Справа
№ 2-371/07
РІШЕННЯ

Іменем України

25
вересня   2007 р.                     Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі:
головуючого судді Кологривої Т.М.  з
участю секретаря Сердюк Т.Г. позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Резніченко В.І.,
Щербакова Ю.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Арбузинка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Арбузинського
«Райагробуд» про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У липні
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Арбузинського
«Райагробуду» про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
,  мотивуючи свої вимоги тим,  що вона з 28 квітня 1992 р. знаходилася з
відповідачем у трудових відносинах,
наказом від 11 червня 2007 року вона була звільнена з роботи на підставі
п.3  ст.
40 КЗпП України . Звільнення вона вважає незаконним,  оскільки тільки у день звільнення її ознайомили
з трьома наказами про накладення дисциплінарних стягнень : наказом № 3 від
3.04.2007 р. про накладення дисциплінарного стягнення у виді суворої догани за
те,  що вона не повідомила міліцію та
керівництво про крадіжку; наказом № 5 від 7.06.2007 р. про накладення
дисциплінарного стягнення у виді догани за порушення п.п. 1.3,  1.4 посадової інструкції,  наказом № 6 від 8.06.2007 р. про накладення
дисциплінарного стягнення у виді суворої догани у зв»язку з відсутністю на
роботі у робочий час.  Дані накази вона
теж вважає незаконними. Незаконним звільненням їй завдано моральну шкоду,  яка виразилася у моральних стражданнях і яка
нею оцінюється у 2000 грн. Крім того,
вона знаходилася на лікуванні у невролога з 19 червня по 27 червня 2007
р. Тому вона прохає визнати незаконними всі вищезазначені накази,  поновити її на роботі на попередній посаді
,  стягнути середню заробітну плату за
час вимушеного прогулу у розмірі 420 грн. та допустити негайне виконання
рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за
один місяць.

У
судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і пояснила,  що вона працювала,  під час перебування на лікарняному,  2.04.2007 р. і вночі почула гавкіт собак і
чиїсь крики на території підприємства,
яка не освітлюється та заросла бур»янами. Вона подзвонила на сусідні
підприємства,  але в міліцію не дзвонила
та не повідомила про це напарницю та начальника. Через тиждень її ознайомили з
наказом та відібрали пояснення. 7.04.2007 р. їй оголосили догану за те,  що вона не розписувалася у відповідному
журналі про передачу змін. Про ознайомлення з цим наказом вона не підписувалася
та пояснень у неї до видачі наказу не відбиралось. 8.06.2007 р. вона була
відсутня на території бази деякий час,
бо пішла по питну воду до іншої організації,  що знаходиться поруч. У той же день її усно
повідомили,  що по відношенню до неї
винесена догана,  але наказ про ознайомлення
їй не надали,  у наказі вона не
підписувалася,  пояснення до видачі
наказу у неї не відбиралося. Накази №№ 5, 6 вона отримала тільки 11 червня 2007
р. Про оскарження першого стягнення вона раніше не зверталася до суду,  бо не знала,
що їй потрібно звертатися до суду.

Представник
позивача підтримала вимоги позивача та пояснила,  що до винесення наказу № 3 не проводилася
службова перевірка по підприємству,  в
наказі відсутня дата,  коли була
здійснена крадіжка. У посадовій інструкції позивача відсутні пункти,  тому незрозуміло за яке порушення накладено
стягнення по наказу № 5 ,  запис про
те,  що

ОСОБА_1 від підпису
наказу відмовилася написаний до підпису голови «Райагробуду»,  що викликає сумніви про порядок його
написання. У наказі №6 відсутній запис за яке саме порушення трудової
дисципліни на позивача накладено стягнення та дата,  коли саме вчинено порушення. Звільнення є
незаконним,  так як незаконні накази про
накладення дисциплінарних стягнень.

Представник
відповідача Резніченко В.І.,  Щербаков Ю.М.  позовні вимоги не визнали,  пояснили,
що відповідач проявила себе як недобросовісний працівник. З наказом №3
вона була ознайомлена зразу та написала пояснення. Вона повинна була згідно
посадової інструкції при виявлені крадіжки повідомити міліцію та керівника.
Дійсно частина території підприємства не освітлюється. Ніхто від імені
відповідача до органів міліції з заявою про крадіжку не звертався,  бо викрадене майно не числиться в
бухгалтерії. Позивач пропустила строк звернення до суду для оскарження наказу
від 3.04.2007 р. Позивачем дійсно були порушені вимоги посадової інструкції
щодо заповнення журналів обліку передачі змін та допущено порушення робочого
часу,  яке виразилося у відсутності на
робочому місці 50 хвилин. Підставою для звільнення позивача з роботи наказом
від 11.06.07 були раніше видані накази" про дисциплінарні стягнення.

Вислухавши
сторони,  представників сторін,  свідків,
вивчивши матеріали справи,  суд
приходить до наступного.

ОСОБА_1
з 28 квітня 1992 р. знаходилася з відповідачем у трудових відносинах,  наказом від 11 червня 2007 року вона була
звільнена з роботи на підставі п.3  ст.  40 КЗпП України .

Звільненню
передували накладення трьох дисциплінарних стягнень.

Так,  наказом № 3 від 3.04.2007 р. на позивача було
накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани,  за те,
що вона не повідомила міліцію та керівництво про крадіжку,  яка сталася на підприємстві. При накладені
даного стягнення від позивача було витребувано письмове пояснення. У судовому
засіданні знайшло підтвердження дій позивача,
яка всупереч вимогам посадової інструкції не повідомила керівництво про
присутність на території бази сторонніх осіб. Дане стягнення за своїм видом не
відповідає вимогам  ст.  147 КЗпП України,  яка передбачає два види стягнення: догана та
звільнення. Але враховуючи,  що позивач
оскаржила дане стягнення з пропуском тримісячного строку,  встановленого
ст.  233 КЗпП України і не ставить
питання про його поновлення,  а суд не
вбачає поважних причин його пропуску,  у
задоволенні даної вимоги має бути відмовлено.

Наказом
№ 5 від 7.06.2007 р. на позивача було накладено дисциплінарного стягнення у
виді догани за порушення пп. 1.3,  1.4
посадової інструкції,  а саме: за
відсутність записів у журналі про прийняття та передачу зміни змінному
охоронцю. В матеріалах справи є акт від 8.06.2007р.,  відповідно до якого ОСОБА_3 8.06.2007 р.
прочитала наказ від 7.06.2007 р.
в присутності працівників відповідача,
але від підпису його відмовилася. Згідно акту від 8.06.2007 р. та
пояснення свідка ОСОБА_4 ОСОБА_3 8.06.2007 р. відмовилася дати пояснення щодо
порушення ведення робочої документації. Оскільки ОСОБА_1 було запропоновано
написати пояснення 8.06.2007р.,  а
рішення про накладення на неї дисциплінарного стягнення було прийнято 7.06.2007
р. ,  суд вважає,  що діями відповідача порушено вимоги  ст.
149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень,  відповідно до якої до застосування
дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника трудової
дисципліни письмові пояснення,  тому дане
рішення не відповідає вимогам закону.

Наказом
№ 6 від 8.06.2007 р. на позивача було накладено дисциплінарне стягнення у виді
суворої догани у зв»язку з відсутністю на роботі у робочий час з 21г. до 22
г.30 хв. Перед накладенням дисциплінарного стягнення у позивача було відібрано
пояснення . З урахуванням того,  що з змісту
наказу не зрозуміло у який же день позивач була відсутня на роботі,  що є підставою для винесення такого
наказу,  а також того,  що дане стягнення

за своїм
видом не відповідає
вимогам  ст.  147 КЗпП України,  яка передбачає два види стягнення: догана та
звільнення,  дане стягнення не може вважатися
законним.

Наказом
№ 2 від 11.06.2007 р. позивач звільнена з роботи на підставі п.3  ст.  40
КЗпП України. Підставою для звільнення слугували допущені у 2007 р. позивачем
три порушення трудової дисципліни,  за
які вже були накладені дисциплінарні стягнення. Оскільки при звільненні від
позивача не було витребувано письмове пояснення до винесення наказу,  новий проступок позивач не здійснила,  а за попередні порушення на неї вже були
накладені дисциплінарні стягнення,  то з
урахуванням вимог ч.2  ст.  149 КЗпП України,  відповідно до якої за кожне порушення
трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне
стягнення,  суд вважає,  що даний наказ не відповідає вимогам закону.

За таких
обставин,  а саме відсутності
підстав,  передбачених п.3 ч.1  ст.  40
КЗпП України для звільнення,  вимоги
позивача щодо поновлення на роботі є обгрунтованими,  у зв»язку з чим згідно  ст.
235 цього ж Кодексу останню слід поновити на попередній посаді зі
стягненням на її користь втраченого заробітку за період з 12 червня по 25
вересня 2007 року,  обчислюваного
відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100
,  відповідно до якої обчислення середнього
заробітку проводиться з розміру заробітної плати за два повних календарних місяці
перед звільненням і для позивача буде складати буде складати 1090 грн. 25 к. (
402.83 + 420 = 822.83 : 2 = 411.42 х 2 міс.
13 днів; 411.42: 20 (кількість робочих днів у вересні) = 20.57 х 13 =
267.41; 822.83 +267.41 = 1090.25 ).

Внаслідок
порушення трудових прав позивача,
завданих незаконних звільненням,
позивач має право на відшкодуванням завданої їй моральної шкоди,  яка у відповідності до  ст.
237-1 КЗпП України підлягає відшкодуванню відповідачем.  Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди,  суд вважає,
що 350 грн. буде достатньою сумою для такої компенсації.

Відповідно
до  ст.
367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення
суду в частині поновлення на роботі і стягнення заробітної плати за один
місяць.

Судові витрати
підлягають розподілу згідно  ст.  88 ЦПК України.

Керуючись ст .
ст . 10,  11, 209, 212, 212-215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Арбузинського «Райагрострою» про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди   задовольнити
частково.

Визнати
незаконними накази № 5 від 7.06.2007 p.,  № 6 від
8.06.2007 р. про накладення дисциплінарних стягнень на ОСОБА_1 Валентину
Олександрівну.

Поновити    ОСОБА_1   на
посаді                                                                    охоронника

Арбузинського
«Райагробуду».

Стягнути
з Арбузинського «Райагробуду» на користь ОСОБА_1 1090 (одну тисячу дев»яносто)
грн. 25 к. втраченого заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути
з Арбузинського «Райагробуду» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 300 (триста)
грн.

Стягнути
з Арбузинського «Райагробуду» на користь держави судовий збір у розмірі 59
(п»ятдесят дев»ять) грн. 50 к. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
у розмірі 30(тридцять) грн.

У
задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення
суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 і стягнення заробітної плати за
один місяць в сумі 411 грн. 42 к. допустити до негайного виконання.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через
Арбузинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України