Справа № 22ц-180/
2007                 Головуючий по 1 -й інстанції
Суддя-доповідач
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у
Головуючого-судді
Суддів Макарчука
М.А.,  Чернова С.І. При секретарі
відкритому судовому засіданні в м.Полтаві
апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Крюківського районного суду М.Кременчука
Полтавського області від 29 вересня 2006 року
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання факту проживання однією
сім»єю,  стягнення боргу та встановлення
сервітуту щодо користування квартирою
судова
колегія,  заслухавши  доповідь судді-доповідача апеляційного суду
ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом.
Вказувала,  що з квітня 2003р. вступила у фактичні шлюбні
відносини з ОСОБА_2 та разом з її сином проживали в її однокімнатній квартирі
була досягнута домовленість про те,  що
вони продадуть належну їй та сину квартиру,
а кошти вкладуть у розвиток підприємства відповідача.
травня 2004р. вона продала свою квартиру,
та переїхала жити до квартири чоловіка АДРЕСА_2,  в якій,
як виявилось,  проживає мати
відповідача,  як власник,  та колишня дружина з донькою.
витратив   гроші від продажу її квартири
на свої нужди та відмовився їх віддавати.
Зазначала,  що фактично вони є чоловіком та жінкою,  а тому гроші,
витрачені відповідачем від продажу її квартири,  є спільними,
а тому,  вважає,  що вона придбала право на 1/2  частини квартири АДРЕСА_2.
2004р. подала доповнення до позовної заяви,
в якій вказала,  що 25 жовтня
2004р. ОСОБА_2  змінив замки на дверях
квартири АДРЕСА_2 і вона не змогла потрапити до квартири та не повернув її
особисті речі. А тому просила встановити сервітут щодо користування цією
квартирою ( а.с.32-33).
розширила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_2  29 645грн.,
посилаючись на те,  що віддала
йому грошові кошти від продажу квартири,
а також власні заощадження в сумі 5500 доларів СІЛА ( а.с.37-38).
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавського області від
29 вересня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано факт
проживання однією сім»єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2без шлюбу з квітня 2003р. по 25
жовтня 2004р.

Стягнуто з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 борг в сумі 14300 грн.

В задоволенні
інших вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2судовий збір на користь держави 143 грн. та 30 грн. збір
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  з ОСОБА_1 -судовий збір 153, 45 грн.

Рішення суду
оскаржено ОСОБА_1 ,  яка в апеляційній
скарзі просить його скасувати в частині
відмови у встановленні сервітуту на її користь щодо частини квартири
АДРЕСА_2 та щодо стягнення боргу. Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права та неповноту з»ясування обставин справи.

Колегія
суддів,  перевіривши справу в межах
доводів апеляційної скарги,  прийшла до
висновку,  що вона не підлягає
задоволенню з таких підстав :

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу
і залишає рішення без змін,  якщо
визнає,  що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої
інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що ОСОБА_1 та ОСОБА_2проживали однією сім»єю
без шлюбу з квітня 2003р. по 25 жовтня 2004р. спочатку в квартирі позивачаАДРЕСА_1,  а після
продажу 20 травня 2004р. цієї квартири
ОСОБА_1 та її сином - ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2.

Приймаючи
до уваги,  що двохкімнатна квартира
АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ( т.1,  а.с.13-14),
в квартирі зареєстровані ОСОБА_2,
його колишня дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6,  1991 р.народження (т.1,  а.с.238),
частки співвласників  в даній
квартирі не визначені,  районний суд  вірно відмовив в задоволенні  позовних вимог щодо встановлення сервітуту.

Що
стосується стягнення боргу на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2,  то суд вірно визначив суму до стягнення в
розмірі 14 300 грн.,  виходячи із змісту
розписки - зобов»язання  відповідача про
повернення 2600 доларів США
(т.1, а.с.41).

Інших
доказів про надання коштів із зобов»язанням їх повернення позивачкою суду не
надано.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення суду.

Встановивши такі
обставини, суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального закону.

Керуючись ст.ст.303,
307, 308, 315 ЦПК України,  колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1      залишити без
задоволення,  а рішення місцевого
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області  від  26
вересня  2006р. без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців.