Справа  2-602/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 року                            Ананьївський
районний суд Одеської області

у складі:
головуючого судді Скуртова М. І. при секретарі     Личман Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ананьєві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

Позивач
посилається на те,  що з відповідачем
перебуває в зареєстрованому шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Даний шлюб зареєстровано
Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області запис за
НОМЕР_1.

Від
указаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  та сина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,  які проживають з відповідачкою.

їх
сімейне життя не склалось у зв'язку з тим,
що мають різні характери та різні погляди на сім'ю та сімейні
стосунки,  із-за чого виникали
неодноразові сварки,  в сім'ї було
відсутнє взаєморозуміння,  з 2004 року
проживають окремо,  сімейних стосунків не
підтримують,  спільного господарства не
ведуть.

При
таких обставинах позивач приходить до висновку,
що збереження сім'ї у подальшому неможливе,  шлюб носить виключно формальний
характер,  відповідач не наполягає на
поновленні їх стосунків,  а тому просить
розірвати їх шлюб,  звільнити його від
сплати витрат пов'язаних з реєстрацією розірвання шлюбу.

У
попередньому судовому засіданні та при розгляді справи позивач повністю
підтримав свої позовні вимоги,  просить
розірвати шлюб з ОСОБА_2.

Відповідач,  ОСОБА_2 ,
в судове засідання черговий раз не з'явилася,  але надала заяву про розгляд справи у її
відсутність,  позовні вимоги визнає (а.с.
13).

Заслухавши
пояснення позивача,  взявши до уваги
заяву відповідача та вивчивши документи справи суд приходить до висновку,  що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
зі  ст.  ст.
110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя,  тоді суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя,  дійсні причини позову
про розірвання шлюбу,  бере до уваги
наявність малолітньої дитини,  дитини-інваліда
та інші обставини життя подружжя і постановлює рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

З
матеріалів справи видно,  що
позивач,  ОСОБА_1,  перебуває у
шлюбі з відповідачем по справі,
ОСОБА_2,  з ІНФОРМАЦІЯ_1
року,  зареєстрованого Долинською
сільською радою Ананьївського району Одеської області,  актовий запис НОМЕР_1,  що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.
5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,  що
підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 11, 12). Приймаючи
до уваги,  що збереження сім'ї
неможливе,  збереження шлюбу суперечить
інтересам кожного з них,  оскільки в
сім'ї було відсутнє взаєморозуміння,
створені умови,  в яких не можливе
нормальне існування сім'ї,  спільне
проживання,  постійно виникали
сварки,  близько трьох років проживають
окремо і сімейних стосунків не підтримують,
тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати при цьому всі витрати по
справі покласти на позивача,  посилаючись
на матеріальне становище сторін.

Керуючись   ст.
ст. 104, 105, 110, 112 СК України,
ст.  ст. 10, 11, 60, 209, 212-215
ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити повністю.

Зареєстрований
шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ІНФОРМАЦІЯ_4),  Долинською сільською радою Ананьївського
району Одеської області,  по актовому
запису від ІНФОРМАЦІЯ_1 року НОМЕР_1,
розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 державне мито в прибуток держави при отриманні свідоцтва про
розірвання шлюбу в розмірі 17 гривень,
звільнивши від сплати ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої

інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про

апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної

скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295

ЦПК України.