Справа № 22ц - 7983 / 2007                               Головуючий в 1
інстанції - Тимченко С.
- 44                                                      Доповідач   - Глушенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

6 листопада 2007 року       Колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого   - Глущенко Н.Г.

суддів         -
Григорченка Е.І.,  Прозорової М. Л.

при
секретарі   - Шило С. Ю.

з участю
адвоката - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційними скаргами

Виробничого
сільськогосподарського кооперативу "Сонячний" та

ОСОБА_2 на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22
червня 2007   року   по
справі  за   позовом
ОСОБА_3  до   Виробничого сільськогосподарського   кооперативу   "Сонячний"   про
відшкодування   матеріальної  та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

ВСК
"Сонячний" звернувся до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить скасувати рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2007
року,  посилаючись на те,  що воно ухвалене з грубим порушенням
процесуального закону. Так,  суд першої
інстанції 22.06.2007 року,  тобто в день
ухвалення рішення по справі,  за своєю
ініціативою,  провів заміну відповідача
ОСОБА_2 на належного відповідача -ВСК "Сонячний" і не сповіщаючи ВСК
"Сонячний" про те,  що він
залучений до участі у справі,  увалив
рішення,  яким стягнув з нього грошову
суму у відшкодування матеріальної та моральної шкоди / а. с.  219-220 /.

Також з
рішенням суду від 22.06.2007 року не погодився ОСОБА_2 та звернувся до суду з
апеляцшною скаргою,  в якій просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову позивачу в його позовних
вимогах,  оскільки рішення є незаконним
та необгрунтованим і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального
закону. ОСОБА_2 вважає,  що висновки суду
не відповідають обставинам справи / а. с. 204-210 /.

Зазначеним
рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково. Суд стягнув з СКВ
"Сонячний" в особі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 528 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди,  25000
грн. - у відшкодування моральної шкоди,
судові витрати у розмірі 81 грн.,
а в іншій частині позовних вимог - відмовив / а. с.  182-188 /.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та
заявлених вимог,  колегія   суддів приходить до висновку,  що скарги

необхідно
задовольнити частково,  а рішення суду
скасувати  та направити справу на новий
розгляд згідно з п.3 ч.1  ст.  311 ЦПК України з наступних підстав.

З
матеріалів справи,  зокрема позовної
заяви,  вбачається,  що позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди / а.
с.  5-7,
88-90 /. При розгляді справи суд першої інстанції,  за власної ініціативи,  ухвалою від 22.06.2007 року провів заміну
відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача - СВК "Сонячний" / а.
с.  144,
179 зворот / та продовжив слухати справу у відсутності представника
відповідача і в цей же день судом було ухвалене рішення по справі,  яким він стягнув з СВК "Сонячний"
грошові суми на користь позивача у відшкодування матеріальної та моральної
шкоди / а. с.  183-188 /.

Фактично,  суд першої інстанції в порушення вимог
процесуального закону,  не повідомив СВК
"Сонячний" про залучення його до участі у справі в якості
відповідача,  як і не повідомив про час
та місце слухання справи у встановленому законом порядку. Не було прийнято до
уваги судом першої інстанції і вимоги ч. 2
ст.  33 ЦПК України про те,  що після заміни відповідача або залучення до
участі у справі співвідповідача справа за клопотанням нового відповідача або
співвідповідача розглядається спочатку.

Вище
зазначені обставини є безумовними обставинами за яких рішення суду не може
залишатись в силі і підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Крім
того,  розглядаючи дану справу суд першої
інстанції не встановив які фактично склалися правовідносини між сторонами,  яким матеріальним законом вони регулюються та
хто є належним відповідачем (позивачем) по справі. Тобто при розгляді справи по
суті та ухваленні рішення судом не виконані вимоги  ст.
ст.  214, 215 ЦПК України.

Суд
першої інстанції так і не встановив кому та ким була спричинена шкода і чи
взагалі мало місце спричинення матеріальної та моральної шкоди особисто
позивачу при тих обставинах на які він посилається. Розміри грошових сум,  які суд стягнув на користь позивача у
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
також є необгрунтованими і такими,
що не відповідають обставинам справи та доказам,  які надані позивачем суду.

Як
вбачається з рішення суду від 22.06.2007 року' суд першої інстанції ухвалив
рішення* яке не може бути виконане,
оскільки замінивши у справі відповідача ОСОБА_2,  на належного відповідача - СВК "Сонячний"
суд стягнув грошові суми у відшкодування матеріальної та моральної шкоди на
користь позивача з СВК "Сонячний" в особі ОСОБА_2,  тобто суд зазначив,  що стягнення підлягає з ОСОБА_2,  а не з відповідача СВК
"Сонячний",  і це при
тому,  що відбулася заміна відповідача.

Ухвалюючи
рішення по справі про стягнення грошової суми - суд першої інстанції допустив
грубе порушення норм матеріального та процесуального закону. Суд не прийняв до
уваги вимоги закону про те,  що якщо
відповідачем по справі є юридична особа то стягнення підлягає з юридичної
особи,  а не з її керівника чи
представника,  як це зробив суд першої
інстанції. Тобто суд не прийняв до уваги,
що стороною по справі (позивачем та відповідачем) згідно  ст.  30
ЦПК України можуть бути фізичні і юридичні особи,  а також держава,  інтереси яких можуть представляти в суді їх
представники,  які мають повноваження на
ведення справи в суді,  вчинення усіх
процесуальних дій від імені особи,  яку
вони представляють,  і не більше (
ст.  44 ЦПК України).

За таких
обставин рішення суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню,  як таке,
що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального закону.

Таким
чином,  апеляційні скарги підлягають
частковому задоволенню,  а рішення суду
скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись  ст.  ст.
303, 307, 311 ЦПК України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Сонячний" та

ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 червня
2007 року - скасувати,  справу направити
на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.