Справа №2-
РІШЕННЯ

іменем України

09 липня 2007
року Н-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді
С.М. Бараненка

народних
засідателів : Гоман О.В.. Василець C.O. при секретарі
Буріко Н.Я. та Худорбі Р.Г.

за
участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Н-Сіверський
справу за позовом-заявою представника позивача-заявника ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Н-Сіверського нотаріального округу
ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним та визнання особи недієздатною , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом - заявою в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
приватного нотаріуса Н-Сіверського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання
заповіту недійсним та визнання особи недієздатною,  мотивуючи позов-заяву тим,  що 25.07.2006 року покійною ОСОБА_13 був
складений заповіт на користь відповідача,
але даний заповіт не може бути визнаний дійсним,  так-як на час складання вказаного заповіту
ОСОБА_13 не могла усвідомлювати значення своїх дій,  так-як була на той час ,  як свідчать факти була недієздатною.

В
судовому засіданні позивач позов про визнання заповіту недійсним та заяву про
визнання особи недієздатною підтримала в повному обсязі і до викладеного в
позові та заяві додала,  що покійна
ОСОБА_13 є її рідною матір»ю. Вона не вірить,
що мати сама добровільно переписала заповіт на користь відповідача,  тобто її (позивача) рідного брата,  так-як вона на той час після смерті чоловіка
перебувала у дуже тяжкому психічному стані,
її не можна було залишати одну,
вона для матері наймала людей,
щоб доглядали за нею,  так-як
остання часто не усвідомлювала,  що
робить.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засідання позов та заяву підтримав
в

повному обсязі і до викладеного в позові та заяві та до сказаного позивачем
додав,  що покійна ОСОБА_13 на час
підписання заповіту,  тобто 25.07.2006
року,  як це випливає і з показів свідків
та медичних

документів перебувала в дуже тяжкому як фізичному так і психічному стані і
не могла самостійно

добратись до нотаріуса,  а тим паче
скласти заповіт усвідомлюючи наслідки.        Відповідач        після

того,  як мати підписала заповіт на його користь
залишив її і поїхав,  а позивач була
вимушена терміново наймати людей,  щоб
доглядали матір. Він вважає,  що відповідач
разом з нотаріусом склали заповіт користуючись психічним станом покійної.

Відповідач
приватний нотаріус Н-Сіверського нотаріального округу ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов не визнала в повному обсязі,
а також вважає,  що заява про
визнання особи недієздатною не підлягає задоволенню,  так-як покійна ОСОБА_13 в той день 25.07.2006
року (на день складання та підписання заповіту) була повністю дієздатною. Вона
зайшла сама,  нікого з нею вона не
бачила. Зайшовши ОСОБА_13 привіталась,
присіла та сказала,  що у неї горе
і вона хоче написати заповіт на сина,  бо
така біда між дітьми. Вона спитала ОСОБА_13 чи та сама прочитає,  та розпишеться,  на що вона відповіла,  що все прочитає і розпишеться,  і що все добре розуміє. Після такої розмови в
неї не було жодного сумніву,  що ОСОБА_13
є повністю дієздатною. Після її уходу
заходив її син і запитував,  чи
розрахувалась мати за складання заповіту.

Представник
відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі,  а також вважає,  що заява про визнання особи недієздатною не
підлягає задоволенню. Суду пояснив,  що
між позивачем і відповідачем після смерті їхнього батька виник конфлікт і дочка
образила матір і та вирішила переписати заповіт на користь сина. Акт
амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи про визнання ОСОБА_13
недієздатною на час підписання і складання заповіту 25.07.2006 року не можна
вважати доказом,  так-як він базується
тільки на показах свідків.

Заслухавши
пояснення позивача,  представника
позивача,  відповідача,  представника відповідача,    покази
свідків та дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до
висновку,  що

позов про
визнання заповіту недійсним та заява про визнання особи недієздатною    підлягають повному  задоволенню з наступних підстав.

Свідок
ОСОБА_6 в судовому засіданні показав,  що
сім»ю позивача та відповідача знає давно,
добре знав ОСОБА_7,  покійного
батька позивача та відповідача. Покійна ОСОБА_13 говорила,  що в неї погано з пам"ятю,  її чоловік нікуди намагався саму не
відпускати ,  бо могла заблукати. До
смерті ОСОБА_7 в цій сім"ї було все гаразд,  але після його смерті відповідач почав
говорити позивачу,  що з цього дому
нічого не получить,  і що залишить її без
грошей. Пізніше він дізнався,  що батько
заповів все майно позивачу,  так-як за
життя він з дружиною весь час допомагали відповідачу. Він покійну ОСОБА_13
бачив разом з відповідачем неподалік нотаріальної контори,  вона ніколи так далеко від дому не заходила,  а пізніше він дізнався,  що вони були у нотаріуса. Відповідач того дня
до нотаріуса вів матір під руку,  стан в
неї був не дуже хороший. З виду вона була дуже слабкою.

Свідок
ОСОБА_8 в судовому засіданні показала,
що покійна ОСОБА_13 приходиться
їй рідною тіткою. 15.09.2006 року тітку привезли з м. Києва з лікарні,  то їй зателефонувала донька покійної і
сказала,  що шукає когось,  щоб доглядав за матір"ю,  вона відповіла,  знаючи,
що тітка хворіє на склероз,  що
вона погодиться після того,  як побачить
тітку. Після того,  як вона побачила
тітку,  то погодилась її доглядати. Першу
добу тітка вела себе неадекватно,
кричала,  що її вбивають,  що ми хочемо її вбити і закопати,  не хотіла пити ліки,  говорила,
що її хочуть отруїти. Тітка постійно
забувалася де вона.

Свідок
ОСОБА_9 в судовому засіданні показала,
що вона працює лікарем психіатром-наркологом у Н-Сіверському районі і
так-як вона працює одна,  то її часто
викликають до хворих і тоді коли вона перебуває у відпустці. В серпні 2006 року
оглядала ОСОБА_13 її стан вона виклала в медичній документації. Раніше до цього
випадку ОСОБА_13 до її не зверталась і на обліку не перебувала.

Свідок
ОСОБА_10 в судовому засіданні показав,
що він працює фельдшером швидкої допомоги і 20.07.2006 року виїжджав на
виклик до ОСОБА_13 Приїхавши на місце він побачив,  що донька тримала матір за руку,  а та намагалась кудись іти. Він з нею
поговорив і вона заспокоїлась,  узнавала
родичів,  але не пам'ятала куди хотіла
іти. Він зробив їй ін»акцію димедролу,
так-як остання погано спала.

Свідок
ОСОБА_11 в судовому засіданні показав,
що він працює в Н-Сіверській ЦРЛ завідуючим відділенням швидкої
допомоги. Він декілька разів виїжджав на виклик до ОСОБА_13,
час і дати виклику фіксувалися в журналі. Як йому стало
відомо хвора перенесла смерть чоловіка і її стан був не найкращий,  проблеми з серцем,  підвищений тиск. Він також разом з її сином
возив її до м. Києва в інститут герентоології.

Свідок
ОСОБА_12 в судовому засіданні показала,
що вона є племінницею покійної ОСОБА_13 і знає її давно. Останні два
роки взагалі нікуди не ходила крім ,  як
в магазин,  що був поруч. Могла серед
ночі телефонувати і говорити,  що
знаходиться в лісі,  і що її хочуть
пограбувати,  просила про допомогу. На
ранок говорила,  що їй привиділося. Був
випадок коли вона втікала з дому. Після смерті її чоловіка її не можна було
залишати саму,  могла забути вимкнути
газову плиту. На поминках 9-ти днів чоловіка тітка кричала на доньку,  що та в неї все забрала.

Згідно
акта № 345 амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_13
1926 року народження,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1:

1.      У ОСОБА_13 в останні
принаймні 5 років її життя мала місце судинна деменція внаслідок

цереросклерозу з параноїдними включеннями (F 02.8 за
Міжнародною Класифікацією

Хвороб 10- го перегляду).

2.      ОСОБА_13 в період часу,  який цікавить суд (після 22.07.2006 р.) за
своїм психічним станом

не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно
ст. 39 ч. 1 ЦК України
- Фізична особа може бути визнана судом недієздатною,  якщо вона внаслідок хронічного,  стійкого психічного розладу не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Згідно ст. 1257 ЦК України -

1.
Заповіт,  складений особою,  яка не мала на це права,  а також заповіт,  складений з порушенням вимог щодо його форми
та посвідчення,  є нікчемним.

2. За
позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним,  якщо буде встановлено,  що волевиявлення заповідача не було вільним і
не відповідало його волі.

Аналізуючи
в сукупності вище викладене суд остаточно приходить до висновку,  що позов
та заява підлягають задоволенню,  так-як
в суду є достатньо доказів на підставі яких,
як це передбачено розділом IV ЦПК України
можна визнати ОСОБА_13 недієздатною.

В суду
не викликають сумніву докази положені в обгрунтування даного рішення,  так-як вони в своїй сукупності та між собою
узгоджуючись повністю підтверджують і надають суду законне право визнати
ОСОБА_13 недієздатною.

Виходячи
з вище викладеного також необхідно визнати заповіт ОСОБА_13 на ім'я
ОСОБА_3,  посвідчений приватним
нотаріусом Новгород - Сіверського нотаріального округу ОСОБА_4 25 липня 2006
року зареєстрований в реєстрі № 835 - недійсним (нікчемним),  так-як був складений і підписаний
недієздатною особою,  що суперечить вимогам
ст. 1234 ЦК України,  де вказано,  що право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 215,
241 ЦПК України,  ст.ст. 39,  1234,
1257 ЦК України
суд,

ВИРІШИВ:

Позов-заяву
представника позивача-заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та
приватного нотаріуса Н-Сіверського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання
заповіту недійсним та визнання особи недієздатною задовольнити.

Визнати
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 - недієздатною станом на час посвідчення заповіту 25 липня 2006
року,  зареєстрованому в реєстрі № 835
від 25 липня 2006 р. приватним нотаріусом Новгород-Сіверського нотаріального
округу ОСОБА_4.

Визнати
заповіт ОСОБА_13 на ім'я ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом Новгород - Сіверського нотаріального
округу ОСОБА_4 25 липня 2006 року зареєстрований в реєстрі № 835 - недійсним
(нікчемним).

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через
Н-Сіверський райсуд шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення
рішення заяви на апеляційне оскарження,  та
протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження апеляційної
скарги.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк ,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.