Справа №2-3593 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
квітня 2007 року                                                                    Рівненський
міський суд

в особі
головуючої судді                       Гладюк
Г.Л.,

при
секретарі                                         Петрушко
Т.М. ,

з участю
представника позивачки       ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визначення частки у праві приватної спільної сумісної власності
та визнання права на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5 про визначення частки у
праві приватної спільної сумісної власності та визнання права на спадкове
майно. Згідно позовної заяви просить визначити Ѕ частку ОСОБА_2 у праві
спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 і визнати за нею право
власності на цю частку квартири,  як на
спадкове майно після смерті ОСОБА_2

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_2 позов підтримала.

Пояснила,  що 29.08.2006 року помер чоловік позивачки
ОСОБА_3Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - частину
квартири АДРЕСА_1,  яка на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого фондом державно-комунального майна Рівненської міської ради
народних депутатів згідно з наказом від 25.01.1994 року № 30-АБ ,  належитьОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві приватної
спільної сумісної власності і зареєстрована за ними по праву приватної спільної
сумісної власності в КП „Рівненське міське бюро технічної інвентаризації"
27.01.1994 року за № 28-72-3522. На час смерті ОСОБА_2 позивачка постійно
проживала разом із спадкодавцем в зазначеній квартирі,  фактично прийняла спадщину,  однак не може одержати свідоцтво про право на
спадщину в нотаріальній конторі,  так як
не визначені частки кожного із співвласників в спільній сумісній власності на
квартиру. Покликаючись на викладені обставини,
просить позов задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_1.,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3
в судове засідання повторно не з'явились,
про час та місце розгляду справи були оповіщені в установленому порядку.
Згідно письмових заяв позов визнали,
просять розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши
пояснення представника позивачки,
дослідивши докази,  суд приходить
до висновку,  що визнання відповідачами
позову не суперечить закону і не порушує прав та законних інтересів інших
осіб,  тому позов підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено,  що квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної спільної сумісної власностіОСОБА_2 та ОСОБА_1

2

на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого фондом державно-комунального майна Рівненської міської ради народних
депутатів на підставі наказу від 25.01.1994 року № 30-АБ і зареєстрована за
ними по праву приватної спільної сумісної власності в КП „Рівненське міське
бюро технічної інвентаризації" 27.01.1994 року за № 28-72-3522.

Згідно
ч. 2  ст. 370 ЦК України у разі виділу
частки із майна,  що є у спільній
сумісній власності,  вважається,  що частки кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними,  законом або рішенням суду.

Відповідно
частки співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в квартирі є рівними і для кожного із
них складають по 1/2.

Як
вбачається із матеріалів справи,  що
підтверджено свідоцтвом про смерть серіїНОМЕР_1,  ОСОБА_3помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Після його смерті
відкрилась спадщина на майно померлого,
в тому числі на належну йому частку в квартирі АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні встановлено ,  що на
час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2,
позивачка постійно проживала із спадкодавцем в зазначеній квартирі,  проживає в цій квартирі й на даний час,  таким чином фактично прийняла спадщину. Ніхто
із інших спадкоємців бажання прийняти спадщину померлого ОСОБА_2 в
установленому порядку впродовж шести місяців з дня її відкриття не виявив.
Відповідачі ОСОБА_1.,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3
відмовились від спадкування на користь позивачки.

ОСОБА_1
звернулась із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору,  однак у видачі свідоцтва про право власності
на спадкове майно їй відмовлено,  через
те,  що не визначена частка спадкодавця у
праві спільної сумісної власності.

За таких
обставин,  підстави для визнання за
позивачкою права на спадкове майно ОСОБА_2,
а відповідно й для задоволення позову в повному обсязі,  наявні.

На
підставі  ст.  ст. 368,
370,  1226,  1261,
1268,  1269,  1270 ЦК
України,  керуючись  ст.
ст. 208, 209,  212-215,  218,
223, 292,  294 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визначення частки у праві
приватної спільної сумісної власності та визнання права на спадкове майно
задовольнити.

Визначити
Ѕ частку ОСОБА_2у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно спадкодавця ОСОБА_2- 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський
міський суд поданням в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження з наступним поданням в двадцятиденний після подачі заяви
строк апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження у строк встановлений для подання цієї
заяви.

3

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у встановлений строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.