overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
перша інстанція код суду 2702 категорія
№34 справа
№2-3306/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

20 червня 2007 року                                     Гагарінський районний суд м. Севастополя

у складі:        головуючого - судді:                                                     Євдокімової І.А.

при секретарі:                                                             Лавріщевій О.Є.

розглянув у
попередньому судовому засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і
поваги один до одного, подружні стосунки припинили, не мешкають разом з
2002 року. На примирення не згоден. Спора
про поділ сумісного майна не збуджує. Витрати,
пов'язані з розірванням шлюбу, просить покласти на себе.

У попереднє судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви, відповідно
до яких, позивач та відповідач просять розірвати шлюб і розглянути справу в їх
відсутність.

Згідно до ст.158 ч.2, 169 ч.2 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, оскільки в
матеріалах справи є досить доказів про права і взаємовідносини сторін.

Суд, вивчивши
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.06.1991 року. Сторони подружні
стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть з 2002 року. Спора про
поділ сумісного майна сторони не збуджують.

2

Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей - синовій ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, за погодженням сторін яки залишаться
проживати з відповідачкою.

Суд приходить до висновку що дружньої і міцної сімї сторони не створили, примирення між ними неможливо, у зв'язку з чим,
збереження шлюбу при таких обставинах
недоцільно і суперечить інтересам кожної із сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 60, 179,
212, 214 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 112
Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 29
червня 1991 року відділом РАЦС Гагарінського районного управління юстиції
у м. Севастополі, актовий запис НОМЕР_1- розірвати.

Витрати, пов'язані з оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в сумі 17 гривень покласти наОСОБА_1.

ОСОБА_2 від сплати витрат звільнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подана. Якщо було подано заяву
про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. Згідно до ст. 294 ЦПК
України заява про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після заяви про апеляційне оскарження.

Рішення надруковано власноручно у нарадчої кімнаті, у єдиному екземплярі.
Справа №2к-3/2007 УХВАЛА
12 червня 2007 року                                                                 Гагарінський
районний суд
у складі: судді                                                                        Бессараб Л.М.
при секретарі                                                     Трігуб Г.В.
клопотання ОСОБА_1про визнання і виконання на території України рішення суду
2-ої судової ділянки Залізничного районного суду міста Новосибірська від 16 вересня 2002 року про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини,
Рішенням суду 2-ої судової ділянки Залізничного районного суду міста
Новосибірська від 16 вересня 2002 року постановлено
стягнення аліментів зОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, до повноліття дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 рублів щомісячно,
починаючи з 21.08.2002 роком.

Рішення суду про стягнення аліментів на неповнолітню дитину виконано
частково на території Російської Федерації.

ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про визнання і виконання на території України рішення суду 2-ої судової ділянки
Залізничного районного суду міста Новосибірська від 16 вересня 2002
року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 оскільки він проживає на території
України.

Суд розглянувши клопотання, вислухавши ОСОБА_2.. вивчивши матеріали справи,
вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Рішення суду вступило в законну силу
26 вересня 2002 року.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України „ Про визнання і виконання на
території України рішень іноземних
судів", рішення про стягнення періодичних платежів може бути пред'явлено до примусового виконання в Україні протягом
всього часу стягнення і погашення заборгованості за останні три роки.

Причин для відмови в задоволенні
клопотання в судовому засіданні не встановлено.

Згідно курсу валют, встановленого Національним банком України з 11 червня
2007 року вказаного в ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 червня 2007
року №102 (3515) 10 російських рублів відповідає 1.9479 грн.. Таким чином, сума
аліментних платежів, що підлягає щомісячному стягненню з відповідача складає 194 грн. 79
коп.

На підставі викладеного, керуючись 54-58 Конвенції про правову допомогу і
правові відношення по цивільних, сімейних і
кримінальних справах від 7 жовтня 2002 року, ст.3,7, 8 Закону України „Про визнання і виконання на території України рішень
іноземних судів", ст.395-397 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити..

Визнати и дозволити примусове виконання рішення
суду 22-ої судової ділянки Залізничного районного суду міста
Новосибірська від 16 вересня 2002 року.

2

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Севастополя, громадянина України, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 194 грн. 79
коп. щомісячно, починаючи з 20.07.2006 року і до повноліття
дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Гагарінський
районний суд шляхом подачі в 5-денний строк
з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги з
подачею її копії до апеляційної інстанції.
Справа № 2о-169
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
рокуЯрмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого -
судді Місінкевич А.Л. народних засідателів: Парой Т.П., Стожик В.Т. при секретарі Карплюк P.O. за участю
прокурора Сурника Р.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.  Ярмолинці заяву головного лікаря ХОПЛ № 1 про
госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку без його
згоди щодо:

ОСОБА_1    1924 року народження,   мешканця
смт. Меджибіж Летичівського району,

встановив:

У заяві зазначається,  що ОСОБА_1 був госпіталізований в ХОПЛ №1
06.09.2007 року о 16 год.50 хв. На приймальному відділенні ХОПЛ хворий був
оглянутий черговим лікарем у зв»язку із наявністю у нього тяжкого психічного
розладу,  який після особистого огляду
хворого зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний
стаціонар для обстеження або лікування у зв»язку із наявністю у нього тяжкого
психічного розладу. ОСОБА_1 також був оглянутий комісією лікарів
психіатрів,  яка підтвердила
обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації,  та лікування хворого можливе тільки в умовах
стаціонару.

Під час
обстеження ОСОБА_1 згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав. В
судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав подання,  просив його задовольнити , так як згідно
заключения комісії лікарів ОСОБА_1 страждає змішаною судинною корковою та
підкорковою деменцією,  внаслідок чого
хворий не може дати згоди на госпіталізацію,
не спроможний самостійно задовольняти основні життєві потреби на
рівні,  який забезпечує його
життєдіяльність,  тому потребує
госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 не дав згоди на госпіталізацію. Прокурор проти задоволення
подання не заперечував.

Заслухавши
пояснення осіб,  що беруть участь у
розгляді справи,  дослідивши матеріали
подання,  суд вважає подання таким,  що підлягає задоволенню.

Відповідно
ст. . 14 Закону України «Про психіатричну
допомогу» у разі встановлення даних обставин,
вони є підставою для госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому
порядку,  дані обставини встановлені в
суді з цих підстав подання обґрунтоване і підлягає задоволенню.
Встановлено,  що ОСОБА_1 страждає
змішаною судинною корковою та підкорковою деменцією,  не спроможний самостійно задовольняти основні
життєві потреби на рівні,  який
забезпечує його життєдіяльність,  тому
потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку.

Керуючись  ст.
212-215 ЦПК України,  суд,   ст.
14,  22 Закону України "Про
психіатричну допомогу",  суд

ВИРІШИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_1  1924 року народження помістити в
психіатричний заклад без його усвідомленої згоди.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення,  та потім подана
апеляційна скарга,  протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Хмельницької
області через Ярмолинецький районний суд.
Справа №2о-164
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
рокуЯрмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого -
судді Місінкевич А.Л. народних засідателів: Парой Т.П., Стожик В.Т. при секретарі Карплюк P.O. за участю
прокурора Сурника Р.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.  Ярмолинці заяву головного лікаря ХОПЛ № 1 про
госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку без його
згоди щодо:

ОСОБА_1   1977 року народження,  мешканцяАДРЕСА_1

встановив:

У заяві зазначається,  що ОСОБА_1 був госпіталізований в ХОПЛ №1
03.09.2007 року о 22 год. за направленням лікаря психіатра районної
лікарні,  який після особистого огляду
хворого зробив висновок про необхідність його госпіталізації у психіатричний
стаціонар для обстеження або лікування у зв»язку із наявністю у нього тяжкого
психічного розладу,  який обумовлює його
небезпеку для оточуючих. Підставою для висновку є поведінка ОСОБА_1 В
приймальному відділенні хворий був оглянутий черговим лікарем-психіатром який
підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. ОСОБА_1 також був
оглянутий комісією лікарів психіатрів,
яка підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації,  та лікування хворого можливе тільки в умовах
стаціонару.

Під час
обстеження ОСОБА_1згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дав. В
судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав подання,  просив його задовольнити , так як згідно
заключения комісії лікарів ОСОБА_1страждає на параноїдну шизофренію,  безперервний тип перебігу зі стабільним
дефектом,  як особа з тяжким психічним
розладом,  виявляє реальні наміри вчинити
дії,  що являють собою безпосередню
небезпеку для оточуючих тому потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар
в примусовому порядку.

Прокурор проти
задоволення подання не заперечував.

Заслухавши
пояснення осіб,  що беруть участь у
розгляді справи,  дослідивши матеріали
подання,  суд вважає подання таким,  що підлягає задоволенню.

Відповідно
ст. . 14 Закону України «Про психіатричну
допомогу» у разі встановлення даних обставин,
вони є підставою для госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому
порядку,  дані обставини встановлені в
суді з цих підстав подання обґрунтоване і підлягає задоволенню.
Встановлено,  що ОСОБА_1страждає на
параноїдну шизофренію,  безперервний тип
перебігу зі стабільним дефектом,  як
особа з тяжким психічним розладом,
виявляє реальні наміри вчинити дії,
що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих.

Керуючись  ст.
212-215 ЦПК України,  суд,   ст.
14,  22 Закону України "Про
психіатричну допомогу",  суд

ВИРІШИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_1  1977 року народження помістити в
психіатричний заклад без його усвідомленої згоди.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення,  та потім подана
апеляційна скарга,  протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Хмельницької
області через Ярмолинецький районний суд.
Справа №2о-188
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого -
судді Місінкевич А.Л. народних засідателів: Парой Т.П., Стожик В.Т. при секретарі Карплюк P.O. за участю
прокурора Сурника Р.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.  Ярмолинці заяву головного лікаря ХОПЛ № 1 про
госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку без його
згоди щодо:

ОСОБА_1 1928
року народження,  мешканки
сЯворівці,  Красилівського району,  Хмельницької області,

встановив:

У заяві зазначається,  що ОСОБА_1 була госпіталізована в ХОПЛ №1
14.09.2007 року о 12 год
45 хв. В приймальному відділенні була оглянута черговим лікарем-психіатром
який прийшов до висновку про необхідність госпіталізації,  у зв»язку з наявністю у неї тяжкого
психічного розладу. ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів психіатрів,  яка підтвердила обгрунтованість рішення про
необхідність госпіталізації.

Під час
обстеження ОСОБА_1 згоди на госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала. В
судовому засіданні представник ХОПЛ № 1 підтримав подання,  просив його задовольнити , так як згідно
заключения комісії лікарів ОСОБА_1,
страждає на змішану коркову та підкоркову деменцію з маячними
розладами,  відсутня критика до свого
стану,  тому хвора не може дати
усвідомленої згоди на госпіталізацію,  та
потребує госпіталізації в психіатричний стаціонар в примусовому порядку,  без її згоди. В судовому засіданні ОСОБА_1 не
дала згоду на госпіталізацію. Прокурор проти задоволення подання не
заперечував.

Заслухавши
пояснення осіб,  що беруть участь у
розгляді справи,  дослідивши матеріали
подання,  суд вважає подання таким,  що підлягає задоволенню.

Відповідно  ст.  14
Закону України «Про психіатричну допомогу» у разі встановлення даних
обставин,  вони є підставою для
госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку,  дані обставини встановлені в суді з цих
підстав подання обґрунтоване і підлягає задоволенню. Встановлено,  що ОСОБА_1 страждає на змішану коркову та
підкоркову деменцію при якому не спроможна самостійно задовольнити свої життєві
потреби на рівні яких забезпечує її життєдіяльність.

Керуючись  ст.
212-215 ЦПК України,  суд,   ст.
14,  22 Закону України "Про
психіатричну допомогу",  суд

ВИРІШИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_1,  1929 року народження помістити в
психіатричний заклад без її усвідомленої згоди.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення,  та потім подана
апеляційна скарга,  протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Хмельницької
області через Ярмолинецький районний суд.
Справа № 2о-185
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого -
судді Місінкевич А.Л. народних засідателів: Парой Т.П., Стожик В.Т. при
секретарі Карплюк P.O. за участю прокурора Сурника Р.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Ярмолинці заяву головного лікаря ХОПЛ № 1 про госпіталізацію особи до
психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди щодо:

ОСОБА_11929 року
народження,  мешканки с. Тинна,  Дунаєвецького району,

встановив:

У заяві зазначається,  що ОСОБА_1. була госпіталізована в ХОПЛ №1
15.09.2007 року о 13 год.05 хв. На приймальному відділенні ХОПЛ була оглянута
черговим лікарем психіатром який зробив висновок про необхідність госпіталізації
в психіатричний стаціонар при наявності у неї психічного розладу. ОСОБА_1.
також була оглянута комісією лікарів психіатрів,  яка також підтвердила обґрунтованість рішення
про необхідність госпіталізації,  та
лікування хворої можливе тільки в умовах стаціонару.

Під час
обстеження ОСОБА_1   згоди на
госпіталізацію в психіатричний стаціонар не дала. В судовому засіданні
представник ХОПЛ № 1 підтримав подання,
просив його задовольнити , так як згідно заключения комісії лікарів    ОСОБА_1 страждає на змішану коркову та
підкоркову судинну деменцію з маячними симптомами,  тому потребує госпіталізації в психіатричний
стаціонар в примусовому порядку.

В судовому
засіданні ОСОБА_1   не дала згоди на
госпіталізацію. Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Заслухавши
пояснення осіб,  що беруть участь у
розгляді справи,  дослідивши матеріали
подання,  суд вважає подання таким,  що підлягає задоволенню.

Відповідно
ст. . 14 Закону України «Про психіатричну
допомогу» у разі встановлення даних обставин,
вони є підставою для госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому
порядку,  дані обставини встановлені в
суді з цих підстав подання обгрунтоване і підлягає задоволенню.
Встановлено,  що ОСОБА_1 страждає на
змішану коркову та підкоркову судинну деменцію з маячними симптомами,  через відсутність критика до свого
стану,  безпорадність та неможливість
самостійно задовольняти основні життєві потреби,  тому потребує госпіталізації в психіатричний
стаціонар в примусовому порядку.

Керуючись  ст.
212-215 ЦПК України,  суд,   ст.
14,  22 Закону України "Про
психіатричну допомогу",  суд

ВИРІШИВ:

Подання задовольнити.

ОСОБА_1  1929 року народження помістити в
психіатричний заклад без його усвідомленої згоди.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення,  та потім подана
апеляційна скарга,  протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Хмельницької
області через Ярмолинецький районний суд.
Справа № 2-464
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19"
вересня 2007 р. Ярмолинецьккий районний суд Хмельницької області у складі в
складі:

головуючого -
судді Місінкевича А.Л.,

при секретарі
Школяр A.M. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт.
Ярмолинці справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони
зареєстрували шлюб 03 вересня 2003 року в Щасливській сільській раді
Бориспільського району,  Київської
області,  де зроблено актовий запис № 27.
Від шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Сторони тривалий час спільно не проживають,  позивачка просить шлюб розірвати терміну на
примирення не надавати.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,  просила шлюб розірвати оскільки збереження
сім'ї на сьогодні є неможливим.

Відповідач
в судове засідання не з»явився,  причини
неявки не повідомив,  відповідно до
протоколу допиту від 10.09.2007 року,
надісланого Бориспільським райсудом,  відповідач позов про розірвання шлюбу визнав.

Заслухавши
пояснення позивачки,  дослідивши
матеріали справи (довідку виконкому Ярмолинецької селищної ради про склад сім'ї
позивачки,  свідоцтво про одруження
сторін,  та народження дочки,  якими підтверджується факти укладення шлюбу
між сторонами,  протокол допиту),  тому суд вважає позов обґрунтованим і
таким,  що підлягає задоволенню.

Так,  визнання позову з боку відповідача не
суперечить закону,  не порушує прав і
свобод сторін та інших осіб,  проте судом
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження сім'ї стало не можливим і суперечить інтересам позивача
та відповідача. Сімейним кодексом України передбачено припинення шлюбу
внаслідок його розірвання відповідно  ст.  104,
105,  110 СК України. Судом не
встановлено будь-яких обмежень,  які б не
давали право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу відповідно  ст.
110 СК України. Шлюб укладено сторонами вперше,  спору про поділ майна не має. Витрати по
реєстрації факту розлучення покласти на відповідача.

На
підставі  ст.   ст.
104-105,  110 Сімейного кодексу
України,  керуючись  ст.
ст.  212-215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1,
зареєстрований 03 вересня 2003 року Щасливською сільською радою
Бориспільського району,  Київської
області,  актовий запис № 27.

Сягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1витрати по оплаті державного мита у розмірі 8, 50
грн. (вісім гривень 50 копійок) та 7, 50 коп. (сім гривень 50 коп.) за
інформаційно технічне забезпечення процесу.

Витрати
по оплаті державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу в
розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян покласти на
ОСОБА_2. ОСОБА_1 від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про

апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної

скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження в
апеляційний суд

Хмельницької області.
Справа № 2 н- 548 2007 рік
СУДОВИЙ    НАКАЗ
Суддя
Комінтернівського районного суду м.
Харкова Зубенко Т.І.,  розглянувши
Києва та Київської області МФО
стягнення з ОСОБА_1,  яка проживає за
адресою:АДРЕСА_1,  та з ОСОБА_2,  який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
03.03.2007 року ОСОБА_1 зобов"язалась здійснювати погашення кредиту   та сплату відсотків за користування ним в
порядку та строки згідно Графіку повернення кредиту і сплати відсотків.
19.06.2007 року загальна заборгованність ОСОБА_1 за Кредитним договором №
000, 00 грн. заборгованність за відсотками - 820, 62 грн. заборгованність за
пенею - 1 155, 00 грн.
року між ЗАТ „ПроКредит Банк" та ОСОБА_2 укладений Договір поруки №
прийняв на себе зобов"язання відповідати перед ЗАТ „ПроКредит Банк"
за виконання кредитних зобов"язань ОСОБА_1 в повному обсязі цих
зобов'язань. Згідно з п.
ЗАТ „ПроКредит Банк" нарівні з ОСОБА_1 за повернення суми кредиту,  нарахованих відсотків за користування
кредитом та штрафних санкцій. ОСОБА_2 не виконав своїх зобов'язань за Договором
погашення кредиту,  відсотків за
користування кредиту та не сплатив штрафні санкції.
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у термін,  встановлений відповідно до умов договору та
до вимог ч. 1  ст.  554 ЦК України у разі порушення боржником
зобов'язання,  забезпеченого
порукою,  боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як солідарні боржники,  якщо договором поруки не встановлено
додаткову /субсідарну/ відповідальність поручителя.
до вимог  ст.  1054 ЦК
України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором,  а
позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
п.1 ч.1  ст. 96,   ст.
103 ЦПК України,   ст.   ст.
554,  1054 ЦК України-
солідарно з ОСОБА_1,  1971 року
народження,  яка проживає за адресою:
АДРЕСА_1,  ОСОБА_2,  1980 року народження,  який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь
Києва та Київської області МФО 321024,
березня 2007 року в розмірі 11 975 (одинадцять тисяч дев'Ятьсот сімдесят п'Ять)
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Закритого акціонерного товариства
"ПроКредит Банк" судовий збір в сумі 59 грн. 88 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 15 грн.,  а усього
- 74 /сімдесят чотири/ грн. 88 коп.,  що
були останнім сплачені при подачі заяви.