Справа 2-623/07 РІШЕННЯ
12 вересня 2007р. Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого - судді                                   Мел епіко С.І.
при секретарі                                                                     Янкевич Л.В.
відкритому судовому засіданні в м.Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Львіввугілля» та відділення виконавчої
директорії Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у м.Червонограді
про перерахунок та стягнення шкоди в зв»язку з ушкодженням здоров»я,
ОСОБА_1 звернувся  в суд з позовом до ДП „Львіввугілля" про
стягнення недорахованих сум по відшкодуванню шкоди в сумі 1038грн.62коп. за
період з 01.03.2000 р. по 31.03.2001 p., а з 1.09.2007 р. ФССНВ повинен виплачувати щомісячно по 688грн.36коп., та за період
з 01.04.2001року по 01.09.2007 року сплатити заборгованість в розмірі
6859грн.97коп., зазначив, що працював підземним електрослюсарем п*ятого розряду
видобувної дільниці на шахті «Червоноградська» ДП „Львіввугілля", у 1993
р. звільнений з роботи за станом здоров"я, 27.05.1993 р. висновком МСЕК
його визнано інвалідом третьої групи та встановлено 60% втрати
професійної працездатності, наказом по шахті визначено щомісячне відшкодування
в сумі 215440 крб 57коп. В дальнійшому розмір відшкодування шкоди позивачу підлягав коригуванню в бік збільшення і
позивачем розмір виплат шахтою сум відшкодування шкоди не оспорюється  , останнє збільшення тарифних ставок
відбулося з 1.03.2000 p.; перерахунок був проведений тільки
на коефіцієнт 1,474, що при приведенні до 100% відшкодування шкоди сума
становила 437грн.ЗЗкоп., в той час, як середній заробіток по професії підземного електрослюсаря п*ятого розряду складав 570,49 грн.
Зазначена різниця складає предмет позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав свій позов, в обгрунтування своїх позовних вимог зіслався на обставини ,аналогічні
підставам звернення до суду .А також частково зміним розмір
позовних вимог , зазначивши, що на час вирішення спору в суді за період з 01.04.2001 року по 01.09.2007 року з відповідача ФССНВВ
слід стягнути 10 550,78грн., а з 01.09.2007 року
страхові виплати слід проводити в розмірі 979,64грн. Просив позов
Представник відповідача ДП «Львіввугілля» в судовому засіданні позову не
визнав, та пояснив, що зміст ст.456 ЦК
України в редакції 1963 року не передбачає проведення відшкодування шкоди потерпілим на виробництві в розмірі середнього
заробітку працівника по відповідній професії, на час
виникнення спірних правовідносин , вони були врегульовані « Правилами відшкодування шкоди...» , тлумачення позивача норм законодавчих
актів , котрі регулювали відшкодування шкоди
є невірним , оскільки жодним нормативним актом не передбачено відшкодування шкоди , виходячи з середнього заробітку
працівника на підприємстві, аналогічного професії
позивача , крім того немає інших нормативних актів , котрі б стверджували підставність позовних вимог позивача . Оскільки позов
є необгрунтованим і не базується на законодавстві про
відшкодування шкоди , тому просить в позові відмовити , як безпідставному
відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від несчасних випадків на виробництві та
профзахворювань України у м. Червонограді в судовому засіданні
позову не визнала та пояснила, що немає жодних підстав для проведення перерахунку сум відшкодування шкоди позивачу ОСОБА_1 з 01.03.2000 року , оскільки ДП «Львіввугілля» йому було
проведено перерахунок на коефіцієнт 1.47 росту тарифних ставок на підприємстві.
Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши зібрані матеріали, суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід
задоволити частково з наступних підстав :
Судом
встановлено, що підставою звернення позивача ОСОБА_1   в суд з даним позовом до ДП „Львіввугілля" про стягнення недорахованих сум по
відшкодуванню шкоди в сумі 1038грн.62коп. за
період з 01.03.2000 р. по 31.03.2001 p., а з 1.09.2007 р. ФССНВ повинен виплачувати щомісячно по 979грн.64коп., та за період з
01.04.2001 року по 01.09.2007 року сплатити
заборгованість в розмірі 10 550грн.78коп., зазначив, що працював підземним
електрослюсарем п*ятого розряду
видобувної дільниці на шахті «Червоноградська» ДП „Львіввугілля", у
1993 р. звільнений з роботи за станом здоров"я, 27.05.1993 р. висновком МСЕК його визнано інвалідом третьої групи та
встановлено 60% втрати професійної працездатності,
наказом по шахті визначено щомісячне відшкодування в сумі 215440 крб 57коп. В дальнійшому розмір відшкодування шкоди позивачу
підлягав коригуванню в бік збільшення і позивачем розмір виплат шахтою сум
відшкодування шкоди не оспорюється  ,
останнє збільшення тарифних ставок відбулося з 1.03.2000 p.; перерахунок був проведений тільки
на коефіцієнт 1,474, що при приведенні до 100% відшкодування шкоди сума
становила 437грн.ЗЗкоп., в той час, як середній заробіток по професії
підземного електрослюсаря п*ятого розряду
складав 570,49 грн. Зазначена різниця складає предмет позовних вимог.
Статтею 83 ЦК України 1963 р.
передбачені випадки вимог на які позовна давність не поширюється. До таких винятків відносяться інтереси потерпілих, що
ґрунтуються на зобов'язаннях відшкодування шкоди
робітникам і службовцям у зв'язку з ушкодженням здоров"я, однак, відповідно до-ст.40 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві  та  професійного захворювання,  які   спричинили
втрату працездатності" виплати проводяться не більш як за три
роки з часу звернення за такими.
Стосовно позовних вимог по суті то
слід зазначити, що відповідно до законодавства, діючого на момент виникнення
правовідносин, - п.28 „Правил відшкодування шкоди.,.", затверджених
Постановою КМУ № 472 від 26.06.1993 р. в редакції, що діяла до 25.10.1997 р.
встановлювалось, що перерахування розміру відшкодування шкоди (втраченого
заробітку) проводиться у разі підвищення
тарифних ставок (окладів) працівників, а також заробітної плати відповідно до
колективного договору. Згідно п.28 Правил у редакції, що діяла з 25.10.1997 р
перерахування проводиться у разі підвищення тарифних ставок (окладів).
Перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100% втрати професійної працездатності не може бути
більшим від середньомісячного заробітку відповідного#працівника.
роз'ясненнями Міністерства праці України від 13.09.1996 р. № 06-3138, рішення конференції, профспілки вугільників ДВАТ шахта №
2 „Червоноградська" від 14,10.1999 p., листа відповіді Верховного Суду
України від 104.2002 р № 1-3/89 за дорученням Кабінету Міністрів України по
розгляду заяви інвалідів регресників перерахований
розмір відшкодування шкоди в розрахунку на 100% втрати профпрацездатності повинен відповідати реальній середній зарплаті
відповідного працівника.
Зазначені роз'яснення відповідають вимогам ст.456 ЦК України 1963 р. щодо відшкодування саме втраченої частини заробітку та з врахуванням фактичного
заробітку працюючого працівника, відповідно до
якої і слід вирішувати дані позовні вимоги, адже наказом №368 від 31.03.2000 р.
ДВАТ Шахта № 2 „Червоноградська" позивачу
перераховано розмір відшкодування
шкоди    на коефіцієнт 1.474 і сума
відшкодування склала 286,21 грн. (60%), а в
перерахунку на 100% втрати працездатності становила б 437,33 грн., в той час як
середній заробіток по професії - 570,49 грн.. Таким чином місячна різниця становить 131,41 грн. (570,49 х 60% % : 100 = 342,29 грн.
-262,40 грн. = 79,90).
В подальшому Постановами ВВД ФССНВ
у м. Червонограді суми відшкодування шкоди позивачу
перепризначалися та становили в 2001 р. - 262,40 грн, 2002 р. - 313,04 грн.,
2003 р. - 370,01 грн., 2004 р. - 426,25 грн., 2005 р - 527,70 грн ,2006 р. -
634,83грн. грн., 2007 р. - 751 грн. (з врахуванням коефіцієнтів коригування
середньомісячної заробітної плати).
недорахованої різниці (79,90 грн.) та відповідних коефіцієнтів суми
відшкодування мали б становити; у 2000 р. - 342,30 грн., 2001 p.- 342,30 грн , 2002 р - 408,35 грн., 2003 р. - 482,67 грн., 2004 р. - 556,03
грн.,2005 р - 688,36 грн., 2006 р, -828,10 грн., 2007р. - 979,64 грн.
Оскільки стягненню підлягають недонараховані та невиплачені суми не більш
як за три роки, а позивач звернувся в суд 17.03.2006 р., то різницю слід
рахувати з 01.04.2003 року з врахуванням того , що перерахунок розміру
страхових виплат потерпілим на виробництві проводиться відповідачем ФССНВВ ,
щорічно з 01 березня , яка станом на 01.09.2007 року становитиме   8415, 62 грн.:
За 2003р.-2004р. -різниця
112,66грн. х 11 місяців = 1239,26 грн. за 2004
р.-2005р. різниця 1557,36грн. грн. = 129,78коп х 12 місяців   ; 2005 р.-2006р. - 1927,92 грн. =
160,66 х 12; 2006р.- по 01.03.2007р -2319,24 грн. = 193,27 х 12; З 01.03.2007 р по 01.09.2007р.-1371,84 грн. = ((
Зазначену суму слід стягнути з ВВД ФССНВ у м. Червонограді. який залучений
судом до участі в справі в якості відповідача, в
подальшому слід зобов'язати зазначеного відповідача
виплачувати позивачу суму відшкодування з 1.09.2007 р. -979,64грн. у відповідності
до діючого законодавства,
Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України , ст.ст.440,456 ЦК України(в
редакції 1963 року), п.п.9,28 «Правил відшкодування шкоди ...» (1993 року з
наступними змінами і доповненнями), суд -
Позов задоволити частково.
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Червонограді у користь
ОСОБА_1 8415грн. 62коп. недовиплачених сум відшкодування шкоди за період з 1.04.2003 р. по 01.09.2007 р, а з 1.09.2007
р виплачувати позивачу щомісячно відшкодування в
сумі 979грн.64коп. у відповідності до діючого законодавства.
Рішення набирає чинності через десять днів з часу його проголошення , якщо
не подана заява про апеляційне оскарження .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з часу проголошеня рішення суду .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцти днів з
часу подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду .