Справа № 2- 9/ 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
червня 2007 року                     Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області

у
складі: головуючого судді                                   -    Приміч Г.І.

при
секретарі судового засідання                         -    Поліщук Л.І.

за
участю позивача      -                                         -   ОСОБА_1

представника
позивача -                                       -   ОСОБА_2

представника
відповідача -                                   -     ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.

Кривому Розі цивільну справу за позовом ліквідатора ОСОБА_1 ВАТ
"Птахофабрика" "Лозуватська" до ОСОБА_4,                         третьої  особи
Лозуватської  сільської ради

Криворізького
району Дніпропетровської області,  про
зміну договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості в кредит у зв'язку з
істотною зміною обставин та істотним порушенням договору відповідачем,  стягненні не сплаченого боргу за домоволодіння,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ліквідатор ВАТ Птахофабрики "Лозуватська" ОСОБА_1,
звернувся до суду із вказаною позовною заявою 20.03.2006
року.

В ході
розгляду справи позивач та його представник за довіренністю ОСОБА_2,  доповнюючи та уточнюючи свої позовні
вимоги,  посилалися на те,  що 21.12.1999 року між ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська" та ОСОБА_4 було укладено Типовий договір про передачу
господарством працівникові у власність приватного житлового будинку з
надвірними будівлями.

Відповідно
до умов вказаного договору ВАТ Птахофабрика "Лозуватська"
зобов'язалася передати працівникові ОСОБА_4
у власність приватний житловий будинок з надвірними будівлями,  що розташований за адресою: АДРЕСА_1,  кошторисна вартість якого складає 130
014,  57грн.

Згідно
до п. 2 вказаного договору 80% вартості житлового будинку і надвірних будівель
сплачується за рахунок коштів ВАТ Птахофабрика "Лозуватська",  а решту - 20% або 26 003, 00 грн. гр. ОСОБА_4  мав сплачувати протягом 20 років - до кінця
2019 p.,  щоквартально по 325, 00 грн.

Остання
сплата на погашення кредиту була у січні 2005 p.,
де всього він сплатив боргу в розмірі 5 725, 00
грн.,  а з 01.02.2005 року погашення
кредиту гр. ОСОБА_4  припинив,  у зв'язку з чим на теперішній час сума боргу
складає 20278, 00 грн.

Припинення
погашення кредиту ОСОБА_4  та виникнення
заборгованості по її сплаті позивач розцінює як істотне порушення договору з
боку ОСОБА_4

Крім
цього,  обґрунтовуючи свої вимоги,  посилаючись на норми  ст.
652 ЦК України позивач вказував як на істотну зміну обстановки те,  що ВАТ Птахофабрика "Лозуватська"
проходить ліквідаційну процедуру як банкрут,
а це унеможливлює розстрочку платежів по погашенню кредиту до 2019 року
відповідачу.

Укладаючи
між собою договір 21.12.1999 року сторони не могли передбачити факт банкрутства
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська",
а отже банкрутство ВАТ Птахофабрики "Лозуватська" є істотною
зміною обстановки,  яка в свою чергу є
підставою для зміни умов договору,  а
саме зміни строку дії договору з встановленням його строку дії з 21.12.1999
року до 08.08.2007 року,  тобто до
закінчення ліквідаційної процедури ВАТ Птахофабрики "Лозуватська".

У
зв'язку з вище викладеними обставинами позивач просив суд змінити Типовий
договір про передачу господарством працівникові у власність житлового будинку з
надвірними будівлями згідно до Закону України "Про приватизацію державного
житлового фонду" від 21.12.1999 року між ВАТ Птахофабрики
"Лозуватська" та ОСОБА_4  в
частині строку його виконання - до 08.08.2007 року,  встановивши при цьому строк дії договору - з
21.12.1999 року по 08.08.2007 року.

Крім
цього позивач просив суд зобов'язати ОСОБА_4
в строк до 08.08.2007 року сплатити суму кредиту - 20 278, 00 грн.,  за переданий йому будинок та надвірні
будівлі,  які розташовані за адресою: АДРЕСА_1,  а також стягнути з ОСОБА_4  на користь ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська" державне мито в сумі 202, 78 грн. та витрати на

інформаційно -
технічне забезпечення в розмірі 7,  50
грн.

Відповідач
та представник відполвідача по справі - в ході судового засідання позовні
вимоги позивача та його представника не визнали,  просили суд відмовити останнім в їх
задоволенні. При цьому посилалася на нікчемність договору укладеного 21.12.1999
року між ОСОБА_4  та ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська". Нікчемність вказаного договору відповідач та його
представник обґрунтовували тим,  що не
дотримана форма укладення даного договору,
а також на те,  що договір
фактично не укладений оскільки сторони не відобразили у змісті договору істотні
умови цього договору,  тобто не досягли
згоди з усіх істотних умов.

Часткове
виконання умов договору,  зокрема виплату
частини кредиту ВАТ Птахофабрики "Лозуватська" відповідач пояснював
тим,  що він,  працюючи на вказаному підприємстві,  боявся втратити роботу. Оскільки позивач
фактично не виконав умов договору,  то і
відповідач відмовився від виконання умов вказаного договору з його сторони.

Крім
цього,  відповідач та його представник
посилалися на те,  що позивач спірний
будинок в експлуатацію не здав,  в БТІ не
зареєстрував,  на баланс в якості
основного засобу не поставив,  тобто
фактично не являвся власником вказаного будинку на момент заключения договору про
його продаж. ОСОБА_4 ,  спірний будинок
вважав самовільно збудованим та провів заходи щодо його узаконення на земельній
ділянці,  яка була виділена йому
Лозуватською сільською радою в 2000 році для будівництва та обслуговування
житлового будинку,  господарських
будівель та споруд,  а також для ведення
особистого підсобного господарства,
отримав свідоцтво на право власності на нерухоме майно у вигляді
спірного домоволодіння.

Таким
чином,  відповідач та його представник
позовні вимоги не визнали та просили суд в заявленому позові відмовити.

Представник
третьої особи - Лозуватської сільської ради Криворізького району
Дніпропетровської області вказувала на те,
що рішення щодо відведення земельної ділянки ВАТ Птахофабрики
"Лозуватська" для будівницва житлових будинків для працівників не
приймалося. В той час як ОСОБА_4  згідно
його заяви рішенням Лозуватської сільської ради від 14.03.2000 року була
передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд площею 0, 25 га та для ведення
особистого підсобного господарства площею 0, 15 га,  згідно якого був виданий йому державний акт в
2001 році. ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" передала ОСОБА_4  споруду,
яка складала фундамент,  стіни та
покрівлю. Оскільки ніяких документів на це домоволодіння не було,  то  на
підставі заяви забудовника ОСОБА_4  та
документації про

відведення
земельної ділянки,  технічної
документації на домоволодіння,
Лозватською сільською радою були винесені рішення,  щодо узаконення самовільно забудованих споруд
та визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4

Суд,  вислухавши сторони,  пояснення свідків,  вивчивши матеріали справи,  вважає що в задоволенні позовних вимог
необхідно відмовити зі слідуючих підстав.

Оскільки
договір між ВАТ Птахофабрики "Лозуватська" та ОСОБА_4  було укладено 21.12.1999 року,  до набрання чинності ЦК України в редакції
2003 року,  який набрав чинності
01.01.2004 року,  а відносини,  що витікають з вказаного договору продовжують
існувати,  то відповідно до п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до вказаних відносин мають
застосовуватися норми ЦК України від 01.01.2004 року.

Відповідно
до постанови господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2005 року
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" визнана банкрутом (л.с. 7).
Ліквідатором призначений арбітражний керуючий ОСОБА_1 (л.с. 7). Відповідно до
ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2007 року
ліквідаційна процедура продовжена у справі до 08.08.2007 року

(Л.С. 1).

Із
змісту договору від 21.12.1999 року між ВАТ Птахофабрики
"Лозуватська" та ОСОБА_4
слідує,  що відповідно до умов
вказаного договору ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" зобов'язалася
передати працівникові ОСОБА_4  кам'яний
будинок з надвірними будівлями,  що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
кошторисна вартість якого складає 130 014, 57 грн. (л.с.  12-13).

Відповідно
до ч.1  ст.  638 ЦК
України договір є укладеним,  якщо
сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору,  а істотними умовами договору є умови про
предмет договору,  умови що є необхідними
для договору даного виду.

Але
сторони не обумовили в цьому договорі,  а
отже і не дійшли згоди щодо істотних умов вказаного договору,  зокрема щодо предмету договору,  не визначилися щодо площі вказаного
будинку,  архітектурних
особливостей,  зокрема кількості поверхів,  кімнат,
як і не визначилися щодо характеру та архітектури надвірних
будівель,  розташування їх на земельній
ділянці,  розміру самої земельної
ділянки,  відсоткової готовності будинку
та споруд,  а також розміру та строку
сплати авансових внесків працівника.

Крім
цього,  в договорі не визначено момент
передачі

вказаного
будинку ОСОБА_4 ,  тобто строк виконання
договору,  хоча ці умови є необхідними
для укладення такого виду договору.

Таким
чином фактично сторони не досягли згоди,
щодо істотних умов договору,  а
тому у відповідності до положень
ст.  638 ЦК України є
неукладеним.

Згідно
до п. 2 вказаного договору 80% вартості житлового будинку і надвірних будівель
сплачується за рахунок коштів ВАТ Птахофабрика "Лозуватська",  а решту - 20% або 26 003, 00, 00 грн. гр.
ОСОБА_4  мав сплачувати протягом 20 років
- до кінця 2019 p.,  щоквартально по 325, 00 грн.

Відповідно
до  ст.
655 ЦК України
договір купівлі-продажу,  це договір
відповідно до якого одна сторона - продавець передає,  або зобовязується передати майно у власність
іншій стороні - покупцю,  який
приймає,  або зобов'язується прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно
до  ст.
694 ЦК України
договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням
або розстроченням платежу.

Як
слідує із змісту вище вказаного договору,
що одна сторона ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" зобов'язалася
передати ОСОБА_4  кам'яний будинок з
надвірними будівлями,  а останній
зобов'язався прийняти його та сплатити за нього 26 003, 00 грн протягом 20
років,  отже договір між ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська" та ОСОБА_4
фактично є договором купівлі-продажу товару в кредит.

Відповідно
до  ст.
639 ЦК України
договір може бути укладений в будь-якій формі,
якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно
до  ст.
657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу,
житлового будинку,  або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації.

Відповідно
до ч.1  ст.  220 ЦК
України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" не оформила договір від 21.12.1999 року
відповідно до норм законодавства,  не
посвідчила його нотаріально,  не провела
державну реєстрацію у виконавчому комітеті місцевої ради,  не зареєструвала його в БТІ,  а тому вищевказаний договір предметом якого є
спірне домоволодіння є відповідно до норм законодавства - нікчемним.

Ліквідатор
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" вказував на те,  що спірне домоволодіння було збудоване ВАТ
Птахофабрика "Лозуватська,  що
документи на спірний будинок оформлялися,
під забудову спірного будинку
відводилася земельна ділянка,
є акт

державної
приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об
єкта,  але при цьому не надав суду жодних
доказів в підтвердження цього факту. Його ствердження як і пояснення
свідкаОСОБА_5,  який на той час працював директором ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська" спростовуються нижченаведеним,  а саме:

Відповідно
до листа № 08Y267 від 30.05.2006
року Криворізького районного відділу земельних ресурсів,  технічна документація щодо відведення
земельної ділянки під забудову житлових будинків для працівників ВАТ
"Птахофабрика" у відділі земельних ресурсів відсутня (л.с.  113а).

З листа
№ 933 від 03.03.2006 року виконавчого комітету Лозуватської сільської ради
Криворізького району слідує,  що вказаною
сільською радою рішення стосовно ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" не
приймалися (л.с.  40),  що підтвердила в судовому засіданні
представник Лозуватської сільської ради,
яка допитана в якості третьої особи.

Відповідно
до листа № 4U0-371 від 01.06.2006
року відділу містобудування,  архітектури
та житлово-комунального господарства Криворізької районної державної
адміністрації,  та акту № 9 Криворізької
районної державної адміністрації від 10.08.1998 року щодо вибору земельної
ділянки для будівництва чотирьох житлових будинків в АДРЕСА_1 для ВАТ
Птахофабрика "Лозуватська",
було встановлено,  що участок загальною площею
1, 6 га придатний для будівництва 4-х індивідуальних житлових будинків,  але при цьому ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська" було вказано на необхідність складення проекту привязки до місцевості та
отримання висновків за вказаною земельною ділянкою у районної
епідемстанції,  службі держнагляду,  а також отримати у головного архітектора
району архітектурно-планувальне завдання,
а в організаціях експлуатуючих мереж - отримати технічні умови на
підключення інженерних мереж (л.с.
88-92).

В
матеріалах справи є акт державної приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта,
але дата прийняття вказаного акту не зазначена,  при цьому в актах зазначено про пред'явлення
до прийняття в експлуатацію одноквартирного житлового будинку розташованого за
адресою: АДРЕСА_1 в той
час як адреса спірного домоволодіння: АДРЕСА_1,  крім цьому рішення про прийняття будинку в
експлуатацію відсутнє (л.с.  117-124).

Крім
цього,  проектно-кошторисна документація
на будівництво житлових будинків ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" для
працівників,  акт введення об'єкта в
експлуатацію,  а також акт
прийому-передачі     вказаного     об'єкта
у     відділі     архітектури

Криворізької
районної адміністрації відсутні (л.с.
88). Вищезазначені документи не надав і позивач.

В
матеріалах справи є архітектурно планове завдання затверджене 26.08.1998 року
де вказано,  що замовнику необхідно
одержати висновок по земельному участку
у відповідних службах (л.с.
129-131),  але позивач не надав
жодних висновків цих служб,  що є
підтвердженням відсутності відведення земельної ділянки під будівництво
вищезазначеного домоволодіння.

На листі
справи 132-133 є розпорядження голови районної державної адміністрації від
29.03.1999 року про затвердження актів прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів,  не може бути
доказом,  оскільки не підтверджено відповідними
актами державної районної комісії про прийняття закінченого будівництвом
об'єкту. Саме розпорядження не завірене належним чином,  позивач до суду оригінал не надавав,  не відповідає фактичним обставинам
справи,  спростовується вищенаведеним та
листом архівного відділу Криворізької районної адміністрації №50 від 02.10.2006
року про те,  що в розпорядженнях голови
Криворізької райдержадміністрації за 1999 та 2000 роки відсутні акти ввода в
експлуатацію АДРЕСА_1 (л.с. 146).

Як
вказував в ході судового засідання відповідач,
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" передала йому лише бетонну
коробку зі стін та крівлі,  без жодних
надвірних будівель,  він провів
оздоблювальні роботи в будинку та побудував надвірні будівлі,  що підтвердили в судовому засіданні
представник Лозуватської сільської ради,
свідок - Юрчак
В.П.,  який в той час
працював прорабом в ВАТ
Птахофабрика "Лозуватська"

Для
належного оформлення права власності на вище вказаний будинок ОСОБА_4  вжив необхідних заходів. Так відповідно до
рішення № 43 від 14.03.2000 року йому було передано у власність земельну
ділянку в АДРЕСА_1,  для будівництва та обслуговування житлового
будинку площею 0, 25 га та земельну ділянку для ведення підсобного господарства
площею -0, 15 га. (л.с.  79-80, 129 г).

11.01.2001
року ОСОБА_4  було видано акт № 8035 на
право приватної власності на земельну ділянку площею 0, 372 гектарів,  розташуванням на території с Лозуватка,  Лозуватської сільської ради Криворізького
району,  для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і ведення особистого підсобного господарства
(л.с.  81-82).

Відповідно
до рішення виконкому Лозуватської сільської ради № 23 від 30.01.2004 року
ОСОБА_4  було надано дозвіл на узаконення
самовільно-побудованих споруд: житлового будинку "А-

2"
розміром (12, 63x12, 86; 3, 82x4, 90 м); літньої кухні "Б" розміром
(6, 40x10, 68 м); сараю "Г" розміром (3, 80х7, 35м);сараю
"Е" розміром (4, 18x4, 25м); гаражу "Д" розміром 5, 53x3,
31м); навісу "Ж" розміром 5, 60x3, 32м): навісу "б"
розміром (1, 57x5, 43м); душа "В" розміром (1, 60х2, 45м)(л.с.  56-59).

Рішенням виконкому Лозуватської сільської ради № 25 від

30.01.2004 року,  на підставі заяви
ОСОБА_4 ,  за ним було визнано

право власності на домоволодіння - житловий будинок,  літню

кухню,  сарай,  гараж,
2 навіси,  душ,  вбиральню,
на підставі якого на

ім'я ОСОБА_4  було видано свідоцтво
про право власності на

нерухоме майно у вигляді домоволодіння розташованого за адресою

АДРЕСА_1 (л.с.
43-45),  яке ніким не оспорене та

невизнане не дійсним.  Домоволодіння
по АДРЕСА_1         в     журналі
реєстрації

індивідуальних
забудовників значиться за ОСОБА_4
(л.сі50-153.)

У
вказаному домоволодіння ОСОБА_4
зареєстрований з 31.03.2003 року (л.с. 78).

ОСОБА_4  дійсно являвся працівником ВАТ Птахофабрика
"Лозуватська" з 1981 року по 2002 рік (л.с.  141),
сплатив частково вищезазначеному підприємству кошти в розмірі 5 725, 00
грн.,  остання сплата в січні 2005 року
уже після звільнення,  що видно із з
книги рахунків № 73,  та № 373 за 1998 -
2004 роки ,  та розрахунків на л.с.
28-29,  пояснюючи тим,  що він боявся втратити роботу та вважав,  що він достатньо провів оплату за передані
йому бетонну коробку зі стін та крівлі. Ці твердження відповідача,  позивач нічим не спростував.

Таким
чином з усього вище викладеного випливає,
що на момент укладення угоди з ОСОБА_4
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" не мала права власності на
домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1,  право власності на яке на даний момент
оформлене на ОСОБА_4  (л.с.  32)

Договір
укладений 21.12.1999 року між ОСОБА_4  та
ВАТ Птахофабрика "Лозуватська" відповідно до норм законодавства є
нікчемним,  і згідно  ст.
215 ЦК України,  визнання його
недійсним судом не вимагається,  а тому
вимоги позивача про його зміну у зв'язку з істотною зміною обстановки є
безпідставними,  отже,  суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні
заявлених вимог.

Оскільки
позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню,  то і судові витрати понесені позивачем,  в порядку
ст.  88 ЦК України не підлягають
стягненню в відповідача.

Справа
була призупинена ухвалою суду від 19.10.2006 року до набрання законної сили
рішення у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_6,  але винесене рішення щодо нього не стосується
спірного будинку (л.с.  155-156)

Виходячи
з вище викладеного та керуючись  ст.
ст.  6,  10,
11,  60,  208,
209,  212,  214-215,
218 ЦПК України,  ч.2 п.4
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України,  ч.1  ст.
209,  210,  215,
ч.2  ст.  215,
220,  ч.1, 3  ст.
626,  638-639,  662,
ч.1  ст.  665,
ч.3  ст.  694 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ліквідатора ОСОБА_1 ВАТ

Птахофабрика          "Лозуватська"                 до     ОСОБА_4,           третьої  особи
Лозуватської  сільської ради

Криворізького
району Дніпропетровської області,  про
зміну договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості в кредит у зв'язку з
істотною зміною обставин та істотним порушенням договору відповідачем,  стягненні не сплаченого боргу за
домоволодіння,  розташованого в АДРЕСА_1,  стягненні судового збору та витрат на
інформаційно- технічне забезпечення - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження,  або протягом 10 днів без подачі заяви на
апеляційне оскарження.