Комінтернівський районний суд м.
___________________________ м,  Харків,
пров. Брянський,  5________________________
Справа
№2-1058/07
2007 року Комінтернівський районний суд м.
головуючого-судді                                 Фатєєвої Н.І.
секретарі                                         Єськовій
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства
«Філдес Україна» про стягнення 6.430, 94 гривень,  2.500, 00 гривень збитків та 5.000, 00
гривень моральної шкоди,  -
2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищеназваним позовом про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
пославшись на ті обставини,  що 14
вересня 2005 року він уклав контракт №0500758 з Дочірнім підприємством «Філдес
вважає,  що відповідач ввів його в оману
щодо предмету контракту: позивач вважав,
що він укладав договір звичайного кредиту.
відповідачу позивачем було сплачено 6.430, 94 грн. Ця сума складається з
вступного внеску у розмірі 1.328, 40 грн.,
сплаченого у вересні 2005 року,
чотирьох місячних внесків на загальну суму 2.872, 68 грн.,  сплачених у жовтні 2005 року,  та двох місячних внесків на загальну суму 1.448,
02 грн.,  сплачених в листопаді 2005
року,  а також банківських видатків у
розмірі 63, 67 грн. Позивач вважає,  що
діями відповідача йому було також спричинено моральну шкоду,  розмір якої він оцінює у 5.000, 00 грн. Окрім
того позивач вважає,  що діями
відповідача йому були спричинені збитки у розмірі 2.500, 00 грн.: транспортних
видатків 1.400, 00 грн. та 1.100, 00 грн. процентів (за ставкою 15%) від
депозитного вкладу,  які він міг би
отримати,  якби уклав відповідний договір
з банківською установою на суму сплачених відповідачу за контрактом №0500758
від 14.09.2005 року коштів (6.430, 94 грн).
чином,  позивач ОСОБА_1 просить
стягнути з відповідача сплачені йому за контрактом №0500758 від 14.09.2005 року
кошти у сумі 6.430, 94 грн.,  2.500, 00
грн. збитків та 5.000, 00 грн. моральної шкоди.
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги у повному обсязі і просили їх
відповідача Сурков О.О. заперечував
проти позову і пояснив наступне. Відповідно до
ст.  6 ЦК України між
сторонами можуть укласти договір,  який
не передбачений актами цивільного законодавства,  але відповідає загальним засадам цивільного
законодавства. Оскільки такий вид діяльності як адміністрування придбання в
групах не врегульований нормами чинного в Україні законодавства,  14.09.2005 року між ОСОБА_1 та ДП «Філдес
Україна»,  згідно із зазначеним
положенням  ст.  6 ЦК України,
був укладений контракт №0500758. Згідно з умовами цього контракту
позивач,  як учасник системи «Car Credit»,  зобов'язувався щомісячно з 1 по 10 число
вносити на поточний рахунок ДП «Філдес Україна» щомісячні платежі до моменту
повної оплати вартості автомобіля. У свою чергу,  відповідач,
надаючи платні послуги з організації системи «Car Credit»,
повинен був забезпечити отримання учасником
автомобіля,  визначеного ідентифікатором
контракту,  на умовах,  в
порядку та строк,  встановлені у контракті. Проте позивач у своїй позовній
заяві внаслідок умисного (чи неумисного) перекручення предмету,  мети та основних (істотних) умов укладеного
між сторонами контракту,  безпідставно
вказує на обов'язок відповідача надати автомобіль лише після сплати 4 та 2
щомісячних внесків у жовтні та листопаді 2005 року. Більш того у своїй позовній
заяві позивач визнає факт порушення ним умов контракту,  оскільки заявляє,  що він прийняв рішення не сплачувати подальші
місячні внески і чекати на отримання автомобіля.
пояснив представник відповідача,
01.03.2006 року контракт №0500758 від 14.09.2005 року було розірвано
згідно з правом відповідача,  яке йому
надане згідно з положеннями статей 525,
611 та 615 Цивільного кодексу України,
та в порядку,  встановленому
"б"  ст.  19 контракту,
оскільки позивач не сплачував щомісячні чергові внески три місяці
поспіль. Відносно сплати позивачем у жовтні 2005 року чотирьох,  а у листопаді 2005 року двох внесків наперед
представник відповідача зазначив,  що у
такому випадку,  відповідно до умов реч.
14 контракту,  такі внески
зараховуються для покриття останніх внесків графіку внесків у зворотній
черговості. Т обто позивач зобов'язаний був сплатити внески і за грудень 2005
року,  і за січень та лютий 2006 року
відповідно до положення п. "а"
ст.  5 контракту. Оскільки клієнт
цього не зробив,  він згідно з умовами
контракту (п. "б"  ст.  5) вважається боржником,  тому не має права претендувати на виплату
належної йому у зв'язку з розірванням контракту суми з фонду дострокових
повернень (реч. 2 ч. 2  ст.  17 контракту),  тому з метою визначення порядку повернення
позивачу сплачених ним коштів у зв'язку з розірванням договору слід керуватись
положенням  ст.  17 контракту,
згідно з яким повернення члену системи його внесків здійснюється в
момент ліквідації групи (п. "б"
відшкодування позивачу збитків та моральної шкоди представник відповідача
зазначив,  що згідно з положеннями статей
22,  611 та 1166 Цивільного кодексу
України,  особа має право на
відшкодування збитків лише у випадку порушення її цивільних прав,  що виникають в силу закону чи за
договором.  Таке порушення має бути
наслідком протиправних дій особи,
яка,  на думку постраждалої
сторони,  їх спричинила. Згідно з
положенням ч.3 ст, 10 та  ст.  60 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог. Проте жодного належного доказу порушення відповідачем
своїх зобов'язань за контрактом чи своїх обов'язків за законом позивач не
надав,  тому заявлені вимоги є
необгрунтованими. Оскільки доказів порушення прав та законних інтересів
позивача з боку відповідача немає,
відсутні і правові підстави для стягнення з відповідача будь-яких
матеріальних збитків та моральної шкоди.
усе сказане,  представник відповідача
просив відмовити позивачу у задоволенні його позову повністю.
думки сторін,  дослідивши подані
сторонами письмові докази,  суд
вважає,  що заявлені позивачем вимоги не
підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом
встановлено,  що 14.09.2005 року між
ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Філдес Україна» компанії «Філдес
Ентерпрайзис ЛТД» був укладений контракт №0500758 (а.с.  9-16). За цим контрактом відповідач
зобов'язувався придбати та передати у власність позивачу на умовах,  визначених контрактом,  автомобіль,
а позивач зобов'язувався оплачувати вартість автомобіля згідно з
графіком,  встановленим ідентифікатором
контракту,  за роздрібною ціною,  яка встановлюється щомісяця виробником або
імпортером автомобіля,  а також
виконувати інші обов'язки,  що випливають
з укладеного між сторонами контракту зокрема: сплатити вступний внесок,  який визначається у відсотках від вартості
автомобіля та вносити щомісяця з 1 по 10 число внески,  які складаються з чистого внеску і
адміністративних витрат,  розмір яких
визначається у відсотковому співвідношенні до базової вартості автомобіля на
останній день попереднього місяця (статті 1-5 контракту).
контракту,  укладений між позивачем та
відповідачем,  не передбачений чинним
цивільним законодавством України,  однак
згідно зі  ст.  6 Цивільного кодексу України сторони мають
право укласти договір,  який не
передбачений актами цивільного законодавства,
але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Загальні
вимоги,  додержання яких є необхідним для
чинності правочину,  встановлені у  ст.
зокрема наступні: зміст правочину не може суперечити актам цивільного
законодавства,  а також моральним засадам
суспільства; особи,  які його вчиняють
повинні мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; дотримана
форма,  встановлена законом,  а також правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,  що
обумовлені ним.  Позивач всупереч
положенню  ст.  60 Цивільного процесуального кодексу України
не довів,  що при здійсненні спірного
правочину відповідачем були порушені вимоги,
які є обов'язковими для чинності такого правочину.
вважає,  що контракт укладений таким
чином,  що його не можливо вважати
юридично грамотним,  що його зміст не
відповідає вимогам чинного законодавства України. З цим твердженням неможливо
погодитись,  оскільки контракт містить
усі істотні умови функціонування системи «Car Credit»:
порядок отримання автомобіля ( ст.
ст.  6 - 10),  у т.ч. граничні (кінцеві) строки його
отримання ( ст.   ст.  З,
21),  порядок визначення його
вартості ( ст.   ст.  4,
5),  порядок здійснення
розрахунків ( ст.   ст.  5,
13,  14),  умови дострокового припинення (розірвання)
контракту ( ст.  17 та доповнення до
неї),  відповідальність сторін ( ст.   ст.
19,  25) та ін. Позивач був
ознайомлений з умовами,  на яких йому
було запропоновано укласти контракт,  і
погодився з ними,  про що свідчить
вчинений ним підпис на кожному аркуші контракту . Умови контракту регулюють
правовідносини сторін достатньо повно та відповідно до вимог чинного
законодавства України. Окрім того,
доповненням до  ст.  17 контракту передбачено право позивача
розірвати контракт протягом 7 календарних днів з моменту його укладення з
повним відшкодуванням усіх здійснених позивачем на користь відповідача
платежів. Суд вважає,  що зазначеного в
доповненні до  ст.  17 контракту строку цілком достатньо для
детального ознайомлення з усіма істотними умовами,  звернення по юридичну допомогу для тлумачення
незрозумілих положень та здійснення свого волевиявлення,  спрямованого на розірвання контракту у
випадку не згоди з будь-яким з його положень.
1 загальних умов контракту його предметом є участь особи,  яка його уклала,  у системі що називається «Car Credit»,
з метою придбання автомобіля,  вказаного в ідентифікаторі контракту в якості
базової моделі. Жодне положення контракту не передбачає обов'язку відповідача
надати позивачу кредит на придбання автомобіля; відсутні у тексті контракту і
умови,  відповідно до яких у відповідача
виникає обов'язок надати позивачу автомобіля протягом 3 місяців з моменту
укладення такого контракту.
умовами  ст.  2 контракту,
особа вступає в систему «Car
Credit»,  тобто вступає у цивільно-правові відносини після
виконання наступних дій: ознайомлення та підписання загальних умов
контракту,  заповнення ідентифікатора і
підписання заяви про стан здоров'я,
одночасної сплати на поточний рахунок ДП «Філдес Україна» вступного
внеску. Здійснивши усі вищезазначені дії,
позивач вступив у систему «Car Credit»,  відтак він прийняв на себе цивільно-правові
зобов'язання,  які згідно зі  ст.
мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору,  вимог Цивільного кодексу,  інших актів цивільного законодавства.
чином,  суд доходить висновку,  що контракт №0500758,  укладений між сторонами 14.09.2005 року,  з самого початку був спрямований на настання
правових наслідків: для позивача- здійснювати щомісячні внески та отримати
автомобіль,  для відповідача-придбати
автомобіль для позивача та передати його в разі настання обставин,  передбачених умовами контракту. Правові
наслідки в контракті сторони пов'язали у тому числі і з настанням певної
обставини,  як то передбачено статтею 212
Цивільного кодексу України,  а саме в
разі перемоги в асигнаційному акті в групі клієнтів. Правочин сторонами вчинено
в письмовій формі: текст контракту особисто підписаний позивачем та повноважною
особою відповідача та скріплений його печаткою,
тому контракт відповідає вимогам чинного законодавства України та не є
такими,  що порушує права позивача.
заяви позивача про його право на отримання свого внеску не в момент ліквідації
групи,  а з фонду дострокового
повернення,  як це передбачено ч. 2  ст.  17
контракту,  суд встановив,  що за укладеним між сторонами контрактом
умовою такого дострокового повернення є відсутність заборгованості перед ДП
«Філдес Україна» та написання відповідної заяви. Доказів надіслання чи вручення
такої заяви відповідачу позивач не надав. Натомість суд
встановив,  що існує заборгованість
позивача перед відповідачем за трьома щомісячними черговими внесками: за
грудень 2005 року та січень-лютий 2006 року. Відповідно до умов пп. «а» та «б»
ст.  5 контракту член системи
зобов'язується вносити щомісячні чергові внески,  що випливають з контракту. Внески повинні
сплачуватися з 1 по 10 число кожного місяця або до наступного числа,  у випадку якщо десяте число є неробочим
днем.  На порушення цієї умови позивачем
не були внесені щомісячні чергові внеску у грудні 2005 року та у січні-лютому
2006 року,  що є неналежним виконанням
позивачем свого зобов'язання за контрактом.
Чотири внески,  сплачені позивачем
у жовтні,  та два внески,  сплачені у листопаді 2005 року,  відповідно до положення  ст.  14
контракту зараховуються лише для покриття останніх внесків графіку внесків у
зворотній черговості. Сама по собі сплата додаткових внесків не звільняє члена
системи від обов'язку здійснювати щомісячні чергові внески,  як те передбачено п. «а»  ст.  5
контракту. Тому відповідач був зобов'язаний здійснювати щомісячні внески
відповідно до умов контракту: і у грудні 2005 року,  і у січні та лютому 2006 року.
обставин суд доходить висновку,  що
позивач не має права на повернення сплачених ним внесків з фонду дострокового
повернення,  а має право на таке
повернення у загальному порядку- в момент ліквідації групи та у розмірі,  вирахуваному відповідно до принципів,  визначених в
ст.  17 контракту,  а саме: член системи одержує суму сплачених
ним щомісячних внесків,  зменшену на
десять відсотків (10%) у порядку штрафу; при цьому розмір штрафу ніколи не буде
нижче вартості двох чистих внесків,
нарахованих на підставі ціни продукту,
що є дійсною в день повернення; поверненню не підлягають вступний
внесок,  адміністративні витрати та
зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін,  якщо інше не встановлено договором або
законом.  Статті 611 та 615 ЦК України
передбачають,  що у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від
зобов'язання,  якщо це встановлено
договором або законом,  або розірвання
договору. У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право
частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання,  якщо це встановлено договором або
законом.  Одностороння відмова від
зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення
зобов'язання. Так,  п. «б»  ст.  19
контракту надає право відповідачу розірвати контракт з позивачем у випадку
несплати останнім чергових внесків три місяці поспіль. Оскільки позивач порушив
зобов'язання та не сплачував чергові щомісячні внески більше трьох місяців
поспіль,  дії відповідача,  спрямовані на розірвання з 01.03.2006 року
укладеного між сторонами контракту,  є
законними та не суперечать чинному законодавству України.
зі статтями 1166 та 1167 ЦК України відшкодуванню підлягає майнова і моральна
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю.

Відповідно
до ч.3  ст.  10 та ч.3
ст.  60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених Цивільним процесуальним Кодексом
України.

Згідно
зі  ст.
60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини,  які мають значення
для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір.

Таким
чином,  позивач не надав належних доказів
порушення відповідачем вимог чинного законодавства України та умов укладеного з
відповідачем контракту. Так само суд не вбачає підстав для звільнення позивача
від доказування в порядку  ст.  61 ЦПК України.

Отже,  жодних порушень чинного законодавства України
відповідачем суд з наданих позивачем доказів не вбачає. Відтак не підлягають
задоволенню вимоги позивача щодо стягнення на його користь матеріальних
збитків. Так само не підлягають задоволенню і заявлені позивачем вимоги щодо
стягнення на його користь з відповідача 5.000, 00 грн. моральної шкоди,  оскільки у судовому засіданні не була
доведена неправомірність дій ДП «Філдес Україна» та порушення ним норм чинного
законодавства України,  а відповідно
встановлено відсутність правових підстав для відшкодування як
матеріальної,  так і моральної шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  6,  13,
203,  212,  526,
611,  615,  651,
1166 та 1167 ЦК України,   ст.
ст.  3,  11,
60,  81,  88, 212,
215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Дочірнього
підприємства «Філдес Україна» про захист прав споживачів відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційний суд Харківської області через
Комінтернівський районний суд міста Харкова шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.