РІШЕННЯ                                                                                             справа
№ 2-525/07

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

14
серпня 2007 року                           Шполянський
районний суд Черкаської області

в
складі: головуючого судді                                                            Красюк
Г.П.

при
секретарі                                                                                   Різник
В.П.

з участю
адвоката                                                                           ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засідання в залі суду в м.  Шполі Черкаської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до Шполянської РЕМ
«Черкасиобленерго» та ВАТ «Шполянська швейна фабрика ім.  А. Лібовнера» про відшкодування шкоди
завданої пожежою, -

встановив:

позивачі
звернулися в суд з позовом,  який
підтримали в судовому засіданні і просили стягнути з Шполянсської РЕМ
«Черкасиобленерго» та ВАТ «Шполянська швейна фабрика ім.  А. Лібовнера» 11685 грн. матеріальних збитків
та 10000 грн. моральної шкоди,  які були
їм завдані пожежою,  що сталося 29 червня
2002 p.,  мотивуючи тим,  що
вони проживали в м.  Шпола по
АДРЕСА_1,  яка належала їм на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
посвідчене органом приватизації Шполянської швейної фабрики,  реєстр № 844. Пожежа виникла в квартирі НОМЕР_1
внаслідок загорання ізоляції електричних дротів і горючих матеріалів в
результаті перенапруги. Пожежою було пошкоджено майно: різні меблі,  кухонне обладнання,  посуд,
5 дверей та шпалери,  на загальну
суму 11685 грн.

19.07.2002
р. Шполянською прокуратурою була порушена кримінальна справа за  ст.
367 ч. 2 КК України. Звинувачення було висунуто майстру по експлуатації
та ремонту розподільних мереж Шполянської дільниці Шполянської РЕМ Поліщуку
Д.С.  Постановою Шполянського районного
суду від 29.06.2004 року на підставі
ст.  48 КК України Поліщука
Д.С.  було звільнено від кримінальної
відповідальності,  а кримінальну справу
закрито згідно  ст.  7 КПК України.

Представник
відповідача ВАТ «Черкасиобленерго» Губіна В.В. та Шполянської РЕМ Швець М. М.  позов не визнали мотивуючи тим,  що будівля по АДРЕСА_1 належить ВАТ
«Шполянська швейна фабрика». Електропостачання будівлі здійснювалось на
підставі договору № 16 від 21.01.2002 p.,  закріпленого між Шполянською РЕМ та Шполянською
швейною фабрикою,  розрахунки за спожиту
електроенергію мешканці проводили з швейною фабрикою. Крім того,  позивачі знали,  що порушене їхнє право ще в 2002 р.,
в зв'язку з чим пропустили строк позовної давності.

Представник
ВАТ «Шполянська швейна фабрика ім.  А.
Лібовнера» Волинець Т.П. позов не визнала,
мотивуючи тим,  що квартири в
будинку по вул.  Червоноармійська,  1 були приватизовані її мешканцями і це вже
не власність фабрики. Крім того пожежа сталася в результаті перенапруги. Після
пожежі власникам квартир,  в рахунок відшкодування
матеріальних збитків - за пошкодження майна,
як прцівникам швейної фабрики,
швейною фабрикою була надана суттєва матеріальна допомога в залежності
від розміру квартири,  а саме позивачам
було виділено 6000 грн. та добровільні грошові допомоги від районної,  міської рад,
працівників фабрики та спонсорів м.
Шпола.

Представник
третьої особи - Шполянської міської ради Кудієнко Л.М.  підтвердила,
що дійсно пошкоджений пожежою будинок знаходиться в центрі міста як
примара,  ніхто його ремонтом не
займався,  тому і було на сесії міської
ради 22.11.2006 року вирішено прийняти залишки пошкодженого пожежою будинку в
комунальну власність міста і взяти на баланс КП «ШПТМ»,  щоб вирішити його подальшу долю.

Вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи,  суд встановив,  що пожежа в будинкуАДРЕСА_1  м.
Шпола,  сталася 29 червня 2002 р.
з того часу

позивачі вже достовірно знали,  що
порушено їхнє цивільне майнове право та їх інтереси,  знали,
що порушена кримінальна справа і ведеться слідство,  але як цивільні позивачі і потерпілі вони
свої майнові вимоги до теперішнього часу не заявляли. Передбачений законом
строк позовної давності 3 роки,
пропущений позивачами без поважної причини,  бо як самі позивачі в судовому засіданні
підтвердили,  що це «наша вина,  що ми вчасно не звернулися з письмовою заявою
про відшкодування збитків» і підстав для поновлення чи продовження позовної
давності суд не вбачає. Пройшло 5 років з дня,
коли позивачі довідалися,  що
порушене їхнє майнове право,  а з позовом
до суду звернулися лише в липні 2007 року,
тобто після спливу позовної давності,
що є підставою для відмови у позові. Посилання позивачів на те,  що вони довідалися,  що порушене їхнє право лише в листопаді 2006
року з місцевої газети - не достовірні,
поскільки пожежа відбулася в червні 2002 p.,  позивачі були її свідками і приймали участь у
її ліквідації - допомагали гасити пожежу і виносити речі.

В
зв'язку з спливом позовної давності,  про
застосування якої заявлено в судових дебатах представником позивачів - ОСОБА_1,  в позові необхідно відмовить.

На
підставі викладеного,   ст.
ст.  256, 257, 261,
267 ЦК України,  керуючись  ст.   ст.  10,
60,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

в зв'язку з
спливом позовної давності в позові відмовити.

Сторони
вправі подати до суду заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 днів
з дня його проголошення та апеляційні скарги до апеляційного суду Черкаської
області на протязі 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.