№ 1147-КС /
Головуючий 1 інстанції: Вергопуло К.В.
Доповідач: Табачна Н.Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007
року колегія суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Харківської області в складі :

Табачної Н. Г.

Суддів :                                 Кукліної Н. О.

Бобровського В. В.

Розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за касаційним
поданням прокурора м. Іллічівська Одеської області в інтересах ОСОБА_1 на
рішення та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2005 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу та звернення
стягнення на заставлене майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
приватного нотаріуса Шевченко Валерії Марківни про визнання недійсними
договорів застави та іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

29.03.2004р.
ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу та
звернення стягнення на заставлене майно. В обгрунтування своїх вимог позивачка
посилалась на те, що 04.06.2002р. за нотаріально посвідченим договором позики
ОСОБА_2 взяв у неї в борг 213 184 грн., що еквівалентно 40 000 доларів США, які
зобов'язався повернути до 04.09.2002р. В забезпечення виконання зобов'язання
05.06.2002р. ОСОБА_2 та нею був укладений договір іпотеки, згідно якому
ОСОБА_2, діючи від свого імені та від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від
неї, заклав нежитлове приміщення, розташоване по вул. Леніна, 6/1 в м.
Іллічівськ, яке належить ОСОБА_3. Вартість майна склала 280 209 грн., що
еквівалентно 52 576 доларам США.

05.06.2002р. за
нотаріально посвідченим договором позики ОСОБА_2 взяв у неї в борг 213 184
грн., що еквівалентно 40 000 доларів США,
які зобов'язався повернути до 05.09.2002р. в забезпечення виконання
зобов'язання 05.06.2002р. був укладений договір застави, згідно якого ОСОБА_2,
діючи від свого імені та від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності від неї,
заклав три прогулянкових парусних яхти, власником яких є ОСОБА_3.

Оскільки ОСОБА_2
не повернув борг своєчасно, позивачка просила стягнути на її користь суму боргу
з врахуванням інфляції та 3% річних, що складає 505 176,66 грн., а також судові
витрати, і звернути стягнення на заставлене майно.

22.04.2004р.
ОСОБА_3. пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Шевченко В.М. про
визнання недійсними договорів іпотеки від 05.06.2002р. та застави від
05.06.2002р.

Після уточнення
вимог, ОСОБА_3. посилалась на те, що вказані договори укладені ОСОБА_2 з
порушенням вимог ч.3 ст.62 ЦК
України, яка діяла на час отримання ним довіреності, оскільки він уклав
договори застави та іпотеки, діючи від свого імені та імені ОСОБА_3, у
відношенні себе особисто. Оскільки договори укладені з порушенням закону,
позивачка просила визнати їх недійсними на підставі ст.48 ЦК України в ред. 1963р.

Відповідачі по
заявленим позовам вимоги не визнали.

Ухвалою судді
Іллічівського районного суду Одеської області від 29 березня 2004 року
накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_2, та на майно, що належить
ОСОБА_3.

Рішенням
Іллічівського районного суду Одеської області від 20.09.2004 р. позов ОСОБА_1
задоволений. В задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2005 року апеляційну скаргу ОСОБА_3
задоволено частково. Рішення Іллічівського районного суду Одеської області від
20.09.2004 р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Шевченко В.М. про визнання недійсними
договорів застави та іпотеки від 05.06.2002р. та задоволення позову ОСОБА_1 про
звернення стягнення на заставлене майно скасовано. Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Шевченко В.М. про визнання недійсними договорів
застави та іпотеки від 05.06.2002р задоволено. Постановлено визнати недійсним
договір застави від 05.06.2002р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з участю третьої особи
ОСОБА_3 Визнати недійсним договір іпотеки від 05.06.2002р. між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 з участю третьої особи ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на заставлене майно. В решті
частині рішення залишити без зміни.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2005 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено частково. Ухвалу Іллічівського районного суду
Одеської області від 29.03.2004р. змінено, скасовано арешт, накладений на
належне ОСОБА_3. і заставлене майно. В решті частині ухвала залишити без зміни.
В ухвалі Іллічівського районного суду Одеської області від 05.04.04р. виключити
пункт 2. в решті частині ухвалу залишити без зміни.

В касаційному
поданні прокурор м. Іллічівська Одеської області в інтересах ОСОБА_1 просить
рішення апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2005 року в частині
задоволення позову ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів застави та іпотеки
від 05.06.2002 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмінити і залишити в силі рішення
суду першої інстанції. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09.08.2005
року в частині відміни арешту заставленого майна, належного ОСОБА_3., відмінити
і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до
вимог ст. 337 п. 1 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 342 п. 1 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду, суд
касаційної інстанції відхиляє скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо судом
прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи
касаційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції допущені порушення норм закону, які передбачені як
підстави для скасування рішення та ухвали.

Керуючись ст. ст. 332 ч.1, 2, 336
ч.1 п. 1, ч.2 п. 1, 337  п.1,
342 п.1 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
відхилити. Рішення та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 09 серпня 2005
року   залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.