Справа № 2-701/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
жовтня 2007 року                                                                       м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі
головуючого - судді:                    Барашкова
В.В.

за
участю секретаря:                                  Шевчук
І. Ю.

за участю
сторін: позивача - ОСОБА_1.,

відповідачки -
ОСОБА_2.

адвокатів:
ОСОБА_3. ,  ОСОБА_4.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в
спільному майні подружжя та встановлення порядку користування майном,  суд,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в
спільному майні подружжя та встановлення порядку користування майном.

Під час
провадження по даній справі позивачем уточнено позовні вимоги. В судовому
засіданні позивач позов підтримав та пояснив суду,  що перебував у шлюбі з відповідачкою по даній
справі з 24.06.1995 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду від
25.09.2006 року шлюб між ними розірвано. Під час перебування у шлюбі ними
спільно була придбана у власність 3-х кімнатна АДРЕСА_1,  загальною площею 79, 5 кв.м.  01.09.2005 року Івано-Франківським міськвиконкомом
було видано свідоцтво про право власності на вказану квартиру,  та зареєстровано право власності за ОСОБА_2.
В даний час відповідачка заперечує його право власності на дану квартиру.
Просив суд постановити рішення,  яким
визнати за ним право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1,  як частку в спільному майні подружжя.,  та встановити наступний порядок користування
квартирою:

· виділити
йому в користування приміщення шостого поверху ( другий поверх) АДРЕСА_1,  загальною площею 25, 7 кв.м. ;

· виділити
ОСОБА_2. приміщення п»ятого поверху,
загальною площею,  24, 3 кв.м. ;

· вхідний
коридор площею 11, 2 кв.м.  залишити в
спільному користуванні. Відповідачка в судовому засіданні позову не визнала та
пояснила суду,  що вона дійсно перебувала
у шлюбі з відповідачем по даній справі ОСОБА_1. У зв»язку з тим,  що сімейне життя у них не склалося,  рішенням Івано-Франківського міського суду
від 25.09.2006 року шлюб між ними було розірвано.

Позовні
вимоги вважала безпідставними,
посилаючись на те,  що спірна
квартира на протязі всього часу її будівництва проплачувалася коштами,  що передавалися - пересилалися через

банківські
установи її матір»ю ОСОБА_5.,   яка працювала там по контракту і
передавала зароблені кошти на купівлю спірної квартири для себе. В зв»язку з її
відсутністю і необхідності заробляння коштів на придбання житла,   вона особисто не мала можливості оформити
договірні відносини по пайовій участі у будівництві,   виконувати обов»язки по внесенню
коштів,   як і оформити
правовстановлюючий документ на своє ім»я. В той період позивач взагалі майже не
працював,   внаслідок хронічного
алкоголізму,   тому вона сама змушена
була утримувати їхню сім»ю. До того ж ОСОБА_1. ще в листопаді 2005 року оформив
нотаріально засвідчену заяву,   якою
підтвердив,   що АДРЕСА_1 придбана за її
особисті кошти і не заперечував щодо розпорядження квартирою на її розсуд.
Просила суд постановити рішення,   яким в
позові відмовити.

Заслухавши
пояснення учасників процесу,   дослідивши
матеріали справи,   суд вважає,   що в задоволенні позову слід відмовити
виходячи з наступного.

Відповідно
до змісту   ст.    ст.
10,  11,  58-60 ЦПК України суд слухає цивільні справи
на засадах змагальності сторін,   в межах
заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами та їх
представниками,   докази повинні
подаватись належні,   тобто містити
інформацію щодо предмета доказування,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень,
доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін
та інших осіб,   які беруть участь у
справі,   виникає спір,   доказування не можу грунтуватися на
припущеннях

Судом
встановлено,   що 24.06.1995 року
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. зареєстрували шлюб в відділі РАГС Івано-Франківського
міськвиконкому,   актовий запис НОМЕР_1.
Від даного шлюбу мають одну дитину,
сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Рішенням Івано-Франківського
міського суду від 25.09.2006 року шлюб між позивачем та відповідачкою було
розірвано.

08.10.2003
року між ОСОБА_2. та ТзОВ «ЛММ сервіс» було укладено договір №19/10 про пайову
участь у будівництві житлового будинку,
згідно з яким відповідачка зобов'язувалась прийняти участь і вносити
кошти в будівництво для отримання квартири в порядку і на умовах,   визначених цим договором.   Відповідно до умов договору ОСОБА_2.
сплатила повну вартість житла забудовнику в розмірі 86 174,  00 грн. 01.09.2005 року Виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради відповідачці по справі видано свідоцтво про
право власності на квартиру та зареєстровано за ОСОБА_2. право власності на
АДРЕСА_1. Спірна квартира складається з трьох житлових кімнат,   загальною площею 79,  5 кв.м.
Відповідно висновку ОБТІ вартість спірного майна становить 260797,  00 грн.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2. уклала зазначений договір на прохання
своєї матері ОСОБА_5.,   оскільки остання
не могла його підписати у зв'язку з перебуванням за межами України. Кошти на
придбання житла пересилались ОСОБА_5.,   її знайомими на ім'я
відповідачки,   яка в подальшому
сплачували їх ТзОВ «ЛММ Сервіс». Дані обставини підтверджуються листом ТзОВ
«ЛММ Сервіс» від 18.09.2007 року №499,
платіжними документами компанії «Вестерн юніон» на ім'я ОСОБА_2.

Окрім
цього,   26.11.2005 року позивач через
приватного нотаріуса ОСОБА_7. склав заяву проте,   що спірне майно було придбане за особисті
кошти відповідачки і він не заперечує щодо розпорядження ОСОБА_2. зазначеною
квартирою без його згоди на власний розсуд.

Згідно
до ч.3   ст.  386 ЦК
України,   майно,   набуте подружжям за час шлюбу,   є їхньою спільною сумісною власністю,   якщо інше не встановлено договором або
законом.

Належних
і допустимих доказів набуття подружжям Кузенко у спільну власність спірного
житла позивачем суду ненадано. Іншого майна,
що може бути об'єктом права спільної власності ОСОБА_1. і ОСОБА_2. судом
не встановлено.

Зібрані
по справі докази спростовують твердження позивача про те,  що АДРЕСА_1 є спільної власністю його і
відповідачки.

Виходячи
з наведеного та керуючись ч.3  ст. 386 ЦК України,   ст.
ст.  10, 11, 58-60, 208,  209,  212-215,
218 ЦПК України,  суд , -

вирішив:

В
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
частку в спільному майні подружжя та встановлення порядку користування майном -
відмовити .

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  апеляційна скарга на рішення подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд
першої інстанції.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви на апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

У разі
подання заяви про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.