Справа № 2-5672-2007.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі: -головуючого- судді
Хаустової Т.А. -при секретарі- Марценковській В.М. -за участю адвоката- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста Слов'янська Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
обгрунтувавши свої вимоги тим, що на підставі Вироку ІНФОРМАЦІЯ_1 року
відповідачка була визнана винною у скоєні злочину, передбаченого ІНФОРМАЦІЯ_2
за умисне причинения
їй легких тілесних ушкоджень.

Після побиття вона
знаходилася на стаціонарному лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_3 і при проходженні курсу
лікування нею було придбано ліків на суму ІНФОРМАЦІЯ_4 грн, що підтверджується
Випискою із історії її хвороби і чеками на придбання ліків.

Своїми злочиними діями
відповідачка спричинила їй і моральну шкоду, оскільки спричинила їй тілесні
ушкодження, в результаті чого вона відчуває фізичний біль і душевні страждання,
змушена була проходити стаціонарний курс лікування. При цьому вона принизила її
честь і людську гідність. При встановленні судом розміру відшкодування
моральної шкоди, вона просить суд урахувати характер правопорушення, глибину її
фізичних і душевних страждань, ступень вини відповідачки ОСОБА_3, стан її
здоров"я, тяжкість змушених змін в її житті і її зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану здоров"я. Наслідки спричинення їй тілесних
ушкоджень відображаються на стані її здоров"я і по теперішній час.
Моральну шкоду вона оцінює в ІНФОРМАЦІЯ_5 грн.

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги, навела аналогічних доводів і
суду пояснила, що той факт, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року відповідачкою ОСОБА_3 було їй
спричинено легкі тілесні ушкодження підтверджується Вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
який теперішнього часу набув законної чинності. Після спричинення їй ушкоджень,
вона звернулася до міліції, а потім їй було проведено медичне обстеження.,
потім вона знаходилася на лікуванні протягом двох тижнів у лікарні. В період
знаходження у лікарні їй були призначені ліки та медичні препарати, які вона
купувала. Вона купувала тільки ті ліки, які їй призначалися і нею було
витрачено ІНФОРМАЦІЯ_4 грн. Моральна шкода, спричинена їй відповідачкою полягає
в тому, що у неї були синці і вона у зв"язку з цим не могла вийти з дому,
тобто не могла вести звичне життя. Вона і теперішнього часу не може спокійно
спати, відчуває дискомфорт, періодично звертається з цього приводу до лікарні.
До ІНФОРМАЦІЯ_6 року і також до теперішнього часу вона знаходиться на
диспансерному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв"язку з головними болями. До
ІНФОРМАЦІЯ_6 року їй не призначалися ліки, які були призначені у зв"язку з
причинениям
їй тілесних ушкоджень відповідачкою. Дійсно, перед тим,
як ОСОБА_3 почала її бити, вона їй показувала непристойний жест.

Просить суд стягнути з
відповідачки ОСОБА_3 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди- ІНФОРМАЦІЯ_4
грн, у відшкодування моральної шкоди-ІНФОРМАЦІЯ_5 грн.

Відповідачка ОСОБА_3 не
визнала позовні вимоги ОСОБА_2 і суду пояснила, що вона не вважає себе винною і
на теперішній час у скоєні злочину, передбаченого ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки все,
вказане позивачкою, є неправда. Після ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 виходила на
вулицю і вона її бачила, а також їздила на мопеді.

Суд, вислухавши пояснення
позивачки, відповідачки, дослідивши матеріали справи, а також материалі
Кримінальної справи НОМЕР_1, приходить до переконання, що позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягають
задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ч.1 ст.
1166 ЦК
України „ Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної
особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала".

У судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року приблизно о 16 годині,біля АДРЕСА_1 ОСОБА_3,
в процессі сварки, умисно нанесла ОСОБА_2 ряд ударів по тілу, тим самим
причинивши тілесні ушкодження.

Із Акту судово- медичного
обстеження НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року, Із Висновку судово-медичної експертизи
НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_9 року вбачається, що ОСОБА_2 були спричинені умисні
легкі телесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я. (
Кримінальна справа НОМЕР_1 а.с.12-13,22)

На підставі Вироку
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 визнана винною у скоєні злочину, передбаченого
ІНФОРМАЦІЯ_2 і їй призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10
грн. на користь держави. На підставі Ухвали колегії суддів судової палати по
кримінальним справам Апеляційного суду Донецької області від ІНФОРМАЦІЯ_11 року
Вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 року в цій частині залишено без змін ( а.с.14-18).

Теперішнього часу ОСОБА_3
звернулася з заявою про звільнення її від кримінальної відповідальності та
покарання у зв"язку з Законом України „Про Амністію" від 9 червня
2007 року і на підставі Постанови ІНФОРМАЦІЯ_12 року ОСОБА_3 звільнено від
покарання, призначенного за Вироком ІНФОРМАЦІЯ_1 року на підставі ст. 1 п.
„г" Закона України „Про Амністію" від 19 квітня 2007 року.

Таким чином, у
відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, суд вважає доведеним, що саме ОСОБА_3
є винною в причиненні умисних тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний
розлад здоров"я позивачці ОСОБА_2

В судовому засіданні також
встановлено, що у зв"язку з умисним причинениям легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров"я
ОСОБА_2 у період часу з ІНФОРМАЦІЯ_13 року по ІНФОРМАЦІЯ_14 року знаходилася на
лікуванні в ІНФОРМАЦІЯ_3, їй прописувалися ліки та медичні препарати ( а.с. 7).

Оскільки в Виписці із
Історії хвороби НОМЕР_4 ОСОБА_2 вказаний період знаходження позивачки у
лікарні, вказано яке саме ліки вона повинна приймати, а із наданих позивачкою
оригіналів Чеків на придбання ліків, які були досліджені в судовому засіданні,
вбачається, що саме в цей період часу і саме ті ліки, які було рекомендовано
приймати позивачці, вона купувала на суму ІНФОРМАЦІЯ_4 коп ( а.с.7, 19-20), то
суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 в частині відшкодуваня
матеріальної шкоди частково знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають
частковому задоволенню у суммі ІНФОРМАЦІЯ_4 коп.

У відповідності до ст. 1167
ЦК
України „ Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала за наявності її вини...".

Відповідно до п.3 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди"
зазначено, „ що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:... в
моральних переживаннях у зв"язку з ушкодженням здоров"я, у порушенні
нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших
негативних наслідків".

В судовому засіданні з
вирогідністю встановлено, що позивачці дійсно протиправними діями ОСОБА_3 були
умисно спричинені легкі тілесні ушкодження,що спричинило короткочасний розлад
здоров"я, потягло за собою відчуття болю, вона тривалий час знаходилася на
лікуванні в лікарні, страждала, не виходила з дому, у зв"язку з чим було
порушено її порядок життя, змушена була хвилюватися.

Згідно до п.5 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" суд
повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві
моральних чи фізичних страждань або втрат немайного характеру, за яких
обставин, в якій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить".

Суд погоджується з
ствержденнями позивачки, що, дійсно винними діями ОСОБА_3 їй спричинено
моральні страждання, але вважає, що позивачкою не надано суду доказів, які б
прямо свідчили, що діями відповідачки їй заподіяно моральну шкоду саме
ІНФОРМАЦІЯ_5 грн, а також позивачка не посилається на наявність таких доказів.
Тому суд вважає, що з урахуванням матеріального положення з ОСОБА_3- вона є
людиною похилого віку, не працює, отримує пенсію розмір якої незначно перевищує
ІНФОРМАЦІЯ_15 грн (а.с.31), на користь позивачки слід стягнути у відшкодування
моральної шкоди ІНФОРМАЦІЯ_16 грн, задовольнивши таким чином частково позовні
вимоги ОСОБА_2 в цій частині.

У відповідності до п.2 ст. 88 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_3 на користь держави
також слід стягнути державне мито у розмірі 51 грн і у відповідності до ст. 81
ЦПК України витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 30 грн.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3,10,60,212,213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від
31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" ,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_17
року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_18, що мешкає за адресою- АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_2 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди ІНФОРМАЦІЯ_4 коп, у
рахунок відшкодування моральної шкоди- ІНФОРМАЦІЯ_16 грн, а всього
ІНФОРМАЦІЯ_19.

Стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_17 року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_18, що мешкає за адресою-
АДРЕСА_2 державне мито у розмірі 51 грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_17 року народження, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_18, що мешкає за адресою-
АДРЕСА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у
розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України. Рішення ухвалене й підписане в нарадчій кімнаті в одному
екземплярі.