РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
квітня 2007 року                                         Старокостянтинівський
районний суд

Хмельницької
області в складі:

головуючого
- судді                                        Боровицького
О. А.

при
секретарі                                                   Горбачовій
В. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Старокостянтинів цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3про
визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
та ОСОБА_2. звернулися із позовом до ОСОБА_3. із позовом про визнання
правочину недійсним посилаючись на те, що в 2002 році з метою збереження свого
майна від можливої конфіскації з боку кредитора вони подарували відповідачці
Ѕ  частину квартири АДРЕСА_1. На даний
час всі боргові зобов'язання перед кредитором виконані, але відповідачка в
добровільному порядку розірвати договір дарування відмовляється, а тому
позивачі просять суд позов задовольнити та визнати частково недійсним договір
дарування Ѕ  частини вищезазначеної
квартири ОСОБА_3.

Позивачі в судове засідання не з'явились, хоч про час і місце розгляду
справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду
заяву, в якій просять розглянути справу без їх участі позов підтримали в тому
обсязі, що визначений у позовній заяві.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнала.

Третя особа на стороні відповідач в судове засідання не з'явилася, хоч про
час і місце розгляд справи була повідомлена у встановленому законом порядку,
направила до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без її участі,
позов визнала.

Суд заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 07 серпня 2002 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2. та ОСОБА_3., ОСОБА_4.
був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1, згідно якого останні набули
право власності по Ѕ  частини вищезазначеної
кваритири.

Згідно ч.5 ст. 203 ЦК
України правочин має бути спрямований на реальне настання

правових наслідків, що обумовлені ним, але в супереч цьому, позивачі з
метою уникнення

звернення стягнення по боргових зобов'язаннях перед кредитором на квартиру
АДРЕСА_1 подарували по Ѕ  частці даної
квартири

ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У відповідності із ч.1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ст. 234 ЦК України
передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення
правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин
визнається судом недійсним.

Судом встановлено,
що відчуження квартири АДРЕСА_1 не було спрямовано на реальне настання правових
наслідків, а тому його слід визнати недійсним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України, ст.ст.
60, 208, 209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити. Визнати частково недійсним
договір дарування Уг частини квартири АДРЕСА_1в частині дарування частки
квартири ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Старокостянтинівського
районного нотаріального округу Голуб О. Є. 07 серпня 2002 року.

Рішення
може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.