Справа № 2-1020/2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем   України

24 липня
2007 року                  Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого                             судді Кашперської
Т.Ц.,

при
секретарі                            Зозуля
Я.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду
Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа: Комунальне підприємство
Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації»,  про стягнення 17675 грн. та відшкодування
моральної шкоди, . -

встановив:

В березні
2007 року позивач вернулася до суду із позовом про стягнення 17675 грн. та
відшкодування моральної шкоди. Посилалася на те,  що відповідно до попереднього договору від
10.01.2005 року між нею та відповідачем вони повинні були не пізніше 28.02.2005
року оформити договір купівлі-продажу належної відповідачу двокімнатної
квартири АДРЕСА_1 за 164700 грн.,  що
було еквівалентно 30500 грн.,  при
підписанні договору відповідач отримала завдаток в сумі 1500 доларів США,  11.01.2005 року додаткового просила надати
суму завдатку 2000 доларів США,  які вона
передала,  оформивши це доповненнями до
укладеного ними Попереднього договору. Вказує,
що відповідач у визначений ними строк не надала всі необхідні
документи,  в зв'язку із чим договір не
був оформлений,  відповідно до вимог п.
4.1 Попередньо договору відповідач була зобов'язана повернути в зв'язку із не
оформленням договору купівлі-продажу 7000:доларів США,
але повернула лише завдаток в сумі 3500 доларів США,
що підтверджено розпискою від 22.06.2005 року. Вважає,  що відповідач повинна відшкодувати їй
заподіяну моральну шкоду,  оскільки з
урахуванням укладеного між ними попереднього договору вона не шукала собі інше
житло,  за цей період змінились ціни на
ринку нерухомості,  за визначену ціну
вона не може придбати житла,
вважає,  що невиконання договору
сталося із вини відповідача,  оскільки
вона не надала всі необхідні документи та завідомо утримувала її кошти.
Заподіяну моральну шкоду позивач оцінює в 10000 грн.,  зазначає,
що моральна шкода полягає в тому,
що з вини відповідача вона не придбала житло,  а тому змушена витрачати свій час на пошуки
іншого житла. В зв'язку із викладеними обставинами позивач просила стягнути із
відповідача на її користь 17675 грн. для відшкодування збитків та відшкодувати
моральну шкоду в розмірі 10000 грн.,
стягнути із відповідача на її користь судові витрати та витрати за
надання правової допомоги.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_3  та ОСОБА_4 заявлений

позов підтримали,  підтвердили
обставини,  викладені в позовній
заяві,  просили позов

задовольнити в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила,  що дійсно нею та позивачем по справі
10.01.2005 року був укладений попередній договір,  на момент укладення попереднього договору
вона не була власником квартири,  у неї
був лише ордер та дозвіл на приватизацію,
про що позивачу було відомо і дані обставини були зазначені в
попередньому договорі. Не заперечувала тих обставин,  що в попередньому

договорі,  передбачена відповідальність
сторін за ухилення від укладення основного договору,  але вказувала на те,  що основний договір не був укладений до 28.02
2005 року не з її вини. Вказувала також на те,
що 22.06.2005 року за згодою позивача вона повернула отримані від
позивача кошти в розмірі 17675 грн.,
оскільки не було можливості оформити договір купівлі - продажу
квартири,  під відповідними записами в
договорі від 22.06.2005 року сторони поставили свої підписи. Вважала,  що оскільки договір купівлі-продажу квартири
не був укладений не з її вини,  вона не
повинна повертати подвійну суму переданих їй коштів. Вказувала також на
те,  що відсутні підстави для стягнення
із неї на користь позивача моральної шкоди в зазначеному розмірі,  оскільки її винні дії щодо невиконання попереднього
договору відсутні,  крім того,  позивач збиралася придбавати дану квартиру не
для себе,  а для іншої особи. Просила
позов залишити без задоволення.

Від
представника третьої особи Комунального підприємства Київської обласної ради
«Ірпінське бюро технічної інвентаризації» надійшла заява з проханням розглядати
справу без участі представника третьої особи.

Суд,  заслухавши пояснення представників позивача
ОСОБА_3  та ОСОБА_4,  відповідача ОСОБА_2,  показання свідків ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6,
вивчивши письмові докази по справі,
вважає позов таким,  що не
підлягає до задоволення,  виходячи із
наступного.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
10.01.2005 року між сторонами по справі - позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - був
укладений попередній договір,  предметом
якого сторони визначили укладення в майбутньому договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1,  також сторони
домовились укласти та нотаріально посвідчити основний договір не пізніше
28.02.2005 року за 164700 грн.,  що
еквівалентно 30500 доларам США.
Сторони визначили також відповідальність продавця або покупця у разі
відмови від укладення договору купівлі-продажу або його не укладення з вини
продавця або покупця.

Крім
того,  судом встановлено,  що до 28.02.2005 року сторони не уклали
договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири,  22.06.2005 року зі згоди позивача відповідач
повернула позивачу кошти в розмірі 17675 грн.,
що еквівалентно 3500 доларів США
(а. с 6-7).

Наведені
обставини визнані в судовому засіданні сторонами та відповідно до ч 1  ст.  61
ЦПК України не підлягають доказуванню.

Спірні
правовідносини регулюються  ст.  ст.
11,  509 ЦК України,  відповідно до яких підставою для виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини,  зобов'язання виникають із з підстав,  встановлених
ст.  11 цього Кодексу.
Зобов'язання є правовідношення,  в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)
певну дію або утриматись від певної дії,
а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Відповідно до вимог  ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Крім
того,  відповідно до  ст.
570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме майно,
що видається кредитору -боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів,  на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо ь<_ буде
встановлено,  що сума,  сплачена в рахунок належних з боржника
платежів,  є завдатком,  вона вважається авансом.

Дійсно,  в судовому засіданні було встановлено,  що відповідно до п. 4.1. попереднього
договору,  який був укладений між
сторонами 10.01.2005 року,  передбачена
відповідальність відповідача за односторонню відмову від укладення основного
договору,

неподання документів,  необхідних для
нотаріального посвідчення основного договору,
неприбуття до нотаріуса до укладення основного договору,  також за інші обставини,  внаслідок яких основний договір не буде
укладений з вини продавця - відповідача по справі - у вигляді
відшкодування,  крім повернення покупцеві
8100 грн.,  матеріальних збитків у сумі
8100 грн.,  що еквівалентно 1500 доларів США.

Разом із
тим в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи позивача про
те,  що договір купівлі-продажу квартири
не був укладений сторонами із вини відповідача та в зв'язку із чим відповідач
має повернути позивачу для відшкодування збитків 17675 грн.

Як було
встановлено в судовому засіданні,
сторонам на момент укладення та підписання попереднього договору було відомо,  що відповідач не являється власником квартири
АДРЕСА_1,  продавець має ордер на вказану
квартиру,  а правовстановлюючі документи
будуть передані продавцем після їх отримання. Свідоцтво про право власності на
житло відповідач отримала 22.04.2005 року,
26.04.2005 року звернулась до Ірпінського БТІ із заявою про реєстрацію
прав власності на нерухоме майно,  а
право власності за відповідачем на дану квартиру було зареєстровано 04.07.2005
року. Наведені обставини підтверджуються матеріалами інвентарізаційної
справи,  що була вивчена судом та копія
якої приєднана до матеріалів справи (а. с.
72-79).

Крім
того,  суд приймає до уваги ті
обставини,  що сторони за спільною
домовленістю 22.06.2005 року внесли доповнення до попереднього договору,  де зазначили,
що правовстановлюючі документи на квартиру не були отримані не з вини
продавця,  на зазначений час продавець не
"має можливості оформити договір купівлі-продажу квартири,  в зв'язку із чим повертає покупцеві завдаток
розмірі 17675 грн.,  що еквівалентно 3500
доларів США без штрафних
санкцій.

Аналізуючи
зазначені обставини в їх сукупності,  суд
приходить до висновку,  що позивачем не
надано доказів на підтвердження того,  що
відповідач ухилялась від виконання взятих на себе зобов'язань та що договір
купівлі-продажу не був укладений з її вини,
а тому відсутні підстави для відшкодування матеріальних збитків на
користь позивача відповідно до умов попереднього договору.

Також
суд звертає увагу на ту обставину,  що
сторони у попередньому договору передбачили відповідальність за невиконання
взятих на себе зобов'язань у вигляді відшкодування матеріальних збитків в сумі
8100 грн.,  а не 17675 грн.,  як вважає позивач.

Крім того,  судовому засіданні не
знайшли своє підтвердження ті обставини,
що

передана відповідачем позивачу сума в загальному розмірі 17675 грн. є
завдатком.  На

думку суду,  правила  ст.
571 ЦК України щодо залишення завдатку особі,  яка його

одержала,  або стягнення з неї
подвійної суми завдатку застосовується лише в тих

випадках,  коли між сторонами було
укладено договір,  проте він не
виконується з вини

якоїсь із сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір,  але відповідним чином його

не оформили,  сплачені в рахунок
виконання договору платежі визнаються авансовими і

повертаються в тому розмірі,  в якому
вони надавалися. За таких обставин суд не вбачає

передбачених законом підстав для стягнення із відповідача на користь
позивача переданих

коштів, в подвійному розмірі.

Відмовляючи
позивачу у стягненні на її користь моральної шкоди в розмірі 10000 грн.,  суд виходить із наступного. В судовому
засіданні не знайшли своє підтвердження ті обставини,  що позивачу неправомірними діями або
бездіяльністю з вини відповідача була заподіяна моральна шкода в .зазначеному
розмірі. Доводи позивача про те,  що їй
заподіяна моральна шкода,  оскільки з
вини відповідача вона не придбала житло,
змушена витраті ати свій час на пошуки іншого житла,  не підтверджені в судовому засіданні
доказами. З врахуванням наведеного та вимог
ст.  1167 ЦК України суд не
вбачає підстав для відшкодування на користь позивача моральної шкоди в розмірі
10000 грн.

Таким чином,  суд відмовляє позивачу задоволенні
заявлених ним позовних вимог в повному обсязі.

На
підставі  ст.
ст.  11,  15,
16,  509,  526,
570,  571,  611,
614,  1167 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  10,
11,  60,  209,
212,  214-215,  218 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

ОСОБА_1
відмовити в задоволенні позову до ОСОБА_2,
третя особа: Комунальне підприємство Київської обласної ради «Ірпінське
бюро технічної інвентаризації»,  про
стягнення 17675 грн. та відшкодування моральної ШКОДИ.

Копію рішення
направити позивачу та третій особі для відома.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.