________________ Апеляційний
суд Запорізької області__________________________
Справа №
22-4021/07                                                           Головуючий
С.  Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження по справі

22
листопада 2007 року                                                                                  м.  Запоріжжя

Колегія судців
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі

головуючого
Онищенко Е.А.

суддів :                       Ломейко В.О.,

Кочеткової І. В.,

при секретарі:
Винник І. С

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 грудня
2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору
дарування жилого будинку та державного акту на право приватної власності на
землю при цьому будинку недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2003 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору
дарування жилого будинку та державного акту на право приватної власності на
землю при цьому будинку недійсним.

В позові
зазначала,  що вона мешкає в АДРЕСА_1. В
силу свого віку та стану здоров'я потребує постійного догляду. До 1997 року цю
допомогу здійснював відповідач по справі - ОСОБА_1,  після чого обманним шляхом принудив її
укласти договір дарування 1/3 частини будинку,
а потім припинив будь-яку допомогу. Рішенням Мелітопольського районного
суду запорізької області від 13 березня 1997 року зазначена угода визнана
недійсною.

Після
цього з 1997 року по 2000 рік за нею доглядала її донька,  але ОСОБА_1 знову став приходити до неї та
надавати допомогу. Після різкого погіршення стану здоров'я,  позивачка прийняла рішення про те,  що Хто буде її доглядати,  той буде власником її будинку. При цьому
сподівалась укласти договір довічного утримання з особою,  яка буде доглядати її до смерті,  іншого наміру у неї не було. На той період її
доглядав відповідач по справі. Він став систематично їй допомогати,  купувати продукти,  медикаменти.

15
вересня 2001 року вони поїхали до нотаріальної контори,  де у них взяли паспорта та документи на
будинок,  через деякий час вийшла
нотаріус,  запросила до кабінету,  та запитала позивачку чи бажає вона підписати
цей документ. Як зазначає позивачка,
вона,  будучі переконана,  що мова йде про договір довічного
утримання,  дала письмову згоду.

Як
з'ясувалось пізніше,  вона підписала
договір дарування жилого будинку. Спочатку у неї не виникло ніяких претензій до
сина,  він її провідував,  наняв
жінку,  яка доглядала позивачку,  але пізніше почав рідко її відвідувати,  приводити продукти,  а з 2002 року приїхав у стані алкогольного
сп'яніння,  вигнав жінку,  яка за нею доглядала,  виганяв її з дому,  а тому у них склались неприязне ні
стосунки,  і вона пішла проживати до
доньки. Відповідач приватизував земельну ділянку,  не дає їй користуватись ні будинком,  ні земельною ділянкою.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просила визнати
договір дарування будинку недійсним та визнати державний акт на право власності
на земельну ділянку розміром 0, 17 га,
при АДРЕСА_1 недійсним.

Рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізькій області від 21 грудня 2004
року позов задоволено.

Визнано
договір дарування жилого АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за
реєстраційним номером 5840 від 15 вересня 2001 року недійсним.

Визнано приватизацію земельної ділянки розміром 0, 17 га. при АДРЕСА_1 та
видачу державного акту про право приватної власності на ім'я ОСОБА_1,  зареєстрованого в книзі запису державних актів на право
приватної власності на землю за № 353,
виданий Терпіннівською сільською радою від 09 жовтня 2001 року,  недійсним.

Не
погоджуючись з рішенням суду,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на порушення норм матеріального
права,  просить рішення суду першої
інстанції скасувати,  ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

До
розгляду справи ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою ,  у який посилаючись на те,  що ОСОБА_3 позивачка ОСОБА_2 померла.

Факт смерті
позивачки підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть.

За таких
обставин,  оскільки спірні правовідносини
допускають правонаступництво,  колегія
суддів вважає необхідним на підставі п.1 ч.1
ст.  201 ЦПК України зупинити
провадження по справі до вирішення питання про визначення правонаступників
позивачки.

Керуючись п.1
ч.1  ст.
201,  313, 315 ЦПК України,  колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Зупинити
апеляційне провадження по справі до вирішення питання про визначення
правонаступників позивачки ОСОБА_2 по цій справі,  до 06 лютого 2008 року.

Ухвала
може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня його
проголошення .