РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

Справа
№2-498/2007 рік

27
червня 2007 року Малинський районний суд Житомирської області в складі

головуючої
судді                                                Збицької
К.Д.

з участю
секретаря                                            Гузікової
І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Малині цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного (приватно-орендного) сільськогосподарського
підприємства „Скуратівське" про стягнення вартості майнового паю

встановив:

7 травня
2007 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
йому,  як колишньому члену колективного
сільськогосподарського підприємства ім. . Котовського с Скурати (далі КСП
),  правонаступником якого є приватне
(приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство „Скуратівське" (далі
П(ОП)СП „Скуратівське"),  вартості
майнового паю у сумі 508грн.56коп.3гідно свідоцтва про право власності на
майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового
сертифікату) НОМЕР_1,  виданого 21 червня
2002 року. Зазначив,  що 19 березня 2000
року він вийшов із членів КСП ім.
Котовського за власним бажанням з майновим та земельним паєм,  однак до даного часу майновий пай ні у
грошовому виразі,  ні в натурі отримати
не може.

У
судовому засіданні позивач підтримав свій позов з підстав,  зазначених у позовній заяві.

Представник
відповідача П(ПО)СП „Скуратівське" позов не визнала,  посилаючись на те,  що питання про виділення сім'ї
Рашківських,  в тому числі і
позивачеві,  майнового паю в натурі
розглядалося зборами співвласників майна 15 березня 2004 року і прийняте
рішення про його виділення в натурі згідно структури пайового фонду,  але від його отримання в натурі позивач
відмовився. Крім того посилається на пропуск позивачем при зверненні до суду
строку позовної дальності.

З'ясувавши
обставини справи у межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх наданими
суду доказами суд дійшов висновку,  що
позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що дійсно 19.03.2000 року
на засіданні правління КСП ім.
Котовського було прийняте рішення про виведення ОСОБА_1 з членів
колективного сільськогосподарського підприємства з належним майновим та
земельним паєм (протокол №7 а.с. 5). Відповідно до списку осіб,  які мають право на майновий пай,  затвердженого зборами співвласників 31 жовтня
2001 року,  позивачеві 21 червня 2002
року виданий майновий сертифікат з визначенням його частки у розмірі
508грн.56коп. (а.с. З),  але питання про
виділення майнового паю в натурі не вирішено по даний час.

Нормою  ст. 9 Закону України „Про колективне
сільськогосподарське підприємство" передбачено спосіб забезпечення прав і
інтересів члена КСП та визначено порядок виділення громадянинові майнового
паю,  а саме: натурою (тобто,  будинками,
спорудами,  технікою,  готовою продукцією,  худобою,
тощо),  грішми або цінними
паперами В ній зазначено,  що пай є
власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним
розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Відповідач
приватне (приватно-орендне) сільськогосподарське підприємство
„Скуратівське",  до якого,  як правонаступника КСП ім.  Котовського,
перейшла частка майнового паю позивача,
надав суду витяг з протоколу №1 від 15 березня 2004 року зборів
співвласників майна,  якими прийняте
рішення про виділення колишнім членам КСП,
в тому

числі
ОСОБА_1,  майнового паю згідно структури
пайового фонду,  яку також надали суду.
Позивач визнав,  що з цим рішенням він не
погодився.

Відповідно
до  ст. 257 Цивільного кодексу України
загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг строку
згідно з  ст. 253 цього Кодексу
починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання
події,  з якою пов'язано початок.

Таким
чином на час звернення ОСОБА_1 до суду закінчився визначений законом строк позовної
давності.

Крім
того з вимогою про стягнення з відповідача вартості майна по сертифікату на
майновий пай ОСОБА_1 звертався до суду 11 червня 2001 року (цивільна справа
№2-980/2001 рік). Під час розгляду справи 7.09.2001р. він в цій частині змінив
позовні вимоги та просив відповідача на вартість майнового паю видати йому
млин. Рішенням суду від24 вересня 2001 року у задоволенні позову йому
відмовлено за безпідставністю. Ухвалою Верховного Суду України від 01.03.2002
року у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Доказів
про те,  що позивач отримав відмову
відповідача у задоволенні його вимог в межах строку позовної давності,  ОСОБА_1 суду не надав.

Керуючись  ст.
ст. 10, 11, 60, 212, 213, 215
Цивільно-процесуального кодексу України,
на підставі  ст. 257 Цивільного
кодексу України

рішив :

відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного (приватно-орендного)
сільськогосподарського підприємства „Скуратівське" про стягнення вартості
майнового паю за пропуском строку позовної давності.

Сторони
мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції
повністю або частково до апеляційного суду Житомирської області через
Малинський районний суд.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.