Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007 р.              Первомайський
міськрайонний суд Харківської області

у
складі:                              судді
- Донець Л.О.

при секретарі -
Рекало Г.М.

з участю -
позивача  ОСОБА_1,    відповідача ОСОБА_2,  представника відповідача адвоката   ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Первомайський цивільну справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення  матеріальної та    моральної        шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом та просить його задовольнити,  посилаючись на те,  що 6 травня 2007року вранці на межі між
городами,  розташованими в с. Берека,  Первомайського району Харківської області по
вул.  Количева,  52 на грунті неприязнених відносин,  навмисно вході конфлікту спричинила відповідач
їй легкі телесні ушкодження. Відповідно до постанови суду відповідач звільнена
від кримінальної відповідальності за скоєне у зв'язку з застосуванням Закону
України "Про амністію". Вважає,
що підстави звільнення від відповідальності відповідача є нереабілітуючими,  тому просить суд стягнути на її користь
матеріальну шкоду  у сумі -

198,  50 грн.,
витрати які вона понесла,  у
зв'язку з лікуванням.  Моральну шкоду -  у сумі 10 000грн.,  яка полягає у стражданнях,  які позивач понесла у зв'язку з протиправними
діями відповідачки,  порушенні
нормального життєвого ритму,
нервуванні,  оскільки була
принижена та ображена.

Відповідач
пояснила,  що позовні вимоги не
визнає,  що спричинила відповідно до
висновків експертів легкі тілесні ушкодження позивачу,  які полягають у кровотечах та садінах,  а не у закритому внутрісуглобному
консолідуючому переломі лучевої кості,
тому вважає,  що позивач не надала
до суду достатньо доказів в підтвердження свого позову.

Суд,  дослідивши докази по справі,  встановив слідуючи обставини та відповідні до
них правовідносини.

Як
вбачається із пояснень сторін та постанови Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 3 квітня 2007року (арк.спр.2,  2 звор.стор.),  яку суд оцінює відповідно до правил  ст. 61 ч.4 ЦПК України,  вранці 6 травня 2005 року на межі між
городами,  розташованими в с.
Берека,  Первомайського
району,  Харківської області по вул.  Количева,
52 в ході конфлікту відповідач спричинила позивачу легкі тілесні
пошкодження.

Відповідно
до  ст.
1195 ч.1 ЦК України
фізична особа,  яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі,  зобов'язана відшкодувати потерпілому витрати
на придбання ліків тощо.

Відповідно
до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 11
" Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" розглядаючи позови,
заподіяні особі громадянина суди повинні мати на увазі,  що шкода підлягає відшкодуванню в повному
обсязі особою,  яка її заподіяла,  за умови,
що дії

останньої були
неправомірними,  між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно
до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
" Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової)
шкоди " обов'язковому з'ясуванню при вирішення спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача ,  наявність причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіюванні.

Як
пояснила позивач їй в ході конфлікту був спричинений закритий внутрісуглобний
консолідуючий перелом лучевої кості,  про
що вона подала до суду довідки (арк.спр.3, 6).

Але як
було встановлено із оглянутих під час судового розгляду матеріалів кримінальної
справи №1-71/2007року по звинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочину,  передбаченого 125ч.1 КК України,  висновків експертів № 560 від 25 жовтня
2005року,  № 2779 від 4 травня
2006року,  № 28 від 30 січня 2007року в
ході конфлікту позивачу були завдані кровотечі та садіни,  а перелом лучевої кості та перелом
шиловідного отростка є застарілими,  не
відповідають строку травми,  тому
суд,  вважає доведеними доводи
відповідача та його представника про те,
що позивач просить стягнення у вигляді затрат на ліки за шкоду яку не
спричинила відповідач (арк.спр.4, 5, 7, 8).

На
підставі  ст. 60 ч.ч.1, 2 ЦПК
України,  кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими особами,  які беруть участь у
справі.

Таким
чином,  суд,  вважає,
що позивач не надав до суду обгрунтованих доказів в підтвердження свого
позову та в задоволені позову слід відмовити.

На
підставі  ст.  ст. 23,
1166,  1167 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  11,
58-60,  209ч.3,  212-215 ЦПК України ,    -

ВИРІШИВ:

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди    відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів с дня проголошення ,  апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Надруковано
власноручно в нарадчій кімнаті.