overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
справа №2-3051-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                Артемівсьий
міскрайонний суд Донецької

області
у складі: головуючого судді        Мальованого
Ю.М.

при
секретарі:                                            Дурнайкіной
Н.Г.

з участю
позивачки                                  ОСОБА_1,

представника
БТІ                                     Соколової
Ю. О.,

розглянувши
у попередньому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Артемівської міської ради,  КП
"Артемівське бюро технічної інвентаризації" про встановлення часток в
спільній сумісній власності,  -

встановив:

04.06.07.
в Артемівський міськрайонний суд з позовом про поділ загальної сумісної
власності,  припинення загальної сумісної
власності,  встановлення часток у
загальному сумісному майні звернулася ОСОБА_1,
в якому вказала,  що під час
приватизації житла вона разом з чоловіком ОСОБА_2 стала співвласницею квартири
АДРЕСА_1. Але у свідоцтві про право власності на це житло,  що було видане 30.04.93. госпрозрахунковим
бюро по приватизації житла при виконкомі Артемівської міської ради,  не визначена доля кожного із
співвласників,  лише зазначено,  що квартира належить їм на праві
приватної,  спільної сумісної власності.
Оскільки доля співвласників не визначена,
це стало перешкодою в успадкуванні частини квартири,  що належала її чоловікові ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник
відповідача КП "Артемівське БТІ" в судове засідання не
з'явилася,  від неї надійшла заява,  в якій вона вказує,  що проти вимог позовної заяви не заперечує та
просить розглянути справу у її відсутність.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

30.04.94.
згідно до  ст.  8 ч. 2 ЗУ
"Про приватизацію державного житлового фонду" від
19.06.92 № 2482 - XII з наступними змінами та доповненнями,  спірна квартира була передана у спільну
сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Відповідно до  ст.
345 ЦК України
фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного
майна,  що є в комунальній власності.

З
урахуванням викладеного,  суд вважає за
необхідне визначити частку кожного із цих співвласників,  встановивши її у рівних долях у розмірі 1/2
від загальної площі спірної квартири.

Беручи
до уваги викладене,  керуючись  ст.  8
ч. 2 ЗУ "Про приватизацію
державного житлового фонду" від 19.06.92 № 2482 - XII з
наступними змінами та доповненнями
ст.  345 ЦК України,   ст.
ст.  10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити у повному обсязі.

Визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_1 за померлим ОСОБА_2 та

ОСОБА_1 у
рівних долях у розмірі
1/2 від загальної площі спірної квартири на кожного.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Артемівський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.
РІШЕННЯ                                       Справа
№ 2 - 283 / 07

Ім*ям      України

22 червня 2007 р.                                                        Кегичівський
районний суд Харківської області

в складі : головуючого-судді                                                                  Топова
В.Г.

при секретарі                                                                             Олєйніковій
Н.Ф.

Розглянувши у відкритому судовому засідані в
смт.Кегичівка справу за позовом ОСОБА_1 до
Органу опіки та піклування Чапаєвської селищної ради про поновлення
батьківських прав ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась із судовим позовом до Органу опіки та піклування Чапаєвської
селищної ради про поновлення батьківських прав.

На обгрунтування
позовних вимог позивачка в судовому засіданні пояснила, що рішенням
Кегичівського районного суду Харківської обл.
від 03.10.2003 р. її позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх
дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Підставою для
позбавлення її батьківських прав було неналежне виконання нею обов*язків по
вихованню та утриманню дітей. З часу, що минув після позбавлення її
батьківських прав, вона в повній мірі усвідомила аморальність своєї поведінки
по відношенню до дітей. На цей час, хоча тимчасово і не працює, веде нормальний
здоровий спосіб життя. Всі діти проживають
разом з нею, вона створила достатні умови для їх утримання і виховання. Діти знаходяться
під її наглядом, не хворіють, в достатній мірі забезпечені одягом та харчуванням.
Комісією Чапаєвської селищної ради 26.01.2007 р. здійснено обстеження
матеріально-побутових умов проживання дітей та висловлено побажання розглянути
питання щодо поновлення її в батьківських правах. Просить позов задовольнити,
поновити її в батьківських правах.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечив, згодна щоб
позивачку поновили в її батьківських правах стосовно неповнолітніх дітей.

Обставини позову підтверджуються
також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами

·клопотанням про
поновлення батьківських прав ;

·актом обстеження
матеріально-побутових умов;

·довідкою-характеристикою
з місця проживання ;

·довідкою
селищної голови ;

·копією свідоцтва
про народження дітей.

Порушені
правовідносини регулюються ст.51 Конституції України, ст.169 Сімейного кодексу
України.

Розглянувши
матеріали справи, вислухавши думку представника селищної ради, служби у справах
неповнолітніх, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку,що позов
підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212-215
ЦПК України ,суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
Органу опіки та піклування Чапаєвської селищної ради про поновлення
батьківських прав задовольнити.

Поновити ОСОБА_1
в батьківських правах відносно неповнолітніх дітей : ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області,
через Кегичівський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
- протягом 10 днів з дня його проголошення, з послідуючим поданням апеляційної
скарги - протягом 20 днів після її подання.
Справа № 33 ц -
770 кс / 07    Категорія : 42       Головуючий у суді першої інстанції
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого:
Колодійчука В.М. Суддів:  Іванюка
М.В.,  Камзалова В.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.
Вінниці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 16494 грн.,

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Житомирської
області від 9 лютого 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення 16494 грн. перерахованих за передачу трьох комп'ютерів.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 27 жовтня
2005 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16494 грн. та 164 грн. 94 коп.
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 9 лютого 2006 року
рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення,  яким в позові ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду та вирішити спір по суті,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку,  що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні,  виходячи з
наступного.

Судами встановлено,
що ОСОБА_1 23.12.2002 р. уклав з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу 3-х
комп'ютерів 25.12.2002 р. та 13.01.2003 p.,
перерахував останньому по 5498 грн.

Скасовуючи рішення місцевого суду та відмовляючи ОСОБА_1 в позові,  апеляційний суд виходив з того,  що ОСОБА_2 умови угоди виконав повністю,  що підтверджено матеріалами перевірки,  яку проводив Житомирський MB
УМВС по заяві ОСОБА_1 та матеріалами справи.

Відповідно до ч.2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що судове рішення ухвалене з додержанням
судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332,  336 ЦПК України,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу  ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 9 лютого 2006 року
залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Ц.с.№-593/07
РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2007 року                                                  Обухівський районний суд Київської

області в складі:

Головуючого судді Кулініченко Г.В.,

при секретарі судового засідання
Хіцькій К.Г., розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні   Обухівського районного суду Київської
області   цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ,

установив :

Позивачка
звернулася до Обухівського районного суду з позовом, в якому просить суд
винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на
утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 його
доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку , посилаючись при цьому на те, що вони перебуваючи у шлюбі
проживають окремо, відповідач не надає допомогу , а тому просить в судовому
порядку задовольнити її вимоги..

В попередньому
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала і просить їх
задовольнити.

Відповідач в попередньому судовому
засіданні позов визнав і просить його задовольнити.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст..
174 ЦПК України, а згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Суд, вислухавши
позивачку, відповідача, перевіривши матеріали справи, находить, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Відповідач
перебуває у шлюбі з позивачем, від якого мають неповнолітню дитину, що
підтверджується відповідними свідоцтвами про укладення шлюбу та народження
дитини.

Так, як
відповідач в добровільному порядку надавати таку допомогу не бажає, вказані
кошти повинні бути з нього утриманні в судовому порядку, що також передбачено
ст. 181 СК України, а розмір аліментів повинен становити 1/4 частину від усіх
видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Позивач
звільнена від сплати державного мита, а тому судові витрати повинні бути
стягнути з відповідача.

Враховуючи
викладене та керуючись ст.ст. 10,213,215 ЦПК України, ст.ст.181,182 ,183 СК України,
суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку на користь
ОСОБА_1 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 квітня 2007
року .

Стягнути з
ОСОБА_2 державне мито в розмірі 51 гри. на користь держави та 7 грн.50 коп., як
відшкодування інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи.

Дане рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області на протязі двадцяти
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Справа №2о-86/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 .07.2007 року                            Кіровоградський
районний суд Кіровоградської

області в
складі: головуючого - судді Терещенко
Д.В.,

при секретарі -
Бондаренко І.В.,

розглянувши при попередньому судовому засіданні в місті
Кіровограді справу за заявою ОСОБА_1,заінтересована
особа ОСОБА_2 про
встановлення юридичного факту

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася в суд з заявою про   встановлення юридичного факту. В судовому
засіданні заяву підтримала.

Заінтересована
особа не заперечував проти задоволення заяви.

Судом
встановленого заявниці її чоловіку - ОСОБА_3 та їх
сину ОСОБА_2 на
підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.05.1995 року
Кіровоградським районним відділом народної освіти Кіровоградської області за №6
належала квартира АДРЕСА_1. Квартира належала на праві спільної сумісної
власності і була набута ними в результаті приватизації.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. помер. Заявник
належним чином прийняла спадщину.

В червні 2007
року заявник звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини, але нотаріус
свідоцтво про право на спадщину видати не може ., квартира знаходилася в
спільній сумісній власності, тобто частки кожного з власників не виділені, а
для нотаріуса ця обставина є перепоною в видачі свідоцтва про право на спадщину,
бо він не може конкретизувати на яке майно видається свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до п.
224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004
року встановлено, що нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за
законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної
власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

2

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі
поділу майна, яке знаходиться у спільній
сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Ніяких домовленостей, договорів чи судових рішень з цього приводу не було, тобто померлий ОСОБА_3,заявниця та заінтересована особа фактично були
співвласниками квартири в рівних частках, але в свідоцтві про право
власності саме ця обставина не зазначена.

Таким чином, для того, щоб заявниця змогла реалізувати своє право на
спадкове майно вона змушена звернутися до суду з заявою.

На підставі
ст. 372 ЦК України, та керуючись ст.ст.130,
234, 256-259 ЦПК України,суд -

ВИРІШИВ:

Встановити
факт, що ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 31.05.1995 року Кіровоградським районним відділом народної освіти Кіровоградської області за №6 належала
квартира АДРЕСА_1в рівних частках, тобто по 1/3 частині
кожному.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду протягом 10 днів з
наступного дня після його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана протягом
20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №
УХВАЛА

6 липня
2007 року. Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі
головуючого судді - Божка В.П.,  при
секретарі - Лосинській І.М. ,  з участю
представника заявника - ОСОБА_1,
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Артемівську заяву
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 про зобов'язання ОСОБА_2 не перешкоджати виконанню
мирової угоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
Артемівського міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_4 з заявою про зобов'язання
ОСОБА_2 не перешкоджати виконанню мирової угоди. У обґрунтування своїх вимог
вказала,  що 28.11.2005 року Артемівським
міськрайонним судом Донецької області була винесена ухвала про затвердження
мирової угоди між ОСОБА_4 та ОСОБА_2,  в
якій в одному з пунктів було вказано,  що
ОСОБА_2 не заперечує проти спілкування ОСОБА_4 з сином ОСОБА_5,  2000 року народження,  та в зв'язку з тим,  що умови вищевказаної мирової угоди не
виконуються,  просила суд зобов'язати
ОСОБА_2 не перешкоджати виконанню мирової угоди.

Представник
заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник
ОСОБА_2 заявлені вимоги не визнала.

Згідно з
постановою про відмову в порушенні кримінальної справи № 2335 від 07.06.2007
року,  06.06.2007 року ОСОБА_4
знаходячись на території готельного комплексу «Млин» в м. Макіївка,  у час спілкування зі своїм сином
ОСОБА_5,  з готельного комплексу свого
сина не випускав та кричав на останнього,
коли за ОСОБА_5 приїхав дідусь ОСОБА_6,
ОСОБА_4 вибіг на вулицю за ним вибіг ОСОБА_5,  в цей момент ОСОБА_4 схопив останнього за
руку і не відпускав його,  при цьому
сильно стиснувши руку,  від чого ОСОБА_5
зробив зауваження батьку. На ґрунті цього між дідусем ОСОБА_6 та батьком
ОСОБА_4 відбулася сварка. В ході якої останні лаялися між собою. Скориставшись
ситуацією ОСОБА_5 сів в машину ОСОБА_6 і вони поїхали,  в зв'язку з чим малолітньому ОСОБА_5,  згідно довідки ОКПЛ був виставлений діагноз:
гострий посттравматичний стресовий розлад.

Крім
того,  як вбачається з матеріалів справи
в м.  Рим Італія у відношенні ОСОБА_4
порушена кримінальна справа за  ст.  572 КК,
в зв'язку з жорстоким поводженням з дружиною ОСОБА_2,  яка розглядається у теперішній час.

Суд
вважає,  що в задоволені даної заяви
треба відмовити,  з урахуванням
недостойної поведінки ОСОБА_4 по відношенню до колишньої дружини та сина.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. 368, 372 ЦПК України,  суд

УХВАЛИВ:

В
задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 про зобов'язання ОСОБА_2 не
перешкоджати виконанню мирової угоди - відмовити,  з вищевикладених підстав.

Заяву
про апеляційне оскарження ухвали може бути подано до Артемівського
міськрайонного суду Донецької області протягом 5-ти днів з дня проголошення
ухвали,  а апеляційна скарга до
Апеляційного суду Донецької області на ухвалу суду подається протягом 10-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Ухвала складена
у нарадчій кімнаті.
Справа 2-3078-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня
2007 року.                                                          Артемівський
міськрайонний суд

Донецької
області,  у складі: -головуючого- судді
Божка В.П.,  -при секретарі- Лосинській
І.М. ,

-представника
Артемівської міської Ради - Тарасової Є.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.  Артемівську справу за позовом ОСОБА_1 до
Артемівської міської Ради про визначення додаткового терміну,  достатнього для подачі заяви про прийняття
спадщини,  суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до Артемівської міської Ради про визначення
додаткового терміну,  достатнього для
подачі заяви про прийняття спадщини,
посилаючись на те,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2,
після його смерті залишилося спадкове майно - частка квартири за
адресою: АДРЕСА_1. Окрім позивача,  інших
спадкоємців у чоловіка не має. У теперішній час позивач звернулася у
нотаріальну контору,  де її пояснили,  що вона пропустила встановлений законом
шестимісячний термін для прийняття спадщини.

У
зв'язку з вказаним,  ОСОБА_1 просить суд
винести рішення про визначення додаткового терміну,  достатнього для подачі заяви про прийняття
спадщини,  що залишилося після смерті
ОСОБА_2,  так як він нею був пропущений з
поважних причин,  так як вона не знала
вимог діючого законодавства.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги.

Представник
відповідача позовні вимоги визнав.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню повністю,  з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_2,  після його смерті
залишилося спадкове майно - частка квартири,
за адресою: АДРЕСА_1,  на яке
позивачка є спадкоємицею першої черги. Позивач звернулася у нотаріальну
контору,  де їй пояснили,  що вона пропустила встановлений законом
шестимісячний термін на прийняття спадщини.

Згідно  ст.
ст. 1223, 1228 ГК України - ОСОБА_1 є спадкоємицею на вищевказане
домоволодіння.

Тому суд
вважає можливим визначити ОСОБА_1 додатковий термін,  достатній для подачі заяви про прийняття
спадщини в нотаріат,  що залишилось після
смерті ОСОБА_2,  у зв'язку з тим,  що термін був пропущений з поважних причин.

Керуючись  ст.
ст.  355, 1258 ч.2, 1223, 1228,
1264, 1270, 1272 ЦК України,   ст. 3 СК України,   ст.
ст.   ст.  5. 6. 10.107, 208-209, 215, 367 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити
ОСОБА_1 додатковий строк достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини
в нотаріат після смерті ОСОБА_2 - частки квартири,  за адресою: АДРЕСА_1,  признавши поважною причину пропуску нею
строку для прийняття спадщини,  до 09
січня 2008 року.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження до Артемівського
міськрайонного суду Донецької області протягом 10-ти днів з дня проголошення
рішення,  а апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення складено у нарадчій кімнаті.
№ 2-о-50/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

12.06.2007
року. Макарівський районний суд Київської області в складі головуючого судді
Тюхтія  П.М.  при
секретарі  Мельниченко  І.О.,розглянувши  у
відкритому  судовому засіданні в
смт. Макарів справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділення фонду
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Макарівському районі ,про встановлення факту      отримання виробничої травми,

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що в 1974 році він
працював слюсарем на Кодрянському склозаводі ,що на той час був підпорядкований
Міністерству медичної промисловості.23.12.1974 року під час виконання трудових
обов'язків він отримав виробничу травму у вигляді травматичної ампутації
пальців правої руки. Наступного дня 24.12.1974 року було складено акт за № 22
про нещасний випадок на виробництві за формою „Н-1",який був затверджений
головним інженером заводу. За висновком МСЕК втрата загальної працездатності
складає 30 %, а професійної - 40 %. До середини 2006 року заінтересована особа
відповідно до Закону України „Про загальнодержавне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" добровільно відшкодовувала йому втрачений заробіток
та здійснювала інші ,передбачені законом виплати. Проте в подальшому виплати
йому було призупинені, через відсутність в Акті форми „Н-1" дати отримання
травми та невідповідність даних про особу : в акті по-батькові його записано як
„ОСОБА_1", а в паспорті - ОСОБА_1. Просив суд встановити факт, що він
23.12.1974 року о 9 годині 30 хвилин отримав виробничу травму на Кодрянському
склозаводі.

В
судовому засіданні заявник підтвердив наведене, вимоги підтримав.

Представник
заінтересованої особи  визнав вимоги
обгрунтованими.

Вислухавши
пояснення заявника„свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги
ОСОБА_1підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються належними доказами.

З акту №
22 від 24.12.1974 р. про нещасний випадок на виробництві видно, що о 9 годині
30 хвилин 12 місяця (рік не зазначено) на Кодрянському склозаводі стався
нещасний випадок на виробництві з ОСОБА_1, 1949 р.н., слюсарем дизельної
електростанції. З показів свідка ОСОБА_2вбачається, що вона точно пам'ятає ,що
травма з її чоловіком сталася в грудні 1974 року.

Встановлення
даного факту необхідно заявнику для отримання соціальних пільг, іншим способом
його встановити неможливо.

На
підставі наведеного та керуючись ст..ст.215,259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги
ОСОБА_1  задовільнити.

Встановити
факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав виробничу травму на Кодрянському
склозаводі Макарівського району о 9 годині 30 хвилин 23.12.1974 року.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано
протягом десяти днів з часу проголошення рішення.