Справа №2-9022007 рік
РІШЕННЯ

Ім»ям України

20 вересня 2007 року                                                      Верхньодніпровський
районний суд

Дніпропетровської
області У складі: головуючого - судді Дунай Л.В.

при секретарі - Зубачевській О.А. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи втратившою право
користування житловим приміщенням,-

Встановив:

До суду звернувся   позивач ОСОБА_1.
з позовом   про визнання особи втратившою

право користування житловим приміщенням , посилаючись на
наступне:

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом  від 15.04.2005 року вона є власником

житлового будинку
з господарчими та побутовими спорудами, розташованого у селищі

АДРЕСА_1

У вказаному домоволодінні проживає вона фактично одна ,
хоча зареєстрований і відповідач

по справі з 20.04.1990 року , про що їй стало відомо лише
у 2007 році.

Після одержання нею Свідоцтва про право на спадщину за
законом  фактично відповідач у

домоволодінні не проживає , ним не користується, в
домоволодінні ніяких його речей немає,

він не несе ніяких витрат на утримання будинку (за воду,
газ, електроенергію).

Вона змушена нести витрати по утриманню будинку і за
відповідача. Прохає визнати його

таким, що втратив право користування жилим будинком.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. підтримала свої
вимоги у повному обсязі і просить їх задовольнити.

Представник
позивачки за довіреністю, ОСОБА_3, позовні    вимоги
позивачки підтримала, прохає їх задовольнити.

Відповідач по справі у судовому
засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив суду, що він прописаний у
домоволодінні своїх батьків був з 1986 року по АДРЕСА_1, де він і проживав
майже постійно , по півроку, по три місяці до дня смерті матері- коли мати
потребували постійного стороннього догляду він проживав постійно, оскільки
доглядав за матір»ю. Сестра його, мати позивачки,ОСОБА_2., у цей час проживала
у АДРЕСА_1 вже після смерті матері, ОСОБА_4., що сталася у ІНФОРМАЦІЯ_1 Коли
його сестраОСОБА_2. оформила спадщину після смерті матері- він не знав,
оскільки домовлявся з нею про те, що вона буде жити у материній хаті , скільки
їй потрібно, а він буде навідуватися та користуватися будинком в разі потреби,
оскільки в той час проживав у приймах і не знав, чи буде у нього постійне житло.
Він був приписаний у спадковому будинку на день смерті матері, але не знав,що
треба звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Узнав про це
через багато років. Він жонатий, живе з дружиною по АДРЕСА_1 у нього є син,
одружився він 23 роки назад, але у 1994 році розходився , жив один час на
АДРЕСА_1 а потім його відтіля вигнала сестра,ОСОБА_2. У добровільному порядку
виписатися з домової книги за даною адресою він не бажає, буде звертатися з
позовом до суду. 6-7 років тому він жив у будинку, бетонував відмостки, красив
вікна, дверу, посадив вишню. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі,
показання свідків, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають
задоволенню з таких підстав :

2

Матеріалами
справи встановлено, що ОСОБА_1 стала власником житлового будинку з господарчими
спорудами, розташованого у селищі АДРЕСА_1 15 квітня 2005 року , на її ім»я
було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом державним нотаріусом
Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори після смерті
матері,ОСОБА_2., померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, за реєстром під НОМЕР_1

Як встановлено з
штампу про реєстрацію у паспорті відповідача, ОСОБА_2, він зареєстрований за
адресою АДРЕСА_1 , з 20.04.1990 року.

Згідно з актом , складеним за участю депутата Новомиколаївської
селищної ради 23.05.2007 року , наданим суду позивачкою по справі- у домовій
книзі на будинок зареєстрована лише ОСОБА_1. Зі слів сусідівОСОБА_2. близько
десяти років не проживає за даною адресою , останнім часом він проживає по
АДРЕСА_1

Згідно з акта,
наданого суду відповідачем , складеним 2.06.2007 року за участю депутата
селищної ради , на основі письмових свідчень п»яти мешканців вулиці Фабричної
селища Новомиколаївка,ОСОБА_2. дійсно мешкав зі своєю матір»ю з 1985 року по
1990 рік , тримав спільне господарство, підтримував у порядку будинок ,
доглядав хвору матір і після її смерті здійснив поховання самостійно.

З показань
свідка ОСОБА_3. судом встановлено, що ОСОБА_2. проживає на АДРЕСА_1 близько
двох років, а до цього жив у АДРЕСА_2 , де у нього є будинок, свідок жив у
цивільному шлюбі з сестрою відповідача,ОСОБА_2., близько 21 року, прописаний у
будинку по АДРЕСА_1 , з 1992 року, де вони з дружиною стали проживати після
того, як приїхали з району Крайньої Півночі. На той час відповідач у будинку не
жив, утримував там ціплят, потім його вигнала його дружина, він деякий час
близько 6 місяців прожив з ними у будинку, потім став жити з другою жінкою , а
згодом знові повернувся до своєї дружини. При оформленні спадщини на ім»я його
дружини,ОСОБА_2. після смерті матері відповідач був присутній у нотаріальній
конторі, це було у 1993 році, він порвав свою заяву про прийняття спадщини , бо
пропустив строк для оформлення спадщини. Коли він купляв собі хату у м.
Верхівцево, вони з дружиною дали йому 200 доларів США 18.04.2001 року
і він написа, що до спадку після смерті матері він претензій не має.

З показань
свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено, що відповідачОСОБА_2. на час розгляду справи у суді живе у будинку по
АДРЕСА_1, з сім»єю, а будинок по АДРЕСА_1 це хата її сестри, ОСОБА_4.,
яка померла у ІНФОРМАЦІЯ_1, синОСОБА_2. її доглядав , бо вона була лежача,
потім поховав, поминав. Сеста його ОСОБА_4 на похоронах не була, бо жила на
Півночі.ОСОБА_2. на себе не переоформляв будинок матері, бо хотів, щов
залишилася батьківщина всім дітям. Сеста ОСОБА_4 оформила на своє їм»я спадщину
тайкома від брата.

З показань
свідка ОСОБА_3. у судовому засіданні встановлено, що мати відповідача була її
невісткою, вона 8 місяців була лежачою хворою іОСОБА_2. її доглядав .

З показань
свідка ОСОБА_4. у судовому засіданні встановлено, що вона живе по сусідству з
батьками відповідача близько 36 років, спочатку він жив з батьками, потім
похоронив батька, матір , коли приїхала сестра з Півночі, він уступив сестрі
батьківську хату , де вона жила з сім»єю. Він якийсь час жив з ними, а потім
пішов жити до своєї дружини . Останні 2 роки у спірному будинку він не
проживав.

З показнь свідка ОСОБА_4 у судовому
засіданні встановлено, що вона є сусідкою ОСОБА_4, у яких було 3 дітей,
спочатку помер батько, потім мати близько року лежала паралізована, за нею
доглядав син,ОСОБА_2., він же й поховав матір.

3

Після похорон приїхала сестра ОСОБА_4 з Півночі ,ОСОБА_2.
залишив дім для її сім»ї і пішов у прийми наАДРЕСА_1 Зараз він там і живе, а
приписаний у своїй хаті.

З показань
свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено, що у хаті по АДРЕСА_1 жив з
батькамиОСОБА_2., був там приписаний, як приїхала сестра ОСОБА_4 з Півночі він
уступив їй будинок . Останні 2-3 роки він у цьому будинку не проживав.

У відповідності
зі статтею 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача чи
сленів його сім»ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести
місяців.

У відповідності
до статті 156 Житлового кодексу України члени сім»ї власника житлового будинку,
які проживають разом з ним у належному йому будинку, користуються жилим
приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим приміщенням.

У відповідності до статті 163 Житлового кодексу України-
при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім»ї за ними зберігається
займає житлове приміщення у випадках та у межах строків , встановлених частиною
першою , пунктами 1 та 5 частини третьої та частиною четвертою статті 71 цього
Кодексу.

Виходячи з
досліджених у судовому засіданні доказів, суд прийшов до висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 знайшли своє підтвердження у судовому засіданні,
оскільки судом встановлено, що відповідачОСОБА_2. дійсно більш як два роки ,
будучи зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 фактично ж у даному будинку не
проживає , за місцем реєстрації відсутній. Тому суд прийшов до висновку про те,
що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись
статтею 71,156,163 Житлового кодексу України, ст.10, 88, 137,179 ЦПК України ,
- суд

Вирішив:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням- житловим
будинком з господарськими спорудами , розташованим у АДРЕСА_1 належним на праві
власності ОСОБА_1

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення .
апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.