Справа № 22ц-2128-2007р.                                         Головуючий по 1
22                                                                  Демчик Р.В.
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20"
листопада 2007 р. Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого                Захарової А.Ф.

суддів                            Бурлаки В.О., Демченко В.А.

при
секретарі               Ковтун Л.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Смілянського міськрайонного суду від 16 жовтня 2007р. по справі за
позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України про відшкодування
матеріальних збитків, завданих незаконними діями та бездіяльністю органів влади
з делегованими повноваженнями, внаслідок скоєння злочину,-

встановила:

ОСОБА_1
звернулась з позовом у суд до Державного казначейства України про відшкодування
матеріальних збитків, завданих незаконними діями та бездіяльністю органів влади
з делегованими повноваженнями, внаслідок скоєння злочину та просила стягнути
завдану їй матеріальну шкоду в розмірі 7277916 грн. посилаючись на те, що
працівниками Смілянського МВПМ Смілянської ОДПІ під час розлідування
кримінальної справи № 12.05.1999р. була винесена незаконна постанова
про реалізацію речового доказу - спирту етилового. Після чого спирт був реалізований
і цим позивачці заподіяна матеріальна шкода на вказану суму.

Разом зі
спиртом продано 375 одиниць 200-літрових бочок загальною вартістю 28125 грн.,
забрано іншого майна на суму 26995 грн.

Крім
того в результаті неправомірних дій податкової міліції неотримано прибутку на
суму 7222796 грн.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 16.10.2007р. в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення, посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального права судом, і передати справу на новий
розгляд.

Заслухавши
доповідача ОСОБА_2 представника державного казначейства перевіривши законність
і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів

апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню зі слідуючих підстав.

З
матеріалів кримінальної № та цивільної справи вбачається, що в 1999р.
слідчим відділом Смілянського МРГВ УПМ ДПП України в Черкаській області
порушена кримінальна справа № по факту закупівлі спирту в кількості
950000 л. за кошти невизначеного походження МПП «Калина», засновником якого був
ОСОБА_2, а директором
- ОСОБА_1

Під час
розслідування кримінальної справи на спирт був накладений арешт 16.04.1999
року.

Постановою
про реалізацію речових доказів від 12.05.1999р. спирт етиловий в кількості
9558,32 дол. на суму 194989 грн. 72 коп. переданий Смілянській товарній біржі
«ДЖІ-АЙ-ПІ» для реалізації з перерахуванням коштів на депозитний рахунок
Смілянської ОДПІ ДПА України в Черкаській області.

Вироком
Черкаського районного суду від 11.11.2003р. ОСОБА_2 визнаний винуватим у скоєні
злочину, передбаченого ст.70 КК України (1960р.)

ОСОБА_1,
в пред'явленому звинуваченні в скоєні злочинів, передбачених ч.1 ст.212, ч.2
ст.366 КК України, виправдана за відсутністю складу злочину.

Позов
Смілянської ОДПІ до ОСОБА_2 про стягнення 12498 грн. 29 коп. і до ОСОБА_1, про
стягнення 27494 грн. 86 коп. оставлено без розгляду.

Кошти
отримані від реалізації спирту в сумі 194989 грн. 72 коп., які знаходились на
депозитному рахунку Смілянської ОДПІ зобов'язано повернути ПКФ «Калина».

В
справах відсутні дані про накладення арешту, виємку та реалізацію крім спирту в
тарі (бочках) інших товаро-матеріальних цінностей.

Інші
учасники організованої групи для заняття контрабандою ОСОБА_3, ОСОБА_4 вироком
суду визнані винуватими в скоєні злочину.

Ухвалою
колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Черкаської області від 06.09.2005р. вирок залишений без змін.

Розглянувши
позов ОСОБА_1, суд першої інстанції не притягнув до участі в розгляді справи
Смілянську об'єднану державну податкову інспекцію і не вияснивши в результаті
цього чи перераховані кошти, де знаходяться на час розгляду справи і можливість
повернення тари та іншого зниклого майна.

Тим
самим, суд порушив вимоги п.4 ст.311 ЦПК України, вирішивши питання в цивільній
справі про права й обов'язки сторони, яка не була притягнута до участі в
розгляді справи.

Крім
того, факти, на які посилається позивачка мали місце в 1999р. і суд не міг
керуватися нормами Цивільного Кодексу України, набравшого чинності з
01.01.2004р. Тим самим суд застосував матеріальний закон, який не поширюється
на ці правовідносини.(ст.ст. 1176, 1177).

Таким
чином, при вказаних порушеннях норм процесуального та матеріального права,
рішення не може залишатися в силі.

При
новому розгляді суду необхідно також вияснити питання підсудності позову,
оскільки згідно заяви (аркуш справи №9) ОСОБА_2 01.04.1999р. передав обов'язки
засновника та директора ВКФ «Левада» та ВКФ «Калина» ОСОБА_1 Заява завірена
нотаріально.

Відповідно
статуту ВКФ «Калина» (арк.справи №10) підприємство є приватним, засновано на
базі власності громадянки України ОСОБА_1, і є господарюючим суб'єктом.

Закон
України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними
діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду» передбачає
відшкодування матеріальної шкоди громадянам.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.307, 311, 315 ЦПК України, судова колегія,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення
Смілянського міськрайонного суду від 16.10.2007р. скасувати і справу направити
на новий розгляд у той же суд в іншому складі.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі
2-х місяців з дня проголошення.