Справа № 2-
РІШЕННЯ

іменем    України

02 серпня 2007
року

Опжицький районний суд Полтавської області

в складі головуючого судді Грузман Т.В,

секретаря
судового засідання Полуботько Я.О.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому  судовому засіданні в залі
суду в    селищі Оржиця справу за

позовом
ОСОБА_2до приватного сільськогосподарського підприємства

агрофірми  „Хлібороб"     про
визнання  договору  оренди
земельної  ділянки  чинним,

стягнення орендної плати за землю,
пені за несвоєчасність розрахунку

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2звернувся до суду з позовом до приватного
сільськогосподарсткого підприємства агрофірми „Хлібороб" про стягнення
орендної плати за землю, пені за несвоєчасність розрахунку.

У подальшому позивач розширив позовні вимоги та крім вищевказаних вимог
прохає визнати договір оренди земельної ділянки чинним.

Позов мотивував тим, що має у власності земельну ділянку (пай) розміром
3,80 га., яку здав в оренду відповідачеві, про що уклав відповідну угоду від 22
квітня 2005 року. Так як договір оренди земельної ділянки не був зареєстрований
в Оржицькому відділі Полтавської регіональної філії ДП „ЦЕНТР ДЗП", але
сторони досягли згоди по всім умовам договору, то даний договір слід вважати
чинним. Відповідно до умов договору орендна плата в сумі 625,54 грн. повинна
виплачуватись щорічно, але відповідач вказаного не робив протягом 2005-2006 p.p., таким чином борг
становить 1251,09 грн. (625,54 грн. х 2 роки). Крім того, господарство також
зобов'язане сплатити позивачеві і пеню за несвоєчасність розрахунку в сумі 1412
грн.50 коп. ( 565 кал. днів х 2,50 грн. (0,2%)) з 01.01.2006 року по 19.07.2007
року. Також прохає стягнути з відповідача витрати пов"язані з поїздками до
Оржиці в сумі 169,62 грн. та витрати на юридичну допомогу в сумі 160 грн.

У судовому засіданні позивач розширені позовні вимоги підтримав та вказав,
що відповідач не зважаючи на умови договору не виконував його належним чином. З
огляду на вказане, він був змушений звернутися до суду та витрачати кошти на
поїздки до смт.Оржиця з м.Гребінки. Представник позивача наголосив на тому, що
хоч договір не зареєстровано, як те передбачено його умовами, сторони досягли
згоди з усіх істотних його умов. Крім того, у відповіді на адресу позивача,
відповідач підтвердив наявність заборгованості по угоді. Також просить суд
врахувати, що ОСОБА_2та ПСП агрофірма „Хлібороб" протягом тривалого часу
укладають угоди оренди земельної ділянки.

Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, але
до

залу судових
засідань не з"явився, причини неявки до суду не повідомив (поштове

повідомлення № 46370 від 21 липня 2007 року). За вказаних обставин, суд
прийшов до

висновку про заочний розгляд справи, про що постановив ухвалу від 01 серпня
2007 року.

Позивач проти даного порядку розгляду справи не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника,
розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню .

Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної
власності на землю позивач має у власності земельну ділянку площею 3,80 га.
відповідно до державного акту НОМЕР_1 від 30.04.2004 року. Дану земельну
ділянку ним було здано в оренду ПСП агрофірма „Хлібороб" 22 квітня 2005
року. Згідно прикінцевих положень даний договір мав бути зареєстрований в
Оржицькому відділі Полтавської регіональної філії ДП „Центр ДЗП", хоча
відмітка про здійснення даної державної реєстрації у договорі відсутня. Згідно
умов договору, договір укладено на 7 років з виплатою орендної плати у грошовому
виразі на суму 625,54 грн та у натуральній формі. Пунктом 14 договору
передбачено сплату орендодавцю 0,2 % пені у разі невнесення орендної плати у
строки визначені договором, тобто до 30.12.поточного року.

Відповідно до довідки № 298 без дати ПСП АФ
„Хлібороб" вказує на неможливість розрахунку з позивачем за 2005 рік
грошовими коштами не заперечуючи при цьому відсутності боргу та договірних
зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК
України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована та
встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 628 ЦК
України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до
актів цивільного законодавства. З огляду на ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов
договору. Відповідно до ст. 210 ЦК
України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках встановлених
законом. Відповідно до ст. 18, 20 Закону України „Про оренду землі" від
08.09.1999 року (зі змінами та доповненнями) договір оренди набирає чинності
після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає
державній реєстрації. Даним Законом не визначено кому саме із сторін договору
покладається обов'язок подання договору оренди на державну реєстрацію.
Відповідно до ст. 21 Закону „Про оренду землі" орендна плата за землю - це
платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

З огляду на те, що матеріалами справи доведено, що сторони досягли згоди з
усіх істотних умов договору, суд прийшов до висновку про обгрунтованість
позовних вимог щодо визнання чинним договору оренди земельної ділянки
укладеного ОСОБА_2
та ПСП АФ „Хлібороб" 22 квітня 2005 року.

Стосовно виплати орендної плати по даному договору, судом встановлено, що
щорічно відповідач має виплачувати позивачеві 625,54 грн. за користування
земельною ділянкою. У 2005 та 2006 роках відповідачем вказаного зроблено не
було, що суперечить ст. 629 ЦК
України, щодо обов'язковості для виконання його умов сторонами. Отже,
позовні вимоги щодо стягнення орендної плати з відповідача у сумі 625,54 грн. +
625, 54 грн. = 1251,08 грн. є обгрунтованими.

Стосовно стягнення пені у розмірі 0,2 % від несплаченої
суми за кожний день прострочення виконання умов договору слід зауважити
слідуюче. Відповідно до частини 2 п.1 ст. 258 ЦК України позовна давність в
один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) . Але
нормою ч.3 ст. 267 ЦК України
передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення. З огляду на те, що відповідач таким
правом не скористався, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають
задоволенню частково. її розмір має слідуючий вигляд:

625,54 х 0,2 % =
1,25 грн. за день

365 днів у 2006
році х 1,25 грн. = 456, 25 грн.

200 днів у 2007
році х 1,25 грн. = 250,00 грн.

Всього розмір
пені становить - 706,25 грн.

Стосовно стягнення з відповідача витрат пов'Язаних з витратами на поїздки
до смт. Оржиця слід зазначити слідуюче.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати
складаються із судового збору та витрат пов"язаних з розглядом справи.
Статтею 85 ЦПК України передбачено, що витрати, пов"язані з переїздом до
іншого населеного пункту сторін та їх представників, несуть сторони. Частиною 2
вказаної статті передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено судове
рішення сплачуються іншою стороною добові ( у разі переїзду до іншого
населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від
звичайних занять. З огляду на вищенаведені норми цивільно-процесуального
кодексу, суд прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог щодо
стягнення з відповідача витрат пов"язаних з переїздом до іншого населеного
пункту у сумі 169,62 грн., так як вказані витрати несе сторона і обов"язку
їх відшкодування не передбачено.

З огляду на те, що до судових витрат статтею 79 ЦПК України віднесено
витрати на правову допомогу, позовні вимоги у цій частині на суму 160 грн.
підлягають задоволенню так як є документально підтвердженими.

Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь, якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а
відповідачеві -пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволення яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. 3,10,11, 88,209,212, 213-215 ЦПК України,
на підставі ст. 210, 626, 628, 638 ЦК
України, ст. 18,20, 21 Закону України „Про оренду землі" суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2задоволити частково.

Визнати чинним договір оренди земельної ділянки від 22
квітня 2005 року укладеного ОСОБА_2та приватним сільськогосподарським
підприємством агрофірмою „Хлібороб".

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства
агрофірми „Хлібороб" на користь ОСОБА_21251 грн.08 коп боргу по оренді
земельної ділянки; 706 грн. 25 коп. пені за несвоєчасність розрахунку; судовий
збір в сумі 41,06 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 20,70 грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Відповідач  протягом десяти днів від
дня отримання копії заочного рішення може подати до Оржицького районного суду
письмову заяву про його перегляд.

Позивачем заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається апеляційному
суду Полтавської області через Оржицький районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.