Справа №22ц-6132/07                                                                 Головуючий
- 2                                                                                  Гончаров О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

05
грудня2007р.                               Колегія
суддів судової палати з цивільних справ

апеляційного
суду Луганської області у складі:

головуючого - Іванової І.П.

суддів: Парінової І.К.,  Лісіциної
А.І.

при секретарі -Войтенко Ю.О.

розглянувши у  відкритому  судовому засіданні в  м.
Луганську  апеляційну

скаргу ОСОБА_1

на
рішення Стаханівського міського суду Луганської області від 17 вересня 2007р.
за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський
вагонобудівний завод",  третя особа
- голова правління Відкритого акціонерного товариства „Стаханівський
вагонобудівний завод" ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до
суду,  поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу,  -

встановила:

У квітні
2004р. позивачка звернулась до суду з дійсним позовом,  в якому зазначила,  що наказом №141 від 15.11.2001р. була
звільнена з роботи на підставі  ст. 40
п.1 КЗПП України у зв'язку із скороченням штату. Вважає звільнення
незаконним.  Просила поновити на
роботі,  стягнувши з відповідача середній
заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 26630грн.,  поновивши строк на звернення до суду.

Дійсний спір був
неодноразовим предметом судового розгляду.

Останнім
рішенням Стаханівського міського суду від 17.09.2007р. у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погодившись із рішенням,  ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу,  в якій
зазначила,  що висновки суду не
відповідають обставинам справи. Просила рішення скасувати і постановити по
справі нове,  яким її позов задовольнити.

У
запереченнях на апеляційну скаргу ВАТ „Стаханівський вагонобудівний завод"
зазначає про безпідставність аргументів апеляційної скарги. Просить її
відхилити і рішення залишити без змін.

Заслухавши
доповідача,  вислухавши представника
відповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевірив законність та
обгрунтованість рішення,  колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою,  що не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої
інстанції встановив,  що позивачка з
11.02.1978р. перебувала у трудових відносинах з відповідачем.  Наказом від 14.11.2001р. за № 141-кА
звільнена з роботи на підставі п. 1
ст.  40 КЗпП України.

Відмовляючи
у позові,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивачка пропустила місячний
строк на звернення до суду ,  а підстав
для його поновлення суд не встановив.

Між сторонами
склались трудові правовідносини.

Згідно  ст. 233 КЗпП України працівник може
звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у
справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової книжки. З наказом вона було

ознайомлена
зразу,  трудова книжка знаходилась у неї
на руках. Потім внесли в трудову книжку відповідний запис,  позивачці трудову книжку було видано
23.06.2003р. До суду ОСОБА_1.  звернулась
з позовом тільки 27.04.2004р. Хоча ОСОБА_1.
і вказує,  що строк вона
пропустила у зв'язку з хворобою,  однак
доказів того,  що строк пропущено з
поважних причин,  вона не надала.
Представлені ксерокопії амбулаторної картки не свідчать про те,  що саме в зазначений період позивачка
хворіла.

Оскільки   рішення
суду   першої       інстанції   ухвалено
з   додержанням   норм матеріального та процесуального права,  підстав для його скасування колегія не
знаходить.

Керуючись ч.1
п.1  ст.
307,   ст.  ст.
308,  313-315 ЦПК України колегія
судців,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,

Рішення
Стаханівськога міського суду Луганської області   від 17 вересня 2007р.

залишити без
змін.

Ухвала набирає
чинності негайно. Але може бути оскаржена протягом 2-х місяців

шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.