Справа 2 - 7 07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 травня   2007 p. Турківський
районний суд Львівської області в складі головуючого - судді Федитник І. Д. при
секретарі Роздольської О. Б. з участю представника позивача ОСОБА_6 розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Турка
цивільну   справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5та товарної біржі „
Наша" про визнання недійсним договору купівлі -продажу нежилого приміщення
від 09.09.2005 р. та від 19.08.2004 року і виданих свідоцтв про право
власності,  визнання незаконним та
скасування протоколу проведення прилюдних торгів від 19.08.2004 р. як таких
,  що не відбулися та відновлення
становища яке існувало до порушення прав ,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась з даним позовом посилаючись на те ,
що 19. 08.2004 року відповідачами незаконно здійснено купівлю -продаж
нежитлового приміщеня ,  що знаходиться у
с.  Комарниках Турківського
р-ну та оформлено свідоцтво про право власності на підставі договору купівлі
-продажу наОСОБА_5 . Дане приміщення орендувала у відповідача ОСОБА_3без
оформлення договору оренди . У судовому засіданні позивачка позовні вимоги
підтримала та доповнила ,  що працювала у
колгоспі яке було перейменовано на АТЗоВ імені Шевченка і мала пай . Десь з
1999 року з дозволу голови АТЗоВ Гартман зайняла приміщення для торгівлі. Ніхто
її не попереджав що ,  буде проводитись
продаж даного приміщення і тому не змогла прийняти участь у проведенні
прилюдних торгів . Крім того згідно протоколу проведення прилюдних торгів товарною
біржою „ Наша " видно що у купівлі - продажу брав тільки один учасник
відповідач ОСОБА_5

Відповідачка
ОСОБА_2. позов не
визнала і пояснила ,  що довідавшись у
ОСОБА_5,  відносно продажу нежитлового
приміщення ,  а тому купила в нього .
Знала про те ,  що позивачка дане
приміщення займає незаконно .

Відповідач   ОСОБА_3.
позов не визнав і пояснив ,  що
працював головою колгоспу ,  яке було
перейменовано на АТЗоВ імені Шевченка . У зв"язку із ухвалою
господарського суду Львівської області у 2002 році АТЗоВ імені Шевченка було
визнано банкрутом і призначено арбітражного керуючого . До цього часу позивачка
не на законних підставах користувалась спірним нежитловим приміщенням . Про
проведення торгів відносно купівлі-продажу нежитлового приміщення знала . Скільки
у ліквідованому колгоспі позивачка працювала
точно не знає . Своє придбане приміщення на торгах продав.

Відповідачі ОСОБА_4. та ОСОБА_5 і представник товарної біржі „ Наша
"   у судове засідання не з'явились
повторно без поважних причин ,  хоч були
належним чином повідомлені,  що
підтверджується розписками про вручення.

Заслухавши
пояснення сторін ,  дослідивши матеріали
справи ,  суд вважає ,  що позов підлягає до задоволення .

Судом
встановлено що згідно ухвали господарського суду Львівської області від
08.10.2002 року АТзОВ імені Шевченка с. Комарники Турківського р-ну було
визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру . Ухвалою господарського
суду Львівської області від 13.01.2004 року в порядку заміни   було
призначено ліквідатором ОСОБА_4 . Позивачка працювала у АТзОВ імені
Шевченка Турківського району і з 1999 р. користується спірним приміщенням по
даний час . Відповідно до закону ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута .
Згідно протоколу зборів власників майнових паїв АТзОВ імені Шевченка від

19.03.2004           року
вбачається ,  що позивачки у
даному списку немає при

умові,  що остання користується нежитловим
приміщенням ,  яке підлягає

продажу
. Відповідно до  ст.  30 ч. 2 Закону України „ Про відновлення

платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом " та договору

від
16.08.2004 року укладеного ліквідатором ОСОБА_4 та генеральним

директором
товарної біржі „ Наша " ліквідатор повинен забезпечити через

засоби   масової
інформації оповіщення про порядок продажу майна

банкрута
,  склад, ,  умови та строки придбання майна . З протоколу

проведення
прилюдних торгів вбачається ,  що
покупцем в частині

нежитлового
приміщення був один учасник ОСОБА_5,  де

згідно
біржового контракту - договору купівлі - продажу від 19.08.2004

року став
власником права власності на 24 / 100 частин . Відповідно до

договору
ОСОБА_5 видано свідоцтво про право власності на придбане

нежитлове
приміщення . Однак ОСОБА_5 знаючи ,  що
спірним житловим

приміщення
користується позивачка ,  09.09.2005 року
продає дане

приміщення
ОСОБА_2 При укладення угоди купівлі-

продажу
сторони ОСОБА_5 та ОСОБА_2.3нали ,  що
даним нежитловим

приміщенням
користується позивачка тобто вчиняють договір з метою

приховати
вчинення недійсного договору з товарною біржою „ Наша " .

Вищенаведене
підтверджується поясненнями позивачки та представника позивачки ,    частково
поясненнями   відповідачів ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
договором купівлі-продажу 24 / 100 частин нежитлових приміщень від

09.09.2005           року ,  витягом з реєстру прав власності на нерухоме
майно ,

свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно від 19.10.2004 року на

ОСОБА_5.,  протоколом зборів власників майнових паїв
АТзОВ імені

Шевченка
від 19.03.2004 року ,  біржовим
контрактом - договору купівлі -

продажу
від 19.08.2004 року ,  протоколами
проведення прилюдних торгів ,

договор від 16.08.2004
року ,  матеріалами цивільної справи
господарського

суду
Львівської області відносно банкрутства АТзОВ імені Шевченка .

Враховуючи
зібрані докази по справі суд вважає ,  що
під час продажу майна банкрута на торгах було порушено права позивачки ,  оскільки

користуючись нежитловим приміщенням лівідатор і відповідачі ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. та ОСОБА_5 знали про користування
позивачкою приміщенням яке підлягає продажу і не повідомили її . Крім того
ліквідатор відповідно до закону не-забезпечив через засоби масової інформації
оповіщення про порядок продажу майна банкрута ,
склад ,  умови та строки придбання
майна ,  чим порушив  ст.  30
ч. 2 Закону України „ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом "

Проведення торгу
даного приміщення без участі позивачки яка з 1999 року по даний час
користується і працювала у колгоспі є суттєвим порушенням закону під час
продажу майна і порушує її право на придбання майна у власність.

Суд приймає до
уваги і ту обставину ,  що ОСОБА_2.
купляючи у ОСОБА_5 частину нежитлового будинку знала про те ,  що позивачка користується даним приміщення ,  а ОСОБА_5 придбавши частину приміщення ,  не висував вимоги про звільнення . Фактично
сторони   знали про порушення прав
позивачки під час проведення торгів і при вчиненні договору купівлі -продажу
від 09.09.2005 року .

Відповідач
ОСОБА_3. достовірно знаючи ,  що
позивачка користується частиною нежитловим приміщенням яке підлягає продажу і
працювала у колгоспі не повідомив товарну біржу і не вжив заходів до
повідомлення ,  а замовчував про дану
обставину .

Відповідно
до  ст.
ст.  228 ,  658 ЦК
України   договори   купівлі-продажу від 19.08.2004 року та від
09.09.2005 року слід визнати недійсними ,
а видане свідоцтво про право власності недійсними .

Враховуючи
,  що товарна біржа не знала про права
позивачки ,  суд вважає ,  судові витрати з неї не стягувати .

Керуючись  ст.
ст.  10 ,  60 ,
88 ,  212   ЦПК України ,   ст.
ст.  30 ч. 2 Закону України „ Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом "
,   ст.
ст.  228 ,  658 ЦК України ,  суд ,
-

ВИРІШИВ :

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу нежилого приміщення 24/100 частин від
09.09.2005 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та договір купівлі-продажу від 19.08.2004
року нежитлового приміщення 24/100 частин між товарною біржою „ Наша " і
ОСОБА_5 та виданих свідоцтв про право власності.

Визнати
незаконним та скасувати протокол проведення прилюдних торгів від 19.08.2004 р.
як таких ,  що не відбулися через
порушення закону та відновити становище сторін яке існувало до порушення прав
шляхом проведення продажу нежитлового приміщення 24 / 100 частин ,  що знаходиться в с.
Комарниках Турківського району на повторних торгах .

Стягнути ОСОБА_2 ,  ОСОБА_5,  ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору по 17 грн. з кожного та витрати по сплаті по розгляду цивільної
справи за ІТЗ на користь ДСА у Львівській області по 10 грн. з кожного .

Рішення може
бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення ,  а апеляційну скаргу протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження .