Справа №2-4125/2007р.
РІШЕННЯ Іменем України

13 вересня 2007 року Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської

області в складі:
головуючого - судді - Зємцова В.В.

при секретарі                                                -
Галайчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького міжміського
бюро технічної інвентаризації про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року до суду
звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом.

Зазначав, що у 2005 році ним було побудовано магазин, загальна площа якого становить 272,6 кв. м., що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

11 листопада
2005 року КП МЕТІ було видано технічний паспорт на вищевказану будову.

26  грудня 2005 року рішенням Кременчуцького
виконкому міської ради будова

по АДРЕСА_1 була прийнята в експлуатацію. Але як
зазначалося вище, в

акті про прийняття в експлуатацію дане приміщення
вказано як торгівельний

павільйон.

Звернувшись в Бюро технічної експертизи йому було видано висновок № НОМЕР_1 від 28 квітня 2007 року в якому вказано, що капітальна
побудова, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є магазином.

27   червня 2007 року Автозаводським районним судом м.
Кременчука було

встановлено факт, що зазначена капітальна побудова є
магазином та прийнято рішення

зобов"язати Кременчуцьке МБТІ внести зміни до
реєстраційних документів та

свідоцтва про право власності на нерухоме майно. При
зверненні до МБТІ отримав

відмову.

Просив визнати за ним право власності на капітальну побудову - магазин, площею 272, 6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач представник позивача - ОСОБА_2 позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини
і підставі, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - КП "Кременчуцьке "МБТІ" в судове
засідання не прибув. Просили справу розглянути у
їх відсутності, проти прозову не заперечували.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи,
встановив наступне.

Згідно ст. 15 п. 1 та ст. 16 п. 2 ч. 1 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання
права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Судом достовірно встановлено, що у 2005 році позивачем ОСОБА_1 було побудовано магазин, загальна площа якого становить 272,6
кв. м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

2

11 листопада 2005 року КП „МБТІ" було видано
технічний паспорт на вищевказану будову.

26  грудня 2005 року рішенням Кременчуцького
виконкому міської ради будова

по АДРЕСА_1 була прийнята в експлуатацію. Але як
зазначалося вище, в

акті про прийняття в експлуатацію дане приміщення вказано
як торгівельний

павільйон.

Звернувшись в Бюро технічної експертизи йому було видано висновок № НОМЕР_1 від 28 квітня 2007 року в якому вказано, що капітальна
побудова, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 є магазином.

27  червня 2007 року Автозаводським районним судом м.
Кременчука було

встановлено факт, що зазначена капітальна побудова
є магазином та прийнято рішення

зобов"язати Кременчуцьке МБТІ внести зміни до
реєстраційних документів та

свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
При зверненні позивача ОСОБА_1

до МБТІ отримав відмову.

Доказів, які спростовували б
встановлені обставини відповідач не подав. За таких
обставин позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 30, 392 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59, ч. 4 ст. 130, 174, 208,209,212
- 215,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на капітальну побудову - магазин, площею
272, 6 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду
Полтавської області через

Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в
10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього

протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в

порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.