№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

05 березня 2007 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого                                                                                                      Лили
В.М.

секретаря                                                                                                           Зурак
А.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради депутатів
про визнання права власності на самовільно збудовані приміщення, -

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до Новомосковської міської ради
депутатів про визнання права власності на самовільно збудовані: вбиральню
„Е" площею 6,8 кв.м., розташовану по АДРЕСА_1, на тих підставах, що її
бабусі ОСОБА_2 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право
приватної власності на житловий будинок виданого 06.01.1978р. виконавчим
комітетом Новомосковської міської ради депутатів, згідно рішення № 7/857 від
09.12.1977р. та зареєстрованого в КП „ Новомосковське МБТІ" в
реєстраційній книзі 120-1 за реєстраційним НОМЕР_1 належав житловий будинок
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 померла. Згідно свідоцтва про право на
спадщину за заповітом позивач є єдиним спадкоємцем всього нерухомого майна, яке
знаходиться по АДРЕСА_1. Однак при реєстрації права власності на житловий
будинок в НМБІ їй було повідомлено, що на земельній ділянці на якій побудований
житловий будинок, знаходиться самовільно збудована вбиральня позначений в
технічному паспорті літерою „Е" площею 6,8 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач - представник Новомосковської міської ради депутатів в засідання
не з'явився, був повідомлений у встановленому законом порядку про час та дату
слухання справи, причину неявки не повідомив, тому суд на підставі ст. 169 ЦПК
України вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності.

Суд, дослідивши докази в підтвердження та заперечення позову вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що технічний
паспорт на будинок виданий на ім'я ОСОБА_2(а.с.6-7), згідно свідоцтва про право
на спадщину за заповітом позивачу належить житло будинок по АДРЕСА_1 (а.с.5) ,
та отримала дозвіл на будівництво туалету, що підтверджено витягом з рішення
№1080 від 20.12.2006р. (а.с.4). Згідно ст. 375 УК України власник
земельної ділянки має право зводити на неї будівлі та споруди, здійснювати
перебудову тощо. У відповідності ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ст. 12 Закону України
"Про власність" праця громадян є основою створення і примноження їх
власності, громадянин набуває права власності на доходи від участі у
суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності,
вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно,
одержане в наслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 376 ЦК України,
та ст. ст. 12 Закону України "Про власність", ст. ст. 10, 60,212,213,
214 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позов  ОСОБА_1  задовольнити,
визнати  за нею  право
власності  на самовільно побудовану
вбиральню -,,Е", площею 6,8 кв.м., яка знаходиться  по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл.
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
оголошення рішення, та на нього може бути подано апеляційну скаргу протягом
двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.