справа №2-1177/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 серпня 2007 року    Бродівський
районний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді     Бунда А.О.

при секретарі                                        Музичка
Л.Т.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Броди справу за позовомОСОБА_1 до
Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області, Державного казначейства України
про відшкодування моральної шкоди, суд,

встановив :

Позивач звернувся з даною заявою до суду, де в своїх вимогах покликається
на те, що 06 липня 2006 р. відносно нього було порушено кримінальну справу та
пред'явлено обвинувачення за ст.309 ч.1 КК України, пізніше було
перепред'явлено обвинувачення по ст.307 ч.1 КК України, хоча вини позивач не
визнавав і про це говорив слідчому. Прокуратурою Бродівського району постанова про
притягнення його в якості обвинуваченого за ст.307 ч.1 КК України була
скасована.

Внаслідок порушення даної кримінальної справи позивачу
була нанесена непоправна моральна шкода, яка полягає в тому, що безпідставно
була порушена кримінальна справа і пред'явлено
обвинувачення в злочині якого він ніколи не вчиняв. Звинувачення пред'явлені
слідчим постійно його гнітили у зв'язку з чим не міг нормально працювати і
відпочивати, оскільки постійно відволікали думки, що його хочуть зробити
злочинцем. Від нього почали відвертатись люди, постійно відчував презирливі
погляди знайомих та друзів, змінилося ставлення до нього рідних. Дані події
вкрай негативно відобразились на стані здоров'я, щоб не впасти в депресію,
змушений був приймати заспокійливі засоби. Крім цього був позбавлений
можливості заробляти собі на прожиття, оскільки перебував на підписці про
невиїзд, змушений позичати гроші і по теперішній час не розрахувався з боргами,
а тому постійно повинен обмежувати себе в матеріальному плані. Тому просить
стягнути моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн.

В запереченнях поданих до суду відповідач Бродівський РВ
ГУМВСУ у Львівській області вказує на те, що позовні вимоги позивача є
надуманими і нічим не підтверджені та необґрунтовані. Так, прокурором
Бродівського району, дійсно була скасована постанова про обрання позивачу
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд, однак саму кримінальну
справу не було закрито, а вона була направлена на додаткове розслідування і на
даний час проводиться додаткове слідство. Необґрунтовані вимоги позивача, що
після порушення кримінальної справи від нього почали відвертатись люди,
оскільки такі відомості органом досудового слідства ніде не розголошувались.
Позивач не надав ніяких медичних документів, що у зв'язку з пред'явленням йому
обвинувачення, погіршився його стан здоров'я. Посилання на те, що знаходячись
на підписці про невиїзд він був позбавлений можливості влаштуватись на роботу і
заробляти на прожиття також не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів
кримінальної справи вбачається, що на момент порушення кримінальної справи
позивач ніде не працював, перебував на утриманні батьків. Також не представив
відомостей про те, що позичав в кого-небудь гроші для прожиття або був змушений
взяти кредит на ці потреби.

Просить відмовити
позивачу у задоволенні позову, оскільки досудове слідство по кримінальній
справі відносно ОСОБА_1 за ст.307 ч.1 КК України триває і кінцеве рішення у
справі не прийняте.

В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги,  дав
пояснення аналогічні фабулі позовної заяви.

Відповідачі представник Бродівського РВ ГУМВСУ та представник Державного
казначейства України в судове засідання не з'явились хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про
отримання повістки, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, дійшов до
висновку, що позов  до задоволення не
підлягає.

Судом встановлено, що 06.07.2006 р. слідчим СВ Бродівського РВ УМВСУ у
Львівській області було винесено постанову про порушення кримінальної справи
відносноОСОБА_1 за ознаками злочину передбаченого ст.309 ч.1 КК України (а.с.1
матеріалів кримінальної справи №112-0094) та постанову про обрання міри
запобіжного заходу підписку про невиїзд та відібрано від ОСОБА_1 підписку про
невиїзд(а.с.15,16 матеріалів кримінальної справи №112-0094).

Відповідно до постанови про притягнення як обвинуваченого від 06.07.2006 р.
ОСОБА_1було пред'явлено обвинувачення по ст.309 ч.1 КК України (а.с.31
матеріалів кримінальної справи №112-0094). 30.08.2006 р. винесена постанова про
зміну кваліфікації злочину, відповідно до якої змінено кваліфікацію дій ОСОБА_1
з ч.1 ст.309 КК України на ч.1 ст.307 КК України та пред'явлено обвинувачення у
скоєнні злочину передбаченого ст.307 ч.1 КК України (а.с.65,66 матеріалів
кримінальної справи №112-0094).

04.09.2006 р. прокурором Бродівського району винесена постанова про
скасування постанови про притягнення ОСОБА_1 як обвинуваченого та скасування
постанови про обрання ОСОБА_1запобіжного заходу -підписки про невиїзд, оскільки
йому передчасно пред'явлено обвинувачення та обрано запобіжний захід (а.с.97
матеріалів кримінальної справи №112-0094), а кримінальна справа направлена на
додаткове розслідування (а.с.98 матеріалів кримінальної справи №112-0094).

З матеріалів кримінальної справи №112-0094 вчабається, що досудове слідство
по даній кримінальній справі триває.

Відповідно до ч.1 от.1176 ЦК
України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного
застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про
невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного
стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у
повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання
попереднього (досудового)слідства, прокуратури або суду.

Відповідно до 4.2 ст.117 6 ЦК
України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними
діями органу дізнання досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку,
передбачених цим Законом, виникає у випадках:

1) постановления виправдувального
вироку суду;

Iі)
встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім
ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове

обвинуваченого,
незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході
розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки,
незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи
(посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи
громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;

2)закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у
діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні
злочину;

З)відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи
з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті;

4) закриття
справи про адміністративне правопорушення.

У наведених у ст. 1 цього Закону випадках відшкодовується, зокрема, і
моральна шкода.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що в позові слід
відмовити, оскільки немає підстав для відшкодування позивачеві моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212,214,215,224-226 ЦПК
України, ст. 1176 ЦК України,   суд, -

вирішив :

В позовіОСОБА_1 до Бродівського РВ ГУМВСУ у Львівській області, Державного
казначейства України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської
області шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.