Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-1151/2007р.                                     Головуючий
інстанції  Бурчуладзе І.В.
Категорія                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року
колегія судів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста
Севастополя у складі:

головуючого    -  Сімоненко В.М. ,

суддів                               -
Колбіної Т.П.,  Соловйова Є.О.,

при
секретарі  - Потапенко Т.В,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі справу за позовом Прокурора
Ленінського району М. Севастополя в інтересах місцевої державної
адміністрації,  державного комунального
закладу „Міська лікарня №1
ім. Н.І.Пирогова" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 17 квітня 2003р., -

ВСТАНОВИЛА :

У грудні
2001р. Прокурор Ленінського району м.
Севастополя звернувся до суду з позовом в інтересах міської державної
адміністрації м.  Севастополя,  державного комунального закладу „Міська
лікарня №1 ім.  Н.І. Пирогова" до ОСОБА_1  про відшкодування матеріальної шкоди,  в якому просив стягну заборгованість за
проживання в гуртожитку медичних працівників у сумі 3 888, 50грн.

Вимоги
мотивовані тим,  що відповідач проживає в
гуртожитку по АДРЕСА_1,  яке знаходиться
на балансі державного комунального закладу „Міська лікарня №1 ім.  Н.І.Пирогова",  фактично займає 5 койко-місць,  має заборгованість зі сплати за проживання в
гуртожитку за період з 01
січня 1999р. по 01 квітня
2001р. з розрахунку 25 грн. за
одне койко-місце. Заборгованість виникла у зв'язку з несплатою за займані місця
у повному обсязі.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м.
Севастополя від 17
квітня 2003р. позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Вирішено питання
про судові витрати.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,  а
також на те,  що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи. Вказує,  що судом невірно визначений розмір
заборгованості.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що остання підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як
встановлено судом ОСОБА_1 з неповнолітнім сином зареєстрована та проживає у
гуртожитку по АДРЕСА_1,  яке знаходиться
на балансі державного комунального закладу „Міська лікарня №1 ім.  Н.І.Пирогова" з січня 1998р. по цей час.

Займає 5
койко-місць,  що фактично складає дві
кімнати №3 та №4 (арк.с. 13).

Задовольняючи
позов суд першої інстанції виходив з того,
що приміщення у гуртожитку було надано відповідачці у вигляді койко-

2

місць,   а
тому  і  оплату
слід проводити виходячи з оплати за койко-місце.

Однак
погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна,  оскільки висновки суду не відповідають
обставинам справи,  та нормами
матеріального права.

Відповідно
до п. 38 Примірного
положення про гуртожиток,  затвердженого
постановою Ради Міністрів УРСР від 03
червня 1986р. №208.,  громадяни,  які
проживають у приміщеннях,  що перебувають
у їх відособленому користуванні,  вносять
плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках
квартирної плати (тарифах),  установлених для будинків державного та громадського
житлового фонду.

Згідно з
розпорядженням Севастопольської міської державної адміністрації від Об
листопада 1996р.,  сімейні,  одинокі робітники і службовці,  що проживають в окремих приміщеннях
гуртожитків,  що складаються з однієї або
декількох кімнат,  які перебувають в їх
відособленому користуванні,  вносять
плату за проживання в гуртожитку і за комунальні послуги по ставках квартирної
плати (тарифах),  установлених для будинків державного та громадського
житлового фонду.

За таких
обставин,  оскільки дві кімнати в
гуртожитку представлена на сім'ї ОСОБА_1,
і перебувають у відособленому користуванні,  то вона повинна вносити плату за проживання в
гуртожитку за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах),
установлених для будинків державного та громадського
жилого фонду.

Виходячи
з викладеного позовні вимоги Прокурора Ленінського району М. Севастополя в
інтересах місцевої державної адміністрації,
державного комунального закладу „Міська лікарня №1 ім.
Н.І.Пирогова" про стягнення заборгованості виходячи з койко-місця
підлягають відхиленню,  як такі,  що не засновані на законі.

Таким
чином,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає задоволенню,  а рішення суду,  відповідно до п.4  ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позову.

Керуючись  ст.
ст. 301,  303,
304,  п.2  ст. 307,
пп. 4 309
316,  317,  319 ЦПК України,  судова колегія,  -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
місцевого суду Ленінського району М. Севастополя від 17 квітня 2003р.
скасувати.

У
задоволені позову Прокурора Ленінського району М. Севастополя в інтересах
місцевої державної адміністрації,
державного комунального закладу „Міська лікарня №1 ім.
Н.І.Пирогова" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.