Справа №2-376
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
червня 2007 року                   Березанський
районний суд Миколаївської області

в
складі: головуючої                                                 -
Старчеус О.П.

при
секретарі                                                            -
Максименко С. Ф.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання
права власності на житловий будинок та земельну ділянку,  -

встановив:

Позивачі
ОСОБА_1  та ОСОБА_2  15.05.2007 р. звернулись до суду з позовом до
ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,  мотивуючи тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їхня бабуся
-ОСОБА_4,  після смерті якої відкрилася
спадщина за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку,  який ОСОБА_4 склала 14.03.2003 p.,
заповівши житловий будинок та земельну ділянку
ОСОБА_2  та ОСОБА_1

Мотивуючи
тим,  що після звернення в грудні 2005 р.
з заявою про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори - в видачі
свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено через те,  що в свідоцтві про право власності на будинок
в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_4 відсутні печатка та підпис особи,
яка видавала свідоцтво,  а
Державний акт на право приватної власності на землю,  виданий на ім'я ОСОБА_4,  оформлений не належним чином - в ньому
зазначено дві земельні ділянки,  позивачі
просять визнати за ними право власності на вищезазначений житловий будинок та
земельну ділянку.

В
судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали і пояснили,  що ОСОБА_4 склала заповіт в якому заповіла їм
будинок в с Рибаківка,  Березанського р-ну,  Миколаївської обл. та земельну ділянку площею 8, 95 га,  що розташована на території Новофедорівської
сільської Ради Березанського р-ну,
Миколаївської обл.,  але коли вони в грудні 2005 р. звернулися до нотаріальної
контори - в видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено через
те,  що в свідоцтві про право власності
на будинок в АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_4 відсутні печатка та підпис особи,
яка видавала свідоцтво,  а
Державний акт на право приватної власності на землю,  виданий на ім'я ОСОБА_4,  оформлений не належним чином - в ньому
зазначено дві земельні ділянки. Між собою вони домовились,  що у вищезазначеному житловому будинку разом
з ними довічно проживатиме їхній дядько - ОСОБА_3 Тому позивачі просять визнати
за ними право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 8, 95 га,  що розташована на території Новофедорівської
сільської Ради Березанського р-ну,
Миколаївської обл.

Відповідач
- ОСОБА_3 позовні вимоги визнав. Суду пояснив,
що постійно проживав у вищезазначеному житловому будинку разом зі своєю
матір'ю -ОСОБА_4,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1,  заповівши належний їй житловий будинок та земельну
ділянку своїм онукам ОСОБА_2  та
ОСОБА_1  З приводу цього заповіту у нього
є домовленість з племінниками,  що він
буде доживати свій вік в будинку матері,
незважаючи на те,  що вона склала
заповіт на них. Така була воля матері.

Представник
третьої особи,  що не заявляє самостійних
вимог - Державної нотаріальної контори в Березанському районі в судове засідання
не з'явився та не повідомив про причини неявки,
хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази по справі,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступного:

Як встановлено
матеріалами справи,  14.03.2003 р.
ОСОБА_4 складено заповіт,  згідно якого
належний їй житловий будинок в АДРЕСА_1,  який їй належав на підставі свідоцтва про
право особистої власності на житловий будинок,
виданого 19.11.1991 р. на підставі рішення виконкому Березанської
районної Ради народних депутатів та земельну ділянку розміром 8, 95 га,  що розташована на території Новофедорівської
сільської Ради Березанського р-ну,  Миколаївської
обл.,  яка їй належала на підставі
Державного акту на право приватної власності НОМЕР_1,  вона заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.  18).

На
підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації за № 415 від
08.08.2002 р. на ім'я ОСОБА_4 видано державний акт НОМЕР_1 на право приватної
власності на земельну ділянку площею 8, 95 га на території Новофедорівської
сільської Ради Березанського району Миколаївської області для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва (а.с. 10).

Оскільки
спадкодавцю було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку
з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002р.
„Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку
та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" -в
одному акті розташовані дві земельні ділянки,
в зв'язку з чим позивачі не мають змоги отримати свідоцтво про право на
спадщину через нотаріальну контору,
відповідно до  ст.  З ЦПК України вони мають право звернутися до
суду за захистом свого невизнаного права і їх позовні вимоги в цій частині
підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва
про смерть ОСОБА_4 померла 23.06.2005 р (а.с. 9).

Згідно
довідки Рибаківської сільської Ради Березанського району Миколаївської області
від 18.04.2007 р.,  ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрована
за адресою: АДРЕСА_1 з 1952
р. по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 За цією ж адресою разом із спадкодавцем постійно
проживав та був зареєстрований її син - ОСОБА_3,  який проживає за вищезазначеною адресою з
1953 р. по теперішній час (а.с.  11).

З копії
технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від
23.04.2007 р. вбачається,  що ОСОБА_4
належав житловий будинок за АДРЕСА_1
(а.с. 13-16).

Відповідно
до ч.1  ст. 1235 ЦК України,  заповідач може призначити своїми спадкоємцями
одну або кілька фізичних осіб,  незалежно
від наявності у нього з цими особами сімейних,
родинних відносин,  а також інших
учасників цивільних відносин,  тому
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом на житловий
будинок,  та земельну ділянку.

З заповіту
від 14.03.2003 року вбачається,  що
ОСОБА_4 заповіла належний їй житловий будинок з прилеглими надвірними
господарчими та побутовими спорудами та будівлями,  що знаходиться в АДРЕСА_1 та належну їй
земельну ділянку розміром 8, 95 га,
розташовану на території Новофедорівської сільської Ради Березанського
району Миколаївської області,  яка
належить на підставі Державного акта на право приватної власності на землю
НОМЕР_1,    виданого   Березанською   райдержадміністрацією   26
грудня   2002   року,
акт

зареєстровано
в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 14 -
ОСОБА_2,  ОСОБА_1 (а.с. 18).

Згідно
копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від
10.12.1991 p.,  виданого на підставі рішення Березанської районної Ради
народних депутатів від 19.11.1991 p.,  ОСОБА_4
на праві особистої власності належав житловий будинок в АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Відповідно
до положень Цивільного Кодексу України,
який набрав чинності з 01.01.2004 р.,  до вказаних правовідносин
застосовуються правила книги шостої вищезазначеного Кодексу.

Відповідно
до  ст.
ст.  1222,  1223 ЦК
України позивачі - ОСОБА_1  та
ОСОБА_2  є спадкоємцями за заповітом і
мають право на отримання спадщини.

Згідно
ч.2  ст.
12 Закону України „Про власність" громадянин набуває права
власності на майно,  одержане внаслідок
успадкування.

Оскільки
із-за вказаних помилок,  які на даний час
із-за смерті спадкодавця виправити неможливо,
оформлення спадщини через державну нотаріальну контору неможливе,  керуючись
ст.   ст.  10, 11,
209,  212,  214-215,
224-226 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 та земельну
ділянку площею 8, 95 га,  що розташована
на території Новофедорівської сільської Ради Березанського району Миколаївської
області,  на яку видано Державний акт на
право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Березанський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.