Справа 2-1041/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                       20
червня 2007 року

Ковельський
міьскрайонний суд Волинської області під головуванням судді Луньової Т.М.  з участю секретаря - Абрамчук А.Ю.
представника позивача - Горблюбка Р.В.

представника
третьої особи без самістійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 відповідача -
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Ковелі цивільну справу за позовом виконавчого
комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1 про визнання такою,  що втратила право на користування житловим
приміщенням,  -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом,  у якому
прохає суд постановити рішення,  яким
визнати відповідача у справі ОСОБА_1 такою,
що втратили право на користування житловим приміщенням,  а саме кімнатою АДРЕСА_1.

В
обгрунтування позовних вимог покликається на ті обставини,  що на підставі рішення Ковельської міської
ради від 26.10.2001 року №26/30 «Про згоду на передачу гуртожитків ВАТ
«Ковельсільмаш» в комунальну власність»,
гуртожиток по вул.
Т.Боровця,  3 в м.  Ковелі був переданий на баланс РЖКП №2
м.  Ковеля і на теперешній час є міською
комунальною власністю. Відповідно виконавчий комітет Ковельської міської ради
здійснює управління зазначеним житловим фондом.

На
підставі ордера №11 серії Д,  виданого
ВАТ «Ковельсільмаш» 09.01.2002 року відповідачка у справі ОСОБА_1 на сім*ю у
складі пя*ти чоловік отримала у зазначеному вище гуртожитку кімнату  розміром 16.0 кв.м.  і була прописана разом із членами сім*ї за
зазначеною адресою на постійно.

На час
розгляду справи по суті у зазначеному житловому приміщенні залишається
прописаною лише відповідачка ОСОБА_1.

В
результаті перевірок,  щодо дотримання
правил проживання у гуртожитку по вул.
Т.Боровця, 3,  проведених
комісією,  до складу якої увійшли
працівники РЖКП №2,  спеціалісти відділу
обліку,  розподілу та приватизації житла
виконавчого комітету Ковельської міської ради та представники міліції було
встановлено,  що відповідачка у
гуртожитку не проживає і ніколи фактично не проживала,  здавала кімнату в оренду для проживання іншим
громадянам,  про що були складені
відповідні акти. Підстав,
передбачених  ст.  71 ЖК України для збереження житлового
приміщення за наймачем понад шість місяців встановлено не було,  а тому відповідно до вимог  ст.  71
ЖК України відповідачка втратила право на користування житловим приміщенням.

Оскільки
колишній чоловік відповідачки у справі - ОСОБА_3 є власником частини житлового
будинку,  розташованого в АДРЕСА_2,  позивач припускає,  що відповідачка може проживати за зазначеною
адресою.

В судовому
засіданні представник позивача Горблюк Роман Васильович позов підтримав з
підстав,  зазначених у позовній заяві і
прохає його задовільнити. Прохає

суд
постановити рішення,  яким визнати
відповідачку у справі ОСОБА_1 такою,  що
втратила право користування житловим приміщенням,  а саме кімнатою АДРЕСА_1 та скасувати
реєстрацію місця проживання відповідачів за зазначеною адресою. Обґрунтовуючи
позовні вимоги покликається на ті обставини,
що відповідачка ОСОБА_1.,  отримавши
на сім*ю у складі п*яти чоловік кімнату АДРЕСА_1 і будучи прописаною разом з
дітьми за зазначеною адресою,  фактично
за вказаною адресою ніколи не проживала. Зокрема,  діти відповідачки прописані в будинку,  належному на праві спільної часткової власності
колишньому чоловіку відповідачки - ОСОБА_3,
по АДРЕСА_2,  а тому є підстави
вважати,  що відповідачка у справі також
може проживати за зазначеною адресою. Оскільки відповідно до вимог  ст.
71,  72 Житлового Кодексу України
житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї
зберігається за ними лише протягом шести місяців,  а визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку,  прохає
задовільнити позов.

Представник
третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Дзивульська Лідія
Вікторівна в судовому засіданні позов підтримала з підстав,  зазначених у позовній заяві і прохає його
задовільнити.

Відповідачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні позову не визнала і заперечує проти його
задоволення. Заперечила той факт,  що
вона та її сім*я не проживали у кімнаті АДРЕСА_1. Зокрема,  заперечуючи проти позову,  зазначила ту обставину,  що у 2001 році розірвала шлюб з ОСОБА_3 у
зв*язку з чим колишнє подружжя почало проживати окремо одне від одного. У
зв*язку з тяжким матеріальним становищем і неможливістю оплачувати комунальні
послуги відповідачка вимушена була виписати дітей з кімнати у гуртожитку і
прописати у будинку,  належному
колишньому чоловікові. Дійсно,  молодші
діти відповідачки певний час проживали разом з батьком,  однак сім*я старшої доньки відповідачки і
сама відповідачка по АДРЕСА_2 не проживали і не проживають. Зокрема,  донька відповідачки віднаймає з сім*єю
квартиру,  а позивачка не має можливості
проживати разом з дітьми,  оскільки
страждає на туберкульоз. Саме у зв*язку з хворобою не користується загальною
кухнею,  а обладнала плитку у своїй
кімнаті. Кімнатою користується постійн.о Вважає,  що питання про визнання її такою,  що втратила право на користування житловим
приміщенням виникло штучно,  з ініціативи
її сусідки - ОСОБА_4. ,  яка бажає покращити
свої житлові умови за рахунок відповідачки у справі,  у зв*язку з чим постійно провокує сварки з
відповідачкою та членами її сім*ї.
Прохає у позові відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  дослідивши письмові докази у
справі,  суд приходить до висновку,  що позов безпідставний і задоволенню не
підлягає.

Факт
передачі приміщення гуртожитка по вул.
Т.Боровця, 3 в м.  Ковелі в міську
комунальну власність ствержується рішенням Ковельської міьскої ради від
26.10.2001 року №26/30.

Копією
ордера №11 серії Д на житлову площу в гуртожитку №3 по вул. Т.Боровця в м.  Ковелі,
довідкою (випискою з домової книги про склад сім*ї та прописку)
доводиться той факт,  що відповідачка
ОСОБА_1 прописана і займає житлову площу в кімнаті  зазначеного гуртожитку.

Відповідно до
вимог  ст.  71,  72
Житлового Кодексу України житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім*ї зберігається за ними лише протягом шести місяців,  а визнання особи такою,  що втратила право користування

жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку.

В обгрунтування
позовних вимог позивач зазначає ту обставину,
що відповідачка у справі з 2000 року не користується житловим
приміщенням - кімнатою АДРЕСА_1,
фактично проживає за іншою адресою,
зокрема за адресою вул. Лазарчука, 30/2 в м.  Ковелі.

Як на
доказ зазначених обставин позивач покликається на акти перевірки паспортного
режиму за 2005 рік та акти перевірки паспортного режиму від 23 січня 2007 року
та 21 березня 2007 року з яких вбачається,
що об 11 годині 20 хвилин 23 січня 2007 року та 21 березня 2007 року під
час перевірки з 16.00 год.по 17.40 год.
двері в кімнату відповідачки були закриті,
а зі слів сусідів відповідачка в кімнаті не проживає.

Разом
зтим,  як встановлено в судовому
засіданні відповідачка у справі має постійне місце роботи,  працює відповідно до графіка роботи №2 по ВАТ
«Ковельсільмаш»,  що стверджується
довідками ВАТ «Ковельсільмаш»,  тому
відсутність відповідачки в жилому приміщенні об 11 годині 20 хвилин 23 січня
2007 року та 21 березня 2007 року під час перевірки з 16.00 год.по 17.40 год. не є свідченням
наявності у відповідачки іншого житла чи втрати її інтереса до житла.

В
судовому засідані встановлено,
також,  що відповідачка у справі
регулярно вносила плату за користування житлом,
за надані комунальні послуги і на час звернення позивача з зазначеним
позовом до суду заборгованості перед комунальними підприємствами не мала,  що ствердила в судовому засіданні і
представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2.

Знайшли
своє ствердження в в судовому засіданні і пояснення відповідачки,  щодо причин,
які спонукали її проживати окремо від дітей,  а саме захворювання відповідачки на
туберкульоз. Зазначена обставина,  а
також факт проживання відповідачки за місцем прописки,  стверджується довідкою Ковельського
МТМО,  а також даними амбулаторної картки
хворої ОСОБА_1

Факт
проживання відповідачки у справі по АДРЕСА_1ствердили допитані в судовому
засіданні 13 червня 2007 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Факт
проживання відповідачки у справі у кімнатіАДРЕСА_1 доводиться і показаннями
свідка ОСОБА_4. ,  допитаної в судовому
засіданні за клопотанням позивача у справі. Зокрема,  хоча свідок в судовому засіданні заявила про
те,  що відповідачка з 2000 року не
проживає у спірному приміщенні,  однак
заперечила зазначений факт своїми ж показаннями. Зокрема показала,  що між нею та відповідачкою у справі існують
неприязні відносини,  які виникли на
побутовому грунті. Зокрема,  приблизно у
2004 році під час встановлення відповідачкою у справі в кімнаті №907
електролічильника,  було припинено подачу
електроенергії в кімнату свідка,  що
призвело до псування продуктів у холодильнику. Крім цього,  відповідачка у справі скаржилась на свідка у
санстанцію. Ствердила свідок і той факт,
що відповідачка у справі у своїй кімнаті приймає гостей,  хоча й заперечила конфлікти з відповідачкою
на цьому грунті. Крім цього,  в судовомиу
засіданні свідок ОСОБА_4.  ствердила факт
наявності у спірному житловому приміщенні майна,  належного відповідачці,  а саме шафи,
столу,  тощо,  а також ствердила свої наміри,  щодо покращення житлових умов за рахунок
кімнати №907,  яка розташована поруч з
кімнатою свідка.

В
судовому засіданні встановлено,  а також
доводиться копією свідоцтва про розірвання шлюбу та обставина,  що відповідачка у справі 14 серпня 2001 року
розірвала шлюб з ОСОБА_3.

З довідки КП
«Волинське обласне бюро технічної інвентарізації» вбачається,  що за ОСОБА_3,  колишнім чоловіком відповідачки

у
справі,    на праві приватної власності
зареєстровано 15/100 частини житлового будинку по АДРЕСА_2.

Разом з
тим,  позивачем у справі не представлено
жодного доказу тій обставині,  що
відповідачка у справі проживає у квартирі,
належній ОСОБА_3 чи має право на користування зазначеним житлом,  чи будь-яким іншим житлом.

Відповідно
до  ст. 107 ЖК України у разі вибуття
наймача та членів його сім*ї на постійне проживання до іншого населеного пункту
або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого
приміщеня вважається розірваним з дня вибуття.

Разом з
тим,  в судовому засіданні не було
здобуто доказів вибуття відповідачки у справі на постійне проживання в інше
жиле приміщення,  як і не було здобуто
доказів втрати відповідачем інтересу до спірного житлового приміщення. Тож
виходячи з наведеного у позові слід відмовити.

На підставі  ст.
15, 30,  61, 62,  85, 212,
213,  215,  ,  218
ЦПК України,  керуючись  ст.
71, 72, 107 Житлового Кодексу України,
суд -

вирішив:

У позові
виконавчого комітету Ковельської міської ради до ОСОБА_1 про визнання
такою,  що втратила право на користування
житловим приміщенням  відмовити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Волинськоі області через Ковельський
міськрайсуд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення; апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Рішення набирає законої сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.