Справа № 22- ц-
Головуючий по 1-й інстанції: Кудря З.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця 13 дня м.Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого:   Чернова С.І.

Суддів:    Обідіної О.І.,     Прядкіної О.В.

при
секретарі  -     Ткаченко Т.І.

з участю
адвоката -  ОСОБА_1

позивача-  ОСОБА_2

представника
позивача   -   ОСОБА_3

відповідача -

представника
відповідача -

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 і ОСОБА_4 на рішення місцевого Шишацького районного суду
Полтавської області від 23 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_4 до ОСОБА_5,  Пришибської сільської ради про визнання
частково недійсним рішення Пришибської сільської ради про передачу в приватну
власність земельної ділянки та Державного акта про право приватної власності на
земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2005
року позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_5,  Пришибської сільської ради про визнання частково
недійсним рішення Пришибської сільської ради про передачу в приватну власність
земельної ділянки та Державного акта про право приватної власності на земельну
ділянку,  обґрунтовуючи позовні вимоги
тим,  що рішенням виконкому Пришибської
сільської ради №37 від 11 листопада 1992 року їм виділена земельна ділянка площею
0, 25 га під будівництво житлового будинку та господарських будівель. Розпорядженням
Шишацької райдержадміністрації від 04 лютого 1993 року надано дозвіл на
будівництво житлового будинку і видано паспорт на забудову. Будівництво
житлового будинку завершено в 2003 році,
але в експлуатацію не здано. У цьому ж 2003 році до позивачів вселився
їх син - ОСОБА_6 із своєю сім'єю: дружиною ОСОБА_5 і двома неповнолітніми
дітьми. ІНФОРМАЦІЯ_1 син позивачів - ОСОБА_6 трагічно загинув і в червні 2005
року при підготовці документів для здачі будинку в експлуатацію їм стало
відомо,  що спірна земельна ділянка
приватизована відповідачкою - ОСОБА_5 Просять постановити рішення,  яким визнати частково недійсним рішення
Пришибської сільської ради про передачу у приватну власність ОСОБА_6 та його
сім'ї земельної ділянки площею 0, 25 га та Державний акт про їх право приватної
власності на земельну ділянку в цій частині.

В зустрічному
позові ОСОБА_5 просить визнати частково недійсним Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ПЛ № 062311 на ім'я ОСОБА_6 та визнати за
нею право власності на 4/6 частини самовільно збудованого домоволодіння
АДРЕСА_1 та 4/6 частини земельної ділянки для обслуговування жилого
будинку,  господарських будівель та
споруд. Визнати за ОСОБА_7,  ОСОБА_8 по
1/6 частині самовільно збудованого домоволодіння АДРЕСА_1 та по 4/6 частині
земельної ділянки для обслуговування жилого будинку,  господарських будівель та споруд. Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 солідарно 5000 грн. 00 коп. моральної (немайнової) шкоди.

Рішенням
місцевого Шишацького районного суду Полтавської області від 23 травня 2007 року
позовні вимоги задоволені частково. Постановлено визнати частково недійсними
державні акти на право приватної власності на земельну ділянку видані на ім'я
ОСОБА_6 серії ПЛ№062311 та серії ПЛ №062310 від 01 грудня 2004 року.

Визнано за
ОСОБА_5 право власності на 0,  36 га
згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ПЛ№
062311,   виданого Шишацьким райвідділом
земельних ресурсів 01 грудня2004року (з яких 0,
30 га власність одного з подружжя і 0,
06 га спадкове майно).

Визнано за
ОСОБА_5 право
власності на 0,  15 га згідно державного
акта на право приватної власності на землю серії ПЛ № 062310 виданого Шишацьким
райвідділом земельних ресурсів 01 грудня 2004 року ( з яких 0,  125 га власність одного з подружжя і 0,  025 га спадкове майно).

Визнано за
ОСОБА_5 право власності на 3/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1,   з яких 1/2 частини є власністю одного з
подружжя в спільному майні і 1/10 спадкове майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
чоловіка ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_2,   ОСОБА_4,   ОСОБА_7,
ОСОБА_8 право власності на частину земельної ділянки згідно державного
акта на право приватної власності на землю серії ПЛ № 062311 виданого Шишацьким
райвідділом земельних ресурсів 01 грудня 2004 року в рівних долях по 0,  06 га - кожному.

Визнано за
ОСОБА_2,   ОСОБА_4,   ОСОБА_7,
ОСОБА_8 право власності на частину земельної ділянки згідно державного
акта на право приватної власності на землю серії ПЛ№ 062310 виданого Шишацьким
райвідділом земельних ресурсів 01 грудня 2004 року в рівних долях по 0,  025 га - кожному.

Визнано за
ОСОБА_2,   ОСОБА_4,   ОСОБА_7,
ОСОБА_8 право власності на частину домоволодіння АДРЕСА_1 як спадкове
майно після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сина і батька - ОСОБА_6 в рівних долях,   а саме: на 1/10 частину домоволодіння
кожному. В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_4 просять рішення скасувати з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального і процесуального права,   а справу направити до суду першої інстанції
на новий розгляд.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,   перевіривши
матеріали справи,   доводи апеляційної
скарги,   колегія суддів судової палати у
цивільних справах приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Із змісту ст.
213 ЦПК України випливає,  що рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є
рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи
рішення про часткове задовлення позовних вимог,
місцевий суд виходив із того ,  що
спірна земельна ділянка АДРЕСА_1 виділена 31 березня 1994 року ОСОБА_6 рішенням
14 - ї сесії Пришибської сільської ради другого скликання,  а збудоване на цій ділянці будинковолодііння
є самовільним будівництвом подружжя Книш Вадима та Світлани.

До такого
висновку суд дійшов посилаючись на Державний акт про право приватної власності
на 0, 25 га та непосвідченої ксерокопії рішення 14 сесії Пришибської сільської
ради 21 скликання від 31 березня 1994 року (а.с. 13),  що є предметом самостійного судового спору.

Крім того,  суд не перевірив достовірність форми та
змісту оригіналу рішення Пришибської сільської ради від 31 березня 1994
року,  яке в цій справі є неналежним
доказом,  як таке,  що не відповідає рішенню переданому на
зберігання до архівного відділу Шишацької райдержадміністрації.

Із змісту
Державного акта про право приватної власності на земельну ділянку площею 0.25
га.,  виданого на ім'я померлого
ОСОБА_6,  вбачається,  що підставою для його видачі стало рішення 14
сесії Пришибської сільської ради 21 скликання від 31 березня 1994 року.

Перевіряючи
підстави передачі померлому ОСОБА_6 у власність спірної земельної ділянки
колегією суддів встановлено,  що за
результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_2 про надання дозволу на будівництво
індивідуального жилого будинку рішенням виконкому Пришибської сільської ради
№37 від 11 листопада 1992 року порушено клопотання перед виконкомом Шишацької
районної ради про надання цьому заявнику дозволу на будівництво індивідуального
житлового будинку. Зобов'язано ОСОБА_2 в місячний термін одержати будівельний
паспорт,  попереджено про заборону
проведення будівельних робіт без цього документу і зобов'язано позивача після
закінчення будівництва вчинити дії щодо прийняття його в експлуатацію ( а.с.
5-6).

Роспорядженням
Шишацької районної державної адміністрації № 25 від 4 лютого 1993 року ОСОБА_2
дозволено забудову земельної ділянки площею 0, 25 га,  виділеної із земель присадибного фонду та
видано паспорт на забудову садиби в сільських населених пунктах України,  який зареєстрований під №21 в Шишацькій
районній державній адміністрації  4
лютого 1993 року (а.с. 13-14).

10 лютого 1993
року складено та вручено ОСОБА_2 проект забудови земельної ділянки (а.с.
15),  а 17 липня 1993 року складено та
вручено позивачу робочий проект газопостачання житлового будинку ОСОБА_2
АДРЕСА_1 (а.с.117-123).

Рішенням
правлінням КСП «Перемога» від 20 червня 2005 року позивачу ОСОБА_2 надано
кредит на будівництво жилого будинку строком на 5 років в розмірі 200 млн.
крб.(а.с. 134)

Колегією суддів
також встановлено,  що відповідачка
ОСОБА_5 разом із сімє'ю з 1992 року проживала та була зареєстрована до 2005
року в квартирі АДРЕСА_2.

Факт проживання
ОСОБА_5 та членів її сімї в цьому населеному пункті також встановлений рішенням
Зіньківського районного суду Полтавської області від 5 жовтня 1995 року,  постаноленого за наслідками розгляду позовної
заяви ОСОБА_6 до Писаревщинського СПТУ-51,
Великобудищанської сільської ради про визнання недійсним рішення про
включення житлової кімнати в число службових,
про визнання переважного права на заселення приміщення квартири
(а.с.60-62).

28 жовтня 1996
року вказана квартира приватизована відповідачкою ОСОБА_5 та членами її сім'ї (всього 4
особи),  а 19 грудня 2003 року ними продана
(а.с.91).

Із повідомлення
Великобудищанської сільської ради від 31 жовтня 2007 року на запит суду
вбачається,  що за ОСОБА_6 в 1992-1994
роках обліковувалася присадибна земельна ділянка площею ОДО га на території
цієї сільської ради.

Із належно посвідченої
архівної виписки рішення виконкому Пришибської сільської ради від 28 грудня
1993 року № 34,  вбачається,  що вказаним рішенням на підставі заяв жителів
вказаної сільської ради передано у приватну власність земельні ділянки для
ведення особистого підсобного господарства,
обслуговування будинків і господарських будівель та  прилучено список цих громадян.

До списку під №8
внесено позивача ОСОБА_2 із виділенням йому
земельної ділянки  площею 0.85 га.

Рішення
виконкому сільської ради затверджено рішенням 14 сесії Пришибської сільської
ради від 31 березня 1994 року (а.с. 131-132,
133).

Архівні виписки
рішень виконкому та Пришибської сільської ради не спростовані відповідачами -
Пришибською сільською радою та ОСОБА_5 жодним належним доказом.

Не посвідчена
ксерокопія рішенням 14 сесії Пришибської сільської ради від 31 березня 1994
року про передачу у приватну власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0, 25
га. для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
будівель і 0.60 га для ведення особистого підсобного господарства за формою та
змістом не відповідає архівній копії вказаного рішення (а.с. 12,  133).

З огляду на
викладені обставини та у відповідності до ст. 58-59 ЦПК України колегія суддів
вказану ксерокопію визнає неналежним та недопустим
доказом набуття ОСОБА_6 права власності на спірну земельну ділянку.

ОСОБА_6 чи члени
його сім'ї не проживали на території Пришибської сільської ради і до списків на
виділення земельних ділянок та на приватизацію земельних ділянок для ведення особистого
підсобного господарства,  обслуговування
будинків та господарських будівель не
включалися.

Належних доказів
про виділення ОСОБА_5
чи кому не будь із членів її сім'ї
земельної ділянки на території Пришибської сільської ради,  мешканцями якої вони не були,   відповідачі
не  надали.

З цих підстав
рішення суду в частині відмови ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог про визнання частково
недійсним рішення виконкому Пришибської сільської ради про передачу у приватну
власність ОСОБА_6 земельної ділянки площею 0, 25 га. та Державного акту про
право приватної власності підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про
задоволення вимог в частині визнання державного акту не дійсним як такого,  що виданий
на підставі  не існуючого рішення.

Відповідно до
ч.1 ст. 10,  ч.1 ст. 11,  ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як підставу своїх вимог та заперечень.

Заявивши вимоги
про визнання права власності на самочинне будівництво,  ОСОБА_5 мала довести факт виділення її чи
іншому члену її сім'ї земельної ділянки під забудову та факт будівництва на ній
спірного   будинковолодіння.

Жодного доказу
про виділення ОСОБА_5 чи іншому члену її сім'ї земельної ділянки під забудову
та про будівництво ними спірного будинковолодіння відповідачі не надали.
Посилання на такі докази відсутні і в самій позовній заяві. З цих підстав
вимоги ОСОБА_5 про
визнання за нею права власності на спірне будинковолодіння є недоведеними.

Ксерокопія
довідки виконкому Пришибської сільської ради від З листопада 2004 року про
те,  що спірний житловий будинок АДРЕСА_1
належить ОСОБА_6 є недостовірною,  так як
будинок не прийнято в експлуатацію і в установленому законом порядку не
проведено реєстрацію права  власності
(а.с.45).

Проживання
ОСОБА_5 та її
сімї у спірному будинку з дозволу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за ознакою близьких
родинних стосунків між сторонами після його зведення,  оплата ними комунальних платежів та інших
витрат по утриманню будинку не є доказами про участь у будівництві  будинковолодіння.

Разом з тим
позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надані належні та достовірні докази про виділення
саме їм земельної ділянки АДРЕСА_1 під будівництво та зведення ними в
установленому порядку,  житлового будинку
з господарськими будівлями на виділеній земельній ділянці. Вказаний факт  підтверджується і довідкою

№187 від 9 липня
2003 року про присвоєння адреси земельній ділянці,  виділеній
ОСОБА_2 під будівництво будинку (а.с.28).

З цих підстав
рішення місцевого суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 є
необгрунтованим і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у
їх задоволенні.

Керуючись ст.ст.
307,  п.3 ч.1 ст. 309,  316,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - задовільнити.

Рішення
Шишацького районного суду Полтавської області від 23 травня 2007 року -
скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати
недійсним Державний акт про право приватної власності на земельну ділянку
площею 0.25 га.,  виданого 01 грудня 2004
року на ім'я померлого ОСОБА_6.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_5 -відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту його
проголошення.

Рішення
апеляційного суду може бути оскаржене протягом двох місяців шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.