overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-3641/07
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня
2007 року                                                                             м.
Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області у складі

Головуючого -
судді Панченко О.М.,

при секретарі
Мазняк А.В.,

за
участю позивачки ОСОБА_1, яка діє також як представник позивачки ОСОБА_2,

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2 до
територіальної громади в особі Бердянської міськради, ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про захист прав власника домоволодіння і усунення перешкод у
розпорядженні нерухомістю,

встановив:

Позивачі
звернулися до суду із заявою, в якій зазначили, що мають на праві приватної
власності по 1/16 частці домоволодіння АДРЕСА_1. Співвласниками домоволодіння є
співвідповідачі в справі.

За тієї
же адресою знаходяться самочинні будівлі, які в технічній документації
зазначені як тамбур „в-8", сараї „Р,Я", сіни „в-3, а-5, в-2, в-5,
в-6, в-7", альтанки „Л,П", гаражі „Ц,Ю".

Позивачі
зазначають, що самовільно збудовані будівлі зведені та належать іншим
співвласникам домоволодіння. Проте, їх наявність перешкоджає позивачкам у
розпорядженні належним їм нерухомим майном, оскільки нотаріуси відмовляють
через це в оформленні договору відчуження. Прохають визнати неналежність
позивачкам самочинних будівель.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 від свого імені та від ОСОБА_2 підтримала
позовні вимоги.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися, але направили до суду заяви, відповідно до
яких визнають вимоги позивачів і прохають справу розглянути в їх відсутність.

Справа
розглядається за наявними доказами у відсутність осіб, що не з'явилися.

Аналізуючи
надані в справі докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно
довідки про правову реєстрацію за позивачами зареєстровано по 1/16 частці
домоволодіння АДРЕСА_1, іншими співвласниками в різних частках є
співвідповідачі.

Як
вбачається з даних технічного паспорту на домоволодіння, за згаданою адресою є
самочинні будівлі.

Співвласниками
домоволодіння за даними технічної документації є відповідачі, які не
заперечують проти задоволення позову.

Відповідно
до ст. 61 ЦПК
України, обставини, які визнані сторонами, доведенню не підлягають. З таких
обставин позов сід задовольнити.

Керуючись
ст. 2, 10, 15, 60, 214, 215 ЦПК України, ст. 48 Закону України „Про
власність", суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити,
що самочинні будівлі, які в технічній документації зазначені як „в-8",
сараї „Р,Я", сіни „в-3, а-5, в-2, в-5, в-6, в-7", альтанки
„Л,П", гаражі „Ц,Ю", що розташовані за адресою АДРЕСА_1, не належать
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційну скаргу - протягом 20 днів після подання
заяви на апеляційне оскарження в апеляційний суд Запорізької області через
Бердянський міськрайонний суд в порядку, передбаченому ст.. 292-296 ЦПК
України.
Справа №2-3481/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007
року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

Головуючого -
судді Гладун В.Р. при секретарі - Пілюга В.В. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.  Слов'янськ справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2007
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

У судове
засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився,
однак,  надав суду заяву у який
зазначив,  що він знаходиться за межами
м.  Слов'янськ у тривалому відрядженні і
просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач
ОСОБА_2  у судовому засіданні позов
визнала повністю та не заперечувала проти його задоволення,  зазначивши,
що поновлювати шлюбне життя не бажає.

Суд,  вислухавши пояснення відповідача,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як
достовірно встановлено у судовому засіданні,
сторони перебувають у шлюбі,  який
було зареєстровано 04 вересня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного
стану по м.  Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції Донецької області,  актовий запис №433. Шлюб для обох перший.
Сторони припинили фактичні сімейні стосунки у березні 2007 року через чисельні
сварки,  між подружжям зникло
порозуміння. Дітей від шлюбу сторони не мають. Спір про розділ майна відсутній.
Поновлювати шлюбне життя сторони не бажають. Примирення між сторонами неможливе.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує прав,  свобод чи
інтересів інших осіб.

На
підставі наведеного,  та керуючись  ст.
ст.  105,  ПО,
112 СК України,   ст.  ст.  8,
10,  11,
88,  208-209,  212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  про розірвання шлюбу
задовольнити в повному обсязі.

Шлюб,  зареєстрований 04 вересня 2004 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по м.
Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької
області,  актовий запис №433 між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 -розірвати.

При
видачі свідчення про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 держмито в доход
держави в розмірі 17 грн.,  ОСОБА_2  від сплати стягнень звільнити.

Рішення
може бути оскаржено шляхом подання до Слов'янського міськрайонного суду заяви
про оскарження рішення протягом десяти днів з дня його проголошення,  апеляційна скарга подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження з одночасним надісланням
копії апеляційної скарги особою,  яка її
подає,  до Апеляційного суду Донецької
області,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02
серпня 2007 року                                      Новоархангельський
районний суд Кіровоградської

області
в складі головуючого судді:                                           Партоліної
І.П.

при
секретарі:                                                                               Поповій
Т.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Новоархангельську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання дитини,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
дитини,  мотивуючи свої вимоги тим,  що певний час перебувала в цивільному шлюбі з
відповідачем.  Від шлюбу сторони мають
доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. В даний час сторони спільно не
проживають,  на утримання доньки
відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги. Позивачка не працює,  знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною,  а тому потребує матеріальної
допомоги.

В
судовому засіданні позивачка свій позов підтримала в повному обсязі та просила
її вимоги задовольнити.

Відповідач проти
заявленого позову не заперечував і згоден на стягнення аліментів.

Судом
встановлено,  що сторони мають спільну
доньку: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.  4).

Правовідносини
сторін регулюються  ст.  ст.
180,  182,  183 Сімейного кодексу України,  згідно яких батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Так як
батьком дитини записаний ОСОБА_2,  то
останній зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно
довідки,  виданої виконкомом Нерубайської
сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області ОСОБА_1,  її донька ОСОБА_3 знаходиться на утриманні
матері (а.с.  5).

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  180,  182,
183,  191 Сімейного кодексу
України,   ст.  ст.
213,  214,  215,
367 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягувати
щомісячно,  починаючи з 02 липня 2007
року з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця с Маліновка Гуляйпільського району Запорізької області на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в
розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу),  але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття доньки.

Стягнути
з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 51 грн. в доход держави та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 07 грн. 50 коп. на користь УДК в Новоархангельському
районі Кіровоградської області.

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Кіровоградської області через Новоархангельський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-3156-07
року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - Кривошеєва Д.А. При секретарі - Сергіенко О.В.
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Слов'янська справу за позовом ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради,
про визнання права власності на гараж,
Слов'янський міськрайонний суд звернувся ОСОБА_1
з позовом до Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради,  про визнання права власності на гараж
розташований у дворі АДРЕСА_1.
обґрунтовує заявлені вимоги тим,  що: у
1961 році він збудував гараж у дворі дому АДРЕСА_1,  загальною площею 25, 6 м2,  згідно дозволу міського відділу комунального
господарства Слов'янської міської Ради № 138 від 11 травня 1961 року. У БТІ
м.  Слов'янську була оформлена інвентарна
справа,  однак право власності на
вищевказаний гараж,  за ним не
визнано,  хоча гаражем користується 46
років. Тому просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний гараж.
будучи належним чином повідомлений судовими повістками,  без поважних причин у судове засідання не
з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки,  з заявою про розгляд справи у його
відсутність,  відповідач до суду не
звертався,  у зв'язку з чим ухвалою суду
від 19 липня 2007 року суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку.
Суд,  вислухавши пояснення позивача,  дослідив матеріали справи,  приходить до переконання,  що: позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Слов'янської міської Ради,  про визнання права власності на гараж,  підлягає задоволенню в повному обсягу.
судового засідання з достовірністю було встановлено,  що:
році позивачем було збудовано гараж у дворі дому АДРЕСА_1,  загальною площею 25, 6 м2,  згідно дозволу міського відділу комунального
господарства Слов'янської міської Ради № 138 від 11 травня 1961 року. У БТІ
м.  Слов'янську була оформлена інвентарна
справа,  однак право власності на
вищевказаний гараж,  за ним не визнано
до уваги,  що відповідно до вимог  ст.
слідує,  що право власності набувається
на підставах,  що не заборонені
законом.  Право власності вважається
набутим правомірно,  якщо інше прямо не
випливає із закону,  або чинність набуття
права власності не встановлена судом.  У
зв'язку з викладеним суд вважає що позивні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє
підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному
підставі викладеного,  керуючись  ст.
392,  ЦК України,   ст.
14,  212 - 215,  224-226 ЦПК України,  суд -
за ОСОБА_1,  право власності на гараж
розташований у дворі АДРЕСА_1.
Рішення
може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах апеляційного суду
Донецької області,  через Слов'янський
міськрайонний суд. Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
протягом десяти днів,  з дня проголошення
рішення,  а апеляційна

скарга подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  одночасно надіславши дану скаргу до
апеляційного суду Донецької області.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення
складене в одному екземплярі в нарадчий кімнаті.
Справа №2-581/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03
серпня    2007 року                                                            Кобеляцький
районний суд

Полтавської
області в складі:

головуючого -
судді Тесленко Т.В. з участю секретаря
Мокрої Л.В. розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в
м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 від імені якої діє по дорученню
ОСОБА_2 до Кобеляцької міської ради про визнання права власності на спадкове
майно,

ВСТАНОВИВ:

19 липня
2007 року представник позивача ОСОБА_2 звернулась із позовом до суду,  в якому вказує,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин
ОСОБА_3,  після смерті якого залишилося
спадкове майно,  що складається із
житлового будинку з господарчими побудовами та спорудами в АДРЕСА_1,  на яке спадкоємцем за законом,  є дочка ОСОБА_1.

Отримати
свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі
вона не має можливості в зв'язку з відсутністю первинної реєстрації права
власності на дане домоволодіння та правовстановлюючого документу,  а тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності
на вказане домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги.

Представник
відповідача - Кобеляцької міської ради Савенко В.А. позов визнав.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку,  встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд,  розглянувши матеріали справи,  заслухавши сторони,  вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Матеріалами
справи встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер ОСОБА_3(а.с.7) ,  після смерті якої
залишилося спадкове майно у виді домоволодіння в АДРЕСА_1 (а. с. 14-16).

Із
матеріалів справи вбачається ,  що
спадкоємцем за законом,  є дочка ОСОБА_1
(а.с.8-10),  яка прийняла спадщину шляхом
подачі заяви до Кобеляцької державної нотаріальної контори (а.с.11).

Оскільки
ОСОБА_1 внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове
домоволодіння та відсутності правовстановлюючого документу відносно нього не
може оформити спадщину,  то в порядку ст.
ст. 328,  392,  1261 ЦК
України за нею слід визнати право власності на це домоволодіння в порядку
спадкування за законом.

Керуючись
ст. ст. 10,  11,  130,
174 ЦПК України,  ст. ст.
328,  346,  392,
1261 ЦК України
,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок
з господарськими будівлями та спорудами,
який розташований в АДРЕСА_1,  що
належав ОСОБА_3 ,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення,  заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.
№2-514/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03
серпня 2007 р.                       Кобеляцький
районний суд Полтавської області

в складі
головуючого судді   Голубенко В. Л.

при
секретарі                             Тарасенко
Ю. А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 просить суд стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліменти на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  який продовжує
навчання в Полтавському кооперативному технікумі в розмірі 1/4 частини всіх
видів його заробітку (доходу),  але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,  щомісячно,
і до закінчення дитиною навчання.

Позивачка
ОСОБА_1 підтримала свої вимоги в судовому засіданні.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав однак пояснив,  що
має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_3,  є
інвалідом Ш-ї групи загального захворювання,
не працює,  отримує пенсію 218
грн.,  а тому його матеріальне становище
не дозволяє сплачувати суму,  яку просить
позивачка і згоден сплачувати 100 грн.,
щомісячно.

Третя особа
ОСОБА_3 не заперечує проти вимог позивачки.

Суд,  розглянувши матеріали справи,  заслухавши сторін,  вважає,
що позов підлягає задоволенню частково.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 є батьком
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 3).

ОСОБА_3 в даний час
продовжує навчання в Полтавському кооперативному технікумі на денному
відділенні на контрактній основі. Термін навчання з 01.09.2006 р. по 01.07.2009
р. ( а. с 7) і
потребує в зв'язку з цим матеріальної допомоги.

Згідно
довідки виконкому Шенгурівської сільської ради,
Кобеляцького району відповідач ОСОБА_2 має на утриманні двох
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_3
( а. с. 15). Згідно довідки Управління пенсійного фонду у Кобеляцькому
районі він є інвалідом Ш-ї групи загального захворювання ( а. с. 16).

Таким
чином вимоги позивачки підлягають задоволенню частково в сумі 100 грн.,  щомісячно,
виходячи з матеріального становища та стану здоров'я

відповідача.

Керуючись
ст. ст.   10,
60,  88,  212-215
ЦПК України,  ст. ст. 184,  199 СК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_4,  уродженця і мешканця с. Шенгури,  Кобеляцького району,
Полтавської області,  не
працюючого на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  який продовжує навчання,  в сумі 100 грн.,  щомісячно,
починаючи з 26.06.2007 р. і досягнення дитиною 23 років.

Право на
утримання припиняється в разі припинення навчання.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави мито в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 7 грн. 50
коп.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

На
рішення суду,  протягом 10 днів може бути
подана заява про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів,  після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-2512/07
року Голосіївський районний суд м.  Києва
в складі: головуючого судді Горбань Н.І. при секретарі Цуранову А.Ю.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Києві справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Сторони перебувають в шлюбі з 2.12.1983р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача,  мотивуючи тим,  що через різні погляди на життя та
несумісність характерів подружнє життя з відповідачем не склалося,  вони не підтримують шлюбні стосунки,  не ведуть спільне господарство,  відповідач відмовляється розірвати шлюб через
в судовому засіданні позов підтримала,
пояснивши суду,  що через різні
погляди на життя та несумісність характерів протягом року вони не підтримують
шлюбні стосунки,  не ведуть спільне
господарство,  проживають за однією
адресою,  примирення вона не бажає,  відповідач відмовляється розривати шлюб через
органи РАГСу,  просить витрати на
розірвання шлюбу в органах РАГСу покласти на відповідача.
в судове засідання не з'явився повторно,
будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду
(а. с.  № № 14,  18),
не повідомив суд про причини неявки,
тому суд вважає їх неповажними і за згодою позивачки вважає за можливе
провести заочний розгляд справи на підставі доказів,  які містяться в матеріалах справи.
Суд,  заслухавши позивачку,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню з підстав.
судовому засіданні достовірно встановлено,
що через різні погляди на життя та несумісність характерів сторони не
підтримують шлюбні стосунки протягом року,
не ведуть спільне господарство,
проживають в одній квартирі,
примирення позивачка не бажає,
сім'я існує формально.
обставин суд вважає подальше спільне життя та збереження сім'ї
недоцільним,  тому шлюб необхідно
обставини справи,  бажання
позивачки,  суд вважає за можливе покласти
на відповідача витрати на оформлення розірвання шлюбу в органах РАГСу.
підставі викладеного,   ст.
112 Сімейного кодексу
України,  керуючись  ст.
60,  88, 212-215, 224-226 ЦПК України,  суд, -
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
ОСОБА_1та ОСОБА_2  зареєстрований
2.12.1983р. відділом ЗАГСу Московського району в м.  Києві,
актовий запис № 2311 - розірвати.
При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути держмито
на користь держави в сумі 17 (сімнадцять) гривень з відповідача ОСОБА_2,  позивачку ОСОБА_1 від витрат звільнити.
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня
2007 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Бабича В.І.,  при
секретарі - Крушевській Л.Л.,  з участю
сторін,  представника органу опіки та
піклування Бердичівського міськвиконкому,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Бердичеві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання особи такою,  що
втратила право на користування жилим приміщенням,

встановив:

Позивач
просить визнати ОСОБА_2.
такою,  що втратила право на
користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1,  яка належить йому на праві приватної
власності.

В
позовній заяві позивач посилається на те,
що з відповідачкою вони розірвали шлюб 13.03.2007 року. На даний час вона
разом з сином -ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження зареєстрована в його квартирі,
однак ще до розірвання шлюбу вона зібрала речі і виїхала з сином
проживати до своїх батьків за адресою: АДРЕСА_2,  добровільно знятися з реєстраційного обліку
не бажає.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з наведених вище
підстав.

Відповідачка
змінені позовні вимоги визнала,
пояснила,  що дійсно залишила своє
місце проживання в квартирі позивача в грудні 2006 року і переїхала разом з
сином жити до своїх батьків.

Допитані
в судовому засіданні свідки: ОСОБА_4.,
ОСОБА_5 ствердили той факт,  що
відповідачка понад шість місяців не проживає в квартирі відповідача.

Матеріалами
справи встановлено,  що квартира
АДРЕСА_1на лежить позивачу на праві приватної власності,  що стверджується свідоцтвом про право
власності на житло від 21.03.2002 року. За актом перевірки паспортного
режиму,  складеного комісією ВЖРЕП № 6
від 7.06.07 р. в зазначеній
квартирі зареєстровані сторони та їх малолітній син,  однак фактично за місцем реєстрації проживає
один позивач.

Вислухавши
пояснення сторін,  свідків,  дослідивши матеріали справи та докази
наведені в ході судового засідання,  суд
вважає позов підставним,  підлягаючим
задоволенню.

Відповідно
до  ст.
167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне
місце проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення
вважається розірваним з дня вибуття.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214 - 215 ЦПК України,   ст.
71,  72,  167 Житлового кодексу України суд,  -

вирішив:

Визнати ОСОБА_2такою,  що втратила право на користування жилим
приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду в Житомирській
області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 -денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.