Справа №2-598 2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007
р.
смт . Широке

Широківський
районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого
судді
Леонідової О.В.

при   секретарі
Лагода Л.Б.

за участю
сторін                                                                  позивача ОСОБА_1.

відповідача -
заява розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Широке цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2. позов визнає,
на розірвання шлюбу згоден. Спорів про місце проживання та виховання
неповнолітніх дітей та по майну не має. Надав суду письмову заяву про винесення
рішення по справі у його відсутність.

Позивач ОСОБА_1. звернулась до
суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем
вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 21.12.1991 року. Має двоє
неповнолітніх дітей, в свідоцтвах яких вказано що відповідач є їх батьком,
насправді ж батьком є інша людина. В судовому засіданні повністю підтримала позовні
вимоги, просить розірвати шлюб з відповідачем так як шлюбні стосунки з ним не
підтримує з лютого 1992 року, так як відповідач виїхав в м. Кривий Ріг, при
цьому на сьогодні вона втратила по відношенню до відповідача почуття любові,
поваги, порозуміння, які є запорукою для збереження будь-якого шлюбу,
відповідач з сім"єю не проживає і ніяких фактичних стосунків не підтримує.
Це все стало підставою для звернення до суду, бо такі обставини унеможливлюють
шлюбні відносини і вона бажає створити нову сім"ю з чоловіком, який є
батьком її дітей. Рішення щодо припинення даного шлюбу є виваженим, остаточним
і таким що відповідає нашим з відповідачем інтересам. Таким чином на сьогодні
відсутні будь-які перешкоди для розірвання шлюбу у судовому порядку.

Матеріалами
справи встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому
шлюбі з 21 грудня 1991 року, згідно /копії/ свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_1та ОСОБА_2, який
зареєстрований Степівською сільською радою Широківського району Дніпропетровської
області по актовому запису № 14. Шлюб у позивачки перший. Згідно /копії/
свідоцтва про народження позивачка має двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в свідоцтвах яких батьком вказаний
відповідач. Діти проживають і будуть проживати після розлучення з матір"ю.
Спорів про майно не має.

Позивач показала
суду, що на час звернення до суду з відповідачем не проживає з лютого 1992
року, так як він покинув сім"ю і виїхав у м. Кривий Ріг, не веде спільного
господарства і не підтримує жодних сімейних стосунків. Вважає, що її шлюб вже
пройшов належне випробування часов, і шлюб з відповідачем відновити не можливо,
майнових спорів між ними не має, просить суд розірвати шлюб між нею та
відповідачем, зареєстрований Степівською сільською радою Широківського району
Дніпропетровської області по актовому запису № 14. Витрати покласти на рахунок
позивачки.

Відповідно до
ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом
одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього
Кодексу.

Так позивачка
подала в суд позов про розірвання шлюбу відповідно до ст. 110 СК України.

Тому суд
з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову, встановив при таких
стосунках між подружжям подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить їх інтересам, що має істотне значення, в зв"язку з чим позов
слід задовольнити.

Відповідно до
ст.ст. 79, 81, 88 ЦПК України судовий збір на користь держави у розмірі 8,50
грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 7 грн. 50 коп. покласти на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст.
10, 11,   213-215,218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 21.12.1991 року Степівською сільською радою Дніпропетровської
області по актовому запису № 14, між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 розірвати.

При видачі
свідоцтва про розлучення стягнути судовий збір в рахунок держави у розмірі 17
грн., з позивачки - ОСОБА_1.

Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі,
якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються
апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.