Справа № 22Ц -3946/2007                            Головуючий у І
інстанції Островська О.О.
19                                                              Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого :
Лащенка В.Д.,

суддів :
Олійника В.І., Даценко Л.М.,

при секретарі
Зозулі Н.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайониого суду Київської області
від 25 вересня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської
районної державної адміністрації, Відкритого акціонерного товариства
„Київспецсільгоспмонтаж", третя особа - ОСОБА_2, про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної та моральної
шкоди, в якому зазначала, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1, в 2004
році проводилась газифікація їхньої вулиці, за дорученням вуличного комітету 9
серпня 2004 року між мешканцем цієї ж вулиці ОСОБА_2 та Білоцерківською
пересувною механізованою колоною № 4 ВАТ «Київспецсільгоспмонтаж» було укладено
договір на прокладення газової труби, яка на той час прокладалась за рахунок
державного бюджету, до власних будинків мешканців цієї вулиці. Це питання
вирішувалось на загальних зборах мешканців вулиці Комсомольської села Озерна з
участю представників сільської Ради та ПМК- 4, було узгоджено об'єм робіт,
термін їх виконання та суму, яку потрібно сплатити, в цей же день було
підписано договір та скріплений печаткою ПМК-4. На виконання зазначеного договору ОСОБА_2 зібрав
по відомості по 400 гривень з 21 мешканця вулиці Комсомольської - всього 8400
гривень, та вніс гроші до каси ПМК-4 відповідно до прибуткового касового ордеру
№ 16 від 9 серпня 2004 року.

Обґрунтовуючи
свої вимоги позивачка посилалася на те, що взятих на себе зобов'язань
відповідно до угоди відповідач не виконав ні в обумовлений договором
термін,  ні   взагалі.
Вона  була  позбавлена
газопостачання   зимою  2004
року,

позбавлена
можливості користуватися газом для опалення та приготування їжі. Порушилися її
життєві плани, так як через матеріальні труднощі та сімейні обставини мала
намір переїхати на постійне місце проживання в будинок АДРЕСА_2. Після невиконання
ПМК-4 вимог договору вона змушена була заключите другий договір з ВАТ
„Київоблгаз" в особі Білоцерківської філії на прокладення та підключення
газової труби від загальної труби до її будинку, за виконані роботи заплатила
1448 гривень 05 копійок, що для неї, як пенсіонерки є значною сумою. Винними в
проблемах при газифікації будинку вважає ПМК-4 та Білоцерківську
райдержадміністрацію, вважає, що Білоцерківське ПМК-4 неправомірними, навіть
злочинними та шахрайськими діями, заволоділи її коштами, просить в судовому
порядку вирішити спір, поскільки вирішити спір по взаємній домовленності
відповідачі не бажають, і просить стягти з ВАТ „Київспецсільгоспмонтаж"
матеріальні збитки в сумі 1848 гривень 05 копійок та моральні збитки, які вона
оцінює в 1500 гривень.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2007 року
ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення
нового по суті позовних вимог.

Колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як па підставу своїх вимог та запереченії, докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Обґрунтовуючи
свої вимоги, позивачка посилалась на ст.1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана
неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо вона не доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно
до ст. 837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона
/підрядник/ зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням
другої сторони /замовника/, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

В суді
першої інстанції встановлено, що влітку 2004 року проводились роботи по
газофікації вулиці Комсомольська в селі Озерна Білоцерківського району, дані
роботи повинні були вестися в два етапи: спочатку проводилась загальна
закільцована газова труба по самій вулиці, а потім мешканці вулиці повинні були
провести роботи по проведенню труби і підключенню кожного будинку до загальної
труби. Підрядником по виконанню цих робіт було Білоцерківське ПМК-4 тресту
„Київспецсільгоспмонтаж", замовником на прокладення загальної вуличної
труби була Білоцерківська райдержадміністрація, хоч всі роботи повинна була
фінансувати Київська облдержадміністрація, замовником на виконання робіт по
проведенню труби від загальної труби до кожного домоволодіння були мешканці
вулиці Комсомольська в селі Озерне, які зібрали з кожного домоволодіння по 400
гривень /позивачка ОСОБА_1 також внесла

цю суму/ і
доручили ОСОБА_2, жителю цієї ж вулиця укласти з ПМК договір на виконання робіт
та внести гроші, що він і зробив 9 серпня 2004 року.

Представник
відповідача в особі начальника ПМК-4 суду пояснив, що після виготовлення
кошторису і надходження перших коштів від Київської облдержадміністрації їхнє
підприємство закупило необхідні труби та другі матеріали. Крім того
з'ясувалось, що в початковому кошторисі труби були передбачені пластикові, а в остаточному
затвердженому варіанті кошторису було визначено, що труба повинна бути
металева, що значно збільшило втрати на прокладення газової труби по вулиці
Комсомольській в селі Озерна. Без виконання договірних зобов'язань перед
Білоцерківською райдержадміністрацією по прокладенню загальної труби по вулиці,
не було реальної можливості виконати свої зобов'язання перед мешканцями вулиці
Комсомольська, фінансування виконання робіт припинилось, не було можливості
оплачувати пальне, робітникам заробітну плату та інше. Про виниклі труднощі
вони відразу поставили до відому Білоцерківську райдержадміністрацію,
адміністрацію села Озерне, мешканців вулиці Комсомольська, як це передбачено
чинним законодавством, а саме: ст. 847 ЦК України, яка передбачає, що підрядник
зобов'язаний своєчасно попередити замовника про наявність обставин, що не
залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату
роботи, роблять її неможливою.

Ст. 848
ЦК України передбачає, що якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з
боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний або непридатний
матеріал, не змінить вказівок про спосіб виконання роботи, або  інших обставин, що загрожують якості або
придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору
підряду та право на відшкодування збитків.

Представник
відповідача Білоцерківської райдержадміністрації в суді першої інстанції
пояснив, що спочатку Київською обласною адміністрацією було прийнято рішення
про виділення однієї суми на газифікацію вулиці Комсомольська в селі Озерна,
потім ця сума була значно зменшена, а перерахували для оплати підряднику ще
меншу суму, тому частину робіт ПМК-4 виконало на їхнє прохання безкоштовно, в
рахунок боргу, який до цього часу їм не відшкодовано через відсутність
фінансування.

З огляду
на вищенаведене, оскільки ПМК №4 виконало всі умови договорів підряду,
укладених з райдержадміністрацією та мешканцями вулиці і не укладало будь-яких
договорів безпосередньо з ОСОБА_1, то суд першої прийшов до правильного
висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Таким
чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права
безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними
у рішенні.

Щодо інших
доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в

матеріалах
справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з
дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну
скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 вересня 2007
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.