Справа № 2-920/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року                  Бериславський
районний суд Херсонської області

у складі
головуючого судді                                                               Сіянка
В. М.

за
участю секретаря                                                                          Третьякове! Т. М.

представників                                                               ОСОБА_2.,  Гончарюк О. Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства
«Бериславський машинобудівний завод» про витребування майна з чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2. підтримали
вимоги,  викладені у позовній заяві,  наполягали на їх задоволенні,  з підстав,
викладених у позові,  з
урахуванням доповнень та уточнень. Просили суд витребувати із чужого
незаконного володіння відповідача на користь позивача самохідне шасі
Т-16м,  1986 року випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  державний номерний знак НОМЕР_1,  яке безпідставно утримується відповідачем.

Представник
відповідача Гончарюк О. Б. у судовому засіданні позов не визнав за його
безпідставністю та необґрунтованістю,
подав до суду письмові заперечення на позов,  які зводяться до наступного. 15 липня 2003
року трактор Т-16М,  1986 року
випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  державний номерний знак НОМЕР_1,  тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2був
придбаний відповідачем у приватного підприємця ОСОБА_4за 4000 гривень,  що підтверджують накладна на відпуск трактора
та відповідні платіжні документи,  що
свідчать про оплату трактора відповідачем,
копії яких додані до заперечень. В жодних договірних чи не договірних
стосунках та правовідносинах сторони не перебували та ніяких взаєморозрахунків
між собою не проводили,  про що надав
суду відповідну довідку. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні його
позовних вимог.

Суд,  дослідивши матеріали справи,  допитавши свідків,  заслухавши пояснення сторін та їхніх
представників,  вважає позов таким,  що підлягає задоволенню повністю з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що відповідно до договору
купівлі-продажу № 220422 від 16.10.2002 року,
специфікації до нього,  накладної
№ 220422 від 16.10.2002 року позивач придбав у власність самохідне шасі
Т-16м,  1986 року випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4 (а. с.  27-30).

Позивач
24.03.2003 року звернувся до Бериславської інспекції Держтехнагляду з
відповідною заявою про реєстрацію даного самохідного шасі,  видачі державного номерного знаку (а. с.  26).

Перед
проведенням державної реєстрації даного самохідного шасі інженером-інспектором
Держтехнагляду був проведений технічний огляд самохідного шасі,  про що був складений відповідний акт від
24.03.2003 року (а. с.  30). Згідно
даного акту технічного огляду було зафіксовано,
що було оглянуто самохідне шасі Г-16м,
1986 року випуску,  номер машини
НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  яке відповідає технічними вимогам.

При
огляді в судовому засіданні оригіналу книги № 3 реєстрації тракторів,  самохідних шасі,  самохідних спецмашин і тракторних
причепів,  що знаходяться в особистій
власності громадян,  згідно довідки
головного спеціаліста інспекції Держтехнагляду по Бериславському районі ОСОБА_3.

(а. с.  24),  а також згідно показань ОСОБА_3. допитаного в
судовому засіданні в якості свідка,
судом    встановлено,  що при видачі тимчасового реєстраційного
талону НОМЕР_2 від

24.03.2003           року та видачі
державного номерного знака НОМЕР_1 була допущена описка в номері машини
самохідного шасі,  а саме замість
належного номера машини НОМЕР_3 було помилково

зазначено номер машини НОМЕР_3,  що
не тягне за собою втрату позивачем права власності на самохідне шасі
Т-16м,  1986 року випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  оскільки в реєстраційній справі містяться
правовстановлюючі документи на дане шасі,
згідно яких його

власником є позивач.

Оскільки
згідно акту технічного огляду від 17.09.2007 року,  проведеного на вимогу суду,  самохідне шасі Т-16м,  1986 року випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4 знаходиться у відповідача,  а останній не надав суду належних та
допустимих доказів правомірності володіння даним самохідним шасі,  позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Посилання
представника відповідача на ту обставину,
що 15 липня 2003 року трактор Т-16М,
1986 року випуску,  номер машини
НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  державний номерний знак НОМЕР_1,  тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_2був
придбаний відповідачем у приватного підприємця ОСОБА_4за 4000 гривень,  що підтверджують накладна на відпуск трактора
та відповідні платіжні документи,  суд не
бере до уваги,  оскільки відповідач
зазначає інше самохідне шасі,  номером
машини якого є НОМЕР_3,  в той час як
позивач заявляє свої права на самохідне шасі Т-16м,  1986 року випуску,  номер двигуна НОМЕР_4,  номером машини якого є НОМЕР_3.

Крім того,  в суду викликають сумніви
щодо достовірності наданих відповідачем доказів,  які начебто підтверджують право власності на
дане самохідне шасі,  оскільки
відповідачем надано копію прибуткового касового ордеру № 10 від 15.07.2003
року,  згідно якого саме відповідач
оприбуткував у себе по касі 4000 гривень за придбаний за накладною № 54 трактор
Т-16 у ПП ОСОБА_4,  хоча в такому випадку
повинен був би виписуватися бухгалтерією відповідача видатковий касовий
ордер,  який би свідчив про видачу
продавцю трактора ПП ОСОБА_4 4000 гривень із каси відповідача за придбаний у
продавця трактор (а. с.  13). Більше
того,  надана представником відповідача
вимога № 25,  яка згідно пояснень
представника відповідача Гончарюк О. Б. в судовому засіданні свідчить про
прийняття трактора Т-16 та постановку його на баланс відповідача,  взагалі датована липнем місяцем 2007
року,  що ставить під сумнів надані в
підтвердження своїх заперечень проти позову копії первинних бухгалтерських
документів (а. с.  13 - зворотна
сторона).

У
відповідності до  ст.  4 ЦК УРСР,
який діяв на момент придбання самохідного шасі позивачем,  цивільні права та обов'язки виникають з
підстав,  передбачених законодавством
Союзу РСР і Української РСР,  а також з
дій громадян і організацій,  які хоч і не
передбачені законом,  але в силу
загальних начал і змісту законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до
цього цивільні права і обов'язки виникають (серед іншого):

·
з угод,
передбачених законом,  а також з
угод,  хоч і не передбачених
законом,  але таких,  які йому не суперечать;

·
внаслідок інших дій громадян і організацій.

За
статтею 12 Закону України «Про власність»,
який був чинний на момент придбання самохідного шасі позивачем,  праця громадян є основою створення і
примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від
участі в суспільному виробництві,
індивідуальної праці,  підприємницької
діяльності,  вкладення коштів у кредитні
установи,  акціонерні товариства,  а також на майно,  одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод,  не заборонених законом.

Згідно
ч. 1  ст.
13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності є
жилі будинки,  квартири,  предмети особистого користування,  дачі,
садові будинки,  предмети
домашнього господарства,  продуктивна і
робоча худоба,  земельні ділянки,  насадження на земельній ділянці,  засоби виробництва,  вироблена продукція,  транспортні засоби,  грошові кошти,  акції,
інші цінні папери,  а також інше
майно споживчого і виробничого призначення.

Частина
3 цієї ж статті Закону зазначає,  що
склад,  кількість і вартість майна,  що може бути у власності громадян,  не обмежується,  крім випадків,  передбачених законом.

Згідно  п.
4  Прикінцевих та  перехідних
положень  ЦК України  (який
набрав  чинності  з

01.01.2004           року) Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,  що
виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин,  які виникли до набрання чинності Цивільним
кодексом України,  положення цього
кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що виникли або продовжують існувати після
набрання ним чинності.

У
відповідності до статті 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства,  а також із дій осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами                виникнення          цивільних        прав        та        обов'язків,     зокрема,     є:

1) договори та
інші правочини; 4) інші юридичні факти.

У
випадках,  встановлених актами цивільного
законодавства,  цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення суду.

У відповідності
до статті 316 ЦК України
правом   власності   є право особи на річ (майно),  яке вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею,  незалежно від волі інших
осіб.

Згідно
статті 387 ЦК України
власник має право витребувати своє майно від особи,  яка незаконно,  без відповідної правової підстави заволоділа
ним.

За
статтею 397 ЦК України
володільцем чужого майна є особа,  яка
фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається
правомірним,  якщо інше не випливає із
закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідач є недобросовісним володільцем належного позивачу на праві власності
самохідного шасі Т-16м,  1986 року
випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  що встановлено судом.

У
відповідності до статті 400 ЦК
України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно
особі,  яка має на нього право власності
або інше право відповідно до договору або закону,  або яка є добросовісним володільцем цього
майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

За статтею 41
Конституції країни ніхто   не   може бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є непорушним.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.  41
Конституції України,   ст.  4 ЦК
УРСР,   ст.   ст.  11,  16,
316-319,  321,  328,
387,  397,  400 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  11,  57-66,
88,  209,  212-215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1до відкритого акціонерного товариства «Бериславський машинобудівний
завод» про витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити
повністю.

Зобов'язати
відкрите акціонерне товариство «Бериславський машинобудівний завод» повернути
ОСОБА_1 самохідне шасі Т-16м,  1986 року
випуску,  номер машини НОМЕР_3,  номер двигуна НОМЕР_4,  державний номерний знак НОМЕР_1.

Стягнути
з відкритого акціонерного товариства «Бериславський машинобудівний завод» на
користь ОСОБА_1 51 (п'ятдесят одну) гривну судового збору та ЗО (тридцять)
гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи,  а всього 81 (вісімдесят одну) гривню.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської
області через Бериславський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку,  встановленого ч. 4  ст.
295 ЦПК України.