№ 2-645/07
РІШЕННЯ

іменем України

06
червня 2007 року                             Обухівський
районний суд Київської області

в складі:

головуючого
судді: Соловйової Н.М.

при секретарі:
Драчук Т.П.

за участю
адвоката ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Обухів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Української міської ради
Обухівського району,  треті особи на
стороні відповідача ОСОБА_3,  садівницьке
товариство «Монтажник» про визнання права власності на земельну ділянку. -

ВСТАНОВИВ:

У січні
2007 року позивачка звернулася із зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що вони з покійним чоловіком в 1997 році в
період їх шлюбу придбали земельну ділянку у ОСОБА_4,  яка йому була передана для ведення
садівництва в садівницькому товаристві «Монтажник». Договір був посвідчений
нотаріально. 31 січня 2006 року її чоловік помер. Вона є єдиним спадкоємцем
після смерті чоловіка,  проте не може
отримати свідоцтво про право на спадщину,
оскільки при житті він не отримав державний акт про право власності на
зазначену земельну ділянку і не зареєстрував його. Оскільки питання по спірній
земельній ділянці не можливо вирішити іншим шляхом,  позивач просить визнати за ним в судовому
порядку право власності на земельну ділянку площею 0, 052 га,  розташовану на території Української міської
ради Обухівського району в садівницькому товаристві «Монтажник».

В
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала,  показала,
що земельну ділянку вона з чоловіком купила за сумісні кошти,  ділянка була відведена в натурі,  чоловік був прийнятий членом садівницького
товариства,  вони здійснювали всі належні
платежі,  обробляли ділянку,  користувались нею,  чоловік тяжко хворів і не мав можливості по
стану здоров»я звернутись за отриманням Державного акту на землю,  просить задовольнити її вимоги.

Представник
відповідача Української міської ради в судове засідання не з»явився,  в своїй заяві просить розглядати справу в їх
відсутності,  проти позову не заперечує.

Треті
особи по справі - донька померлого ОСОБА_3,  та представник садівницького
товариства «Монтажник» в судове засідання не з»явились,  просять розглядати справу в їх відсутності та
задовольнити вимоги позивачки.

Суд,  вислухавши позивача,  адвоката,
дослідивши матеріали справи,
находить,  що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивачка з ОСОБА_5  перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16
лютого 1963 року,  від шлюбу мають доньку
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1. В період шлюбу в 1997 році позивачка разом з чоловіком
придбали земельну ділянку у ОСОБА_4,
цільове призначення якої ведення садівництва,  договір був посвідчений нотаріально. ОСОБА_5  був прийнятий в члени садівницького
товариства «Монтажник»,  вони
користувались постійно земельною ділянкою. 31 січня 2006 року ОСОБА_5  помер,  ОСОБА_2,  як дружина померлого 20.05.2006 року
загальними зборами товариства була прийнята в члени

товариства
і значиться власником ділянки №262 в садівницькому товаристві «Монтажник».
Позивачка звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини,  проте отримати свідоцтво про право власності
не може,  оскільки при житті чоловік не
отримав Державний акт про право власності на зазначену земельну ділянку і не
зареєстрував його,  та не може отримати
Державний акт на своє ім. »я,  оскільки
договір купівлі-продажу спільного майна був оформлений на її покійного
чоловіка. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивачка посилалась на зазначені обставини про те,  що спірну земельну ділянку вона придбала в період
шлюбу і користувалась,  як спільною
власністю,  Вважаючи спірну ділянку спадковою,  просила визнати за нею право власності в
порядку спадкування.

Як видно
із  ст.
22 КЗпШС України,  чинного з 1
січня 1970 року,  майно нажите подружжям
за час шлюбу,  є спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,  користування і розпорядження цим майном.

Відповідно
до  ст.
18 ЗК України в редакції 1991 року,
придбання земельних ділянок,  що
перебувають в колективній або приватній власності,  провадить ся за договором купівлі
продажу,  який посвідчується у нотаріальному
порядку. Договір купівлі-продажу земельної ділянки і документ про оплату
вартості землі є підставою для відведення земельної ділянки в натурі і видачі
державного акту на право власності.

Як видно
із  ст. 1217,  1222,
1258, 1261 ЦПК України,  спадкування
здійснюється за заповітом або за законом,
спадкоємцем першої черги за законом є позивачка. Відповідно до договору
купівлі - продажу власником земельної ділянки є ОСОБА_5 ,  право
якого ніким не оспорюється. Право власності на земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.
Позивач звернувся в суд з позовною заявою за захистом свого невизнаного права
власника. Згідно  ст.  55 Конституції України,   ст. 3 ЦПК України,  кожна особа має право звернутися до суду за
захистом своїх порушених,  невизнаних або
оспорюваних прав,  свобод чи Інтересів.
Позивачка довела ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог,
як дружина померлого на частину спільного майна і як єдина спадкоємиця по
закону на майно померлого чоловіка,
оскільки право позивача на спадкове нерухоме майно не може бути визнане
іншим шляхом,  воно повинно бути захищено
в судовому порядку шляхом визнання за позивачем права власності на вищеназвану
земельну ділянку.

Керуючись  ст.
41,  55 Конституції України,   ст.
22 КЗпШС України 1970 року,
ст.  81 ЗК України 2001 року,   ст.
328,  373,  1222,
1225,  1261,  1268 ЦК
України,  Законом України «Про
власність»,   ст.  ст.
10,  11, 60, 209, 212, 214, 215,
218 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_2 до Української міської ради Обухівського району,  треті особи на стороні відповідача
ОСОБА_3,  садівницьке товариство
«Монтажник»,  про визнання права
власності на земельну ділянку
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0, 052 га,  розташовану на території Української міської
ради Обухівського району Київської області в садівницькому товаристві
«Монтажник»,  яка передана для ведення
садівництва.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Обухівський райсуд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.