Справа № 2-751/2007
Рішення

Іменем      України

17
серпня 2007 року                                                                          м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
- судді                 Горейко М.Д.

секретаря                                Семенюка О.Ю.

за участю
позивача ОСОБА_1, відповідачкиОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2, ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 20.09.2002 року
відповідачі увійшли в батьківський будинок, де він проживає і під тиском погроз
фізичною розправою забрали електропилу, вартістю 480 грн., мотивуючи свої дії
тим, що він винен їм гроші. Позивач, вважаючи їх дії злочинними, звернувся до
правоохоронних органів про порушення відносно ОСОБА_2. таОСОБА_3кримінальної
справи, однак не отримавши відповіді, звернувся з позовом в суд. Крім
матеріальної шкоди йому завдано і моральну шкоду, яка полягає в моральному
пригніченні та нервовому потрясінні і яку він оцінив в 350 грн. Просив поновити
строк позовної давності та відшкодувати завдану шкоду.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнала, посилаючись на те, що замовила у відповідача двері, які ним були
виготовлені неякісно, у зв'язку з чим повернула їх та вимагала повернення
коштів. Позивач погодився віддавати гроші частинами. Коли відповідачка приїхала
по останню суму, то сказала, щоб ОСОБА_1дав їй 20 грн. як компенсацію витрат,
які вона понесла на проїзд до нього, оскільки він проживає в АДРЕСА_1 а вона
неодноразово змушена була їздити до нього в різний період часу, оскільки часто
не заставала його дома, а також бувало, що він не давав їй гроші, мотивуючи, що
того дня в нього грошей немає. Для цього вона просила родичів підвезти її і
змушена була заправляти автомашину. Позивач відмовився. Щоб заставити його такі
витрати компенсувати, а не для власного використання, вона забрала в нього
електропилу, яка лежала на землі і вона побачила її коли поверталась з будинку.
ОСОБА_3. був з нею в будинку, так як привіз її машиною, але пилу не брав. Однак
ОСОБА_1за пилою не навідувався. Після того, як її з ОСОБА_3викликали в міліцію
для дачі пояснень по даному факту, відповідачка неодноразово намагалась
повернути позивачу електропилу та він відмовлявся її брати. Відповідачка
залишала пилу у сусідки ОСОБА_4 ОСОБА_5., щоб та повернула її, однак позивач
також відмовився її прийняти. Оскільки пила є в наявності та справному стані,
так як вона нею не користувалась, і вона згідна повернути її позивачу, то
просила

відмовити в
позові. Крім того ним пропущено строк позовної давності. Підстави для його
поновлення відсутні.

Відповідач ОСОБА_3. в судовому засіданні 25.07.2007 року
позову не визнав, посилаючись на те, що неодноразово з ОСОБА_2 (тещею) їздив до
позивача по гроші, які останній повертав їй за неякісно виготовлені двері. І
був того дня коли теща забирала останню суму грошей в позивача і запропонувала
останньому повернути їй 20 грн., затрачених нею на неодноразові поїздки до
нього в смт. Лисець. Позивач відмовився і ОСОБА_2 забрала в нього пилу, яка
лежала на землі, сказавши йому, що буде їздити до неї по пилу стільки, скільки
вона їздила до нього по гроші. Він пилу в позивача не брав, оскільки не мав
ніяких з ним стосунків, а тільки підвозив тещу. Просив відмовити в позові щодо
нього.

В наступне судове засідання відповідач ОСОБА_3. не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про розгляд справи. Причину неявки суду не повідомив. З
урахуванням думки сторін та наявності достатніх доказів для об'єктивного
вирішення справи, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у його
відсутності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, та
з'ясувавши таким чином фактичні її обставини, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу неякісного
виготовлення позивачем дверей для відповідачки. Остання неодноразово приїжджала
до позивача з приводу повернення їй оплачених коштів, за неякісно виготовлені
двері. Позивач частинами повертав гроші. 20.09.2002 року, отримавши останню
суму від позивача, відповідачка сказала повернути їй 20 грн., затрачених нею на
проїзд до нього, оскільки він проживає в АДРЕСА_1 ОСОБА_1відмовився і тоді
ОСОБА_2 забрала з його помешкання електропилу, щоб в такий спосіб заставити
позивача повернути їй понесені затрати. Зазначене у судовому засіданні
підтвердив свідокОСОБА_6

Після звернення позивача до суду з позовом про відшкодування йому
спричиненої шкоди відповідачка ОСОБА_2 неодноразово намагалась повернути
позивачу електропилу, однак він відмовлявся її отримати, посилаючись на те, що
електропила була не його і він змушений був сусіду відкупити нову пилу.
Наведене в судовому засіданні не заперечив позивач і підтвердила свідок
ОСОБА_5.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_1звернувся в суд за захистом
цивільного права 04.12.2006 року, тобто за спливом строку позовної давності.
Відповідно до ст. 71 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року - чинній
на момент виникнення спірних правовідносин та ст. 257 діючого Цивільного
Кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Посилання позивача на те, що такий строк ним пропущено з поважних причин,
так як він очікував відповідь з правоохоронних органів на його заяву про
притягнення відповідачів до кримінальної відповідальності за відкрите
викрадення його майна, судом розцінюється як неналежний доказ поважності
пропуску строку позовної давності і суд не вбачає підстав для його поновлення.

У відповідності до ст. 80 Цивільного Кодексу України в
редакції 1963 року та ч.4 ст.267 Цивільного Кодексу України в редакції чинній з
2004 року, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову в
частині відшкодування матеріальної шкоди слід відмовити за спливом позовної
давності.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, то позивачем
не представлено суду доказів на підтвердження спричинення йому такої шкоди.
Тому і в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 71, 80
Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, ст. ст. 257, 267 ч.4, 1167 Цивільного Кодексу України в редакції
2003 року, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову доОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подачі заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду, але апеляційна скарга не була подана в строк, рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подається через Івано-Франківській міський суд.