АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2007
року   м.
Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у
складі: головуючого : Іващука В.А.,
суддів : Ковальчука О.В.,   Колоса
С. С. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,   Романівської державної
нотаріальної контори про визнання свідоцтв про право на спадщину за заповітом
недійсними та визнання права власності на домоволодіння та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про витребування
документа - свідоцтва про право на спадщину,
продовження строку на прийняття спадщини,   за касаційними скаргами Миропольської
селищної ради Романівського району та ОСОБА_1 на рішення Романського районного
суду від 6 вересня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області
від 12 грудня 2005 року,

встановила:

У
вересні 2001 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визнання свідоцтв
про право на спадщину за заповітом недійсними та визнання за ним права
власності на будинок,   що знаходиться по
АДРЕСА_1.

Зазначив,   що він та його сестра (мати відповідачки) у
1974 році отримали у спадщину за заповітом після смерті батька,   відповідно сестра 58/100 частини жилого
будинку по АДРЕСА_1,   а він 42/100
частини вказаного будинку. На день смерті батька вказаний будинок відносився до
колгоспного двору,   оскільки у цьому
дворі крім батька проживав він та члени його сім'ї,   то позивач вважав,   що майно колгоспного двору не повинно було
успадковуватися.

У ході
розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги та просив визнати за ним право
власності на спірний будинок з підстав,
що він придбав у ОСОБА_5 належну їй частину будинку та з підстав,   що він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5
(його сестри).

У
подальшому ОСОБА_1 уточнив свої позовні вимоги,   а саме: відмовився від позову про визнання
за ним права власності на 58/100 частини спірного будинку,   з тих підстав,   що він є спадкоємцем померлої сестри. Крім
того,   відмовився від позову визнання
договору купівлі - продажу 58/100 частини будинку по АДРЕСА_1,   укладеного між ОСОБА_5 та ним дійсним та
визнання за ним права власності на вказану частину будинку.

Справа № 33 ц -
710кс/07  Категорія: 44  Головуючий у суді першої інстанції
Трояновська Г.С.

Доповідач:
Іващук В.А.

2

У
березні 2003 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1
про витребування свідоцтва про право на спадщину за законом та продовження
строку на прийняття спадщини.

Зазначила,    що ОСОБА_1 відмовляється передавати їй
свідоцтво про право на спадщину за заповітом,
що було видане її померлій матері на 58/100 частини спірного будинку.
Про І відкриття спадщини на вказане майно вона дізналася тільки після звернення
ОСОБА_1 до суду.

До
участі у справі в якості позивачів (відповідачів за зустрічним позовом)
притягнуто дітей ОСОБА_1 - ОСОБА_4,
ОСОБА_3 та в якості відповідача Романівську державну нотаріальну
контору.

Рішенням
Романівського районного суду Житомирської області від 6 вересня 2005 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_3,    ОСОБА_4 відмовлено за
безпідставністю. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 8
грн. 50 коп.

Позов
ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 оригінал свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виданий Дзержинською державною нотаріальною конторою 16 травня 1974 року
на ім'я ОСОБА_5 Продовжено ОСОБА_2 строк на прийняття спадщини на 58/100 домоволодіння
по АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 6 місяців з моменту вступу рішення в законну
силу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 8 грн. 50 коп.

Ухвалою
апеляційного суду Житомирської області від 12 грудня 2005 року вказане рішення
суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1,    ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
Романівської державної нотаріальної контори про визнання свідоцтв про
право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_1 та на ім'я ОСОБА_5 недійсними та
визнання за ОСОБА_1 права власності на весь жилий будинок,    що знаходиться по АДРЕСА_1 - залишено без
змін.

Вказане
рішення у частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1,    ОСОБА_3,
ОСОБА_4 щодо зобов'язання повернути оригінал свідоцтва про право на
спадщину за заповітом,    видане
Дзержинською державною нотаріальною конторою 16 травня 1974 року на ім'я
ОСОБА_5 на 58/100 ідеальних часток жилого будинку по АДРЕСА_1 та в частині
продовження строку на прийняття спадщини на 58/100 ідеальних часток жилого
будинку по АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_5 скасовано і справу у цій
частині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

У
касаційній скарзі Миропольська селищна рада Романівського району просить
скасувати ухвалу апеляційного суду у частині залишення в силі рішення суду
першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,    посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати названі судові рішення та направити
справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції,    посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних
скарг,    виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ч.1  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та)
вважати  доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені   в  рішенні
чи   відкинуті  ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,    про перевагу одних доказів над
іншими.

3

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,   що
рішення суду першої інстанції в частині залишеній без змін ухвалою апеляційного
суду,   а також ухвала апеляційного суду
постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права,   а також відсутні передбачені  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування цього судового рішення.

Наведені
у касаційних скаргах доводи не спростовують висновків суду апеляційної
інстанції,   а також висновків суду
першої інстанції в частині,   яка
залишена без змін ухвалою апеляційного суду.

Керуючись  ст.
ст.  332,   336,
337 ЦПК України,   підпунктом 2
пункту 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Закону України
"Про судоустрій України",
колегія суддів,

ухвалила:

Касаційні
скарги Миропольської селищної ради Романівського району та ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Романського районного суду від 6 вересня 2005 року,   в частині,
яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду,   а також ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 12 грудня 2005 року залишити без змін.