№ 2-221/2007p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

29 серпня  2007 р.                                                                                           Нова
Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

з участю сторін по справі та їх представників ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні селища Нова Водолага цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила
право користування житловим приміщенням, а також зустрічного позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про зобов'язання не перешкоджати вселенню в домоволодіння по АДРЕСА_1.

ВСТАНОВИВ

Позивач у судовому засіданні пояснив,
що на підставі успадкування майна він став власником домоволодіння по
АДРЕСА_1. В період подружніх відносин з відповідачем ОСОБА_1 займався добудовою
будинку,  а також благоустроєм при
будинкової території. В подальшому шлюб був розірваний,  а через деякий час ОСОБА_4 добровільно
виїхала з будинку,  забрала свої речі і
вже декілька років проживає в другому будинку. В будинку за вказаною адресою
проживає сім'я позивача,  а відповідач
тільки прописана по даній адресі,  а
фактично проживає в другій адресі - в АДРЕСА_2. На вимогу виписатися відповідач
не реагує,  а виявила бажання знову
оселитися в будинку по вулиці Херсонській 3 і тому позивач змушений звернутися
в суд з позовом про визнання такою,  що
втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_4 - інвалідом 1 групи в судове засідання по стану здоров'я
сама прибути не змогла.,  оскільки по
хворобі прикута до ліжка та потребує постійної сторонньої допомоги,  а надала Доручення своєму представнику
ОСОБА_3 яка в суді позов не визнала і просить суд відмовити в його задоволенні.
Відповідач вказала,  що ОСОБА_4 в
домоволодінні по АДРЕСА_1 має частину приватної власності,  а при таких обставинах їй належить право
користуватися своєю частиною коли вірна цього забажає. Крім того відповідач
вказує на те,  що ОСОБА_4 була змушена в
зв'язку з станом здоров'я та не можливістю самостійно за собою доглянути
переїхати до своєї доньки,  яка за нею
доглядає,  бо позивач ОСОБА_1 привів у
будинок другу жінку з якою уклав шлюб.

Крім того до суду з зустрічним позовом звернулася ОСОБА_4 в якому просить
суд зобов'язати ОСОБА_1 не перешкоджати їй та її доньці ОСОБА_5 з малолітнім
сином вселенню в домоволодіння по АДРЕСА_1,
де вона має в приватній власності частину вказаного домоволодіння.

Відповідач по справі ОСОБА_1 в судовому засідання позов не визнав
вважаючи,  що його таким чином бажають
позбавити права власності на спадкове майно,
хоча в судовому засіданні не оспорив,
а також визнав той факт,  що
ОСОБА_4 дійсно має частку в майні добудови до житлового будинку по АДРЕСА_1. В
ході судового слідства ОСОБА_4 відмовилася від позовних вимог в частині
встановлення порядку користування жилими приміщеннями,  а також земельною ділянкою.

Відповідно до вимог  ст. ст. 8, 10,
11 ЦПК України,  приймаючи в увагу
принцип змагальності,  надання доказів,  а також доведеності їх з боку позивача і
відповідача,  що стосується обох
позовів,  а також не бажання в
добровільному порядку усунути спірні правовідносини з боку сторін по
справі,  суд віддає перевагу доказам
наданим ОСОБА_4 та її представником.

Суд повно і всебічно дослідивши свідчення сторін по справі,  проаналізувавши матеріали справи вважає за
необхідне в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи
такою,  що втратила право користування
житловим приміщенням відмовити. Суд приймаючи дане рішення виходить з
того,  що згідно матеріалів справи та
наданих доказів в судовому засіданні достовірно встановлений факт,  що ОСОБА_4 має право власності в
домоволодінні по АДРЕСА_1,  що є
предметом спірних правовідносин. Дана обставина підтверджена допитаним в
судовому засіданні в якості свідка директором Нововодолазького малого
комунального підприємства технічної інвентаризації ОСОБА_6,  який довів суду,  що ОСОБА_4 є співвласником спірного будинку.
Право власності ОСОБА_4 підтверджується і свідоцтвом про право на власність на добудову
до житлового будинку від 14 грудня 2001 року,
яке зареєстроване та належним чином оформлене,  а також не оскаржене и не

2

відмінене
компетентними органами. Крім того в судовому засіданні достовірно
встановлено,  що ОСОБА_4 є інвалідом 1
групи і потребує стороннього догляду,
який їй надає донька ОСОБА_5 ,  що
повністю підтверджується довідками Красноградської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії. При таких обставинах суд вважає,  що ОСОБА_4 не може бути визнаною такою,  що втратила право користуватися жилими
приміщеннями бо вибула з місця мешкання по АДРЕСА_1 за своєю донькою маючи
потребу в її постійному догляді. Суд не може визнати необ'єктивними ті
підстави,  що потягнули за собою зміну
місці проживання,  хоча місцем прописки
ОСОБА_4 так і залишилося домоволодіння по АДРЕСА_1. Суд також критично оцінює і
акти обстеження домоволодіння з боку депутатського корпусу Нововодолазької
селищної ради оскільки депутатами при складенні акту про відсутність по місцю
прописки ОСОБА_4 не бралося до уваги її фізичній стан те,  що вона не може самостійно пересуватися,
кормитися и потребує
постійного стороннього нагляду, що унеможливлювало її знаходження за місцем
прописки при тих обставинах,  що склалися
на той період часу.

Суд
повно і всебічно дослідивши свідчення сторін по справі,  проаналізувавши матеріали справи вважає за необхідне
задовольнити частково позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
зобов'язання не перешкоджати вселенню в домоволодіння по АДРЕСА_1 з наступних
підставах: Відповідно де технічної документації на будинок по АДРЕСА_1
достовірно встановлено,  що його
співвласниками є сторони по справі ОСОБА_1 і ОСОБА_4,  а також достовірно та безспірно встановлений
факт знаходження ОСОБА_4 на обліку як інваліда 1 групи,  що потребує стороннього постійного догляду
який її надає донька ОСОБА_5  ОСОБА_1 не має
законних підстав обмеження ОСОБА_4 для її вселення та проживання в будинку по
АДРЕСА_1. Одночасно суд задовольняючи позовні вимоги частково не може
вирішувати питання стосовно ОСОБА_5 та її малолітньої дитини,  оскільки вказана особа є дієздатною і повинна
була самостійно звернутися до суду з заявою в якій висунути свої вимоги.
ОСОБА_5  нікому не делегувала своїх
процесуальних повноважень,  а при таких
обставинах суд позбавлений можливості вирішувати будь які правовідносини. Суд
вважає,  „за доцільне в цій частині в
задоволенні позову відмовити.

З
урахуванням наведеного на підставі с. т.1, ст.3,  ст.8,
ст.21-68 Конституції України,
Постанов Пленумів Верховного Суду України "Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя" від 1 листопада 1996 року №9 „"Про
посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" від 30
травня 1997 року №7,  "Про судове
рішення" від 5 березня 1976 року №11,
з огляду на вище викладене і керуючись
ст. ст.3-14, 15, 57-61, ч.4 130,
174,  208, 209, 213-215, 218 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням по АДРЕСА_1,  відмовити.

Задовольнити
частково позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_4 та зобов'язання ОСОБА_1 не
перешкоджати вселенню ОСОБА_4 в домоволодіння по АДРЕСА_1.

Заява
про апеляційне оскарження на рішення Нововодолазького районного суду
Харківської області може бути подана в термін десяти днів з дня проголошення
рішення,  а апеляційна скарга на рішення
суду подається в термін двадцяти днів після подачі заяви на апеляційне
оскарження.