overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-778/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007 року                                                                    Обухівський
районний суд

Київської
області в складі:

головуючого -
судді Ковальова Ю.О.

при секретарі
ДевкоЮ.В.,  розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

встановив:

У червні ц.р.ОСОБА_1 звернулась в
суд з цим позовом до ОСОБА_2
З підстав фактичного розпаду шлюбу остаточно вимагала розлучення.

В суді ОСОБА_1 підтримала ці
позовні вимоги. Просила їх задовольнити.

ОСОБА_2  з цим
позовом беззастережно погодився.

Тому, заслухавши
сторони і дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
з"ясовано, що у 1997 році ОСОБА_1
уклала шлюб з ОСОБА_2
, прийнявши його прізвище замість попереднього ОСОБА_3. Від шлюбу є
неповнолітня дитина - дочка ОСОБА_4, 2000 року народження, вимогу про одночасне
визначення місця проживання якої позивачка зняла. Шлюб сторін фактично розпався
внаслідок конфліктів на фунті взаємонепорозуміння. що. у свою чергу, зумовило
натепер відсутність будь-якої цілісності сім'ї та окреме проживання подружжя.
Така сімейна ситуація є достатньо тривалою і незмінною. У зв'язку з цим
виключається примирення,  яке не відбулось
і за час після порушення даного судового спору.

Ці обставини
справи встановлені за несуперечливими поясненнями сторін та за матеріалами
справи і ніяк не оспорювались.

Оскільки, таким
чином, суд впевнився у фактичному розпаді шлюбу і в неможливості відновлення та
збереження сім'ї з примиренням сторін, шлюб підлягає розірванню.

Інше вирішення
даного спору суперечило б за наявних обставин справи дійсним інтересам
сім"ї та законодавчому принципу виключної добровільності перебування в
шлюбі.

Виходячи з
наведеного. керуючись  ст.  ст. 3, 4, 10, 11, 27, 31, 130, 212-215, 223,
292, 294 ЦПК України,  ст. 51 Конституції
України,  ст.  ст. 14, 15, 18, 21, 24і36, 104, 110, 112 СК
України. суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1,  1978 року народження та ОСОБА_2,  1969 року народження, зареєстрований 24
вересня 1997 року відділом РАГС Ватутінського району м. Києва за №1226,
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2  17 грн. державного мита.

ОСОБА_1 від судового збору звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. яка може подаватись на протязі 10 днів після його
проголошення. Інакше рішення набирає законної сили по закінченню 10-денного
строку.
Ц.с. №2-802/07
РІШЕННЯ

іменем України

13 липня
2007 року                                                         Обухівський    районний
суд    Київської

області в
складі:

Головуючого -
судді Проць Т.В.,

при секретарі
судового засідання - Хіцькій К.Г.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду
Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Халеп"янської сільської ради
Обухівського району Київської області про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду із позовом в якому просять суд відповідно до  ст. 1272 Цивільного кодексу України,  визначити їм додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті їх матері - ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті
брата ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Обґрунтовуючи подану
заяву позивачі зазначили,  що вони є
єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті матері та за законом після
смерті брата на спадкове майно у вигляді - приватного будинку по АДРЕСА_1 та
земельна ділянка площею 0, 22 га за цією ж адресою. Через погіршення стану
здоров'я,  постійні хвороби своєчасно
заяву про прийняття спадщини подати не встигли. Пропуск строку на подачу заяви
вважають поважним і тому просять визначити їм додатковий строк для прийняття
спадщини.

В
попередньому судовому засіданні позивачі поданий позов підтримали і просять
його задовольнити із підстав зазначених в позовній заяві,  оскільки ніякого спору щодо спадкового майна
та спадкоємців не має,  а своєчасно
подати заяву вони не мала можливості із об'єктивних підстав .

Представник
відповідача,  Халеп"янський
сільський голова,  позов визнав і не
заперечував проти визначення позивачам додаткового строку для подачі заяви про
прийняття спадщини.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
відповідачем ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Вислухавши
позивачів,  представника
відповідача,  перевіривши матеріали
справи суд вважає за можливе задовольнити позов,  так як подані позивачами пояснення,  матеріали справи,  підтверджують факт пропуску строку на подачу
заяви про прийняття спадщини з поважних причин.

Одночасно
з цим суд вважає достатнім строком для подання позивачами заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини буде строк до 20 вересня 2007 року

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  15, 60, 130, 174, 213, 215
ЦПК України,  ч.3  ст. 1272 Цивільного кодексу України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Визначити
ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті
їх матері ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті їх
брата ОСОБА_4,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до 20 вересня 2007
року.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через
Обухівський районний суд на протязі двадцяті днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка подається
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Справа №22-643407                                         Головуючий
1 інстанції Зайченко
- 18                                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня  2007 року Апеляційний суд Донецької області в
складі:

головуючого   Новікової Г.В.

суддів
Голубінського А ,М.

Дем'яносова М.В.

при
секретарі    Білявській І.Є.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу закритого
акціонерного товариства комерційний банк „ ПриватБанк" на ухвалу
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 05лииня 2007
року в справі за заявою закритого акціонерного товариства комерційний банк
(далі ЗАТ КБ „
ПриватБанк" ) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2007
року ЗАТ КБ „
ПриватБанк" звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у сумі 2866грн 31
коп., та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань в сумі 112грн.67коп.

Ухвалою судді
Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 05 липня
2007року в прийнятті заяви про видачу судового наказу ЗАТ КБ „
ПриватБанк" було відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник ЗАТ КБ
„ ПриватБанк" просить скасувати ухвалу суду та справу направити на
новий судовий розгляд, посилаючись на те, що ухвалу місцевого суду від 05 липня
2007 року постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального
законодавства, так як суддею не прийнято до уваги, що вимога про видачу
судового наказу ґрунтується на правочинні , вчиненому у письмовій формі і в
даному випадку не виник спір про право, на що посилається суддя.

Апеляційний суд
вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із позовної
заяви вбачається, що позивач звернувся із заявою, в якій посилається, що між
сторонами 7.08.2006 року укладено договір кредиту у розмірі 1787грн.50 коп. зі
сплатою відсотків у розмірі 24.00% на рік строком до 07.08.2007 року. Боржник
зазначених в договорі умов не виконав, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість в розмірі 2886грн.31 коп. яка складається із 1787грн.50 коп. -
заборгованість за кредитом, 728.24 заборгованість по відсоткам за користування
кредитом, 25 /,40-заборгованість по

2

комісії за
користування кредитом, 112,67- пеня за несвоєчасність виконання забов'язань за
договором. Тому просив видати судовий наказ про стягнення з боржника
заборгованості.

За таких обстави
н, відмовляючи в відкритті провадження у справі, суддя правильно виходив з
того, що в данному випадку
виник спір про право, який підлягає розглядові в позовному провадженні.
Висновок суду відповідає вимогам ст. 100 ЦПК України, підстави для скасування
ухвали відсутні.

Керуючись ст.
312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ЗАТ КБ „
ПриватБанк" відхилити.

Ухвалу
Калінінського районного суду м. Горлівуи Донецької області від 05 липня 20067
року залишити без зміни .

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили цією
ухвалою .
Справа № 22ц-2544-2007
Головуючий в 1 інстанції Орендовський А.В.
Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця «21» дня колегія суддів судовоі палати в цивільних справах
апеляційного суду Херсонської області в складі: Головуючого: Бугрика В.В.
Суддів: Лісової Г.Є., Приходько Л.А. при секретарі: Драгомарецької О. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від
31 серпня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення земельної
ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду
позов повністю задоволений.

Суд зобов'язав
ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку АДРЕСА_1 від залізобетонних стовпів і не
перешкоджати ОСОБА_2 у здійсненні права користування цією земельною ділянкою.

Суд також
стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 2000 гривен і
судові витрати в сумі 1017 грн.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення, як незаконне і ухвалити нове
рішення, яким відмовити ОСОБА_2
у задоволенні її позовних вимог.

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість
рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Так, суд з
достатьою повнотою і з додержанням процесуальних норм дослідив матеріали справи
і прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено,
що спірна земельна ділянка в законному порядку надана позивачці, а не
відповідачу, тобто відповідач самовільно зайняв земельну ділянку, прав на яку
зовсім не має. Тому суд зробив вірний висновок, що право позивачки порушено і
підлягає судовому захисту.

Вирішуючи
питання відносно моральної шкоди, колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 дійсно
завдана моральна шкода відповідачем, який своїми діями порушив її права на
розробку і використання за призначенням земельної ділянки, але суму компенсації
за завдану

2

моральну шкоду необхідно зменшити до 500 гривен,
приймаючи до уваги матеріальне положення відповідача ОСОБА_1

Таким чином,
рішення суду підлягає зміненню в частині стягнення суми компенсації за завдану
моральну шкоду, а в інший частині рішення суду є законним і обгрунтованим і цю
частину рішення можливо залишити без змін.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду, в частині звільнення земельної ділянки, не
спростовують, тому не можуть бути прийняті до уваги, як значими і скаргу слід
відхилити.

Керуючись ст.ст.
303, 307,309, 316 ЦІЖ України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Скадовського районного суду Херсонської області від 31 серпня 2007 року в
частині стягнення моральної шкоди змінити, суму компенсації за моральну шкоди
зменшити до 500 гривен, яку стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

В решті рішення
суду по даній справі залишити без змін.

Рішення суду
може бути оскаржено до Верховного Суду України в строк два місяці з дня його
проголошення.
Справа № 33ц
-  642 а кс/07            Категорія: 32  Головуючий
у суді першої інстанції Голубнича A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року  м. Вінниця

Колегія  суддів  Судової
палати  з  цивільних
справ  Апеляційного  суду Вінницької області у складі:

Головуючої:
Якути О.І.,

Суддів :
Щолокової О.В.,   Міхасішина І.В.,   Пащенко
Л.В.,   Мартьянової
Л.І.,

розглянувши
у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду
Житомирської області від 27 вересня 2005 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу,   -

встановила:

В вересні 2004 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення боргу.

Рішенням Бердичівського районного суду Житомирської області від 30 березня
2005 року в позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено за
безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 27 вересня 2005 року
рішення Бердичівського районного суду Житомирської області від 30 березня 2005
року скасовано та ухвалено нове рішення. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2
10000 доларів США,   а в разі їх відсутності стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 50500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 505
грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційної інстанції,   посилаючись на
порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів вважає,
що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення Бердичівського районного суду
Житомирської області від ЗО березня 2005 року та ухвалюючи нове рішення про
задоволення позовних вимог апеляційний суду виходив із того,  що рішення суду першої інстанції ґрунтується
на припущеннях і не відповідає фактичним обставинам справи.

Однак з таким висновком апеляційного суду не можна
погодитись виходячи зі слідуючого,
матеріалами справи встановлено,
що відповідач зобов'язався повернути позивачу 10000 доларів США,
про що стверджує розписка від 25.07.2004 року. Однак в даній
розписці немає вказівки про те,  що дану
суму він позичав у позивачки.

Проте відповідач повернув цю суму позивачці про що
стверджували в судовому засідання свідки : ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5. Пояснення свідків сумніву у суду не викликають,  так як вони дали досить чіткі і конкретні
пояснення щодо обставин при яких борг віддавався. Також не дає підстав не
вірити свідкам та обставина,  що розписка
залишалась не повернута відповідачу при таких взаємовідносинах,  які склалися між сторонами.

За таких обставин,
відповідно до ст. 339 ЦПК України назване рішення апеляційного суду як
ухвалене з порушенням норм права слід скасувати,  а рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 336,  339 ЦПК
України,  підпунктом 2 пункту 3 розділу VII
Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій
України",  колегія суддів,

ух валила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 27
вересня 2005 року скасувати. Рішення Бердичівського районного суду Житомирської
області від 30 березня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД Вінницької області
Справа № 33 ц-690 кс/07     Категорія : 44  Головуючий у суді першої інстанції Голубнича A.M.
УХ ВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Вінницької області в складі суддів :

Камзалова В.В.,  Колодійчука
В.М.,  Іванюка М.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства « Державний ощадний банк України»,  Бердичівського відділення Державного
казначейства у Житомирській області про повернення проіндексованого
вкладу,  -

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Житомирської
області від 15 березня 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 31 січня
2006 року ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено.

На вказане
рішення позивачем була подана апеляційна скарга.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15
березня 2006 року апеляційну скаргу залишено без розгляду у зв'язку з подачею
після спливу встановленого законом строку.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду
апеляційної інстанції,  поновити строк на
оскарження та прийняти до розгляду його апеляційну скаргу,  посилаючись на невідповідність висновків
апеляційного суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального
права.

Колегія суддів дійшла висновку,  що підстави для перегляду ухвали апеляційного
суду відсутні виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Однак ОСОБА_1
пропустив встановлений строк на апеляційне оскарження.

Заявник
клопотання про поновлення строку не порушував.

Крім того,  згідно
норм цивільно - процесуального законодавства суд касаційної інстанції не вправі
поновлювати строк на апеляційне оскарження і приймати до розгляду апеляційну
скаргу.

Згідно ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального законодавства.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що ухвала суду апеляційної інстанції
постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ст. 342 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332,  336 ЦПК
України,  Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ »; колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Вінницької області , -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1   - відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 15
березня 2006 року залишити без зміни.

Касаційну скаргу
залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа № 2-П-395/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 липня 2007 року                                                                                              смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого судді  Міщенка Г.В.

при секретарі                Михалюк С.І.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу     за позовною
заявою

ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про розірвання

шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_2, в якій зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі
з 18 серпня 2000 року. Від спільного проживання мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя між ними не склалося по
причині різних поглядів на життя, шлюбні стосунки припинено, з
червня 2007 року вони проживають окремо. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, визначити місце проживання неповнолітньої доньки з нею, витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу покласти на відповідача.

В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач  позов визнав, на розірвання шлюбу згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174 цього
ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
позивачка та відповідач перебувають у шлюбі з 18  серпня  2000 року.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя   не
склалося, шлюбні стосунки фактично    припинено.    Розірвання шлюбу    не суперечить їх інтересам та інтересам неповнолітньої
дитини.

При таких
обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. ст. 104, 105,110,112 СК України.

Керуючись ст. ст.130,174 ЦПК України
,суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1   задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 серпня 2000 року у Березнегуватському відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївської
області, актовий запис № 29.

Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів
цивільного стану, покласти на ОСОБА_2в розмірі
17 грн. ОСОБА_1 від сплати витрат звільнити.

2

Дитину- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати
з матір'ю - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-о-37/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 липня
2007 рік. Новобузький районний суд Миколаївської області

в
складі: головуючого судді                             Бібік
М. В.

секретаря                         -                                Слюсаренко А.І.

з
участю  заявниці                                            ОСОБА_1

представника
заінтересованої особи             ОСОБА_4

розглянувши
у попередньому судовому засіданні у приміщенні м/суду м.  Новий Буг цивільну справу за заявою ОСОБА_1про встановлення
факту,  що має юридичне значення,

ВС ТАНОВИВ:

ОСОБА_13вернулася до
суду з заявою про встановлення факту,  що
має юридичне значення,  де вказала,  що її чоловік ОСОБА_2,  якиіГпомер з
ІНФОРМАЦІЯ_1з серпня 1939 року по липень 1946 року проходив службу в Радянській
Армії. І в 1985 році Указом Президії Верховної Ради СРСР був нагороджений
орденом Вітчизняної війни II ступеня. При зверненні до Новобузького відділення
Пенсійного фонду України з питання отримання доплат до пенсії було відмовлено в
зв'язку з тим,  що в орденській книжці по
батькові чоловіка вказано "ОСОБА_3" а необхідно "ОСОБА_2".
При заповненні орденської книжки посадовою особою,  з халатного відношення до своїх посадових
обов'язків,  чи з інших причин було
допущено помилку при написанні по батькові. В результаті помилки в теперішній
час не може отримати доплати до пенсії,
тому змушена була звертатися до суду з заявою. Встановлення цього факту
має для неї юридичне значення,  так як
дозволить їй отримати доплату до пенсії.

У
судовому засіданні ОСОБА_13аявлені
вимоги підтримала,  просила їх
задовольнити.

Представник
заінтересованої особи ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення вимог заявниці

Вислухавши
пояснення ОСОБА_1,  дослідивши письмові докази,  суд приходе до такого висновку.

З
пояснень заявниці та відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу,  копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 вбачається,  що дійсно по батькові чоловіка заявниці
"ОСОБА_2" а не "ОСОБА_3".

Дослідженні
докази вказують на те,  що орденська
книжка на ім'я "ОСОБА_3"
дійсно належить ОСОБА_2,  тому маються підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 Встановлення
цього факту має для заявниці юридичне значення.

Керуючись  ст.
ст.  256,  259 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1про встановлення
факту що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1орденської книжки
серії Г №
НОМЕР_1 року виписаної на ім'я "ОСОБА_3".

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України .