overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
СПРАВА № 2-2711/07/01
вересня 2007 року                        Київський
районний суд м. Харкова у складі:
судді
Шаренко С.Л. при секретарі Клочан В. В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ДКП „Харківкомуночиствод" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованності, -
Представник позивача просить стягнути на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність за послуги водовідвення в сумі 301
гр. 61 коп., вказуючи, що відповідачі з 01.05.2004 року по 01.06.2007 року не
здійснюють оплату за послуги водовідведення, у зв"язку з чим утворилася
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з"явились, про причини своєї неявки суд не
повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі мешкають у
квартирі АДРЕСА_1. З 01.05.2004 року по 01.06.2007 року мають заборгованність
по сплаті послуг водовідведення в сумі 301 гр. 61 коп.
Відповідачам був направлений рахунок-попередження, але
заборгованність до теперішнього часу сплачена не була.
Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов"язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів
необхідно стягнути на на користь позивача вказану суму заборгованності.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з винної
сторони всі судові витрати, від сплати державного мита при подачі позову
позивач був звільнений на підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 6 від
28.12.2006 року, а тому з відповідачів на користь держави стягуються витрати по
сплаті державного мита в сумі 51 гр., а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі ЗО гр.
Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст.
З, 4, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
ДКП „Харківкомуночиствод" задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність в сумі 301 гр. 61 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави держмито -
по 25 гр. 50 коп. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення -
по 15 гр. з кожного.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути
подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Київського
районного суду м. Харкова протягом 10-ти днів заяви про його апеляційне
оскарження, а далі - шляхом подачі протягом наступних 20 днів апеляційної
скарги до апеляційного суду Харківської області через Київський районий суд
м.Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
СПРАВА № 2-3711/07/01
вересня 2007 року                        Київський
районний суд м. Харкова у складі:
судді
Шаренко С.Л. при секретарі Клочан В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ДКП „Харківкомуночиствод" до ОСОБА_1,ОСОБА_2
про стягнення заборгованності, -
Представник позивача просить стягнути на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність за послуги водовідвення в сумі 310
гр. 37 коп., вказуючи, що відповідачі з 01.05.2004 року по 01.06.2007 року не
здійснюють оплату за послуги водовідведення, у зв"язку з чим утворилася
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з"явились, про причини своєї неявки суд не
повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вважає,
що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі мешкають у квартиріАДРЕСА_1. З
01.05.2004 року по 01.06.2007 року мають заборгованність по сплаті послуг
водовідведення в сумі 310 гр. 37 коп.
Відповідачам був направлений рахунок-попередження, але заборгованність до
теперішнього часу сплачена не була.
Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов" язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів
необхідно стягнути на на користь позивача вказану суму заборгованності.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з винної сторони всі судові
витрати, від сплати державного мита при подачі позову позивач був звільнений на
підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 6 від 28.12.2006 року, а тому з
відповідачів на користь держави стягуються витрати по сплаті державного мита в
сумі 51 гр., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30
Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст.
З, 4, 10, 60, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
ДКП „Харківкомуночиствод" задовільнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_2 на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність в сумі 310 гр. 37 коп.
Стягнути з ОСОБА_1,ОСОБА_2 на користь держави держмито - по 25 гр. 50 коп.
з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення - по 15 гр. з
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути
подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Київського
районного суду м. Харкова протягом 10-ти днів заяви про його апеляційне
оскарження, а далі - шляхом подачі протягом наступних 20 днів апеляційної
скарги до апеляційного суду Харківської області через Київський районий суд
м.Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
СПРАВА № 2-3708/07/01
вересня 2007 року                        Київський
районний суд м. Харкова у складі:
судді
Шаренко С.Л. при секретарі Клочан В.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу за позовом ДКП „Харківкомуночиствод" до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення заборгованності, -
Представник позивача просить стягнути на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність за послуги водовідвення в сумі 477
гр. 83 коп., вказуючи, що відповідачі з 01.05.2004 року по 01.06.2007 року не
здійснюють оплату за послуги водовідведення, у зв"язку з чим утворилася
Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час
і місце розгляду справи, в судове засідання не з" явились, про причини
своєї неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює
заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням
ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом достовірно встановлено, що відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1 З
01.05.2004 року по 01.06.2007 року мають заборгованність по сплаті послуг
водовідведення в сумі 477 гр. 83 коп.
Відповідачам був направлений рахунок-попередження, але заборгованність до
теперішнього часу сплачена не була.
Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов"язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів
необхідно стягнути на на користь позивача вказану суму заборгованності.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з винної сторони всі судові
витрати, від сплати державного мита при подачі позову позивач був звільнений на
підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 6 від 28.12.2006 року, а тому з
відповідачів на користь держави стягуються витрати по сплаті державного мита в
сумі 51 гр., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30
Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст.
З, 4, 10, 60,212-215, 224 ЦПК України, суд, -
ДКП „Харківкомуночиствод" задовільнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність в сумі 477 гр. 83 коп.
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави держмито - по 25 гр. 50 коп.
з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення - по 15 гр. з
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути
подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Київського
районного суду м. Харкова протягом 10-ти днів заяви про його апеляційне
оскарження, а далі - шляхом подачі протягом наступних 20 днів апеляційної
скарги до апеляційного суду Харківської області через Київський районий суд
м.Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Справа № 2-700 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2007 року Ленінський районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді:    О.Л. Бескровно!

при секретарі:                         Г.В.Тюшкевич

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в залі суду у м.Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні
позову вказав, що з відповідачем вони полягають в законному шлюбі, який
зареєстрували 15.12.1990 року у Будьонівському відділку РАГС м.Донецька,
актовий запис НОМЕР_1.

Шлюбні відносини перший раз були припинені в серпні 1995р., з причин різних
поглядів на життєві питання, постійних сварок і скандалів.

Позивач в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву з
проханням слухати справу в його відсутність, позов підтримав, просив суд шлюб
розірвати.

Відповідач в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву з
проханням слухати справу в його відсутність, позов визнав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини
і збереження родини вважають неможливим. Суд знаходить, що сім'я сторін
фактично розпалася і підстав для її збереження немає.

При
рішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховує ступінь вини кожного
з подружжя в розпаді сім'ї і тому вважає за необхідне покласти витрати по
розірванню шлюбу на позивача, звільнивши від них відповідачку.

Згідно ст. 130 ч. 4 ЦПК України ухвалення у попередньому
судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову,
укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 174,175 ЦПК
України.

У даному випадку відповідач позов визнав в повному обсязі
та суд має можливість ухвалити рішення в порядку ст. 174 п.4 ЦПК України.

На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись
ст.ст. 10, 11, 130,174,209,212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Шлюб ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., зареєстрований
15.12.1990 року у Будьонівському відділку РАГС м.Донецька, актовий запис
НОМЕР_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1витрати по
розірванню шлюбу в сумі 17 гривень у доход держави, звільнивши від їх сплати
ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької
області через Ленінський районний суд м.Донецька шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-223 2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

11 червня 2007 року Ленінський районний суд м.Донецька в складі:

головуючого судді     І.П.Іванова

при секретарі                  О.Г.Іншакової

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м.Донецька справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу,
мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою він перебуває в зареєстрованому
шлюбі з 20.06.1992р. Шлюб був зареєстрований Виконавчим комітетом
Красногорівської міської ради Марийського району Донецької області, актовий
запис НОМЕР_1. Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина мешкає з
відповідачкою. Матеріальну допомогу на утримання дитини він надає. Спільного
майна не мають. Шлюбні відносини фактично припинені 7 років тому, сумісне
господарство не ведуть. Оскільки подальше сумісне проживання не можливо, просив
його шлюб з відповідачкою розірвати, судові витрати покласти на нього.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав
в повному обсязі, та оскільки подальше подружнє життя позивача з відповідачкою
не можливе, просив їх шлюб розірвати, витрати по розірванню шлюбу покласти на
позивача.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову не
заперечувала, на розірвання шлюбу згодна, витрати по розірванню шлюбу просила
покласти на позивача.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому що сторони тривалий час
не підтримують шлюбні відносини. Вжиті судом заходи для збереження родини
позитивних результатів не дали. Суд знаходить, що родина сторін фактично
розпалась та підстав для її збереження не має.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд
враховує ступінь відповідальності кожного з подружжя в розпаді родини, їх
матеріальне становище, тому вважає за необхідне покласти витрати по розірванню
шлюбу на позивача, звільнивши від них відповідачку.

На підставі ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу
України, керуючись ст.ст.10, 11, 60,209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., зареєстрований
20.06.1992р. Виконавчим комітетом Красногорівської міської ради Марийського
району Донецької області, актовий запис НОМЕР_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1витрати по
розірванню шлюбу у розмірі 17,00 гривень на користь держави, звільнивши від них
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копій до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті.
СFпFрFаFвFаF №F 2-1350/2007 рFіFкF УFХFВFАFЛFАF
02 лFиFпFнFяF 2007 рFоFкFуF СFуFдFдFяF ПFеFрFвFоFмFаFйFсFьFкFоFгFоF мFіFсFьFкFрFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF ХFаFрFкFіFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF МF'яFгFкFиFйF ЄF.ВF., рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF мF. ПFеFрFвFоFмFаFйFсFьFкFиFйF зFаFяFвFуF КFоFмFуFнFаFлFьFнFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF „FКFоFмFуFнFаFлFьFнFиFкF-1" пFрFоF вFіFдFсFтFрFоFчFкFуF вFіFдF сFпFлFаFтFиF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF рFоFзFгFлFяFдFуF сFпFрFаFвFиF , -
ПFоFзFиFвFаFчF зFвFеFрFнFуFвFсFяF дFоF сFуFдFуF зF пFоFзFоFвFоFмF пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF бFоFрFгFуF зF вFіFдFпFоFвFіFдFаFчFаF зFаF нFаFдFаFнFнFяF пFоFсFлFуFгF зF уFтFрFиFмFаFнFнFяF бFуFдFиFнFкFуF тFаF пFрFиFбFуFдFиFнFкFоFвFоFїF тFеFрFиFтFоFрFіFїF тFаF нFаFдFаFвF зFаFяFвFуF пFрFоF вFіFдFсFтFрFоFчFкFуF вFіFдF сFпFлFаFтFиF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF рFоFзFгFлFяFдFуF сFпFрFаFвFиF.
СFуFдF, вFиFвFчFиFвFшFиF мFаFтFеFрFіFаFлFиF пFоFзFоFвFуF, вFвFаFжFаFєF, щFоF зFаFяFвFаF пFіFдFлFяFгFаFєF зFаFдFоFвFоFлFеFнFнFюF.
ВFіFдFпFоFвFіFдFнFоF дFоF чF.1 сFтF.82 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF, сFуFдF, вFрFаFхFоFвFуFюFчFиF мFаFйFнFоFвFиFйF сFтFаFнF сFтFоFрFоFнFиF, мFоFжFеF сFвFоFєFюF уFхFвFаFлFоFюF вFіFдFсFтFрFоFчFиFтFиF аFбFоF рFоFзFсFтFрFоFчFиFтFиF сFпFлFаFтFуF сFуFдFоFвFоFгFоF зFбFоFрFуF тFаF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF рFоFзFгFлFяFдFуF сFпFрFаFвFиF нFаF вFиFзFнFаFчFеFнFиFйF сFтFрFоFкF, аFлFеF нFеF бFіFлFьFшFеF яFкF дFоF уFхFвFаFлFеFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF рFіFшFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF.
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF вFиFкFлFаFдFеFнFоFгFоF, сFуFдF, вFвFаFжFаFєF мFоFжFлFиFвFиFмF вFіFдFсFтFрFоFчFиFтFиF сFпFлFаFтFуF зFаFяFвFнFиFкFоFмF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF рFоFзFгFлFяFдFуF сFпFрFаFвFиF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF.82 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF ,-
ЗFаFяFвFуF КFоFмFуFнFаFлFьFнFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF „FКFоFмFуFнFаFлFьFнFиFкF-1" пFрFоF вFіFдFсFтFрFоFчFкFуF вFіFдF сFпFлFаFтFиF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF рFоFзFгFлFяFдFуF сFпFрFаFвFиF зFаFдFоFвFоFлFьFнFиFтFиF.
ВFіFдFсFтFрFоFчFиFтFиF сFпFлFаFтFуF вFиFтFрFаFтF нFаF іFнFфFоFрFмFаFцFіFйFнFоF-тFеFхFнFіFчFнFеF зFаFбFеFзFпFеFчFеFнFнFяF рFоFзFгFлFяFдFуF сFпFрFаFвFиF дFоF уFхFвFаFлFеFнFнFяF сFуFдFоFвFоFгFоF рFіFшFеFнFнFяF уF сFпFрFаFвFіF.
УFхFвFаFлFаF оFсFтFаFтFоFчFнFаF тFаF оFсFкFаFрFжFеFнFнFюF нFеF пFіFдFлFяFгFаFєF.
КОПІЯ                                                                        Справа
№ 2 - 220 /2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                                                       УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року.   Варвинський районний суд
Чернігівської області

В складі:
головуючого - судді Кучеріна О.Ф.

при секретарі Кащенко Т. І.

з участю
позивачки ОСОБА_1 та представника відповідача Кашуби П.М.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.  Варва справу за

позовом ОСОБА_1
до Леляківської сільської ради Варвинського району

про визнання
права власності на спадкове майно,  -

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2007 року до суду звернулась позивачка з позовом до відповідача
про визнання права власності на спадкове майно,
посилаючись на те,  що її батько ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року і після нього залишився будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1,  але документів на право власності на вказаний
будинок у нього не було. Через вказане вона не може оформити права власності на
цей будинок як спадкоємець.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги і пояснила,  що після смерті батька вона користувалась
вказаним будинком,  проводила необхідний
ремонт,  сплачувала відповідні платежі.

Представник
відповідача з позовними вимогами погодився.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позовні вимоги слід задовольнити за таких
підстав.

Згідно технічного
паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду,  ОСОБА_2 мав у
власності житловий будинок з надвірними будовами,  розташований по АДРЕСА_1 (ас. 8-15).

Відповідно до
свідоцтва про смерть,  ОСОБА_2  помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (ас. 5).

За довідкою
виконкому Леляківської сільської ради Варвинського району від 10 вересня 2007
року,  позивачка поховала свого батька ОСОБА_2  і після його смерті отримала у спадок
господарство за адресою: АДРЕСА_1 в якому робила ремонт житлового
приміщення,  обробляла земельну
ділянку,  сплачувала комунальні платежі
та земельний податок,  (ас. 6).

Із зазначеного
вище вбачається,  що позивачка по справі
фактично прийняла спадщину,  що
складається з будинку і надвірних будівель по АДРЕСА_1.

За таких
обставин суд вважає,  що за позивачкою
слід визнати право власності на спадкове майно,
задовольнивши її позовні вимоги.

Керуючись  ст.
ст.  328,  1268 ЦК
України,   ст.  ст.
213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно,
що складається з житлового будинку з надвірними будівлями,  розташований в по АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне
оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення.
Справа №2-1144 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 року Долинський районний суд Кіровоградської

області,  у складі: головуючого-судді                                               БОЙКА
П.М.

При
секретарі                                                                                     КІЦАНУ
Г.Я.

Розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Долинській справу за позовом ОСОБА_1 до
Кіровської сільської ради Долинського району про узаконення самовільно
побудованих будівель та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

В 1993 році
позивач купив жилий АДРЕСА_1 Так як цей будинок був непридатний для проживання
він його розібрав і на садибі цього будинку в 1995-2000 роках збудував жилий
будинок 51 % готовності на даний час розміром 8.90м х 8.60м цегляний,  також були побудовані: літня кухня,  розміром 8.90м х 4.75м,  гараж,
розміром 5.40м х 7.60м та сарай,
розміром 5.20м х 7.50м.  Вказані
будівлі побудовані без належних проектних документів,  не були оформлені документи про закінчення
будівництва і право власності на них не узаконене.

Згідно довідки №
79 від 27.08.2007 року Олександрійського бюро технічної інвентаризації за
вказаною адресою ОСОБА_1 самочинно збудував господарські споруди,  а саме: недобудований будинок «А» -
цегляний,  розміром 8.90м х 8.60м; літня
кухня «Б» - цегляна,  розміром 8.90м х
4.75м; гараж «В» - цегляний,  розміром
5.40м х 7.60м та сарай "Ж" - залізобетоні плити,  розміром 5.20м х 7.50м.

Згідно акту
технічного обстеження № 88/р від 20 вересня 2007 року самочинно збудовані
споруди за наслідками обстеження та згідно нормативних документів мають
задовільний стан та в подальшому можуть експлуатуватися за призначенням.

Позивач
звернувся до суду з даною позовною заявою.

Представник
позивача підтримав позовні вимоги в судовому засіданні.

Представник
відповідача не заперечує проти задоволення позовних вимог,  виклавши свою згоду письмово.

Заслухавши
пояснення сторін,  оглянувши письмові
докази по справі,  суд приходить до
висновку,  що позов підлягає задоволенню.

Відповідно
до п.5  ст. 376 ЦК України суд на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки може визнати за ним право
власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права

інших осіб.

В даному випадку
позивач правомірно володіє земельною ділянкою,
на якій без відповідного дозволу побудував самочинні будівлі. Права
інших осіб при цьому не порушені.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. 130,  174 ЦПК України,  СУД, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовільнити.

Визнати право власності на збудовані будівлі,  що знаходяться на території домоволодіння по
АДРЕСА_1  самочинно збудовані,  а саме: недобудований будинок «А» -
цегляний,  розміром 8.90м х 8.60м; літня
кухня «Б» - цегляна,  розміром 8.90м х
4.75м; гараж «В» - цегляний,  розміром
5.40м х 7.60м та сарай "Ж" -залізобетоні плити,  розміром 5.20м х 7.50м за ОСОБА_1

Рішення
може бути оскаржено до Кіровоградського апеляційного суду відповідно до  ст. 294 ЦПК України.