Справа №
РІШЕННЯ

Іменем    України

25
жовтня 2007 року                                                                                                         м.  Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Карапута Л.В.,  при секретарі - Коваленко О.М. ,  з участю представника позивача,  представників відповідача,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до підприємства споживчої кооперації „Центр інформаційних технологій
Чернігівської обласної спілки споживчих товариств" про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У травні
2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення не
нарахованої та невиплаченої персональної надбавки в розмірі 333 грн. 33
коп.,  стягнення не нарахованої та
невиплаченої премії в сумі 693 грн. 33 коп.,
стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з
10.04.2007 року 27.04.2007 року сумі 480 грн. 00 коп.,  стягнення невиплаченої компенсації за
невикористану додаткову відпустку в розмірі 205 грн. 70 коп.,  стягнення у відшкодування матеріальної шкоди
суму в розмірі 46144 грн. та моральну шкоду в розмірі 25000 грн..

У
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і наполягав на
їх задоволенні.

Представники
відповідача позовні вимоги не визнали і просили відмовити в задоволенні.

Заслухавши
пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Як
встановлено в судовому засіданні,
позивач працював у відповідача на посаді завідуючим відділом впровадження
і супроводження комп»ютерних систем та був звільнений у зв»язку зі скороченням
штату працівників на підставі п. 1
ст.  40 КЗпП України,  що підтверджується копією трудової книжки
позивача ( а.с.  8 ).

Наказом
№ 5-к від 10.04.2007 року позивача було звільнено за згодою профспілкового
комітету.

Наказами
від 28.02.2007 року № 16 ( а.с.  104
),  від 25.05.2007 року № 31-1 (
а.с.  137 ),  від 28.04.2007 року № 28 ( а.с.  138 ),
від 27.03.2007 року № 21 ( а.с.
139 ),  від 15.03.2007 року № 20 (
а.с.  140 ) прийнято виплату премій
ОСОБА_1 за грудень 2006 року по квітень 2007 року не проводити.

Оскільки
позивачем не оскаржувалися вказані накази,
тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення
премій ОСОБА_1

Разом з
тим,  персональна надбавка за період з
січня 2007 року по квітень 2007 року не нараховувалася позивачу,  при цьому будь-які правові підстави її
нарахування не встановлені відповідачем,
тому відсутні підстави для стягнення заборгованості в розмірі 333 грн.
33 коп.

Відповідно
до вимог  ст.  60 ЦПК України,  кожна сторона зобов»язана довесті ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Таким
чином,  вимоги позивача щодо врахування
при нарахуванні компенсації за невикористану відпустку - 7 днів за ненормований
робочий день,  3 дні - за трудовий стаж
більше 30 років не може бути взята судом до уваги,  в зв»язку з тим,  що позивачем не надано доказів що такі умови
при наданні відпусток існують у відповідача.

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП України,  в разі
невиплати з вини власника звільненому працівникові належних йому сум,  підприємство зобов'язано виплатити середній
заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Як
встановлено в судовому засіданні позивач був звільнений 10.04.2007 року. До
підприємства позивач приходив 13.04.2007 року,
однак на пропонування відповідачем отримати належні йому кошти останній
відмовився про що було складено акт від 13.04.2007 року ( а.с.  97 ).

Листом
від 11.04.2007 року ( а.с.  87 ) позивач
повідомлявся про отримання коштів,
вказаний лист був отриманий останнім 19.04.2007 року,  про те лише 27.04.2007 року ОСОБА_1 з»явився
до відповідача для отримання розрахунку,
що вказує на особисту перешкоду позивачем отримати належні йому кошти
повного розрахунку із заробітної плати та відсутності вини з боку відповідача.

В
зв»язку з відсутністю оскаржуваного позивачем причин та підстав його
скорочення,  суд вважає що відсутні
підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди з
причин скорочення чисельності штатів.

За
викладених обставин,  суд приходить до
висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Тому відсутні підстави
для стягнення з відповідача моральної шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  208 - 209,  292,
294 ЦПК України,   ст.  ст.
232,  237-1 КЗпП України,  суд

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 7 грн. 50 коп. на користь держави.

Рішення
суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області. Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.