overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2 - 96/07
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 серпня 2007 року                                                                                      смт
Новомиколаївка

Новомиколаївський районний суд Запорізької області в
складі

Головуючого судді ВДОВЕНКО В.О.

Секретаря                    ГАВРИШ
О.А.

З участю позивача
ОСОБА_1, відповідачки
ОСОБА_2 Розглянувши   у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовною заявою, якій вказує, що в 2001 р. він уклав шлюб
з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою так як
спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини припинилися в
травні 2006 року, з того часу однією сім*єю не проживають.

Відповідачка в
судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала, пояснила суду. Що дійсно
з травня 2006 року позивач з ними однією сім*єю не проживає, строк, що надав
суд для примирення позитивних результатів не дав, сімейні відносини вони так і
не відновлювали, позивач мешкає з другою жінкою..

Вислухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленим наступне.

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2001 року, від шлюбу мають
сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Сторони однією
сім*єю не проживають з травня 2006 року. 19 лютого 2007 року судом сторонам був
наданий строк для примирення, але він позитивних результатів не дав, сторони
сімейні відносини не відновили, сторони навіть не намагались відновити їх.
Бажання на збереження сім*ї у сторін не має, наполягають на розірванні шлюбу.

Суд вважає, що
сторони у шлюбі прожили невеликий проміжок часу, більше року спільне не
проживають, що призвело до втрати почуттів любові, взаємоповаги,
взаєморозуміння.

Суд не може
прийняти до уваги ствердження відповідача v про те,
що сімейні відношення з позивачкою можливо зберегти, так як не надав суду
переконливих доказів своїх стверджень.

Суд вважає, що
сім'я фактично розпалась, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін,
тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.
112 СК України, ст.ст.224, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

2

Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 22 вересня 2001 року відділом реєстрований відділом
реєстрації актів громадянського стану Новониколаевского
районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис за № 30.

При оформленні
розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути, державне мито на користь держави з
ОСОБА_1 в сумі 17 грн, відповідачку від даних розходів   звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа № 2-287/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року                                                                                           смт. Новомиколаївка

Новомиколаївський районний суд Запорізької області

в складі:
головуючого судді           -   Шиш А.Б.

при секретарі                       -   Васейко І.В.

з участю
позивача            -   ОСОБА_1

відповідачки                        -   ОСОБА_2

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому вказує, що в 2003 році
одружився з відповідачкою. Від спільного життя мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Позивач просить суд розірвати шлюб з
відповідачкою тому, що їхнє спільне життя не склалося, одруження виявилося невдалим.
Шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Примирення між ними не можливе.

Відповідачка в судовому засіданні
позов визнала, також просить суд розірвати шлюб.

Відповідачці роз'яснені наслідки
визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за
наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення сторін, а
також вивчивши матеріали справи, суд доходить до наступного.

Сторони одружені з 14 червня 2003 року, від спільного життя мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. З пояснень сторін у судовому засіданні
встановлено, що у позивача з відповідачкою
спільне життя не склалося, сторони однією сім'єю не проживають.

Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Суд вважає, що родина фактично
розпалася і примирення не можливе.

За таких обставин суд доходить висновку, що причини, що спонукали позивача
наполягати на розірванні шлюбу, являються
обгрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї стали
неможливими.

Тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

2 Керуючись ст. 10, 60, 213, 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 червня 2003
року виконавчим комітетом Воскресенівською сільською
радою Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02.

При оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави держмито в сумі по 8,50 грн. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом
подачі до Новомиколаївського районного суду Запорізької області заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.
Справа № 2-1032/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем України

09 серпня 2007 року           Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого - судді
Гумен В.М.,

при секретарі - Карпенко В.О., розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань місцевого суду
справу за позовом ВАТ ЕК „Чернігівобленерго" в особі Прилуцького РЕМ до ОСОБА_1про
стягнення заборгованості за використану електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому вказує, що систематично постачає до будинку
ОСОБА_1 за адресою:АДРЕСА_1, електричну енергію у необхідному обсязі, однак
відповідач нерегулярно проводить оплату за надані послуги, порушуючи п.19
Правил користування електричною енергією для населення, в результаті чого
утворився борг у розмірі 138 грн. 61 коп., який позивач і просить стягнути із
відповідача.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, відповідачка їх
визнала, не заперечує проти стягнення з неї вказаної суми боргу.

Судом
встановлено, що відповідач дійсно є споживачем електричної енергії в будинку
АДРЕСА_1 та має заборгованість по такій у розмірі 138,61 грн., що підтверджено
представником позивача у судовому засіданні.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає достатнім законних
підстав для прийняття рішення про задоволення позову, що не буде суперечити
закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у
даній справі чи інших осіб, стягнувши з відповідача на користь позивача 138,61
грн. в рахунок заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію та 81 грн.
судових витрат по справі як таких, що сплачені позивачем при подачі позовної
заяви.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_1138 (сто тридцять вісім)грн. 61 коп.
в користь ВАТ ЕК "Чернігівобленерго" в особі Прилуцького РЕМ в рахунок
заборгованості за спожиту електроенергію, а
також 51 грн. судового збору по справі та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн. в рахунок сплачених позивачем витрат при подачі
позову до суду, а всього 219(двісті дев"ятнадцять)грн. 61 коп..

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду має бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
зави про апеляційне оскарження.
Справа
№2-902/2007 РІШЕННЯ
08 серпня 2007 року Ясинуватський міськрайонний суд
складі: головуючого - судді                              Доброріза А.В.,
при секретарі                                       Ходорич Н.О.,
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ясинувата цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
звернулася до суду зі вказаним вище позовом посилаючись на те, що з 22.09.1987
року вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого
неповнолітніх дітей вони не мають. Цей шлюб для них другий. Через несумісність
характерів шлюбні відносини між ними припинені кілька місяців тому, у них різні
погляди на сімейне життя і ведення господарства. Зараз спільне господарство
ними не ведеться, спору про поділ сумісного майна немає. Просить суд розірвати
У судовому
засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі і додатково пояснила, що 17
березня 2007 року вона пішла від відповідача і проживає окремо, бо він постійно
її ревнував, влаштовував сварки. Спільне життя стало для неї зовсім нестерпним,
тому поновлювати вона його не збирається категорично. Судові витрати просила
стягнути з відповідача. Представник позивача ОСОБА_3. підтримав позов ОСОБА_1
Відповідач позовні вимоги визнав частково і пояснив, що він намагався всіляко
зберегти сім'ю, але якщо дружина так наполягає, то він згоден з розірванням
шлюбу, але вважає, що судові витрати належить стягнути з позивача. Так як саме
вона є ініціатором розлучення.
Суд, перевіривши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечило б їх
інтересам, сім'я розпалася остаточно і відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу
України шлюб між подружжям необхідно розірвати, витрати покласти на сторони
викладеного, керуючись ст. ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 213,
215 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
зареєстрований 22 вересня 1987 року Ясинуватським міським відділом запису актів
цивільного стану Донецької області, актовий запис НОМЕР_1 міжОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, розірвати.
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито з ОСОБА_2., ОСОБА_1 по 10
(десять) грн. з кожного.
Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення суду без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа№2-6571/06 Справа №2-1301/07
РІШЕННЯ

Іменем України

6 квітня 2007

Октябрьский районний суд м. Полтави в складі:
Головуючої судді Сороки К.М.  При
секретарі Кучарській Т.Є. За участю адвоката ОСОБА_3

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про визначення порядку користування квартирою, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визначення
порядку користування квартирою, посилаючись на те, що йому належить на праві
власності Уг частина АДРЕСА_1. а інша половина належить відповідачці.

Між ним та
відповідачкою склалися неприязненні стосунки, тому позивач просив виділити йому
в користування  в спірній квартирі
житлову кімнату шющею12, 5 кв.м.  з лоджією
площею 5, 4 кв.м.  та кімнату площею 7, 1
кв.м.  а відповідачкі виділити кімнату
площею 17, 1 кв.м.  з балконом 2, 5 кв.м.  а всі інші приміщення : ванну , туалет,
кухню, коридор залишити в загальному користування сторін.

В судовому
засіданні позивач та його адвокат позов підтримали.

Відповідачка та
її представник з позовом погодилися, просили задовольнити.

Суд, заслухавши
сторони, представників, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про
задоволення вимог позивача.

Судом
встановлено,  що позивачу та відповідачці
на праві приватної спільної часткової
власності   належить АДРЕСА_1на
підставі свідоцтва про право власності на житло відане 21 квітня 2006 року
управлінням житлово-комунального обслуговування населення .

Між сторонами
виникають постійно сварки та непорозуміння з приводу користування квартирою.

Суд вважає за
можливе задовольнити вимоги позивача, виділивши йому в користування дві
кімнати   в квартирі а відповідачці
більшу житлову кімнату а ванну, коридор , туалет та кухню залишити в спільному
користуванні.

У відповідності
до  ст. 358 ЦК України право
спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники
можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх
спільною частковою власністю.

Таким чином суд
прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.

Керуючись  ст.  5,
10, 60, 218 ЦПК України  ст. 358 ЦК України.суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Виділити
ОСОБА_1в користування і володіння житлову кімнату 2 площею 12, 5 кв.м з лоджією
11 площею 5, 4 кв.м.  та житлову кімнату
5 площею 7, 1 кв.м.  в АДРЕСА_1

Виділити
ОСОБА_2в володіння та користування житлову кімнату 6 площею 17, 1 кв м.  з лоджією 1 площею 2, 5 кв.м. в АДРЕСА_1

В загальному
користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити кухню 7 площею 9, 5 кв.м.  коридор 1 пл.8, 7кв.м.  ванну кімнату 4 площею 2.6 кв.м туалет 3
площею 1.0 кв.м.  в АДРЕСА_1

На   рішення
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
моменту прголошення.

Апеляційна
скарга   може бути подана протягом 20
днів з дня подачі Заяви   про апеляційне
оскарження рішення суду.
№ 2-H-1395/07
УХВАЛА

Іменем       України

30 липня 2007
року Октябрський районний суд м.  Полтави
в складі: головуючого - судді Сорока К.М.
при секретарі - Кучарській Т.Є. розглянувши у відкритому засідання в м.  Полтаві заяву ОСОБА_1,  ОСОБА_2про видачу виконавчих документів на
здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

Заявники
звернувся до суду із заявою про видачу виконавчих документів на реєстрацію
КППБТІ „Інвентаризатор" зареєструвати за ОСОБА_1та ОСОБА_2право спільної
часткової власності в рівних частинах по 14 кожному на нерухоме майно,  яке складає: незакінчений будівництвом
житловий будинок,  загальною площею 183,
0 кв. м.  літ. Е-1,  що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1посилаючись на те,  що рішенням
Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації
„Український правовий союз" від 05.7.2006 року у справі 2/192 позов до
громадянина України ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу від
19.05.2006р. - дійсним та про визнання права власності на нерухоме майно,  задоволений в повному обсязі.

Сторони
в судове засідання не з»явились,
направили письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

На
підставі ч. 1  ст.  56 Закону України „Про третейські суди"
неявка сторін чи однієї не є перешкодою для судового розгляду заяви,  тому суд вважає за можливе розглянути справу
в їх відсутність.

Суд,  дослідивши матеріали,  приходить до висновку про задоволення заяви.

Відповідно
до частини 1  ст.  55 Закону України „Про третейські суди"
рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно,  в порядку та строки,  що встановлені в рішенні.

Відповідач
на вимогу виконати рішення третейського суду відмовив,  посилаючись на неможливість його виконання
особисто.

Згідно  ст.  56
Закону України „Про третейські суди" заява про видачу виконавчого
документу може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з моменту
винесення рішення третейським судом.

Виконавчі
документи судів мають зобов'язальний характер по відношенню до боржника. Згідно
з  ст.
ст.  1,  11 Закону України „Про виконавче
провадження",   ст.   ст.
55,  56 Закону України „Про
третейські суди" виконавчий документ має видаватися лише у випадку,  якщо рішенням третейського суду встановлено
обов'язок боржника здійснити певні дії на користь кредитора і якщо боржник не
виконав свій обов'язок у строки та у порядок,
що визначені рішенням третейського суду.

На підставі
вищевикладеного та керуючись  ст.  55,  56
Закону України „Про третейські суди",
-

УХВАЛИВ:

Заяву
задовольнити.

Видати
виконавчі документи на реєстрацію КП ПБТІ «Інвентаризатор» за ОСОБА_1та
ОСОБА_2право спільної часткової власності в рівних частинах по Уг кожному на
нерухоме майно,  яке складає:
незакінчений будівництвом житловий будинок,
загальною площею 183, 0 кв.м.
літ. Е-1,  що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1у відповідності до рішення третейського суду № 2/192.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
№ 2-2639/07
РІШЕННЯ

Іменем        України

20 липня 2007
року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого -
Сороки К.М.  при секретарі - Кучарській
Т.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Октябрської районної у м. Полтаві ради про визнання права
власності на гараж,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на
гараж,  посилаючись на те,  що у зв"язку з тим,  що станом на 1998 рік укласти договір підряду
на будівництво гаражів зі спеціалізованою організацією члени автогаражного кооперативу
відмовились,  він вимушений був вести
будівництво свого гаража господарським способом і тепер,  оскільки він не має рішення органу місцевого
самоврядування про виділення земельної ділянки на будівництво гаража,  то не має можливості оформити право власності
на гараж. Позивач просив визнати право власності на гараж.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 позов
підтримав.

Представники
відповідача та третіх осіб до суду не з'явилися,  направивши до суду заяви про слухання справи
у їх відсутність,  позов визнали.

Суд
заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази прийшов до
висновку про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що рішенням виконавчого
комітету Полтавської міської ради № 247 від 28.08.1996 року ( а.с.  9-Ю ) за автогаражним кооперативом "Нива
- ПІ" по вул. Загородній,  36-г в м.
Полтаві для розміщення автогаражного
кооперативу закріплена ділянка площею 0, 32 га.

Полтавською
міською інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю від 30.11.1996
року за № 95-98 (а.с.  11) виданий дозвіл
кооперативу "Нива- III" на виконання будівельних робіт по будівництву
автогаражів відповідно до проектної документації,  узгодженої та зареєстрованої за № 11-16/1941
від 20.08.1998 року в головному управлінні містобудування та архітектури. У
1998 році Державним проектним інститутом "Міськбудпроект" був виготовлений
робочий проект розміщення гаражів кооперативу "Нива-III" по вул.
Загородній,  36-г в м. Полтаві (а.с.  12-13).

Позивач
ОСОБА_1 являється
членом автогаражного кооперативу
"Нива-Ш" з 1997 року,
відповідно до довідки АК "Нива-Ш" (а.с.  17).

У
відповідності до  ст.  376 ЦК
України,  право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці,  що не
була їй відведена для цієї мети,  за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Отже,  суд вважає можливим визнати право власності
на за ОСОБА_1на гараж по АДРЕСА_1

Керуючись  ст.
ст. 5,  10,  ЗО,
60,  208 ЦПК України,   ст.
344 ЦК Украіни,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на гаражНОМЕР_1,
розташований в автогаражному
кооперативі "Нива-Ш"по АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через районний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2 -3813/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

"27"
липня 2007р. Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого -
судді Бурбака В.М.

при секретарі - Татищева Я.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за позовом закритого
акціонерного товариства "Український мобільний зв'язок" в особі
Полтавської філії до ОСОБА_1про стягнення заборгованості по оплаті послуг
стільникового радіотелефонного зв'язку,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ЗАТ "Український мобільний зв'язок",  у липні 2007р. звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення 159грн. 15коп.3аборгованості за послуги стільникового
радіотелефонного зв'язку,  надані згідно
договорів від 16.06.06р.,  та штрафу
1348грн. 08коп.,  а також про стягнення
51грн. 00коп. судових витрат та 30грн. 00коп. - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Представник
позивача позов підтримала.

Відповідач позов
не визнав.

Судом
встановлено,  що 16.06.2006р. було
укладено договори №1.11438045/2897171,
1.11438045/2897203 про надання послуг стільникового радіотелефонного
зв'язку /а.с.  5-Ю/. За цими договорами
ЗАТ "УМЗ" прийняло на себе зобов'язання надати відповідачу послуги
стільникового радіотелефонного зв'язку,
а останній взяв на себе зобов'язання оплачувати послуги,  надані підприємством,  у термін до 15 числа місяця,  наступного за розрахунковим,  тобто за місяцем,  у якому споживачу були надані послуги
стільникового зв'язку.

Як
вбачається з особового рахунку абонента,
абонент має заборгованість по оплаті послуг стільникового зв'язку в сумі
159грн. 15коп. Відповідно до п.1.2. додаткової угоди до договору при
достроковому припиненні дії договору з ініціативи ЗАТ "УМЗ",  у випадку невиконання відповідачем прийнятих
на себе зобов'язань (в тому числі несплату щомісячних рахунків за надані
послуги зв'язку) відповідач повинен сплатити штраф у розмірі 2, 74грн. за кожен
день,  що залишився до закінчення періоду
дії договору. 28.01.2007р. дію договорів припинено і відповідачеві нараховано
штраф у розмірі 1348грн. 08коп. із розрахунку: 2, 74грн. за кожен день до
закінчення терміну дії договору.

Згідно
пояснень відповідачки та наданих нею документів 05.06.2006р. в неї було
викрадено паспорт та ідентифікаційний номер,
що підтверджується довідкою Ленінського РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській обл. Договори
вона не укладала та не підписувала,  а
тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 526,  546,  548,
549,  625 ЦК України;  ст.
ст. Ю,  11,  88,
209,  212,  214,
215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

У позові ЗАТ
"Український мобільний зв'язок відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції. Заява про апеляційне оскарження рішення
може бути подана протягом 10 днів після його проголошення,  а апеляційна скарга протягом 20 днів після
подачі заяви.