Справа № 22-ц-5155/2007
Головуючий 1 інст.-Донець Л.О.
Доповідач- Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 листопада 2007
року
м. Харків

Судова колегія
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у
складі:

головуючого
судді - Луспеника Д.Д.

суддів -
Даниленка В.М., Яцини В.Б.,

при секретарі -
Шевченко О.Б. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду
Харківської області від 18 вересня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
Первомайського державного підприємства „Хімпром" про стягнення
заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки
розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною позовною заявою до Первомайського
державного підприємства „Хімпром" про стягнення заборгованості по
заробітній платі в сумі 6867,33 грн. та середнього заробітку за час затримки
розрахунку в сумі 10767,02 грн. а також витрат за надання юридичної допомоги у
сумі 100 грн., посилаючись на те, що з 14.12.2005 року по 06.11.2006 року він
працював у відповідача механіком. 6.11.2006 року був звільнений з займаної
посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Оскільки в порушення ст. 116 КЗпП України
своєчасно розрахунок з позивачем проведений не був, крім заборгованості по
заробітній платі, просив стягнути з відповідача середній заробіток за час
затримки розрахунку у сумі 10767,02 грн.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному
обсязі.

Представник
відповідача позов в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та
стягнення витрат на юридичну допомогу визнав, в задоволенні позовних вимог в
частині стягнення середнього заробітку просив відмовити, оскільки заробітна
плата не виплачувалася позивачу у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем
підприємства, та зазначила, що позивач пропустив тримісячний строк звернення до
суду із такими вимогами.

Рішенням
Первомайського міськрайсуду Харківської області від 18 вересня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з
Первомайського державного підприємства „Хімпром" на користь ОСОБА_1
заборгованість по заробітній платі у розмірі 6867,33 грн. та витрати за надання
юридичної допомоги у сумі 100 грн.

В іншій частині
у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з
Первомайського державного підприємства „Хімпром" на користь держави
судовий збір у розмірі 69,67 грн. та 30 грн. за інформаційно-техничне
забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить рішення суду змінити, в частині стягнення середнього
заробітку позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, вважаючи, що висновки
суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми
матеріального права, порушені норми процесуального права щодо застосування
тримісячного строку звернення до суду з такими вимогами.

В запереченнях
на апеляційну скаргу відповідач просить її відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін, оскільки причиною невиплати заробітної плати
позивачу є знаходження підприємства у процедурі банкрутства (санації боржника),
що підтверджують відповідні рішення господарського суду.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, відповідно до ст. 303 ЦПК
України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції
в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції,
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судовим
розглядом встановлено, що ОСОБА_1 14 грудня 2005 року був прийнятий на роботу
до Первомайського державного підприємства «Хімпром», звільнений з роботи за
згодою сторін 06.11.2006 року. На час звільнення відповідач не сплатив позивачу
заборгованість по заробітній платі, яка у творилася за період з травня по
листопад 2006 року у розмірі 6867,33 грн. (а.с. 6), та не була йому сплачена на
час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Згідно ухвали
господарського суду Харківської області від 24 травня 2005 року відносно
Первомайського державного підприємства «Хімпром» порушено провадження у справі
про визнання його банкрутом, відносно нього було впроваджено процедуру
розпорядження майном, а ухвалою господарського суду Харківської області від 11
вересня 2007 року - процедуру санації, що свідчить про неплатоспроможність
зазначеного підприємства на час утворення заборгованості по сплаті позивачу
заробітної плати.

Постановляючи
рішення про відмову в позові про стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку у сумі 10 767,02 грн. суд першої інстанції виходив з того, що до
суду із такими позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся за спливом тримісячного
строку, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпП України для звернення робітника до суду
з заявою про вирішення трудового спору, клопотання про поновлення вказаного
строку позивачем не заявлялося, докази поважних причин його пропуску суду не
надавалося.

Згідно статті 1
Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта підприємницької
діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові
зобов'язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі.

Положення ст.
117 КЗпП України передбачають, що у разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені
у ст. 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство,
установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за
весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Виходячи із
наведених обставин, оскільки для настання такої відповідальності згідно
положень ч. 1 ст. 117 КЗпП України необхідна вина відповідача у невиплаті
належних звільненому працівнику сум у строки, передбачені у статті 116
вказаного Кодексу, відсутність якої довів відповідач, судова колегія доходить
висновку, що суд першої інстанції по суті правильно відмовив у стягненні
середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку.

При відсутності
підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст. 117
КЗпП України, не мають правового значення доводи апеляційної скарги щодо
неправильного застосування судом першої інстанції ч. 1 ст. 233 КЗпП України.

Оскільки
відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 319 ЦПК України, судова колегія,
-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1 відхилити

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.