Справа №2-748
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2007
року

Ямпільський
районний суд Вінницької області

в складі
головуючого      БОДНАРУКА М. Ф.

при
секретарі          ГРОМ Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

справу   за
позовом   ОСОБА_1до   ОСОБА_2про відшкодування індексу інфляції та
відсотків за користування коштами,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування індексу інфляції та відсотків
за користування коштами,  зазначив,  що відповідно до умов договору позики від
14.02.2001 року відповідачка позичила у нього 38553 гривні,  які зобов'язалася повернути в строк до
14.02.2002 року,  однак,  до даного часу кошти не повернула,  хоча 20.02.2002 року було відкрито виконавче
провадження про примусове виконання нотаріального напису,  виданого 14.02.2002 року Ямпільською
державною нотаріальною конторою про звернення стягнення на житловий
будинок,  що був предметом застави за вказаним
договором позики. Позивач посилається на те,
що протягом усього часу відповідачка із ним не розрахувалася і йому
завдано внаслідок інфляції збитки у розмірі 14269 гривень 26 копійок,  а також позивач вважає,  що внаслідок порушення умов виконання грошового
зобов'язання відповідачка повинна йому сплатити 3 % річних у розмірі 5218
гривень 92 копійки,  як відповідальність
за порушення умов виконання грошового зобов'язання. Крім того,  позивач вважає,  що відповідачка повинна йому сплатити
відсотки за користування його коштами за період із 01.01.2004 року по день постановления рішення суду
,  розмір яких на ден*ь подання позову в
суд становить 6768 гривень 42 копійки. Позивач просить суд стягнути із
відповідачки на його користь відшкодування індексу інфляції в сумі 14269
гривень 26 копійок,  З % річних в сумі
5218 гривень 92 копійки,  відсотки за
користування його коштами в сумі 6768 гривень 42 копійки,  а всього 26 256 гривень 60 копійок та судові
витрати по справі.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала,  заперечувала
його тим,  що для того,  щоб не платити податки,  був оформлений договір позики,  згідно з яким вона позичила у позивача 38553
гривні,  яку повинна була повернути до 14
лютого 2002 року,  на вимогу позивача у
той же день 14 лютого 2001 року був укладений договір застави житлового
будинку. В останній день виконання зобов'язання позивач звернувся до нотаріуса
і отримав нотаріальний напис про звернення стягнення на житловий будинок,  що був предметом застави. 20 лютого 2002 року
було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого
напису,  виданого Ямпільською державною
нотаріальною конторою. Відповідачка посилається на те,  що оскільки строк виконання зобов'язання стік
14 лютого 2002 року і в цей же день позивач звернув стягнення на предмет
застави,  тому він не має права вимагати
стягнення встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних з
простроченої суми,  так як такої не було.
Крім того,  відповідачка також вказує на
те,  що позивач не має права вимагати на
підставі  ст.  1048 ЦК
України (2003 року)процентів від суми позики,  оскільки норми чинного законодавства не мають
зворотної дії в часі і не повинні застосовуватися при вирішення даного спору.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши надані
документи,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають до часткового
задоволення.

Із
договору позики від 14 лютого 2001 року,
укладеного між сторонами в простій письмовій формі,  в м.
Ямпіль Вінницької області,
встановлено,  що відповідачка
ОСОБА_2 позичила у позивача ОСОБА_1 38553 гривень,  які зобов'язалася повернути до 14 лютого 2002
року.

Із договору
застави житлового будинку від   14 лютого
2001   року,   укладеному
між

сторонами в письмові формі
та нотаріально посвідченому державним нотаріусом Ямпільської державної
нотаріальної контори,  в м.  Ямпіль Вінницької області,  встановлено,
що на виконання умов договору позики цим договором забезпечується
виконання відповідачкою ОСОБА_23обов'язання повернути борг позивачу ОСОБА_1 до
14 лютого 2002 року,  предметом застави є
житловий будинок із надвірними спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1

Із
виконавчого напису нотаріуса Ямпільської державної нотаріальної контори від 15
лютого 2002 року,  Постанови про
відкриття виконавчого провадження від 20 лютого 2002 року,  Акту опису і арешту майна від 25.04.2002 року
встановлено,  що на підставі виконавчого
напису нотаріуса звернуто стягнення на предмет застави за договором від
14.02.2001 року - житловий АДРЕСА_1

Таким
чином,  суд вважає встановленим,  що між сторонами дійсно був укладений договір
позики на суму 38553 гривні,  які
відповідачка зобов'язалась повернути до 14 лютого 2002 року,  але взяті на себе зобов'язання не
виконала,  тому відповідно  ст. 214 ЦК
УРСР 1963 року чинного на час виникнення спірних правовідносин повинна сплати
позивачу 3% річних за прос рочку виконання зобов'язання,  що становить 5 218.92 гривні
/(38533:100*3:365)* 1647/.

При
вирішенні питання про стягнення індексу інфляції,  суд вчаровує ту обставину,  що відповідачка розраховувала погасити борг в
разі відсутності коштів житловим будинком,
але використати таку можливість вона не могла,  оскільки 25 квітня 2002 року на даний будинок
було накладено арешт,  тому продати даний
будинок вона не мало можливості,  а тому
і не мала можливості розрахуватись по взятих на себе зобов'язаннях.

Крім
цього,  відповідачка зверталась до суду
за захистом своїх прав,  оскільки
вважала,  що договір позики та застави
був складений не вірно,  а тому ухвалою
Ямпільського районного суду від 07 травня 2002 року було призупинено виконавче
провадження.

Рішення
Могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 16 січня 2003 року.
Ухвали апеляційного суду Вінницької області від 08 квітня 2003 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору позики та застави недійсним
відмовлено. Відповідно  ст. 317 ЦПК
України 1963 року чинного на час розгляду справи - рішення або ухвали за
апеляційною скаргою,  апеляційним
поданням прокурора,  постановлені судом
апеляційної інстанції,  набирають чинності
після їх ухвалення.

Із цього
можна зробити висновок,  що позивач чи
виконавча служба,  а не
відповідачка,  повинні були звернутись до
суду про скасування ухвали Ямпільського райсуду від 07 травня 2002 року про
призупинення виконавчого провадження,  і
таким чином далі проводити виконання про стягнення із відповідачки коштів. Тобто
суд вважає,  що призупинення виконавчого
провадження продовжувалось із вини позивача та виконавчої служби,  а не з вини відповідачки протягом трьох років
п'яти днів,  хоча повинно було би
продовжуватись не більше одного року.

В
зв'язку із об'єктивними та суб'єктивними причинами відповідачка не виконала
взяті на себе зобов'язання,  а тому суд
вважає,  що вона не повинна сплачувати
позивачу Індекс інфляції,  а тому суд
вважає необхідним відмовити йому в даній частині позову.

Крім
цього,  вирішуючи питання про стягнення
відсотків за користування коштами позивача в сумі 6 768, 42 гривні,  які позивач просить стягнути відповідно  ст.
1048 ЦК України
2003 року,  суд вважає,  що вони до задоволення не підлягають,  оскільки на час заключения договору позика
дана норма не діяла,  а відповідно  ст.  5 ЦК України 2003
року - акти цивільного законодавства регулюють відносини,  які виникли з дня набрання ними чинності і
акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі.

Оскільки
позовні вимоги позивача задоволенні частково,
він має право на відшкодування понесених ним витрат по оплаті судового
збору в сумі 52 гривні 19 копійок та сплаті витрат на ІТЗ в сумі 30 гривень.
Оскільки при розгляді справи адвокати участі не приймали,  тому підстав для стягнення коштів за надання
юридичної допомоги позивачу не має,  а
тому суд їх стягнення не проводить.

Правовідносини
між сторонами врегульовані  ст. 214, 216 ЦК УРСР(1964 року) в ред. 1999 року,   ст.
5, 1048ЦК України 2003 року.

Керуючись  ст. 10, 11, 60, 212, 213.214, 2 І 5 ЦПК
України і на підставі  ст. 214, 216 ЦК
УРСР 1963 року,   ст. 5, 1048 ЦК України
2003 року,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити частково.

Стягнути
із ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 п'ять тисяч двісті вісімнадцять гривень 92 копійки
відсотків за користування коштами,  52
гривні 19 копійок судового збору та 30 гривень по оплаті витрат на ІТЗ,  а всього 5 301 гривню 11 копійок.

В іншій частині
позову - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з
наступного дня після його проголошення,
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення через Ямпільський
районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.