РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 БЕРЕЗНЯ 2007
РОКУ

Старокостянтинівський
районний суд у складі судді                             Юзюка
О.М.

при
секретарі                                                                                             Борикіній
Л.В.

з участю
адвоката                                                                                      ОСОБА_1.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про
стягнення 13480.12 грн. матеріальної і 10000 грн. моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернувсь в суд з позовом який підтримав у судовому засіданні і
зазначав, що 24 жовтня 2004 року о 3 год.
ранку він рухавсь у м.Старокостянтинові по вул.Миру на автомобілі ВАЗ-21093
д.н. НОМЕР_1. На площі від гастроному "Старокостянтинівський" йому
перегородив дорогу автомобіль ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_2яким керував ОСОБА_3.
Зіткнення з вини ОСОБА_3. уникнути не вдалось, автомобіль пошкоджено, йому
завдано цим матеріальних і моральних збитків.

ОСОБА_3. позов не визнав. Він показав, що порушень вимог Правил дорожнього
руху України він не допускав. Руху автомобіля керуємого ОСОБА_2. він не
заважав. Виїхавши від бордюру приблизно на 6 метрів автомобілем він зупинився і
простояв 10 секунд так як побачив не менш як за 100 метрів автомобіль яким
керував ОСОБА_2 Однак ОСОБА_2 проявив неуважність і вдарив своїм автомобілем
його автомобіль, хоча ширина дороги складає більше 40 м. і на проїзжу частину
дороги ОСОБА_2. він не виїжджав. Після удару його автомобіль розвернуло і він
опинивсь на відстані 4.9 метрів від бордюру. У його автомобілі було вибито ліве
переднє колесо, що є додатковим підтвердженням того, що автомобіль на відстань
більшу 10 метрів відкинуто внаслідок удару автомобілем ОСОБА_2. бути не міг, не
залишивши навіть слідів цього.

Суд заслухавши
сторони, оцінивши докази вважає позов не обгрунтованим.

Відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, кожний учасник
дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці
Правила.

У судовому засіданні встановлено, що позивач по справі, водій автомобіля
"ВАЗ-21093" д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти
зіткненню з автомобілем "ВАЗ-2106" д.н. НОМЕР_2шляхом екстреного
гальмування керованого ним транспортного засобу з його зупинкою до місця
зіткнення, з моменту виникнення небезпеки для його руху.

Покази свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5. не підтверджують позовні вимоги ОСОБА_2.
і спростовуються сукупністю цілого ряду доказів. Покази цих осіб грунтуються на
припущеннях.

При оцінці показів
відповідача видно про їх послідовність.

Так про знаходження автомобіля ВАЗ-2106 після зіткнення
на відстані до 5 метрів від бордюру дороги стверджував ОСОБА_3. під час
судового засідання і під час розгляду справи з виходом суду на місце скоєння ДТП з участю
спеціалістів.

Ці покази
ОСОБА_3. об'єктивно підтверджені схемою ДТП
адмінматеріалу,

схемою ДТП складеною
спеціалістом у судовому засіданні
показами свідків
ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10. Свідок ОСОБА_10. суду також показала, що вона знаходилась в
якості пасажира в автомобілі ОСОБА_3. Що ОСОБА_3 від'їхав на 3-4 метри від краю
дороги і зупинився для того, щоб пропустити автомобіль, але трапилось зіткнення
автомобілів. Відкрились двері і вона частково випала з автомобіля і сперлася на
руки, тілесних ушкоджень не отримала.

Про те, що з моменту виникнення небезпеки для руху (в момент початку
маневру розвороту автомобіля ВАЗ 2106) водію автомобіля ВАЗ-21093 до моменту
зіткнення пройшов час 10 секунд пояснив сам позивач ОСОБА_2

Об'єктивно нічим не підтверджені покази свідка ОСОБА_11. про те, що місця
зіткнення авто, було на відстані 18.59 м. оскільки при перевірці показів
сторін, при виході суду на місце події, були здобуті і відображені на схемах
інші дані. Крім того ОСОБА_11.
на схемі ДТП відстань
18.59 м. об'єктивно не записана.

Спеціаліст ОСОБА_12. суду показав, що якби автомобіль ОСОБА_2. вдарив
автомобіль ОСОБА_3. на відстані 18.59 м. від бордюру, як вказано в схемі ДАІ
адмінматеріалу, і автомобіль після удару відкинуло б аж на 14 м, як видно з
цієї схеми , то живих від ДТП
не залишилось би. Це повинен був бути надзвичайно сильний удар. При вибитому
передньому колесі автомобіль ОСОБА_3. просунутись аж на 14 м. не міг би, тим
більше, що на асфальті не залишилось ніяких слідів при огляді працівниками ДАІ.
Рух автомобілів був інший ніж вказано в схемі ДАІ складеної ОСОБА_11. Схема
ОСОБА_11. не відповідає дійсності. ОСОБА_3. для розвороту достатньо було
від'їхати від бордюру на 5-7 метрів і необхідності виїжджати аж на 14 чи 18
метрів не було.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи від
27.11.2006 року № 216-А водій автомобіля "ВАЗ-21093" д.н.НОМЕР_1
ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.12.2, 12.3 Правил
дорожнього руху України. Він мав технічну можливість запобігти зіткненню з
автомобілем ВАЗ-2106 д.н. НОМЕР_2шляхом екстреного гальмування керованого ним
транспортного засобу з його зупинкою до місця зіткнення, з моменту виникнення
небезпеки для його руху. Доказів вини ОСОБА_3. в скоєнні ДТП не представлено.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2. не грунтуються на належних і достатніх
доказах.

На підставі ст.ст.1167,1166 ЦК
України, керуючись ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд,

вирішив:

Відмовити в
позові для ОСОБА_2. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької
області шляхом подачі на протязі 10 днів заяви про оскарження.

Апеляційна
скарга подається протягом 20 днів після подачі заяви.