Справа №2-671
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007
року Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі
головуючого судді     ЛЮБИНЕЦЬКІЙ
-ОНІЛОВІЙ А.Г.

при
секретарі                      ЛОЗІНСЬКІЙ
Т.О.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу
за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу,  зазначила,
що відповідач відповідно до розписки позичив у неї 2750 гривень,  які повинен був повернути до 15 травня 2007
року,  розписка була написала власноручно
відповідачем 27 квітня 2007 року. Після вказаного в розписці терміну повернення
грошей,  вона неодноразово зверталась до
відповідача з проханням повернути борг,
на що відповідач спочатку обіцяв повернути гроші,  а потім почав уникати зустрічі з нею і
перестав відповідати на її дзвінки. Тому вона змушена звернутись до суду і
просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь 2750
гривень боргу за договором позики.

Відповідач
ОСОБА_2позовні вимоги визнав,  надав суду
письмову заяву,  в якій просить справу
розглянути у його відсутність,  не
заперечує проти задоволення позову.

Судом
встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із
досліджених судом письмових доказів встановлено,  що 27 квітня 2007 року між позивачкою та
відповідачем було укладено у простій письмовій формі договір позики,  згідно якого відповідач позичив у позивачки
2750 гривень і зобов»язався повернути ці гроші в термін до 15.05.2007 року. Як
слідує із доводів позивачки,  що не їх не
заперечує відповідач,  гроші за договором
позики до цього часу не повернуто.

Відповідно
до  ст. 1046 ЦК України,  за договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальнику) грошові
кошти,  а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошей.

З
урахуванням наведеного та враховуючи,  що
обставини справи визнані сторонами і в порядку
ст. 61 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню,  суд приходить до висновку про обгрунтованість
позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Оскільки
позовні вимоги задоволено у повному обсязі,
судові витрати,  понесені
позивачкою і документально підтверджені,
за правилами  ст. 88 ч.1 ЦПК
України підлягають стягненню із відповідача на користь позивачки. А тому суд
має підстави стягнути із відповідача на користь позивачки судові витрати у сумі
81 гривня.

Спірні
правовідносини,  що виникли між
сторонами,  врегульовані  ст.
ст.  1046, 1047,  1049 ЦК
України.

Керуючись  ст.
ст. Ю,  11,  60,
61,  88,  212,
213,  214,  215 ЦПК України і на підставі  ст.
ст.  1046,  1047,
1049 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1борг за договором позики в сумі 2750 гривень,  а також 81 гривню судових витрат,  а всього 2831 (дві тисячі вісімсот тридцять
одну) гривню.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протязі десяти днів
з наступного дня після його проголошення,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження через Ямпільський районний
суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.