Справа № 2-1938/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007 року

Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого - судді Савкевич К.М.

при секретарі Челядник Т.І.

з участю представника позивача -
ОСОБА_2

представника відповідача -
Андрюхіна P.O.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноармійську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ДП «Красноармійськвугілля» ВП шахта «Родинська» про
скасування наказу та повернення незаконно стягнутих сум,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Красноармійського міськрайонного суду з позовом до ДП «Красноармійськвугілля» ВП шахта
«Родинська» про скасування наказу та повернення незаконно стягнутих сум.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з 5.10.1988 року
і до теперішнього часу він знаходиться у трудових відносинах з шахтою
«Родинська», працюючи начальником підземної дільниці.

У грудні 2006
року на вищевказаному підприємстві, відповідача по справі, була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності
за період з 1.01.2004 року до 1.11.1006 року, після якої, директором Гніловим
І.Г. було видано наказ №792 від 19.12.2006 року «По результатам ревізії
фінансово-господарської діяльності В/П шахта «Родинська» за період з 1.01.2004
року по 1.11.2006 року».

30.03.2007 року директором було видано наказ №263 «Про покарання.
Доповнення до наказу №792 від 19.12.2006 року по
результатам ревізії фінансово-господарської діяльності ВП шахта
«Родинська» за період з 1.01.2004 року по 1.11.2006 року».

Згідно цього наказу, з нього необхідно стягнути надбавку в рахунок
часткового відшкодування у розмірі прямої
шкоди, але не більш середньомісячного заробітку, згідно ст. 132 КЗпП
України, у розмірі 477 грн.

У квітні 2007
року - з нього було стягнуто 477 гривень, про що свідчить довідка №01-10' 1187
від 27.06.2007 року.

Із зазначеним наказом він не згоден, і вважає, що стягнення з нього
проводиться не законно з наступних підстав:

В п. 13 наказу №792 від 19.12.2006 року, на який посилається наказ №263 від
30.03.2007 року вказано, що при невиконанні
плану добичі виплачувались надбавки до посадових окладів апарату
керування та лінійному персоналу у сумі 191949, 71 грн.

Не наведено ніяких доказів того, що надбавки дійсно виплачувались, та в
чому полягає його вина, якщо йому вплачувались надбавки при невиконанні плану
добичі.

У наказі №263 від 30.03.2007 року вказано, що виплачені надбавки, не
передбачені колективним договором ДП «Красноармійськвугілля» при невиконанні
плану добичі, але не наведено, у яких випадках такі надбавки можливо
виплачувати.

При виданні наказу №263 власник посилається на ст. 132 КЗпП. Але при цьому
він не враховує вимоги ст. 130 КЗпП
України, в частині 1 якої передбачено, що «Працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.»

Частиною 2 ст. 130 КЗпП України передбачено, що «При покладенні
матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах
і в порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна
підприємству винними протиправними діями працівника».

2

Вищезазначена стаття характеризує юридичний склад, тобто перелічує юридичні
факти, сукупність яких дає власникові
право притягти працівника до матеріальної відповідальності. Таких
юридичних фактів 4:

порушення працівником трудових
обов'язків;

наявність прямої дійсної шкоди;

причинний зв'язок між порушенням і
шкодою;

вина працівника.

Таким чином, відсутні декілька з цих фактів, а саме: порушення з його боку
трудових обов'язків, вина, та причинний зв'язок.

Окрім того, згідно ст. 138 КЗпП України, для покладання на працівника
матеріальної відповідальності за шкоду, власник
або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП України. У даному випадку власник не довів
наявність цих умов, і також відсутні будь які дані
про наявність і розмір прямої дійсної шкоди, а саме зайвих грошових виплат. Доказів про винне порушення ним
обов'язків за трудовим договором, і наявність причинного зв'язку між
його протиправною поведінкою і шкодою, також не наведено.

Окрім того, згідно частини 2 статті 136 КЗпП України, «Розпорядження
власника або уповноваженого ним органом має бути
зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної
працівником шкоди».

Наказ по
результатам ревізії виданий 19.12.2006 року, а наказ «Про покарання» -30.03.2007 року. Таким чином, з дня з'ясування
факту виплат надбавок, а фактично у цей період і проводились виплати, пройшло більше 3 місяців, тобто наказ виданий
поза межами строку, передбаченого для покладення матеріальної
відповідальності.

Позивач ОСОБА_1,
в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, в
матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у його
відсутність.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги
позивача, і просила задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» позовні вимоги не
визнав, вказав, що є акт ревізії фінансово-господарської діяльності за період з
1.01.2004 року до 1.11.2006 року, який підтверджує наявність майнової шкоди.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі з таких підстав:

Судом
встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 з 5.10.1988 року і до теперішнього часу він перебуває у трудових
відносинах з відповідачем по справі ВП шахта «Родинська» ДП
«Красноармійськвугілля», працюючи начальником підземної дільниці, що підтверджується
трудовою книжкою.

У грудні 2006 року була проведена ревізія фінансово-господарської
діяльності ВП шахта «Родинська» за період з 1.01.2004
року до 1.11.1006 року, після якої, директором Гніловим І.Г. було видано наказ
№792 від 19.12.2006 року «По результатам ревізії фінансово-господарської
діяльності В/П шахта «Родинська» за період з 1.01.2004 року по 1.11.2006 року».

30 березня 2007 року директором було видано наказ №263 «Про покарання.
Доповнення до наказу №792 від 19.12.2006 року
по результатам ревізії фінансово-господарської діяльності ВП шахта
«Родинська» за період з 1.01.2004 року по 1.11.2006 року».

Згідно наказу
від 30 березня 2007 року, з позивача підлягає стягненню надбавка в рахунок часткового відшкодування у розмірі прямої
шкоди, але не більш середньомісячного заробітку, згідно ст. 132 КЗпП
України, у розмірі 477 грн.

У квітні 2007 року з позивача було стягнуто 477 гривень, про що свідчить
довідка №01-10/1187 від 27.06.2007 року.

Відповідно до
ч.1 ст.130 КЗпП України, «Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству внаслідок порушення
покладених на них трудовихобов'язків.»

Частиною 2 ст.130 КЗпП України передбачено, що при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду,
лише в межах і в порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

3

Судом встановлено, що відповідачем при покладанні на позивача матеріальної відповідальності
за шкоду, заподіяну підприємству, не враховано, що в даному випадку відсутнє порушення з боку позивача трудових
обов'язків, вина позивача, та причинний зв'язок.

Окрім того, згідно ст.138 КЗпП України, для покладання на працівника
матеріальної відповідальності за шкоду, власник або уповноважений ним орган
повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 КЗпП
України. У даному випадку власник не довів наявність цих умов, і також відсутні будь які дані про наявність і розмір прямої дійсної
шкоди, а саме зайвих грошових виплат. Доказів про винне порушення позивачем
обов'язків за трудовим договором, і наявність причинного зв'язку між його
протиправними діями і шкодою, також не наведено.

Наказ за результатами ревізії виданий 19.12.2006 року, а наказ «Про
покарання», тобто про стягнення сум, був виданий ЗО березня 2007 року. Таким
чином, наказ виданий межами строку, передбаченого для покладення матеріальної
відповідальності.

Також відповідачем порушений строк і порядок звернення наказу до виконання,
оскільки стягнення з відповідача на підставі
оскаржуваного наказу провадилися вже в квітні 2007 року, а з_наказом позивач ОСОБА_1 був ознайомлений тільки
8.05.2007 року.

Відповідно до частини 2 статті 136 КЗпП України, розпорядження власника або
уповноваженого ним органа має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня
виявлення заподіяної працівником шкоди і
звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це
працівника.

Таким чином,
позовні вимоги законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Відповідно до
ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме 51 грн. судового
збору і 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Керуючись ст. ст. 130, 132, 136, 138, 232, 233 КЗпП України, ст.ст.88, 209,
215, 218, 223, 225, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Скасувати наказ
ДП «Красноармійськвугілля» ВП шахта «Родинська» №263 від 30.03.2007 року «Про
покарання. Доповнення до наказу №792 від 19.12.2006 року по результатам ревізії фінансово-господарської
діяльності ВП шахта «Родинська» за період з 1.01.2004 року по 1.11.2006
року» в частині стягнення надбавки в рахунок відшкодування шкоди з ОСОБА_1 477 грн.( чотириста сімдесят сім
гривень).

Зобов'язати ДП «Красноармійськвугілля»
ВП шахта «Родинська» повернути ОСОБА_1
безпідставно стягнуті суми у розмірі 477,00 гривень у двомісячний строк.

Стягнути з ДП «Красноармійськвугілля» ВП шахта «Родинська» з р/р
0953 в ПІБ України м.Димитрів МВЗ 334806,
судовий збір у розмірі 51 грн. у дохід держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду у Державний бюджет р/р 0001 ЄДРПОУ -
34686537, МФЗ 834016 Банк - ГУ ДКУ у Донецькій області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Донецької області через Красноармійський
міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України.