Справа № 2-274/2007р.
РІШЕННЯ

І М ' Я М    У К Р Аї Н И

20 липня 2007
року Лохвицький районний суд Полтавської області

в складі
головуючої судді                      -                   Крекотень С.А.

при секретарі                          -                   Криворучко В.І.

з участю сторін: позивач      -
ОСОБА_1

відповідач - ТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова" Чорнухинського району,
Полтавської області розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця
справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова" про поновлення
на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, прохаючи визнати незаконним і
скасувати п.3 наказу № 46-к від 30.10.2006р. ТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова» щодо звільнення
за власним бажанням з 19.10.2006р. згідно із ст. 38 КЗпП України, поновити його
на роботі у СТОВ „ Агрофірма ім. Суворова"
на посаді головного інженера - механіка з 19.10.2006 p., стягти з СТОВ „
Агрофірма ім.. Суворова"
середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.10.2006р. по день
винесення рішення судом, стягти з ТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова" 5000грн.
моральної шкоди та судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково, прохаючи
суд поновити його на роботі в СТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова" на посаді
головного інженера -механіка з 19.10.2006р., стягти середній заробіток за 9
місяців вимушеного прогулу, що становить 4788 грн, інші позовні вимоги залишити
без розгляду.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судове засідання на повторний виклик до
суду не з'явився. Його заява про відкладення розгляду справи через погіршення
стану здоров"я не підтверджена довідкою лікувального закладу про
перебування на лікуванні. Тому зазначена представником відповідача причина є
неповажною.

За згодою
позивача проведено заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та давши оцінку доказам по справі
суд прийшов до наступного.

Позивач
по справі ОСОБА_1 як видно з його пояснень та копії трудової книжки працював на
посаді інженера з 30.08.1977 р. в ксп ім. Суворова,
який 1.03.2000р. реорганізовано в СТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова"    Наказом від 30.10.2006р. ОСОБА_1
звільнено з займаної посади за власним бажанням згідності.38   КЗпП України з 19.10. 2006 року.

Як видно з пояснень позивача, і цей факт на попередньому
розгляді справи визнав представник відповідача. ОСОБА_1 заяви про звільнення за
власним бажанням керівнику СТОВ „ Агрофірма ім. Суворова" не подавав. З 26.08.2006р. по 18.10
2006р. ОСОБА_1 перебував в щорічній відпустці. 19.10.2006 р. ОСОБА_1 вийшов на
роботу, де від керівника СТОВ „ Агрофірма ім.. Суворова" та його секретаря дізнався, що на
заяві про надання відпустки керівник СТОВ наклав резолюцію про звільнення
ОСОБА_1. за власним бажанням з 19.10.2006

Р-

Керівник СТОВ
повідомив позивача про звільнення і попередив щоб на роботу не виходив.

Відповідач не надав суду копію заяви позивача про відпустку, з резолюцією
про звільнення останнього.

Як видно з пояснень позивача копію наказу від 30.10.2006
р. про його звільнення йому було вручено 30.10.2006 р.

Позивач
заперечив факти, не підтверджені доказами, викладені у відзиві відповідача на
позовну заяву, щодо здійснення ним прогулів та появи на роботі в нетверезому
стані.

Зі
змісту вимог ст.38 КЗпП України видно, що розірвання трудового договору,
укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника має проводитись лише
після подання працівником заяви про розірвання трудового договору, у визначений
ним строк а 2 тижні попередивши про це власника або уповноважений ним орган
письмово за два тижні.

Отже звільнивши ОСОБА_1. за ст.38 КЗпП України є незаконними. Тому позовні
вимоги про поновлення на роботі законні і обгрунтовані, а тому підлягають
задоволенню.

Час вимушеного
прогулу ОСОБА_1. становить з 19.10.2006 p.- 9 місяців.

Середньомісячний заробіток позивача становить 532 грн. Середній заробіток
за час вимушеного прогулу становить 4788 грн.

(532грн. х   9міс. = 4788 грн.)

Згідно вимог ст.235 у разі звільнення без законної підстави працівник
повинен бути поновлений на попередній роботі.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає
трудовий спір одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Тому позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу є законною і обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в
незаконному звільненні, обов»язок покрити шкоду, заподіяну підприємству у
зв»язку з сплатою працівникові часу вимушеного прогулу.

Отже керівник СТОВ « Агрофірма ім. Суворова»
ОСОБА_2 зобов»язаний відшкодувати вказаному СТОВ кошти, які
підлягають виплаті ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу.

Клопотання позивача про залишення без розгляду позовних вимог про стягнення
на його користь моральної шкоди та судових витрат не суперечить законодавству і
не порушує чиї небудь законні права і інтереси. Тому вказані позовні вимоги
підлягають залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.
8, 10, 11, 210 ЦПК України, ст. 38, 235, 237 КЗпП України суд,-

РІШИВ:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 з 19.10.2006 р. на роботі в СТОВ «Агрофірма ім. Суворова» Чорнухинського р-ну,
Полтавської обл. на посаду
головного інженера- механіка, зарахувавши до трудового стажу час вимушеного
прогулу з 19.10.2006 р. по день винесення рішення суду.

Стягти з СТОВ « Агрофірма ім. Суворова » Чорнухинського
р-ну, Полтавської області на користь ОСОБА_1 4788 грн. середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Стягти з ОСОБА_2 керівника СТОВ « Агрофірма ім. Суворова « на користь СТОВ «
Агрофірма ім. Суворова» Чорнухинського
р-ну, Полтавської області 4788 грн. у зв»язку з оплатою ОСОБА_1 часу вимушеного
прогулу.

Стягти з СТОВ « Агрофірма ім. Суворова
« Чорнухинського р-ну, Полтавської області 51 грн. державного мита та 30
грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи.

Залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1. щодо
стягнення на його користь моральної шкоди та судових витрат по справі.

Направити
відповідачу копію заочного рішення.

Відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення, якщо
відповідач не з»явився в судове засідання з поважних причин і докази , на які
він буде посилатись, матимуть істотне значення для правильного вирішення
справи.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду повністю або частково.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.