єкта підприємницької діяльності,  що сам позивач доводив суду,  мотивуючи придбання майна - шкарпеток,  на виконання угоди між двома суб"єктами
підприємницької діяльності - ним та ОСОБА_2 Відповідно ж до положень  ст.  1
Господарського процесуального кодексу України та  ст. 24 ЦПК України спори за участю юридичних
осіб та громадян,  які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи,   не підвідомчі судам загальної юрисдикції.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду ,  чи відкинуті ним,

вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається,  що судове
рішення апеляційним судом ухвалене з додержанням норм процесуального
права,  а також відсутні передбачені
ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст. 332,
336 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,  -

У X В А
Л И ЛА   :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1  відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду   Закарпатської області
від    19.05.2005р.     залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.