№2-1206/07
18 вересня 2007року                                                                             м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у
головуючої судді                                        Петруня Н.В.,
при секретарі                                              Кожушко Т.О.,
представника позивача                              ОСОБА_6,
третіх осіб                                                    ОСОБА_3,
ОСОБА_7, Волобуєвої Т.В.
адвоката                                                       ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2, треті особи -ОСОБА_3, ОСОБА_4, нотаріус Костянтинівської ДНК №1 Волобуєва
Тетяна Володимирівна, КПТ "Ювілейний", про визнання права власності
на приміщення, визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, -
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про
визнання права власності на приміщення, визнання
договору купівлі-продажу частково недійсним, вказуючи, що 12 червня 2002
року був укладений договір купівлі-продажу 2/5 частини нежилого приміщення,
розташованого в АДРЕСА_1між позивачем та ОСОБА_5 з однієї сторони та КПТ
"Ювілейний" з іншої сторони. Оскільки ОСОБА_5 грошей у купівлю
приміщення не вкладав, його дружина - відповідачка по справі, написала розписку
про те, що вона зобов*язується сплатити позивачу за 1А частину цього
приміщення 6500 грн., враховуючи, що вказана сума йому не була повернута, а
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1помер, просив визнати вказаний договір в частини покупця
ОСОБА_5 недійсним і визнати його покупцем та власником придбаного ОСОБА_5
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення
був повідомлений належним чином у порядку п. 5 ст. 76 ЦПК України.
позивача ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, та
зазначив, що померлий ОСОБА_5 не виконав істотної умови договору
купівлі-продажу 2/5 частини зазначеного нежилого приміщення у частині внесення
належної з нього оплати вартості майна, а купівлю було здійснено цілком за
кошти позивача ОСОБА_1 що підтверджується розпискою дружини ОСОБА_5,   внаслідок чого договір
частково недійсним і визнати позивача власником усієї частини
придбаного приміщення.
ОСОБА_2 у судове засідання не з*явилась, звернулася до  суду з заявою про розгляді справи за її
відсутності (а.с. 139), вказавши, що позов визнає, згодна з будь-яким рішенням
суду та посилалась на показання, які дала під час попереднього розгляду
цивільної справи (а.с. 25-26), у котрих зазначила, що дійсно 12 червня 2002
року написала розписку ОСОБА_1 про її борг перед ним, оскільки її померлим
чоловіком та позивачем для сумісного використання було придбано приміщення
магазину "Ювілейний", у розписці зобов*язувалася повернути борг зі
своєї заробітної плати у розстрочку, у теперішній час гроші не повернуто. За
таких умов зі згоди учасників процесу суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснили, що їх син ОСОБА_5 та позивач
ОСОБА_1 у червні 2002 року придбали спільно у КПТ "Ювілейний" 2/5
частини нежилого приміщення, розташованого в АДРЕСА_1. їм відомо, що гроші за
придбане майно вони вносили у рівних частках, ніяких розписок ОСОБА_5 не писав
і не був нікому нічого винен, бо вони всією сім*єю працювали разом і були б про
це обізнані. В тому, що їх син сплатив свою частину належної оплати у них
відсутні жодні сумніви, так як на той час ОСОБА_5 мав достатню суму грошових
коштів. Крім того, свою частину придбаного майна їх син здавав в оренду та отримував орендну плату і в будь-якому разі
розрахувався би з ОСОБА_1 протягом цих років, якщо б в цьому була
необхідність. Впевнені, що відповідачка ОСОБА_2 написала розписку по
домовленості з позивачем та його батьком, які хочуть, щоб придбана за договором
частина приміщення цілком належала позивачу.
ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що відповідно до рішення засновників КПТ
"Ювілейний", одним з яких вона являється, частина приміщення по АДРЕСА_1у червні 2002
року була продана ОСОБА_1та ОСОБА_5, які працювали на підприємстві та виявили
бажання придбати це майно. Договір був нотаріально посвідчений, виконаний
повністю, КПТ "Ювілейний" своєчасно отримало належну оплату вартості
приміщення та жодних претензій сторони за договором один до одного не виявляли.
їй не відомо, чиї саме з покупців гроші були сплачені продавцю.
Третя особа ОСОБА_8 у судове
засідання не з*явилась, була повідомлена про час і місце його проведення.
державний нотаріус Костянтинівською ДНК
Волобуєва Т.В., у судовому засіданні пояснила, що 12 червня 2002 року до
неї звернулися продавець - представник КПТ "Ювілейний", та покупці -
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, які уклали між собою договір купівлі-продажу зазначеного
приміщення за суму 4920 грн. Нею були витребувані та досліджені усі необхідні
документи, в тому числі підтвердження внесення оплати за придбане майно, і
договір був нотаріально посвідчений після встановлення відсутності перешкод для
цього. Сторони за договором не мали жодних претензій один до одного, про жодні
заборгованості не йшлося. Вважає, що з огляду на позовну заяву відсутні
підстави для визнання вказаного договору недійсним.
пояснення представника позивача, третіх осіб, дослідивши
по справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим
розглядом встановлено, що відповідно до договору купівлі-  продажу від 12 червня 2002 року (а.с.4) ПТ
"Ювілейний" в особі директора Борисової Г.М. здійснено продаж, а
ОСОБА_1, ОСОБА_5 придбано в рівних частках кожного 2/5 частини приміщення
магазина "Ювілейний" загальною площею 185, 1 кв.м, що розташоване в
АДРЕСА_1. Даний договір 12 червня 2002 року нотаріально посвідчений державним
нотаріусом Костянтинівською ДНК,
зареєстровано в реєстрі за №1-1294; право власності на придбане майно за
ОСОБА_1, ОСОБА_5 зареєстроване у БТІ м. Костянтинівки 13 червня 2002 року, кн.
№2, реєстровий №254.
було здійснено на підставі наданої згоди на це засновниками ПТ
"Ювілейний", як це вбачається з протоколу загальних зборів
засновників підприємства (а. с. 134-135), угоди між засновниками про досягнення
згоди про продаж частини приміщення магазину в розмірі 185, 1 кв. м. Згідно
довідки з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.
111) КП "Ювілейний", що розташоване у АДРЕСА_1зареєстровано у реєстрі
станом на 7 липня 2007 року.
приміщення за договором склала 4920 грн., яку покупці сплатили продавцю
повністю, що підтверджується квитанціями Ощадбанку №2866 м. Костянтинівка від 6
червня 2002 року (а.с. 133), заповненими особисто ОСОБА_5, що визнали у
судовому засіданні учасники судового розгляду.
свідоцтва про смерть (а.с. 6, 37, 59, 83), ОСОБА_5помер у м. Костянтинівка
Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_1. У права спадкування після його смерті вступили
дружина - відповідачка ОСОБА_2, батьки - треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, що
підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі, сформованим
державним нотаріусом Костянтинівської ДНК (а.с. 35, 61, 84).
уваги викладене, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних
на момент виникнення правовідносин по справі діяв Цивільний кодекс України від
18 липня 1963 року, суд при вирішення цього спору застосовує його положення, а
також прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України 2004 року, оскільки цивільні правовідносини виникли до вступу у
силу нового Цивільного кодексу України.
1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов* язу ється передати у власність покупцю, а покупець
зобов*язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.
1963 року визначено поняття та види угод, вимоги до їх форми та наслідки
недотримання нотаріальної форми угоди, а саме укладення угоди у письмовій
формі, нотаріальне посвідчення. Статтями 48-58 ЦК України 1963 року передбачені
підстави для визнання угоди недійсною, це: недійсність угоди, вчиненої з метою,
що суперечить інтересам держави та суспільства; недійсність угоди юридичної
особи, що суперечить його цілям; недійсність
угоди, вчиненої неповнолітніми, що не досягли 15-ти років; недійсність угоди,
вчиненої громадянином, визнаним недієздатним; недійсність угоди, вчиненої
неповнолітніми у віці від 15-ти до 18-ти років; недійсність угоди,
вчиненої   громадянином,   обмеженим
у   дієздатності   внаслідок
спиртними напоями чи наркотичними засобами; недійсність
угоди, вчиненої громадянином, нездатним розуміти значення своїх дій;
недійсність угоди, вчиненої внаслідок омани; недійсність угоди, вчиненої
внаслідок обману, погрози, злонаміреної угоди представника однієї сторони з
іншою стороною чи співпадіння тяжких
обставин; недійсність мнимої та притворної угод. Таким чином, суд вважає, що
договір купівлі-продажу 2/5 частини приміщення магазина "Ювілейний",
укладений 12 червня 2002 року між ПТ "Ювілейний" в особі директора
Борисової Г.М. та ОСОБА_1, ОСОБА_5, відповідає вимогам закону, так як укладений у письмовій формі, нотаріально
посвідчений, зареєстрований у міському БТІ, сторонами виконані його
істотні умови - продавцем передано майно, а покупцями сплачено його вартість,
тощо. Наведена у позовній заяві підстава для визнання недійсним вказаного
договору купівлі-продажу від 12 червня 2002 року не передбачена зазначеними
1963 року, а так само і ЦК
ОСОБА_1 у позовній заяві та його представника у судовому засіданні на ст.ст.
2004 року не можуть братися судом до уваги
для визнання договору недійсним, оскільки регулюють правовідносини щодо укладання,
зміни та розірвання договору, та не стосуються позовних вимог про визнання
договору купівлі-продажу недійсним.
Суд не приймає
до уваги наявну у матеріалах справи розписку відповідачки ОСОБА_2 від 12 липня
2002 року про зобов*язання сплатити на користь ОСОБА_1 вартість Vi
частини придбаного позивачем та її чоловіком ОСОБА_5 у сумі 6500 грн., так
як розписка, що написана особисто ОСОБА_2, підтверджує її борг перед ОСОБА_1,
не свідчить про невиконання ОСОБА_5 істотної умови договору в частині внесення
коштів по оплаті придбаного майна, і не може служити підставою для визнання
вищевказаного договору недійсним.
Крім того, позивачем при зверненні до суду порушений
строк позовної давності, встановлений відповідно до ст. 71 ЦК України 1963
Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК
України 2004 року, ст. ст. 41, 44, 47, 48-58, 71, 224 ЦК України від 18
липня 1963 року, ст.ст. 10, 11, 74, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, -
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, нотаріус
Костянтинівської ДНК №1
Волобуєва Тетяна Володимирівна, КПТ "Ювілейний", про визнання права
власності на приміщення, визнання договору купівлі-продажу частково недійсним,
Скасувати заборону відчуження та переоформлення права власності за спадщиною
2/5 частини приміщення магазину "Ювілейний", розташованого в
АДРЕСА_1яка належить ОСОБА_5, накладену ухвалою Костянтинівського
міськрайонного суду від 16 січня 2007 року.
1/5 частини приміщення магазину "Ювілейний", розташованого в
належить ОСОБА_5, накладеного
ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 18 січня 2007 року.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через
Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.