Справа №2-495
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року
Новоазовський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого
судді                                                                         Кацаренко
І.О.

при секретарі                                                                                 Шчморзі
О.В.

за участю
позивача                                                                       ОСОБА_1,

представника
позивача адвоката                                                 ОСОБА_2,

представника
відповідача - Фонду                                              Загребельного
О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новоазовську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Новоазовське
АТП-11419» (далі АТП-11419; підприємство), Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань у Новоазовському районі в Донецькій області, про стягнення
одноразової допомоги у зв'язку з ушкодженням здоров'я на виробництві,
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів.

В
обгрунтування своїх позовних вимог зазначав, що він перебував у трудових
відносинах з АТП-11419, працюючи водієм першого класу.

19.03.1976
року під час виконання ним трудових обов'язків у дорожньо-транспортній пригоді
він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому лівого підколінного суглоба,
що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві від 20.03.1976
року.

У 1994
році висновком МСЕК було встановлено, що він, позивач, втратив 24% професійної
працездатності, а з липня 1999 року відсоток втрати працездатності висновком
МСЕК був встановлений 30% бестроково.

Підприємство
добровільно сплачувало йому заробіток, який він втратив у результаті стійкої
втрати працездатності, судовими рішеннями на його користь з підприємства двічі
стягувалася заборгованість підприємства перед ним, яка складался у звязку з
тим, що АТП не корегувало втрачений ним заробіток.

Оскільки
АТП 11419 у відповідності до ст.237-1 КЗпП України не сплатив йому одноразову
допомогу і компенсацію моральної шкоди у звязку з отриманням травми на виробництвы, просив суд
винести рішення, яким стягнути з підприємства 5512,50 грн. одноразової допомоги
і 20000 грн. моральної шкоди, а також судові витрати.

У
судовому засіданні позивач і його представник адвокат ОСОБА_2 підтримали
позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі. При цьому представник
позивача зазначив, що одноразову допомогу і моральну шкоду вони просять
стягнути з Фонду, оскільки згідно ухвали Господарського суду Донецької області
на день розгляду справи по суті підприєство «Новоазовське АТП 11419»
ліквідоване, а тому на підставі абз.2 п.3 Прикінцевих положень Закону України,
«Про загальнообов'язкове   державне   соціальне
страхування   від   нещасного
випадку   на

2

виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працезданості», заборгованість
потерпілим на виробництві і членам їх сімей, яким до набрання чинності
зазначеного Закону України підприємства не відшкодували матеріальну і моральну
шкоду, завданих пошкодженням здоров'я, сплачуються цима підприємствами, а у
випадку ліквідації без правонаступника - Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Представник
Фонду, його начальник Загребельний О.О., визнав позов частково, а саме в
частині стягнення з Фонду суми одноразової допомоги, в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення моральної шкоди просив відмовити, оскільки не виплата
одноразової допомоги виникла не з вини Фонду, і тому позивач не має законних
підстав вимагати від Фонду її відшкодування.

Суд
розглядає справу у відсутності представника АТП 11419, який був належним чином
підомленим про місце, дату і час розгляду справи (а.с.38), проте з заявою
відкласти розгляд справи або розглянути справу у його відсутності до суду не
звертався.

Суд,
вислухавши позивача і його представника, представника Фонду, вважає, що позовні
вимоги позивача підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно
частин 1 і 2 ст.11 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року,
власник зобов'язаний сплатити потерпілому одноразову допомогу. Розмір
одноразової допомоги встановлюється колективним договором або трудловим
договором. Якщо відповідно до медичного висновку у потерпілого встановлено
стійку втрату пацездатності, ця допомога повинна бути не менше суми, визначеної
з розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожен процент втрати
ним професійної працездатності. Оскільки виробничу травму позивач отримав у
1976 році, останній висновок МСЕК стосовно нього зроблений у липні 1999 року,
суд застосовує при вирішенні справи Правила відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків і Закон України «Про охорону праці», які діяли на той момент.

У
відповідності з абзацами 1-2 п.10 Правил, розмір одноразової допомоги
потерпілому встановлюється колективним договором. Якщо відповідно до медичного
висновку потерпілому встановлена стійка втрата працездатності, одноразова
допомога потерпілому має бути не менше суми, визначеної з розрахунку його
середньомісячного заробітку за кожний процент втрати ним професійної
працездатності.

У
судовому засіданні встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з
АТП 04131 (зараз - ВАТ «Новоазовське АТП-11419), працюючи водієм першого класу.

19.03.1976
року позивач при виконання трудових обов'язків, в результаті ДТП, отримав травму -
перелдом лівого підколінного суглоба, що знайло підтвердження в акті про
нещасний випадок на виробництві від 20.03.1976 року (а.с.5-6). За висновком
МСЕК у 1994 році втрата непрацездатності позивачу визначена була у розмірі 24%,
а з 1999 року - 30% безстроково, що підтверджується копією висновку МСЕК від
12.07.1999 року (а.с.37).

Згідно
копії рішення суду (а.с.7-8), позивач звертавсмя до суду з позовами про
стягнення з АТП і Фонду недоотриманих сум регресу у відповідності з Правилами
відшкодування власником підприємства шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, і на підставі рішень суду підприємство сплачувало йому ці суми.

Згідно
довідки Підприємства на а.с.35, АТП позивачу одноразової допомоги у зв'язку з
втратою працездатності не сплачувало.

Згідно
довідки Підприємства на а.с.36, скорегована середньомісячна зарплата позивача
складає 183,75 грн..

Оскільки
вимоги пункту 10 Правил... АТП не виконані, суд вважає за необхідне стягнути з
відповідачів на користь позивача 5512,50 грн. одноразової

3

допомоги у зв'язку з ушкодженням здоров'я (183,75 грн. х
30% = 5512,50 грн.).

Згідно
копії ухвали Господарського суду Донецької області від 08.08.2007 року(а.с.
31), юридична особа ВАТ «Новоазовське АТП 11419» ліквідоване.

Згідно
відповіді Новоазовської райдержадміністрації (а.с.41), зазначене підприємство
виключене з Реєстру юридичних осіб Новоазовського району 29.08.2007 року.

Тому суд
вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення на його користь суми
одноразової допомоги підлягають задоволенню, і цю суму слід стягнути з Фонду на
підставі Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працезданості», оскільки судом у судовому
засіданні встановлено, що АТП 11419 не сплачена була одноразова допомога
ОСОБА_1 у зв'язку з втратою ним працездатності на виробництві в результаті ДТП у 1976 році.

Що ж
стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування йому моральної шкоди,
то суд вважає слушними заперечення на це представника Фонду.

Так, у
відповідності до ст.237-1 КзпП України і ст.12 Закону України «Про охорону
праці», відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що у позивача нема законних підстав вимагати
від Фонду відшкодування йому суми моральної шкоди, оскільки невиплата суми
одноразової допомоги не здійснена Підприємством не з вини Фонду.

З Фонду
на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 51 грн. і витрати з
інформаційно-технічного збору у розмірі 30 грн..

Керуючись
ст.ст. 10,60,61,79,88,212-215 ЦПК України, ст.237-1 КзпП України, ст.ст.
1166,1172,1195,1197 ЦК України,
Законами України «Про охорону праці» і «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на виробництві від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Правилами
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Новоазовському районі в Донецькій області на
користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати одноразової допомоги, яка склалася
перед останнім у Відкритого акціонерного товариства «Новоазовське
автотранспортне підприємство 11419, у сумі 5512 (пять тисяч п'ятьсот двандацять) грн. 50 коп..

В задоволенні
позовних вимог в іншій частині ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути
з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Новоазовському
районі в Донецькій області судовий збір на користь держави в розмірі 51
(п'ятдесят одна) грн.00 коп., і на користь державного бюджету Ворошиловського
району міста Донецька - ЗО (тридцять) грн. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ у судах.

4

На
рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області протягом
20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження рішення, яка подається
протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення
набуває законної сили після закінчення строку на подачу заяви про апеляційне
оскарження рішення, якщо заяву не було подано.