Справа
№ 2-434/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
червня 2007 року                                Глибоцький
районний суд Чернівецької області

в складі
головуючого - судді                             Косована
Т.Т.

при секретарі -                                                   Майщук
С.В.

за участю:

позивачів -                                                         ОСОБА_1
та ОСОБА_2

відповідача -                                                       ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Глибока
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних
відносин та права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин та
визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що після смерті
сина - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина на земельну ділянку
площею 0,58 га, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі
Державного акту про право приватної власності НОМЕР_1 від 27 жовтня 1997 року.
Свідоцтво про право на спадщину не можуть отримати через помилку в Державному
акті, оскільки в даному акті помилково зазначено, що підставою надання Державного
акту на право приватної власності на землю є заповіт гр. ОСОБА_5, а згідно п.34
ч.1 ст. 26, ч.1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21 травня 1997 року, № 280/97-ВР, а також п.б ч. 1 ст. 12 та п.б ч. 1 ст.81
ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі земель в приватну власність і з цих питань в
межах своїх повноважень орган місцевого самоврядування приймає акти у формі
рішень. Тому посилання в Державному акті на заповіт ОСОБА_5, як на підставу
передачі землі в приватну власність, є помилковим. Виправити дану помилку
позасудовим шляхом немає можливості, оскільки власник земельної ділянки,
зазначений в Державному акті про право приватної власності помер. Окрім того,
оформити свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку не мають
можливість в зв'язку з розбіжностями в їхніх з померлим сином документами, що
підтверджують особу. Так, у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть,
покійний син зазначений як «ОСОБА_6», «ОСОБА_4», а його батько вказаний як
«ОСОБА_7», але це невірно. Фактично справжнє ім'я батька є «ІНФОРМАЦІЯ_2» і це
підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 виданого 30 січня 1998
року Глибоцький РВ УМВС України в Чернівецькій області. Вказані розбіжності не
підтверджують їх родинне походження і те, що він є батьком спадкодавця ОСОБА_4,
а виправити вказані розбіжності неможливо у зв'язку із смертю останнього, тому
згідно ст.256, ст.258 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту
родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення
документів. Вказані розбіжності пояснюються невірним оформленням   особистих
документів   відповідальними   за
це   особами.   Встановлення      даного

юридичного факту має велике
значення для них, оскільки це впливає на обсяг їх прав і обов'язків як
спадкоємця за законом після смерті сина ОСОБА_4. Просили суд встановити факт родинних відносин, тобто
встановити, що ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 був їхнім рідним сином та визнати за ними право власноті на
земельну ділянку розміром 0,58 га
вартістю 27855,51 грн., що розташована в с.Тарашани Глибоцького району
Чернівецької областіі належала спадкодавцю на праві приватної власності
померлому ОСОБА_4.

Позивачі ОСОБА_1
і ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримали повністю і підтвердили обставини викладені в позовній заяві. Просили
суд задовольнити позов.

Відповідач по справі ОСОБА_3 позовні вимоги визнав повністю і в своїх поясненнях підтвердив обставини, які викладені в позовній
заяві. Просили суд задовольнити позов.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що є рідною сестрою
померлого ОСОБА_4 і розбіжності в їх документах
пов'язує з невірним перекладом імені «ІНФОРМАЦІЯ_2»,
«ІНФОРМАЦІЯ_3» на «ІНФОРМАЦІЯ_4», «ІНФОРМАЦІЯ_5 при оформлені свідоцтва про народження
та паспорту покійного брата.

Свідок ОСОБА_9
пояснив суду, що є рідним братом померлого ОСОБА_4, а позивачі по справі є його
рідні батьки. Розбіжності в документах
покійного брата та документах батьків пов'язує з помилковим зазначенням
по-батькові покійного брата в свідоцтві про народження та паспорті.

Вислухавши пояснення сторін,
свідків та дослідивши матеріали справи, а саме:

Державний акт
про право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 27 жовтня 1997 року, свідоцтво про смерть ОСОБА_4,
свідоцтво про народження останнього,
свідоцтво про смерть ОСОБА_5, архівні витяги з протоколів № 9,10-А засідання
виконавчого комітету Тарашанської сільської ради народних депутатів від 6
вересня 1995 року та 15 серпня 1997
року, витяг з технічної документації по нормативно-грошовій оцінці земель, які
належали покійному ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину за заповітом,
витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Так, згідно
Державного акту про право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 27 жовтня 1997 року померлому ОСОБА_4 було
передано в приватну власність 0,58 га для обслуговування жилого будинку
та ведення особистого підсобного господарства в с.Тарашани,Глибоцького району,
Чернівецької області. З жовтня 1997 року до часу смерті -ІНФОРМАЦІЯ_1,
спадкодавець ОСОБА_4 здійснював право власності відносно даної земельної ділянки та розпоряджався нею і це не
порушувало прав інших осіб.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20
листопада 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Глибоцької державної
нотаріальної контори ОСОБА_10, за №ДС-808, померлий ОСОБА_4 набув право власності на
житловий будинок з господарськими спорудами
на підставі заповіту ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і ці будівлі розташовані на земельній ділянці вказаної
в Державному акті про право приватної власності на землю НОМЕР_1 від 27
жовтня 1997 року на ім'я покійного ОСОБА_4

Згідно довідки виконкому Тарашанської сільської ради від 25 травня 2007
року, № 1110, ОСОБА_7, зазначений в свідоцтві про народження покійного ОСОБА_4
та позивач ОСОБА_2, є одна і та ж особа.

Із свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
є його рідними батьками.

Довідкою виконкому Тарашанської сільської ради Глибоцького району
Чернівецької області від 25 травня 2007 року № 1109 підтверджується, що після
смерті ОСОБА_4. позивачі своєчасно прийняли спадщину.

Відповідно до п.«г» ч. 1 ст. 81 та ч.І ст.131 Земельного
кодексу України, громадяни набувають

право
власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження при розгляді справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.319, 328,
1216, 1217, 1225, 1261, 1268, 1270 Цивільного Кодексу України, ст.ст.81,131
Земельного кодексу України,ст.ст.3,15,57,213-215, п.5 ч.2 ст.234, п.1 ч.1
ст.256-259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 -задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Чернівці був рідним сином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 народження та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8 народження, жителів с.Тарашани Глибоцького району Чернівецької
області.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 народження та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8
народження, що проживають в с.Тарашани, Глибоцького району, Чернівецької
області право власності в рівних частках по Уг частині земельної ділянки площею
0,58 га вартістю 27855 (двадцять сім тисяч вісімсот п'ятдесять п'ять) гривень
51 копійка, що розташована в с.Тарашани, Глибоцького району, Чернівецької
області, як спадкове майно спадкодавця ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в
м.Чернівці.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду

Чернівецької області, через
Глибоцький районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня

проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 - ти

днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК

України.