Справа №2-п-3914/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 липня 2007 року                                                                            місто Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Слюсарчук
Н.Ф.

з участю секретаря с/з                           Хоцької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в шлюбі з 01.06.2002 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Шлюб у сторін перший.

Позивач 21.06.2007 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з
тих підстав, що спільне життя з відповідачем не
склалося, одруження виявилось невдалим, сторони з 2004 року проживають окремо, не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть
спільного господарства, шлюб існує лише формально.
Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з
підстав, зазначених в позовній заяві, просив шлюб
розірвати, неповнолітню дитину залишити на подальше проживання з відповідачем, витрати, пов'язані з отриманням свідоцтва
про розірвання шлюбу, покласти на нього.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, проти
задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу не заперечувала,
дитину просила залишити на подальше проживання з нею, витрати по
справі покласти на позивача.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення,
оскільки в судовому засіданні було встановлено, що
сторони з 2004 року проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб існує
лише формально. Позивач на примирення не погоджується.
В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для
примирення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно
і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд вирішив залишити її на
подальше проживання при матері.

Витрати по отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на
позивача в розмірі 10 (десять) грн.

Керуючись ст.ст.110, 112 СК України,
ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, який зареєстровано Житомирським міськвідділом
РАЦСу 01.06.2002 року, актовий запис НОМЕР_1

Неповнолітню дитину - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження, залишити на
подальше проживання при матері.

Витрати, пов'язані з отриманням в органах РАЦСу свідоцтва про розірвання
шлюбу в розмірі 10 (десять) грн. покласти на позивача. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Житомирської області через Бо гунський районний
суд м. Житомира шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.