Справа № 2-2474/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23
серпня 2007року                                                                                             м.  Бориспіль

Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого
судці     Вознюка С. М.

при
секретарі               Алфімовій І.М.

за участю                     ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Сеньківської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування,

встановив:

Позивач
01.08.2007 року звернувся до суду із зазначеним позовом,  посилаючись на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1померла ОСОБА_2- бабка
позивача у віці 83 роки,  а після її
смерті відкрилась спадщина,  до складу
якої входить АДРЕСА_1,  до якого входять:
житловий будинок,  три сараї,  літня кухня,
погріб,  гараж,  колодязь,
що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок. Дійсна
вартість домоволодіння згідно оцінки Бориспільського районного БТІ станом на
16.05.2007 року становить 24433 грн. Заповіт спадкодавцем не складався.
Зазначав,  що після її смерті,  він є єдиним спадкоємцем за правом
представлення,  оскільки єдиний син
ОСОБА_2. - ОСОБА_3,  який є батьком
позивача,  помер ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Спадкоємців крім позивача більше немає. Позивачу було відмовлено у видачі
свідоцтва про на спадщину за законом,
оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на
домоволодіння,  а технічний паспорт
виготовлений вже після смерті бабусі. Спору щодо спадкового майна не існує.

У
зв'язку з цим позивач просив задовольнити позов,  оскільки рішення суду потрібно для реєстрації
права власності на домоволодіння відповідно до діючого законодавства,  та визнати за ним право власності на нерухоме
майно - зазначене домоволодіння в порядку спадкування.

В
судовому засіданні позивач вимоги підтримав та пояснив суду,  що інших спадкоємців немає,  а необхідність реєстрації права власності на
домоволодіння,  передбачена
законодавством й іншого шляху ніж вирішити спір в судовому порядку неможливо.
Просив позов задовольнити.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  просив
розглянути справу без його участі,  при
вирішенні справи спирається на думку суду.

Вислухавши
пояснення позивача,  ознайомившись з
письмовими поясненнями сільської ради,
перевіривши матеріали цивільної справи та копію спадкової справи,  оцінивши зібрані по справі докази,  суд дійшов до висновку,  що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Виниклі
правовідносини врегульовуються ЦК
України 2001 року,  оскільки виникли
після набрання ним чинності.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1померла
ОСОБА_2.,  що підтверджується свідоцтвом
про смерть серії 1-ОК №НОМЕР_1,  виданого
Сеньківською сільською радою Бориспільського району 04.01.2007 року,  про що зроблено актовий запис в Книзі
реєстрації смертей за №1.

ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача та син спадкодавця - ОСОБА_3,
про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ОК
№НОМЕР_2,  видане міським відділом
реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського обласного управління юстиції
09.03.2006 року,  та здійснено актовий
запис в Книзі реєстрації смертей за №740.

2

Після
смерті ОСОБА_2. - позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом в
порядку  ст. 1266 ЦК України за
правом представлення,  оскільки його
батько,  який був спадкоємцем першої
черги,  помер раніше.

В склад
спадщини,  яка відкрилась після смерті
ОСОБА_2.,  входять об'єкти
нерухомості,  які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1,  що підтверджується технічним паспортом на
житловий будинок складений 16.05.2007 року Бориспільським районним БТІ (а.с.
10-13) та довідкою виконавчого комітету Сеньківської сільської ради
Бориспільського району від 13.04.2007 року №13 (а.с.  14). В зазначеному будинку ніхто не
зареєстрований та не проживає,  але
згідно записом в погосподарській книзі №382 належав на праві особистої
власності ОСОБА_2.

Згідно
вказаних документів будинок та інші споруди розташовані на земельній ділянці за
вказаною вище адресою площею 0, 40 га,  й складаються з: житлового
будинку,  веранди,  крильця,
сараю Б,  сараю Г,  сараю Д,
погребу,  літньої кухні,  колодязя,
хвіртки,  воріт та огорожі.

Житловий
будинок,  разом з іншими спорудами,  які входять до складу домоволодіння,  знаходиться на неприватизованій земельній
ділянці,  у зв'язку з чим має статус
садиби відповідно до ч.1  ст. 381 ЦК України. Питання
щодо земельної ділянки даним позовом не вирішувалось.

З витягу
реєстрації в Спадковому реєстрі станом на 17.04.2007 року вбачається,  що спадкових договорів,  заповітів та спадкових справ не виявлено
(а.с. 25),  що підтверджує доводи
позивача про те,  що він є єдиним
спадкоємцем за законом.

З заяви
ОСОБА_1 від 17.04.2007 року вбачається,
що він дійсно звертався до Бориспільської районної державної
нотаріальної контори для реєстрації права на спадщину (а.с. 23),  у зв'язку з чим заведена спадкова справа №201
від 17.04.2007 року. Однак для оформлення спадщини позивач не надав нотаріусу
правовстановлювальних документів на домоволодіння за їх відсутності.

Судом
також враховано,  що технічний паспорт на
зазначене спадкове нерухоме майно складено Бориспільським районним бюро технічної
інвентаризації 16.05.2007 року - тобто після смерті ОСОБА_2. З цього приводу
позивач в судовому засіданні зазначив,
що за допомогою оформленого технічного паспорту він намагався отримати
правовстановлювальні документи на будинок,
однак,  як повідомив йому
нотаріус,  це не є підставою для
оформлення спадщини та визнання за ним права власності,  оскільки цього не достатньо.

У
зв'язку з цим він звернувся з позовом до суду,
оскільки однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме
майно,  відповідно до пункту 2.1. та
пункту 10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року
№7/5,  - є рішення суду про визнання
права власності.

Право власності
на нерухоме майно,  яке є об'єктом
спадщини,  в даному випадку житловий
будинок з господарсько-побутовими будівлями,
підлягає державній реєстрації,  у
зв'язку з цим,  відповідно до  ст. 182 та ч. 2  ст. 331 ЦК
України,  - воно виникає з моменту такої
реєстрації. Для цього є необхідність визнати за позивачем право власності на
нерухоме майно,  що є об'єктом
спадщини,  оскільки відсутність
правовстановлювальних документів позбавляє спадкоємців здійснити реєстрацію
власності й прийняти спадщину за заповітом.

Під час
судового розгляду також встановлено, що факт будівництва нерухомого майна
спадкодавцем,  розташованого по
АДРЕСА_1,  ніким не оспорюється; крім
позивача з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини ніхто не звертався; спору з приводу вказаного об'єкта
спадкування не існує.

Вказані
обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог
ОСОБА_1,  у зв'язку з тим,  що його права щодо володіння,  користування та розпорядження спадковим майном
порушуються,  а тому підлягають захисту
відповідно до  ст. 392 ЦК України,  оскільки не визнаються органом,  який здійснює державну реєстрацію нерухомого
майна.

3

Крім
того,  згідно  ст. 1218 ЦК України до складу спадщини
входять усі права та обов'язки,  що
належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті. У цьому зв'язку судом встановлено,
що спадкодавець займався належним оформленням житлового будинку до
моменту своєї смерті,  про що свідчить
Технічний паспорт на такий будинок,
виготовлений 16.05.2007 року Бориспільським районним бюро технічної
інвентаризації,  і яким правомірно
скористався позивач підтверджуючи своє право власності.

Сам факт
наявності Технічного паспорту на житловий будинок свідчить,  що об'єкт спадщини не є самочинним
будівництвом,  у зв'язку з чим посилання
позивача на  ст. 376 ЦК України є
помилковим,  а виниклі правовідносини
цією нормою не врегульовуються.

Беручи
до уваги,  що позивач,  як спадкоємець за законом,  має право на набуття права власності на
житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями,  після смерті ОСОБА_2.,  а також те,
що він має право на отримання свідоцтва про право на спадщину за
законом,  однак не зміг його отримати з
незалежних від нього причин,  - позовні
вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи
наведене,  відповідно до ч. 5  ст. 1268 ЦК України слід визнати право власності позивача в порядку
спадкування на житловий будинок з верандою,
крильця,  сараю Б,  сараю Г,
сараю Д,  погребу,  літньої кухні,  колодязя,
хвіртки,  воріт та огорожі (згідно
характеристики будинків та споруд,  а.с.
13),  розташованих за адресою: АДРЕСА_1
на загальну суму 24433 грн.,  оскільки
останній її прийняв відповідно до  ст.
1297 ЦК України.

Згідно  ст. 1297 ЦК України спадкоємець,
який прийняв спадщину,  у складі
якої є нерухоме майно,  зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки
таке свідоцтво видано не було,  з
незалежних від позивача причин,  суд
вважає за можливе ухвалити відповідне рішення визнавши спадкоємця власником
зазначеного вище спадкового нерухомого майна.

На
підставі  ст. ст. 392,  1218,
1268,  1297 ЦК України,  керуючись
ст. ст. 4,  10,  60,
174,  213,  215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок
з верандою,  крильце,  сарай Б,
сарай Г,  сарай Д,  погріб,
літню кухню,  колодязь,  хвіртку,
ворота та огорожу,  - розташованих
за адресою: АДРЕСА_1 що належали ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати
ОСОБА_1 на підставі рішення суду здійснити державну реєстрацію визнаного за
ними нерухомого майна.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний
строк заяви про апеляційне оскарження і подання після цього на протязі 20 днів
апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Бориспільський
міськрайонний суд.