АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц-2706/2007 р.                                     Головуючий
Суддя-доповідач: Гальонкін С. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

2007
року листопада   місяця 28 дня                                                  м.  Полтава

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області
в складі:

Головуючого:                    Гальонкіна С. А.

Суддів:                                Касмініна
О.В.,  Корнієнка В.І.

при
секретарі:                    Коротун І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
вагонного депо Кременчук Статутного територіально-галузевого об'єднання
Південна залізниця

на
рішення Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 08 серпня 2007 року

за позовом
ОСОБА_2 до Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна
залізниця»  Державної адміністрації
залізничного транспорту України Міністерства транспорту та зв"язку України
про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
, -Колегія суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  -

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2007 року ОСОБА_2  звернулася до
суду з позовом,  в якому просить поновити
її на роботі на посаді бухгалтера вагонного депо Кременчук Статутного
територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця»,  Державної адміністрації залізничного
транспорту України Міністерства транспорту та зв"язку України. Також
просила стягнути з відповідача на її користь середню заробітну плату    за час вимушеного

2

прогулу  на суму 9155 грн. 52 коп. та відповідно до
вимог ч.4  ст.  367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення.

Рішенням
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 08 серпня 2007 року позов  задоволено частково.

Поновлено
ОСОБА_2  на посаді бухгалтера вагонного
депо Кременчук Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна
залізниця» Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства
транспорту та зв"язку України від 28.02.2007 року.

Скасовано
наказ № 39/ос від 28.02.2007 року вагонного депо Кременчук Статутного
територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» Державної
адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту та
зв"язку України про припинення трудового договору з ОСОБА_2

Стягнуто
з Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» Державної
адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту та
зв"язку України на користь ОСОБА_2
7 943 грн. 94 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Допущено
негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2  на роботі,
в частині стягнення з Статутного територіально-галузевого об'єднання
«Південна залізниця» Державної адміністрації залізничного транспорту України
Міністерства транспорту та зв"язку України на користь ОСОБА_2  середнього заробітку у межах суми стягнення
на один місяць 1 508 грн. 34 коп.

Не
погодившись з прийнятим рішенням ,
ОСОБА_1 в інтересах вагонного депо Кременчук Статутного
територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця подав апеляційну
скаргу,  в якій просить рішення суду
скасувати,  та ухвалити нове
рішення,  яким в задоволенні позовних
вимог повністю відмовити,  посилаючись на
неповне з'ясування обставин,  що мають
значення для справи; недоведеність обставин,
що мають значення для справи,  які
суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  перевіривши матеріали справи та мотиви
скарги,  приходить до висновку,  що підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування рішення суду не вбачається.

Згідно
п. 1 ч. 1  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без
змін.

У
відповідності до ч.1  ст.  308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої

3

інстанції   ухвалив
рішення    з    додержанням    норм
матеріального    та процесуального
права.

Судом
встановлено ,  що позивачка ОСОБА_2  працювала бухгалтером вагонного депо
Кременчук Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця»
Державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту
та зв"язку України.

Актами
від 12.02.2007 року та 13.02.2007 року(а.с.
21-22) зафіксована відсутність ОСОБА_2
на робочому місці протягом робочого дня

Згідно
протоколу оперативної наради від 14.02.2007 року,  яка проходила при головному інженері вагонного
депо Кременчук з розглядом питання щодо порушення позивачкою трудової
дисципліни,  було постановлено клопотати
перед профспілковим органом про надання дозволу на звільнення ОСОБА_2  за випадок грубого порушення трудової
дисципліни - за прогул.

15
лютого 2007 року адміністрація вагонного депо Кременчук звернулася з поданням
до первинної профспілкової організації про надання згоди на звільнення
ОСОБА_2  з посади за прогул без поважних
причин 12 і 13 лютого 2007 року.

Профспілковий
комітет вагонного депо Кременчук Статутного територіально-галузевого об'єднання
«Південна залізниця» Державної адміністрації залізничного транспорту України
Міністерства транспорту та зв"язку України надав згоду на звільнення
ОСОБА_2  за п.4  ст.  40
КЗпП України за прогул без поважних причин 12 лютого 2007 року.

Та
визначено ,  що відсутність бухгалтера
ОСОБА_2  13 лютого 2007 року підтверджена
довідкою № 137 від 14.02.2007 року адміністрації станції швидкої допомоги,  не вважати прогулом.

Наказом
№ 39/ОС від 28.02.2007 року про припинення трудового договору,  ОСОБА_2
була звільнена з посади бухгалтера вагонного депо Кременчук Статутного
територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» Державної
адміністрації залізничного транспорту України Міністерства транспорту та
зв"язку України з 28.02.2007 року на підставі п.4  ст.  40
КЗпП України за прогул без поважних причин.

Відповідно
до п. 4  ст.  40 КЗпП України,  трудовий договір,  укладений на невизначений строк,  а також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності,  можуть
бути розірванні власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу ( в
отому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

При
цьому,  законодавством невизначено
перелік обставин за яких прогул вважається вчиненим з   поважних причин.

Згідно
положень п.3  ст.  149 КЗпП України та роз'яснень п. 22
Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року « Про
практику розгляду судами трудових спорів» з послідуючими змінами,  при

4

обранні
виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду,  обставини за яких вчинено проступок,  і попередню роботу працівника.

Аналізуючи
законність рішення суду першої інстанції в частині визнання незаконним
звільнення ОСОБА_2  колегія виходить з
наступного:

Як
вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2  перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3

Згідно
довідок Кременчуцької міської станції швидкої медичної допомоги від 14 лютого
2007 року,  за діагнозом синдром
алкогольної залежності,  хронічний
алкоголізм,  алкогольна епілепсія,  стан після приступу,  їхніми працівниками 11 лютого та 13 лютого
2007 року надавалася медична допомога чоловіку позивачки,

В
амбулаторній картці ОСОБА_2
вказано,  що 16.02. 2007 року вона
звернулася до лікарні,  зі скаргами на
погане самопочуття,  пояснивши що стан її
здоров'я погіршився з 11.02.2007 року.

Дана
обставина була підтверджена показами свідка ОСОБА_4 ,  яка пояснила,
що 12 лютого 2007 року у сім'ї позивачки виникла сварка,  в наслідок якої погіршився стан здоров'я
останньої ( підвищився тиск).

Свідок
ОСОБА_5  в судовому засіданні
підтвердила,  що ОСОБА_2  12 лютого 2007 року зателефонувала та
повідомила про неможливість прийти на роботу в зв'язку з сімейними обставинами
та поганим самопочуттям.

Опитана
в якості свідка головний бухгалтер ОСОБА_6,
пояснила,  що вона була
безпосереднім керівником ОСОБА_2 ,  12
лютого 2007 року через ОСОБА_5  надала
позивачці згоду на невихід на роботу в зв'язку з поганим самопочуттям та не
заперечувала проти оформлення нею відпустки без збереження заробітної плати.

Після
цієї розмови ОСОБА_2  надала заяву про
надання відпустки за власний рахунок з 12.02.2007 року по 14 лютого 2007
року,  але оскільки головний бухгалтер
перебувала у відрядженні,  то дана заява
була завізована лише 14 лютого 2007 року (а.с 20).

Тому,  постановляючи судове рішення суд першої
інстанції вірно виходив з того,  що
погане самопочуттям позивачки ОСОБА_2  є
поважною причиною її невиходу на роботу 12 лютого 2007 року.

Крім
того,  суд обґрунтовано взяв до уваги
вимоги  ст.  149 КЗпП України.

Так,  судом першої інстанції встановлено,  що докази завдання будь-якої шкоди
підприємству діями ОСОБА_2  відсутні.

Відсутність
позивачки на робот,  за поясненнями
свідка ОСОБА_6 негативно не вплинула на роботу підприємства.

Також
ОСОБА_2  є такою,  що не має дисциплінарних стягнень.

За таких
обставин,  суд першої інстанції
правомірно поновив позивачку на посаді бухгалтера Вагонного депо Кременчук.

Оскільки
поновлення ОСОБА_2  на роботі можливе
лише шляхом скасування наказу № 39/ос від 28.02.2007 року то,  постановляючи рішення суд правильно вийшов за
межі позовних вимог .

Статтею
235 КЗпП України передбачено,  що у разі
звільнення без законної підстави або незаконного переведення працівник повинен
бути поновлений на попередній роботі органом,
який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на
роботі орган який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

Згідно
довідки про середню заробітну плату від 17.04.2007 року ,  середній заробіток позивачки за два останні
місяці роботи становить 1 508 грн. 34 коп. Оскільки час вимушеного прогулу
становить 5 місяців 8 днів,  то суд вірно
стягнув з відповідача середній заробіток позивачки за час вимушеного прогулу в
розмірі 7 943 грн. 94 коп..

Враховуючи
вищевикладене,  колегія суддів приходить
до висновку,  що підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
303,  п. 1 ч. 1  ст.
307,  ч. 1  ст.
308,   ст.   ст.
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах вагонного депо Кременчук Статутного
територіально-галузевого об'єднання Південна залізниця відхилити.

Рішення
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 08 серпня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.