Справа 2-ц-170 2007 р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 серпня   2007
року     Белградський   районний
суд   Одеської області в
складі  головуючого                                                               Тимошенко ІВ

при секретарі                                 Бородастової
О А

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Болград
цивільну справу за позовомОСОБА_1до Белградської районної державної лікарні
ветеринарної медицини, Болградської районної державної лабораторії ветеринарної
медицини, Управління даржавної ветеринарної медицини в Болградському районі про
визнання наказів про застосування дисциплінарних стягнень неправомірними, про
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка,
змінивші свої позовні вимоги, просить постановити рішення, яким визнати неправомірними
накази про застосування до неї дисциплінарних стягнень, а саме : наказ
директора Болградської районної державної лабораторії ветеринарної медицини №
10 від 25.11.2005 року, наказ в.о. начальника управління державної ветеринарної
медицини в Болградському районі № 79 від 29.11.2005 року, наказ начальника
Болградської районної державної лікарні ветеринарної медицини № 34 від
16.05.2006 року, наказ директора Болградської районної лабораторії ветеринарної
медицини № 17 від 16.05.2006 року, накази начальника Болградської районної
державної лікарні ветеринарної медицини № 89 від 26.10.2006 та № 19 від
28.03.2007 року, поновити її на роботі на посаді лаборанта державної
лабораторії ветсанекспертизи на Болградському ринку з 29 березня 2007 року,
стягнути на її користь з відповідачів середній заробіток за весь час вимушеного
прогулу, стягнути на її користь 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди.
Позивачка посилається на те, що всі перелічені накази є незаконними,
дисциплінарні стягнення до неї застосовані безпідставно, за порушення, яких
вона не скоїла, з грубим порушенням норм трудового законодавства. Наказом
начальника Болградської районної державної лікарні ветеринарної медицини №19
від 28.03. 2007 року вона була звільнена з займаної посади на підставі  ст..41п.3 КЗпП України. Таке звільнення
вважає незаконним, оскільки вона не порушувала свої трудові обов»язки, вважає,
що її звільнення з роботи викликано упередженим ставленням до неї адміністрації
відповідача. Своїми неправомірними діями по застосуванню до неї дисциплінарних
стягнень та звільненню її з роботи відповідачі заподіяли їй моральну шкоду,яку
вона оцінює в 3000 грн.

Представник Болградської районної державної лікарні
ветеринарної медицини, Болградської районної державної лабораторії ветеринарної
медицини і управління державної ветеринарної медицини в Болградському районі
позов не визнав, посилаючись на те, що накази про застосування до позивачки
дисциплінарних стягнень, які вона оспорює, є законними, дисциплінарні стягнення
на позивачку накладені за грубі та неодноразові порушення своїх посадових
обв»язків. Незважаючі на те, що наказом № 89 від 26.10.2006 року позивачці був
оголошений виговор за порушення трудових обов»язків, позивачка в грудні 2006
року знову скоїла таке саме порушення, в зв»язку з чим була

2

звільнена з роботи за
ст. 40п.3 КЗпП України. В задоволенні позову просить відмовити.

Треті особи на боці відповідачів ОСОБА_2. , ОСОБА_3, ОСОБА_4  позов не визнали, посилаючись на те, що дисциплінарні
стягнення до позивачки були застосовані правильно, а також вона правильно
звільнена з роботи.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Позивачка працювала на посаді лаборанта державної
лабораторії ветсанекспертизи на Белградському ринку, яка є структурним
підрозділом Болградської районної державної лікарні ветеринарної медицини, що
підтверджується Положенням про Белградську районну державну лікарню
ветеринарної медицини та Положенням про державну лабораторію ветсанекспертизи
на ринку м. Болград /а.с.  56-65/.

Наказом директора Болградської районної лабораторії
ветеринарної медицини № 10 від 25.11.2006 року до позивачки застосоване
дисциплінарне стягнення - догана за невірне проведення лабораторних
досліджень./а.с. 20/. Це дисциплінарне стягнення застосоване до позивачки на
підставі матеріалів перевірки, проведеної спеціалистами управління ветеринарної
медицини в Одеській області 24 жовтня 2005 року /а.с.  166-168/.Таке дисциплінарне стягнення до
позивачки застосоване з порушенням вимог
ст. 149 КЗпП України, а саме до застосування стягнення відповідач не
зажадав від позивачки письмові пояснення, а також не ознайомив її з наказом про
дисциплінарне стягнення під розписку. Про зміст названого наказу позивачка
дізналась лише 24.05.2006 року в період розгляду судом її позовної заяви. Кірм
того, наказ виданий посадовою особою, який безпосередньо позивчака не була
підпорядкована і яка не мала права застосовувати до неї дисциплінарне
стягнення. Тому вказаний наказ суд вважає необхідним визнати неправомірним.

Наказом в.о. начальника управління ветеринарної медицини
в Белградському районі № 78 від 29.11.2005 року до позивачки застосоване
дисциплінарне стягнення - сувора догана, а також вона з займаної посади
лаборанта державної лабораторії ветсанекспертизи на Белградському ринку
звільнена і переведена на іншу роботу в Болградську районну державну
лабораторію ветеринарної медицини на посаду лаборанта хімвідділу. /а.с. 3/.
Наказом начальника управління ветеринарної медицини в Белградському районі № 19
від 16.05.2006 року пункти 1 і 2 наказау № 78 від 29.11.2005 року скасовані
/а.с.  14/. Суд вважає, що наказ № 78 від
29.11.2005 року підлягає визнанню неправомірним в повному обсязі. Це
дисциплінарне стягнення до позивачки застосоване на підставі акту перевірки від
29.11.2005 року /а.с.  169-171/. Однак
цей наказ виданий посадовою особою, якої позивачка безпосередньо не була
підпорядкована і яка не мала права застосовувати до неї дисциплінарне
стягнення. Відаовідно до  ст. 147 КЗпП
України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосоване
один з таких заходів стягнення - догана або звільнення з роботи. Такий захід
дисциплінарного стягнення як «сувора догана « а також «звільнення працівника з
займаної посади з переведенням на іншу роботу» діючим трудовим законодавством
не пердбачено. Крім того, в порушення вимог
ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення від
позивачки не було зажадано письмове пояснення. Тому цей наказ суд також вважає
необхідним визнати неправомірним.

Наказом начальника Болградської районної державної
лікарні ветеринарної медицини № 34 від 16.05.2006 року позивачка з посади
лаборанта державної лабораторії ветсанекспертизи на Белградському ринку
переміщена на посаду лаборанта Болградської районної державної лабораторії
ветеринарної медицини /а.с.  15/. Наказом
директора Болградської районної державної лабораторії

3

ветеринарної медицини № 17 від 16.05.2006 року позивачка
переміщена лаборантом баквідділу в зв»язку з виробничою необхідністю /а.с. 16/.
Таке переміщення позивачки на іншу посаду суд вважає неправомірним.

Згідно з вимогами
ст. 32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації допускається тільки за згодою працівника. Не вважається
переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на
тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший
структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі
або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої
трудовим договором.  Таким чином по суті  ст..32 ч.2 КЗпП України право власника
переміщувати працівника обмежено умовами трудового договору: у межах трудового
договору переміщення можливе, за його межами воно є протизаконним.

Як вбачається з посадової інструкції лаборанта державної
лабораторії ветсанекспертизи на Болградському ринку в обов'язки позивачки,
обумовлені трудовим договором, входило проведення лабораторних досліджень
продуктів харчування,які поступають на реалізацію на Болградському ринку /а.с.  70-71 /. З посадової інструкції лаборанта
державної лабораторії ветеринарної медицини вбачається, що в обов"язки
цієї посадової особи входить : виконання всіх методів досліджень по спеціальним
реакціям, підготовка красителів, реактивів та всього необхідного для проведення
досліджень, відвідування об»єктів державного ветсанконтролю всіх форм власності
на теріторії Белградського району та інші обов'язки /а.с.  51/. Таким чином,хоча позивачка і була
переведена на іншу роботу в межах кваліфікації, спеціальності, посади, суд
вважає, що в даному випадку мало місце саме переведення, а не переміщення
позивачки, оскільки за новою посадою умови праці позивачки, її посадові
обов'язки істотно змінились. Таке переведення позивачки на інше місце роботи
потребувало її згоди, так як за новою посадою вона повинна була виконувати
обов"язки не обумовлені трудовим договором, укладеним з позивачкою при
прийнятті її на попередню посаду. Крім того, висновком МСЕК від 22 березня 2006
року позивачка визнана інвалідом З групи, їй протипоказана важка фізична
робота, робота на сонці, а також поїздки у відрядження /а.с. 36/. Між тим
робота лаборанта державної лабораторії ветеринарної медицини, на яку була
переміщена позивачка, пов»язана з направленням у відрядження. За таких обставин
відповідач не мав права переміщувати позивачку без її згоди на посаду лаборанта
державної лабораторії ветмедицини, оскільки ця робота зв»язана з відрядженнями,
які протипоказані позивачці за станом її здоров»я.

Тому   наказ   №
34   від       16.05.2006   року
підлягає   визнанню
неправомірним.  Відповідно неправомірним
є і наказ № 17 від 16.05.2006 року.

Неправомірним застосуванням до позивачки дисциплінарних
стягнень, незаконним переміщенням її на іншу посаду відповідачі заподіяли
позивачці моральну шкоду, пов»язану з моральними переживаннями через порушення
її трудових прав. З врахуванням характеру моральних страждань позивачки суд
вважає необхідним стягнути з кожного з відповідачів на її користь на
відшкодування моральної шкоди 200 грн.

Наказом начальника Белградської районної державної
лікарні ветеринарної медицини № 89 від 26.10.2006 року до позивачки було
застосоване дисциплінарне стягнення - догана за допущені порушення в оформленні
супровідних документів / ветеринарної довідки № 289 512 від 11.10.2006 року / /а.с.  187-188/ В судовому засіданні встановлено, що
позивачка, працюючі на посаді лаборанта державної лабораторії ветсанекспертизи
на Болградському ринку, на яку вона була поновлена рішенням Белградського
районого суду від 25 липня 2006 року /а.с. 87-93/, видала ветеринарну довідку №
289512   від 11.10.2006 року про

4

закупівлю баром «Утреня роса» на Белградському ринку у
приватного підприємця ОСОБА_5. 5 кг. м»яса /а.с. 186/. Встановлено, що ця
довідка була видана позивачкою за таких обставин. 10-12 жовтня 2006 року
лікарем по гігієні харчування Белградської районної санепідстанції ОСОБА_6 та
ветеринарним лікарем державної лабораторії ветсанекспертизи на Белградському
ринку ОСОБА_7 була проведена перевірка дотримання санітарного законодавства в
барі «Утреня роса», належному приватному підприємцю ОСОБА_8. В ході перевірки в
барі було виявлене м»ясо яловичини, на яке не було пред»явлено будь- яких
документів щодо його якості. На вимогу осіб, що проводили перевірку, ОСОБА_9.
через деякий час представив ветеринарну довідку № 289512 від 11.10.2006 року,
видану позивачкою, відповідно до якої бар «Утреня роса» закупив на
Белградському ринку у ОСОБА_5. 5 кг. м»яса свинини. Після того, як особи, що
проводили перевірку вказали ОСОБА_8., що у барі знаходиться без документів про
якість м»ясо не свинини, а яловичини, ОСОБА_9. через деякий час представив ту
саму ветеринарну довідку, в якій позивачкою був виправлений запис замість
«свинина» вказано «яловичина». Цей факт в судовому засіданні підтвердили свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7 Суд вважає, що такими своїми діями позивачка порушила свої
трудові обв»язки. Відповідно до посадової інструкції позивачки вона працює за
вказівкою і під керівництвом завідуючої державної лабораторії ветсанекспертизи
на Белградському ринку, в її обов»язки входить проведення лабораторних
досліджень продуктів харчування, що надходять на ринок для реалізації
/а.с.  70-71/. Суд вважає, що за своїми
посадовими обов»язками позивачка не мала права видачі ветеринарних довідок без указания завідуючої
лабораторії ветсанекспертизи. Судом встановлено, що вказівку завідуючої про
видачу вказаної ветеринарної довідки позивачка не отримувала.

Відповідно до п.Ю Правил видачі ветеринарних документів
на вантажі, що підлягають обов»язковому ветеринарно- санітарному контролю та нагляду,
затверджених наказом Державного департаменту медицини Міністерства аграрної
політики України № 32 від 19 квітня 2005 року /а.с. 172-175/ ветеринарні
документи видаються спеціалістами ветеринарної медицини на підставі звернення
суб»єктів господарювання, громадян. Підставою для видачі ветеринарних
документів може бути безпосередній огляд об»єкта державного
ветеринарно-санітарного контрорлю та нагляду, а також первинні ветеринарні
документи, що характерезують ветеринарно- санітарний стан супроводжувальних
підконтрольних об»єктів і благополуччя місцевості їх походження. При видачі
довідки про якість продукту харчування позивачка повинна була особисто
переконатись в тому, що ця продукція якісна. Між тим встановлено, що ця
ветеринарна довідка позивачкою була видана без проведення безпосереднього
огляду продукції, а саме м»яса, про що свідчать обставини видачі довідки, що
викладені вище. Крім того, свідок ОСОБА_7. в судовому засіданні пояснила, що
дійсно приватний підприємець ОСОБА_9. є її постійним клієнтом по закупівлі
м»яса, він дійсно купував у неї м»ясо 11.10.2006 року, але яке саме вона не
пам»ятає, позивачка при закупівлі м»яса присутня не була.

За таких обставин суд вважає, що дисциплінарне стягнення,
застосоване до позивачки наказом № 89 від 26.10.2006 року є правомірним,
оскільки це стягнення накладене за скоїне позивачкою порушення своїх посадових
обов»язків. Це стягнення застосоване з дотриманням вимог  ст. 149 КЗпП України., а саме до застосування
стягнення від позивачки були зажадані письмові пояснення, від дачі якизх
позивачка відмовилась, що підтверджується актом від 20.10.2006 року /а.с. 185/,
а також поясненнями самої позивчаки в судовому засіданні. З наказом про
дисциплінарне стягнення позивачка була ознайомлена 27.10.2006 року, що підтверджується
записем виконаним її рукою під цім наказом /а.с.  187-188/. Тому суд підстав для визнання цього
наказу неправомірним не знаходить.

5

Наказом
начальника Белградської районної державної лікарні ветеринаної
медицини № 19 від 28 березня 2007 року за грубе полрушення ветеринарно-
санітарних правил при видачі ветеринарно- супровідних документів на продукцію животного походження, що
направляється для харчування людей позивачка звільнена з займаної посади на
підставі  ст. 40 п.3 КЗпП України з 29
березня 2007 року /а.с. 252-253/. Судом встановлено, що підставою для
звільнення позивачки з роботи явилася видача нею двух ветеринарних довідок № 2893465 і № 2893464 від 19.12.2006
року, відповідно до яких бар «Утреня роса» закупив на Болградському ринку
бринзу коров»ячу у ОСОБА_8.  та м»ясо
свинини у ОСОБА_9./ а.с. 251/ Судом встановлено, що вказані довідки були видані
позивачкою за таких обставин. 19 грудня 2006 року у барі «Утреня роса»,
належному приватному підприємцю ОСОБА_8., була проведена перевірка комісією в
складі начальника ВДС БЕП Белградського РВ УМВС ОСОБА_10. та лікаря по гігієні
харчування Белградської районної санепідстанції ОСОБА_6 В ході перевірки в барі
була виявлена бринза в кількісті 11,150 кг та м»ясо свинини,. на які були
відсутні документи про якість. На вимогу членів комісії приватний підприємець
ОСОБА_9. через деякий час надав ветеринарні довідки, видані позивачкою,
відповідно до яких бар «Утреня роса» закупив у ОСОБА_8.  бринзу у кількісті 6 кг. та у ОСОБА_9. м»ясо
свинини у кількісті 4.5 кг.. Викладене підтверджується актами перевірки від
19.12.2006 року /а.с. 189-190/, поясненнями в судовому засіданні свідків
ОСОБА_10., ОСОБА_6, ОСОБА_7, зверненням головного державного санітарного лікаря
Белградського району від 2.02.2007 року /а.с.
134/. Допитана судом свідокОСОБА_11пояснила, що вона не може сказати чи закупав у неї бринзу
приватний підприємець ОСОБА_9.,
оскільки таку людину вона не знає, але в грудні 2006 року до неї звернулась
позивачка і просила написати розписку, нібито вона продала власнику бара
«Утреня роса» 6 кг. бринзи у присутності позивачки; на прохання позивачки вона
написала таку розписку /а.с.  157/, хоча
насправді позивачка до неї 19.12.2006 року не підходила і у її присутністі
бринзу никто не купував.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивачка
такими своїими діями порушила свої посадові обов»язки, оскільки видала
ветеринарні довідки без вказівки завідуючої державної лабораторії
ветсанекспертизи на ринку, та без проведення безпосереднього огляду продукції,
на яку вона видала довідки.. Оскільки позивачка була притягнута до
дисциплінарної відповідальності наказом №89 від 26.10.2006 року, та знову
порушила трудову дисципліну протягом року з дня застосування стягнення за перше
порушення, суд вважає, що вона правильно звільнена з роботи за  ст. 40 п.3 КЗпП України за систематичне
невиконання без поважних причини обов»язків, покладених на неї трудовим
договором.

Перед застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення відповідач зажадав у позивачки письмові пояснення, від дачі яких
вона відмовилась, про що сама пояснила в судовому засіданні. З наказом про
звільнення вона була ознайомлена 31.03.2007 року, про що свідчить запис
зроблений її рукою під наказом /а.с.
252-253/. 27 березня 2007 року профспілковий комітет Белградської
районної державної лікані ветеринарної медицини, на засіданні якого була
присутня і позивачка, дав згоду на її звільнення з роботи за  ст.40 п.3 КЗпП України /а.с.  196-197/. Строк застосування дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з роботи, передбачений  ст. 148 КЗпП України відповідачем не
пропущений, оскільки з 23грудня по 22 січня 2007 року позивачка знаходилась у
відпустціа.с. 262/, з 13 лютого по 24 березня 2007 року знаходилась на лікарняному
/а.с.  263265/. Тому підстав для поновлення
позивачки на попередньому місці роботи суд не знаходить.

Посилка позивачки на те, що відповідачем не була отримана
згода завідуючої державної лабораторії ветсанекспертизи на Болградському ринку
на її

6

звільнення на думку суду не може служити підставою для
поновлення її на роботі за наявності вище вказаних обставин, оскільки
звільнення позивачки з роботи проведено з дотриманням вимог КЗпП України.

Керуючись  ст.. 10,11,60,212 - 215, 294 ЦПК
УКРАЇНИ,  ст.32, 40пЗ, 43,
147,148,149,151 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Визнати неправомірними:

·
наказ директора Болградської районної державної
лабораторії ветеринарної медицини № 10 від 25 листопада 2005 року про
застосування доОСОБА_1дисциплінарного стягнення - догани;

·
наказ в.о. начальника управління ветеринарної медицини в
Белградському районі № 78 від 29 листопада 2005 року про застосування
доОСОБА_1дисциплінарного стягнення - суворої догани, звільнення її з посади
лаборанта державної лабораторії ветсанекспертизи на Белградському ринку і
переведення її в лабораторію держветмедицини на посаду лаборанта хімвідділу;

·
наказ начальника Болградської районної державної лікарні
ветеринатрної медицини № 34 від 16 травня 2006 року про переміщенняОСОБА_1на
посаду лаборанта райдержлабораторії ветеринарної медицини;

·
наказ директора Болградської районної державної
лабораторії ветеринарної медицини № 17 від 16 травня 2006 року про
переміщенняОСОБА_1лаборантом баквідділу в зв»язку з виробничою потребою.

Стягнути на користь
ОСОБА_1на відшкодування моральної шкоди:

·
з управління ветеринарної медицини в Болградському районі
200 грн.,

·
з Болградської районної державної лікарні ветеринарної
медицини 200 грн.,

·
з Болградської районної державної лабораторії
ветеринарної медицини 200 грн.

Стягнути з управляння ветеринарної медицини в
Белградському районі, з Болградської районної державної лікарні ветеринарної
медицини, з Болградської районної державної лабораторії ветеринарної медицини
солідарно на користь держави 51 грн. судового збору, а також 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В інший частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської
області через Белградський районний суд в наступному порядку: заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.