№ 2-2537/07
РІШЕННЯ

Іменем України

19 липня 2007
року                                                                                                  м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого
судді Дацюк О.І.

при
секретарі Кузьміній СЮ.

за
участю позивача Чаусовой Г.В. та відповідача Чаусова Д.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом. В позові вказала, що перебуває
у шлюбі з відповідачем з 11.08.2001 року, однак сім'я фактично розпалася. Від
шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2002 року народження, який проживає
разом з позивачкою. Просить шлюб розірвати,

У
судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсягу. Зазначила
додатково, що сімейні стосункі погрішилися ще у 2003 році, на цей час сторони
проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не
підтримують, вважає збереження родини неможливим. Просила шлюб розірвати,
судові витрати та витрати, пов'язані з розірванням шлюбу в органах РАГС
покласти відповідача

Відповідач
ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав
письмову заяву, пояснив, що вважає збереження сім'ї неможливим, зазначив, що
сторони вже тривалий час проживають за різними адресами та стосунків не
підтримують.

Згідно
ст. ст. 130, 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем у попередньому
судовому засіданні позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює
рішення про його задоволення.

Перевіривши
матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення відповідача,
дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення
позову.

Факт
перебування сторін у шлюбі підтверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу,
виданого відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції м.
Запоріжжя 11.08.2001 року.

Згідно
ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Зважаючи
на норми ст. 111,112 СК України, суд вважає, примирення сторін неможливим. Як
вбачається з пояснень сторін у судовому засіданні почуття любові та поваги між
ними зникли, шлюбні відносини відсутні, стосунків не підтримують, мешкають за
різними адресами, спільного господарства не ведуть, тому збереження шлюбу
суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини.

Крім
того, зважаючи на норми ст. 88 ЦПК України, беручи до уваги надання позивачкою
відповідних квитанцій, суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача
судові витрати та витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах
РАГС.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,110,111,112 СК України, ст.ст.
57-60,88, 208,209,212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

1.         Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу

задовольнити у повному обсягу.

2.         Розірвати шлюб, укладений
між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,

зареєстрований відділом РАГС Шевченківського районного управління юстиції
м. Запоріжжя 14.09.2002 року

ку, про що зроблено запис № 456.

3. Покласти витрати, пов'язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів

громадського стану, на ОСОБА_2 та стягнути з нього 17 гривень у дохід
держави.

4.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано.

5.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів після його проголошення та подання
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або шляхом подання апеляційної скарги без заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з моменту проголошення рішення.