Справа № 2-306/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24.09. 2007 року

Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді:                                                    Третяка
О.Г.

при секретарі:                                                           Ямновій
Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт.  Білокуракине цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по
заробітній платі та видачу трудової книжки,
-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі та видачу трудової
книжки. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона працювала у відповідача
у якості ІНФОРМАЦІЯ_2 з ІНФОРМАЦІЯ_3 року на підставі укладеного трудового
договору. ІНФОРМАЦІЯ_4 року позивачка направила на адресу відповідача заяву про
звільнення за власним бажанням у зв"язку з невиконанням відповідачем
законодавства про працю ( ч.3  ст.  38 КЗпП України)- не сплачував належну
заробітну плату. Однак відповідач не бажає звільняти позивачку, не видає
належно оформлену трудову книжку, не виплатив позивачці заборгованість по
заробітній платі у сумі ІНФОРМАЦІЯ_5.

В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні
вимоги. У зв"язку з тим, що позивачка була звільнена ІНФОРМАЦІЯ_6 року на
підставі  ст.  36 п.1 КЗпП України , позивачка просить
стягнути заборгованість по заробітній платі на момент розірвання трудового
договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року , яка складає ІНФОРМАЦІЯ_7 і відмовилась
від усіх інших вимог. ОСОБА_1 пояснила, що відповідач заробітню плату не
виплачував, відомості про отримання заробітної плати в ОСОБА_2 не ведуться.
Позивачка просить допустити рішення до негайного виконання на підставі ч.2  ст.
367 ЦПК України.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і пояснив
суду, що ОСОБА_1 отримувала заробітну плату в повному обсязі,  але надати будь-які докази про це він не
може, бо повністю довіряв позивачці, а тому ніяких документів складено не було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3  пояснив , що він працював разом з позивачкою
в ІНФОРМАЦІЯ_8. Відомості про отримання заробітної плати в ОСОБА_2 не ведуться.
Чи отримувала ОСОБА_1

ОСОБА_1 заробітну плату він не знає. ОСОБА_1 безпосередньо мала доступ до каси ІНФОРМАЦІЯ_8
як працювала ІНФОРМАЦІЯ_2.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив , що він працював разом з позивачкою в ІНФОРМАЦІЯ_8. Відомості про отримання заробітної плати в
ОСОБА_2 не ведуться. Чи отримувала ОСОБА_1 заробітну плату він не знає. ОСОБА_1
безпосередньо мала доступ до каси ІНФОРМАЦІЯ_8, так як працювала ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_1 повідомляла йому, що підставою її звільнення є те, що відповідач не
сплачує заробітну плату. Свідок пояснив, що він розірвав трудові відносини
через те, що відповідач не сплачував йому заробітну плату в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 ,  дослідивши докази по справі
кожний окремо і в їх сукупності,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата
виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені
колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,
що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

На підставі  ст. 116 КЗпП України при
звільненні працівників виплата всіх сум,
що належать йому від підприємства,
провадиться в день звільнення,
чого не було зроблено відносно позивача. Згідно записів в трудовій
книжці позивачки та трудового договору НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року укладеного
між сторонами,  позивачка знаходилася у
трудових відносинах з відповідачем з

ІНФОРМАЦІЯ_3року по ІНФОРМАЦІЯ_6 року .Трудові відносини між сторонами при
- припинено на підставі  ст. 36 п.1 КЗпП
України .Заборгованість відповідача перед позивачем складає за весь час роботи
складає ІНФОРМАЦІЯ_7.3 урахуванням податків та обов"язкових платежів із
заробітної

плати. Відповідачем не надано суду жодного доказу про отримання позивачкою
заробітної плати. Згідно ч. 2  ст.  59 ЦПК України обставини справи,  які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування. Згідно ч. 1 та ч.4  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу свої х вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування
не може грунтуватися на припущеннях.

Частиною     другою
ст. 367     ЦПК     України
передбачено, що суд, ухвалюючи рішення , може допустити негайне його
виконання у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів,
визначених пунктами 1, 2 ( присудження працівникові виплати заробітної плати) і
3 частини першої цієї статті.

Також з відповідача підлягає стягненню держмито на
користь держави у розмірі 51грн. на підставі ч.3  ст. 88 ЦПК України,  яка передбачає,  що якщо позивача,  на користь якого ухвалено рішення,  звільнено від сплати судового збору,  він стягується з відповідача в доход держави
пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог,  а також витрати на інформаційно -

технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. на
підставі ч.3  ст.  81

ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст. 115, 116 КЗпП України,   ст.
ст.  10, 11,  59, 60, 61, 81, 88, 209, 212-215, 367ч.2 ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 --задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (зареєстрованого за
адресою : АДРЕСА_1
НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у
сумі ІНФОРМАЦІЯ_7.

Рішення   допустити до негайного виконання.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 судовий збір на користь
держави у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30 грн. на користь ТУ ДСА в Луганській області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.