Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007 року                              Київський
районний суд м.  Харкова в складі:

судді                                                                                        -
Шаренко С. Л.

при
секретарі                                                                          -
Клочан В.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в інтересах себе та
малолітньої ОСОБА_3 до виконавчого комітету Київської районної ради міста
Харкова,  виконавчого комітету
Московської районної ради міста Харкова,
Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та
комунального майна Харківської міської ради,
ОСОБА_4,  треті особи Харківське
державне авіаційне виробниче підприємство,
Харківська міська рада про визнання ордеру недійсним,  визнання незаконним розпорядження,  визнання недійсним свідоцтва про право власності
та зобов'язання видати ордер,  та за
позовом виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова до
Харківського державного авіаційного виробничого підприємства,  виконавчого комітету Київської районної ради
міста Харкова,  Управління комунального
майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської
міської ради,  ОСОБА_4,  треті особи Харківська міська рада,  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в інтересах себе та малолітньої ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  просять
суд визнати недійсним ордер від 10.04.2006 р. №2523/06 на вселення ОСОБА_4  у житлове приміщення у комунальній квартирі
за адресою АДРЕСА_1,  визнати незаконним
та скасувати розпорядження Управління комунального майна та приватизації
Харківської міської ради №4650-НИ2 від 03.05.06 р. щодо передання 62/100
комунальної квартири за адресою АДРЕСА_1 (одна кімната) у приватну власність
ОСОБА_4 ,  визнати недійсним свідоцтво
про право власності на житло НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_4  на 62/100 комунальної квартири за адресою
АДРЕСА_1,  зобов'язання виконавчого
комітету Московської районної ради м. Харкова видати на їх та малолітньої
доньки ім'я ордер на вселення у житлове приміщення площею 16, 4 кв.м у квартирі
за адресою АДРЕСА_1,  вказуючи,  що червня 2003 р. постійно проживають у
кімнаті площею 10, 1 кв.м за адресою АДРЕСА_1 й є такими,  що потребують поліпшення житлових умов; 4
січня 2005 року подали до виконавчого комітету Московської районної ради м.  Харкова заяву про надання їм у користування
вільної кімнати у тій же квартирі площею 16, 4 кв.м.  Однак згідно виданого виконавчим комітетом
Київської районної ради м. Харкова ордера на вселення №2523/06 від 10 квітня
2006 року на ім'я ОСОБА_4  зазначене
житлове приміщення було надано їй,  яке
вона приватизувала згідно розпорядження Управління комунального майна та
приватизації Харківської міської ради № 4650-НИ2 від 03.05.06 р. з видачею
свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1,
питання про надання позивачам кімнати площею 16, 4 кв.м залишилося без
позитивної відповіді. Посилаються на те,
що ордер був виданий на ім'я ОСОБА_4
з порушенням вимог закону та їх інтересів,  рішення виконавчого комітету Київської
районної ради м. Харкова було скасоване цим органом на підставі протеста прокурора Київського
району м.  Харкова,  недійсність ордера унеможливлює виникнення
прав ОСОБА_4  на житлове приміщення,  включаючи його приватизацію,  посилаються на наявність своїх прав на

отримання
кімнати площею  16, 4 кв.м. ,  у тому
числі   у   зв'язку
з   фактами,    які встановлені чинними судовими рішеннями.

Представник
ОСОБА_1 ,  а також ОСОБА_2  з
позовними вимогами виконкому Московської районної ради м. Харкова
погоджуються,  вважають,  що вони не суперечать їх інтересам,  підстави та предмет позову частково
співпадають.

Представник
позивача - виконкому Московської районної ради м. Харкова та відповідач за
основним позовом вказує,  що рішення
виконкому Київської районної ради м. Харкова №64-2 від 4 квітня 2006 року в
частині затвердження сумісного рішення адміністрації та профкому Харківського
державного авіаційного виробничого підприємства (протокол №7 від 15.03.2006 р.)
про надання ОСОБА_4  однієї кімнати
житловою площею 17, 39 кв.м.  в
комунальній квартирі АДРЕСА_1 зі зняттям з квартирного обліку,  скасовано,
квартири №109-216 в під'їздах 4,
5,  6 за вказаною адресою прийняті
до комунальної власності міста,  видачею
ордера порушено  ст.  54 Житлового кодексу України,  п. 57 Правил обліку громадян,  які потребують поліпшення житлових умов і
надання їм жилих приміщень в Українській РСР та просить визнати недійсним ордер
від 10 квітня 2006 року №2523/06 на вселення ОСОБА_4  у спірне житлове приміщення,  скасувати розпорядження Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради від 3 травня 2006
року про передання 62/100 комунальної квартири за адресою місто АДРЕСА_1(одна
кімната) у приватну власність ОСОБА_4 ,
визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло про право
власності ОСОБА_4  Як відповідач
представник виконкому Московської районної ради м. Харкова позовні вимоги
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2
визнала,  зазначила,  що на сьогоднішній день питання щодо заяви
позивачів від 04 січня 2005 року про надання житлового приміщення площею 16, 4
кв.м.  у квартирі за адресою АДРЕСА_1 не
вирішено,  проти надання ним зазначеного
приміщення не заперечувала.

Представник
відповідача - виконкому Київської районної ради м. Харкова позовні вимоги
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  та
виконкому Московської районної ради м. Харкова визнав,  факт скасування рішення №64-2 від 04.04.2006
р. у зазначеній частині власним рішенням від 19.06.2006 р. підтвердила,  зазначила на його безпідставність,  вважає за можливе позовні вимоги позивачів
задовольнити.

Представник
відповідача - Управління комунального майна та приватизації Департаменту
економіки та комунального майна Харківської міської ради вказала,  що на момент винесення оскарженого
розпорядження про приватизацію №4650-НИ2 від 03.05.06 р. та видачі свідоцтва
про право власності на житло НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4  нею було надано необхідний обсяг
документів,  які стали підставою для
проведення приватизації,  позов просила
вирішити на розгляд суду.

Відповідач
ОСОБА_4,  а також її представник у
судовому засіданні проти позовних вимог ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  та виконкому Московської районної ради м.
Харкова заперечували,  зазначаючи,  що вона отримала ордер на законних
засадах,  після оформлення необхідних
документів здійснила приватизацію кімнати площею 17, 39 кв.м.  за зазначеною адресою,  просила у заявлених позовних вимогах відмовити.

Представник
віповідача - Харківського державного авіаційного виробничого підприємства проти
позову заперечувала,  вказувала,  що житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 було
побудовано за участю підприємства на підставі договору про сумісну діяльність від
20.04.1992 року №10,  а тому згідно  ст.  55
Житлового кодексу України підприємство має право на першочергове заселення
житлових приміщень власними працівниками незалежно від часу передання будинку.

Представник
третьої особи - Харківської міської ради вказала,  що приватизація здійснена на законних
підставах та просила винести рішення на розгляд суду.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1
,  ОСОБА_2  та виконкому Московської районної ради м. Харкова
підлягають задоволенню.

Судом
достовірно встановлено,  що згідно
укладеного договору дарування від 19 червня 2003 року частина квартири
АДРЕСА_1,  будинок 3 належать позивачу
ОСОБА_1  на праві приватної
власності,  право власності позивача на
дану частку зареєстроване у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

У
вказаній квартирі у кімнаті площею 10, 1 кв.м.
за даними реєстрації з липня та серпня 2004 року,  проживають позивачі ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2  та їх
малолітня донькаОСОБА_3  Вказані
обставини підтверджуються довідками про їх склад сім'ї. 04 січня 2005 року
позивачами до виконкому Московської районної ради м. Харкова була подана заява
про надання вільної кімнати площею 16, 4 кв.м.
у квартирі за адресою АДРЕСА_1 з підстав поліпшення житлових умов,  яка на сьогоднішній день не вирішена.

На
підставі ордера виконавчого комітету Київської районної ради міста Харкова на
вселення №2523/06 від 10 квітня 2006 року відповідачу ОСОБА_4  було надано житлове приміщення у вигляді
однієї кімнати площею 17, 39 кв.м у двокімнатній квартирі за адресою АДРЕСА_1.
Згідно розпорядження відділу приватизації житлового фонду Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради №4650-НИ2 від 3
травня 2006 року 62/100 комунальної квартири за адресою АДРЕСА_1 (одна кімната)
було передано у приватну власність ОСОБА_4
з видачею свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1.

Рішенням
виконавчого комітету Київської районної ради м.
Харкова від 19 червня 2006 року №127-12 "Про розгляд протесту
прокурора Київського району м.  Харкова
№1082-06 від 05.06.2006 р. на рішення Київського РВК №64-2 від 4 квітня 2006
року в частині щодо затвердження рішення адміністрації та профкому Харківського
державного авіаційного виробничого підприємства про надання гр. ОСОБА_4 ,  одній,
однієї кімнати житл. пл. 17, 39 кв. м.
в комунальній квартирі АДРЕСА_1" протест прокурора було задоволено.
При цьому було скасовано рішення Київського РВК №64-2 від 4 квітня 2006 року в
частині щодо затвердження рішення адміністрації та профкому авіапідприємства
про надання гр. ОСОБА_4 ,  одній,  однієї кімнати житл. пл. 17, 39 кв. м.  в квартирі АДРЕСА_1 зі зняттям з квартирного
обліку. Зазначене рішення мотивувалося тим,
що керівництвом авіапідприємства були надані до Київського РВК
матеріали,  які не відповідають дійсності
стосовно власника житлового будинку АДРЕСА_1,
а також даних про те,  що кімната
житл. пл. 17, 39 кв.
м.  у зазначеній
квартирі на момент надання її ОСОБА_4
була вільною та опечатана. При цьому зазначено,  що будинок АДРЕСА_1 знаходиться у комунальній
власності і не зареєстрований за авіапідприємством на праві державної
власності,  відповідно,  ні адміністрація,  ні профком не мали права вчиняти будь-які дії
щодо неналежного їм житлового приміщення.

Судом
було встановлено,  що будинок по АДРЕСА_1
зареєстровано за Харківським державним авіаційним виробничим підприємством на
підставі договору про спільну діяльність №10 від 20.04.1992 р.; акту приймання
від 10.06.1998 p.; рішення Харківського виконавчого комітету №698 від
20.07.1998 р.; за територіальною громадою м.
Харкова в особі міської ради зареєстровано квартири №109-216 (під'їзди
4,  5,
6) згідно з реєстраційним посвідченням від 01.06.2000 p.,  виданого на підставі розпорядження управління
комунального майна та приватизації від 04.05.2000 року №446.

На
підставі договору від 28 вересня 1995 року між виконкомом Харківської міської
ради та авіапідприємством,  останнє як
замовник будівництва зобов'язувалося передати міськвиконкому житлові приміщення
в будинку по АДРЕСА_1 у зв'язку з відселенням з будинків,  які загрожують обвалом,  у тому числі з будинку по АДРЕСА_2

Як
пояснила представник Харківського державного авіаційного виробничого
підприємства,  у зв'язку з відселенням з
даного будинку спільним рішенням адміністрації та профкому підприємства кімната
площею 17, 39 кв. м.  була надана сім'ї ОСОБА_5 у складі трьох
осіб,  які однак вселятися у надане
житлове приміщення відмовилися.

Як
встановлено судом,  рішення щодо надання
зазначеного житлового приміщення іншим особам до його надання відповідачці
ОСОБА_4 Харківське державне авіаційне виробниче підприємство не виносило.

В
матеріалах справи наявне рішення Дзержинського районного суду м.  Харкова від 21 травня 1999 року по справі
№2-1557/99 за позовом Харківського державного авіаційного виробничого
підприємства доОСОБА_5,  ОСОБА_5 про виселення,  згідно змісту якого у 1999 р. до сім'ї ОСОБА_5пред'являвся
позов про виселення з будинку,  який
загрожував обвалом,  та вселення їх у
кімнату площею 17, 39 кв. м.  квартири
АДРЕСА_1. Згідно рішенню Дзержинського районного суду м.  Харкова від 21 травня 1999 року позивачу було
відмовлено у задоволенні позову; було встановлено,  що спільним рішенням адміністрації та
профспілкового комітету ХГАПП від 8 липня 1998 року сім'ї ОСОБА_5було надано
для відселення житлове приміщення,  яке
складається з однієї ізольованої кімнати розміром 17, 39 кв. м.  в
спільній квартирі,  в яку вселялася
ще одна сім'я з 1 людини; з посиланням на СНІП 2.08.01-89 «Жилые помещения» та норми
СНІП щодо газопостачання житлових приміщень судом у справі №2-1557/99 було
встановлено,  що житлове приміщення,  у якому надавалася кімната сім'ї ОСОБА_5,  розміщено у новозбудованому житловому будинку,  а квартира АДРЕСА_1 не призначається для
проживання двох чи більше сімей,  так як
має одну кухню,  туалет,  ванну. Встановлення на кухні другої газової
плити неможливе,  оскільки розмір кухні
складає 7 кв. м. ,  а згідно нормам СНІП
для однієї газової плити вимагається 6 м. кв.

Технічні
характеристики квартири АДРЕСА_1 та неможливість її заселення членами різних
сімей з посилання на чинні будівельні норми та правила,  а також норми та правила з газопостачання
викладені в висновку Харківської національної академії міського господарства
від 27 лютого 2007 р. №545.

Згідно
відповіді КП "Харківське МіськБТІ" від 12.05.07 р. №23-26321 та
технічних характеристик від 28 квітня 2006 року №П-5-58358 й від 23 січня 2002
року №П-5-58358 квартираАДРЕСА_1складається з двох житлових кімнат площею 10, 1
кв. м.  та 16, 4 кв. м.  відповідно.

Згідно ч.3  ст.  61
ЦПК України обставини,  встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно
до  ст.
59 ЖК України ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у
судовому порядку у випадках порушення прав інших громадян або організацій на
зазначене в ордері жиле приміщення,
неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання
жилого приміщення,  а також в інших
випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що скасування рішення Київського РВК №64-2
від 04.04.2006р.,  на підставі якого,  згідно частини першої  ст.  58
ЖК України видається ордер,  означає
безпідставність видачі оскарженого ордеру. Встановлені при цьому обставини порушення
встановленого порядку надання житлових приміщень та компетенції органів,  які прийняли відповідні рішення,  згідно статті 51 ЖК України,  тягне недійсність ордеру.

Суд
вважає,  що оскаржений ордер містить
посилання на кімнату з площею,  яка в
квартиріАДРЕСА_1не існує,  а також
встановленого рішенням Дзержинського районного суду м.  Харкова від 21 травня 1999 року по справі
№2-1557/99 факту неможливості заселення даної квартири більше,  ніж членами однієї сім'ї й порушення прав
позивачів ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  й
малолітньої донькиОСОБА_3  на отримання
кімнати площею 16, 4 кв.м.

Факт
потреби позивачів ОСОБА_1
,  ОСОБА_2  та їх малолітньої донькиОСОБА_3  у поліпшенні житлових умов підтверджується
відповіддю Головного управління житлово-комунального господарства та розвитку
інфраструктури Харківської облдержадміністрації,  яка має посилання на постанову №5 виконавчого
комітету Харківської обласної ради та Президії обласної ради професійних рад
від 11 січня 1985 року. Згідно чинній на сьогоднішній день зазначеній постанові
мінімальний рівень забезпеченості житловою площею на території Харківської
області складає 5, 5 кв.м включно в розрахунку на кожного члена сім'ї.

Згідно  ст.  1 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизацією
державного житлового фонду є відчуження кімнат у квартирах,  де мешкають два і більше наймачів державного
житлового фонду на користь громадян України. Згідно  ст.  2
цього Закону до об'єктів приватизації належать кімнати у квартирах,  де мешкають два і більше наймачів,  які використовуються громадянами на умовах
найму.

Встановлена
судом недійсність ордеру від 10.04.2006 р. № 2523/06 означає безпідставність
прав ОСОБА_4  на проживання у житловому
приміщенні площею 16, 4 кв.м. ,  його
приватизацію та оформлення свідоцтва про право власності.

Відповідно
до  ст.
9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування
у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського
житлового фонду або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно
до  ст.
31 ЖК України громадяни,  які
потребують поліпшення житлових умов,
мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках
державного або громадського житлового фонду в порядку,  передбаченому законодавством Союзу РСР,  цим Кодексом та іншими актами законодавства
Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам,  які постійно проживають у даному населеному
пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української
РСР),  як правило,  у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Відповідно
до п.1 ч.1  ст.  34 ЖК України потребуючими поліпшення житлових
умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень,  що визначається в порядку,  встановлюваному Радою Міністрів Української
РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Відповідно
до п. 5 Правил обліку громадян,  які потребують
поліпшення житлових умов,  і надання їм
жилих приміщень в Українській РСР,
затвердженої постановою Ради міністрів Української РСР і Української
республіканської ради професійних спілок від 11.12 1984 р. № 470 потребуючі
поліпшення житлових умов члени житлово-будівельних кооперативів,  громадяни,
які мають жилий будинок (частину будинків),  квартиру у приватній власності,  та інші громадяни,  що проживають у цих будинках (частинах
будинків),  квартирах,  забезпечуються жилими приміщеннями на загальних
підставах .

Відповідно
до  ст.
33 ЖК України потребуючі поліпшення житлових умов члени
житлово-будівельних кооперативів,
громадяни,  які мають жилий
будинок (квартиру) у приватній власності,
та інші громадяни,  що проживають
у цих будинках (квартирах),
забезпечуються жилими приміщеннями на загальних підставах.

При
цьому суд вважає,  що надання житлових
приміщень згідно  ст.  54 ЖК України здійснюється в передбаченому
нею порядку,  дана норма передбачає
окремий відносно до передбачених
ст.   ст.  9,  31,  33
ЖК України загальними нормами,  що
передбачають способи задоволення житлових потреб громадян.

Згідно  ст.  54
ЖК України ізольоване жиле приміщення,
що звільнилося в квартирі,  в якій
проживає два або більше наймачі,  на
прохання наймача,  що проживає в цій
квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34),  надається йому,  а в разі відсутності такого наймача - іншому
наймачеві,  який проживає в тій же
квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати
норми,  встановленої статтею 47 цього
Кодексу,  крім випадків,  коли наймач або член його сім'ї має право на
додаткову жилу площу. Правила,
передбачені частинами першою і другою цієї статті,  застосовуються незалежно від належності
жилого будинку.

Відповідно
до ч.2  ст.  61 ЖК України договір найму житлового
приміщення в будинках державного або громадського фонду укладається в письмовій
формі на підставі ордера на житлове приміщення між
наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією та наймачем-громадянином,  на ім'я якого видано ордер.

Відповідно
до  ст.
58 ЖК ордер є єдиною підставою для вселення громадянина в надане житлове
приміщення.

Згідно
ч.3  ст.
54 ЖК України правила,
передбачені ч.1 та ч.2 цієї статті,
застосовуються незалежно від приналежності житлового будинку,  отже,
доводи Харківського державного авіаційного виробничого
підприємства,  що згідно  ст.  55
ЖК

України    підприємство    має
право    на першочергове        заселення        житлових

приміщень
власними працівниками не відповідає змісту
ст.  54 ЖК України.

Згідно
ч.4  ст.
54 ЖК України при відмові в наданні такого,  що звільнилося житлового приміщення у
випадках,  передбачених цією
статтею,  спір може бути вирішено в
судовому порядку.

Відповідно
до  ст.
22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до
чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і
свобод. Згідно  ст.  48 Конституції України кожен має право на
достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї,  що включає достатнє харчування,  одяг,
житло.

Як
встановлено судом,  ОСОБА_4 у житлове
приміщення житловою площею 16, 4 кв.м.  в
квартирі АДРЕСА_1 не вселилася,  проживає
у місті Харкові за адресоюАДРЕСА_1

Таким
чином суд задовільняє позовні вимоги ОСОБА_1  та ОСОБА_2,  в інтересах себе та малолітньоїОСОБА_3  та Московського РВК м.  Харкова та визнає недійсним ордер від 10
квітня 2006 року №2523/06 на вселення ОСОБА_4
у житлове приміщення у комунальній квартирі за адресою місто АДРЕСА_1;
визнає незаконним та скасовує розпорядження Управління комунального майна та
приватизації Харківської міської ради №4650-НИ2 від 3 травня 2006 року про
передання 62/100 комунальної квартири за адресою місто АДРЕСА_1(одна кімната) у
приватну власність ОСОБА_4 ; визнає недійсним свідоцтво про право власності на житло
НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_4  на
62/100 комунальної квартири за адресою місто АДРЕСА_1; та зобов'язує виконавчий
комітет Московської районної ради міста Харкова видати на ім'я ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
ордер на вселення у житлове приміщення площею 16, 4 кв.м у квартирі за
адресою місто АДРЕСА_1.

Оскільки
суд вирішив справу по суті,  то відпала
необхідність в забезпеченні позову,  а
тому суд скасовує заходи забезпечення позову,
що накладені ухвалою Київського районного суду м.  Харкова від 01.06.2006 року.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  З,  4,
5,  10,  60,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст.
16,  21,  386,
393 ЦК України,   ст.  54 ЖК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в інтересах себе
та малолітньої ОСОБА_3 задовольнити.

Позовні
вимоги виконавчого комітету Московської районної ради міста Харкова
задовольнити.

Визнати
недійсним ордер від 10 квітня 2006 року №2523/06 на вселення ОСОБА_4 у житлове
приміщення у комунальній квартирі за адресою місто Харків вулиця
Роднікова,  3 кв. 163.

Визнати
незаконним та скасувати розпорядження Управління комунального майна та
приватизації Харківської міської ради №4650-НИ2 від 3 травня 2006 року про
передання 62/100 комунальної квартири за адресою місто АДРЕСА_1(одна кімната) у
приватну власність ОСОБА_4.

Визнати
недійсним свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_1 про право власності
ОСОБА_4 на 62/100 комунальної квартири за адресою місто АДРЕСА_1.

Зобов'язати
виконавчий комітет Московської районної ради міста Харкова видати на ім'я
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ордер на вселення у житлове
приміщення площею 16, 4 кв.м у квартирі за адресою місто АДРЕСА_1.

Скасувати
заборону ОСОБА_4,  управлінню
комунального майна та приватизації Харківської міської ради здійснювати будь-які
дії,  спрямовані на приватизацію
житлового приміщення у комунальній квартирі АДРЕСА_1,  а також заборону  КП
„Харківське   міське  БТІ"
здійснювати   будь-які   дії
з   реєстрації  або

перереєстрації
права власності на житлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1,  накладені ухвалою Київського районного суду
м.  Харкова від 01 червня 2006 року.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подачі до Київського районного суду м.  Харкова протягом 10-ти днів заяви про його
апеляційне оскарження,  а далі - шляхом
подачі протягом наступних 20 днів апеляційної скарги до апеляційного суду
Харківської області через Київський районий суд м. Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадій кімнаті,  є
оригіналом.