Справа 22-ц-3989/2007
Головуючий 1-ї ін ст.  - Гаврилюк
відшкодування шкоди                                   Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого:
судді -       Солодкова А.А.

суддів колегії -     Малійської С. М. ,   Кругової
С. С. ,

при секретарі -    Каплоух Н.Б.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Харкові справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1
представника військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України на
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 05 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного
Управління Внутрішніх військ МВС України,
військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України,   Державного казначейства України,   третя особа: ОСОБА_2,   про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,   -

встановила:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом 30.03.2005
року,   в якому просив стягнути з
відповідачів відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування
позовних вимог пояснив,   що він проходив
військову службу у військовій частині 3005 Внутрішніх Військ МВС України. Під
час проходження учбових занять з стрільби 05.04.2004 року о 18-15 годині третя
особа ОСОБА_2,   який наказом командира
військової частини 3005 був призначений начальником пункту бойового
забезпечення стрільб,   через недбале
поводження зі зброєю заподіяв позивачеві вогнепальне поранення в живіт,   тобто тяжкі тілесні ушкодження. Позивачеві
встановлено II групу інвалідності. Вироком військового суду Харківського
гарнізону від 17.02.2005 року ОСОБА_2.
засуджено за ч.1  ст.  414 КК України. Просить стягнути з
відповідачів завдану матеріальну шкоду в сумі 44829 грн.,   оскільки під час знаходження на лікування
ним витрачались гроші на ліки,
необхідний догляд за ним,
харчування та додаткове харчування та інше. Також просить стягнути з
відповідачів 1 000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Представник
відповідача військової частини 3005 позов не визнав і пояснив,   що вина військової частини у заподіянні
шкоди відсутня,   оскільки згідно вироку
Військового суду Харківського гарнізону від 17.02.2005 року винним у скоєнні
злочину,   внаслідок якого ОСОБА_1  було завдано шкоду,   визнано лише безпосередньо ОСОБА_2.,   що в свою чергу покладає на нього
обов'язок по відшкодуванню шкоди позивачеві.

Представник
відповідача Головного управління Внутрішніх Військ МВС України проти
задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди заперечував через його
необґрунтованість,   в частині
відшкодування матеріальної шкоди позов визнав частково на суму 11948,  55 грн.

Представник
відповідача Державного казначейства України проти задоволення позову
заперечував,   посилаючись на відсутність
"їхньої вини у заподіянні шкоди позивачеві та відсутність підстав щодо
відшкодування шкоди за рахунок держави.

Третя
особа ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечував,   посилаючись на те,   що під час хвороби позивача він та його мати
добровільно передали кошти для лікування ОСОБА_1 ,   що підтверджується розписками,   наданими ОСОБА_3

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Харкова від
05 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково.

Стягнуто
з військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України на користь ОСОБА_1  матеріальну шкоду в сумі 11948,  55 грн.

Стягнуто
з військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України на користь ОСОБА_1  моральну шкоду в розмірі 181440 грн.

2

Стягнуто
з військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України на користь держави
судових збір в сумі 119,  48 грн.

Стягнуто
з військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України на користь держави
витрати з інформаційно-технічного забезпечення в сумі 30 грн.

В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

В
поданій до суду апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду змінити,
стягнути солідарно з Державного казначейства України,   Головного Управління Внутрішніх військ МВС
України,   військової частини 3005
Внутрішніх військ МВС України суму завданої матеріальної шкоди в розмірі
41979,  61 грн. В частині стягнення
моральної шкоди рішення залишити без змін.

Представник
відповідача військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України в поданій до
суду апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та постановити
нове,   яким відмовити в задоволенні
позову ОСОБА_1  в повному обсязі.

Апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню,
а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1  суд першої
інстанції виходив із того,   що
відповідно до  ст.  1172 ЦК України юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду,   завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків,   тому відшкодування шкоди повинно бути
стягнуте з відповідача військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС України.

Проте погодитись
із таким висновком суду не можна.

Так
ч.1  ст.
1195 ЦК України визначено,   що
фізична або юридична особа,   яка завдала
шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі,   зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід),   втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності,   а також відшкодувати додаткові витрати,   викликані необхідністю посиленого
харчування,   санаторно-курортного
лікування,   придбання ліків,   протезування,   стороннього догляду тощо.

Вироком
військового суду Харківського гарнізону від 17.02.2005 року ОСОБА_2. засуджено за
ч. 1  ст.
414 КК України. Вказаним вироком встановлено,   що тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_1  завдані внаслідок злочину,   скоєного ОСОБА_2

Крім
того,   на підставі Постанови Кабінету
Міністрів України від 19.08.1992 року №488 „Про умови державного обов'язкового
особистого страхування військовослужбовців і військовозобов'язаних,   призваних на збори,   і порядок виплат їм та членам їх сімей
страхових сум" Національна акціонерна страхова компанія „ОРАНТА"
проводить державне обов'язкове особисте страхування.

Судова
колегія приходить до висновку про необхідність притягнення до участі у справі в
якості співвідповідачів ОСОБА_2 та HACK
„ОРАНТА".

Таким
чином,   суд першої інстанції вирішив
питання про права і обов'язки осіб,   які
не були притягнути до участі в справі,
що відповідно до вимог п.4 ч.1
ст.  311 ЦПК України є безумовною
підставою для скасування рішення і направлення справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  303,   304,
п. 5 ч.1  ст.  307,
п.4 ч.1  ст.  311,
п. 2 ч.1  ст.  314,
ст.  ст.  315,
317,   319 ЦПК України,   судова колегія,   -

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 та представника військової частини 3005 Внутрішніх військ МВС
України задовольнити частково.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Харкова від
05 червня 2007 року скасувати,   справу
направити до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала
суду апеляційній інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня її проголошення.