Справа № 2- 3403/2007р
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2007 p.

Фрунзенський райсуд м.  Харкова в складі: головуючого - судді Алфьорової
Т.М.  при секретарі - Гудзенко О.М.  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Харкові цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа -
відділ опіки та піклування Фрунзенського РВК м.
Харкова про визначення місця проживання малолітніх дітей.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася  до суду з позовною заявою про визначення
місця проживання малолітніх дітей,
посилаючись на те,  що вони з
відповідачем були в зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року і мають двох дітей:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти з вересня 2006 року
проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Вона піклується про дітей,  займається їх вихованням.  Відповідач не надає матеріальної
допомоги,  тому вона 16.01.2007 року
звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів,  але і після рішення суду відповідач аліменти
не сплачував. Вона має право власності в АДРЕСА_1,  де проживає відповідач.3араз вона проживає у
своєї тітки за адресою АДРЕСА_2. Відповідач не може дати дітям належного
виховання,  не проявляє до них уваги,  не надає матеріальної допомоги. Просить
визначати місце проживання дітей з нею.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
вказує на те,  що у травні 2007
року відповідач забрав сина погуляти і з до наступного часу не повернув. Вона в
змозі правильно виховувати дітей,  діти
малолітні,  дружні між собою і окреме їхнє
проживання суперечить інтересам дітей. Зараз відповідач начав сплачувати
аліменти разом з заборгованістю.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав частково і пояснив,  що вони з позивачкою не проживають
разом.  Восени  2006 року ОСОБА_1 пішла проживати до
тітки,  забравши дітей. Тітка раніше
зловживала спиртними напоями і тому він вважає,
що їй не можна довіряти виховання дітей. Позивачка працю ,  а ввечері сина з дитячого садка забирає її
подруга,  а потім приводить до
тітки,  яка торгує на вулиці і фактично
дитина залишається без догляду. У травні 2007 року він забрав сина і зараз
дитина проживає у нього і за ним доглядає він та його мати,  яка піклується про нього. Відповідачка
належним чином не доглядає дітей,  дочка
спілкується з неповнолітнім хлопцем,
який може негативно вплинути на розвиток дітей. Аліменти він сплачує з
березня 2007 року. Вважає,  що він може
самостійно займатися вихованням сина.

Представник
третій особи - в судовому засіданні підтримав позов,  вказує на те,
що Опікунська рада Фрунзенської райради м.  Харкова,
вивчивши усі надані документи,  а
також зустрівшись з батьками,  прийшла до
висновку,  що дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
та малолітня ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 повинні залишитися на вихованні матері. Вона
підтримує цей висновок,  так як син
сторін має малий вік - йому немає трьох років і він потребує материнського
догляду,  а також діти повинні рости
разом.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  допитав свідків,  вислухавши висновок представника органу опіки
та піклування,  дослідивши матеріали
справи,  вважає позовні вимоги
такими,  що підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У судовому
засіданні встановлено,  що стороні
перебували в зареєстрованому шлюбу з 16 вересня 1995 року. Від цього шлюбу вони
мають двох малолітніх дітей,  а саме:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно  ст. 161 СК України ,  якщо мати та батько,  що мешкають окремо,  не прийшли до згоди відносно того,  з ким з них буде проживати малолітня
дитина,  спір між ними може вирішуватися
у суді.

При вирішенні
спору щодо місця проживання дитини,  суд
бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків.
Особисту прихильність дитини до кожного із них,
вік дитини,  стан її здоров'я та
інші обставини ,  що мають істотне
значення.

В судовому
засіданні встановлено,  що позивачка з
дітьми проживає з осені 2006 року за адресою АДРЕСА_2. З вказаного часу
відповідач матеріальну допомогу не надавав на утримання дитей. Рішенням
Фрунзенського райсуду м.  Харкова від
16.01.2007 року на користь позивачки з відповідача стягнути аліменти у розмірі
1/3 частині,  які відповідачем до подачі
позивачкою позову про встановлення місця проживання дітей не виплачувалися.
Відповідач почав плати аліменти з березня 2007 року

Свідок ОСОБА_5
пояснила в судовому засіданні,  що донька
з дітьми проживає у її сестри в АДРЕСА_2 з осені 2006 року. Сестра алкогольні
напої протягом тривалого часу - років шість або сім ,  не вживає взагалі. У неї в квартири є усі
необхідні умови для проживання доньки з дітьми. Позивачка займається
дітьми,  влаштувала свою доньку в школу
,  сина до дитячого садка. Вона проживає
поблизу,  тому онука з дитячого садку
забирає вона або подруга доньки ,  а
вранці донька відводить до садка свого сина та дитину подруги. Діти не
залишаються без турботи,  отримували
необхідне лікування , ОСОБА_1,  у жовтні
2006 року возила дітей до санаторію в Євпаторію. Вона возила онуку до санаторія
у 2007 року. ОСОБА_3 займається спортом,
зараз вона знаходиться у літньому таборі. В травні 2007 рокуОСОБА_2 взяв
сина на тиждень,  а потім відмовився
віддавати.

СвідокОСОБА_6
в судовому засіданні підтвердила,  що зараз хлопчик проживає разом з сином в їх
квартири. Мати,  коли проживала однією
родиною с відповідачем,    не доглядала за дітьми як треба,  а саме: могла читати книги і залишати без
догляду дитину.

Характеристики
за місцем проживання та роботи характеризуютьОСОБА_1. тільки з позитивного
боку,  тому доводи відповідача у тій
частини,  що його колишній дружини не
можна довіряти сина не відповідають дійсності.

Акт обстеження
матеріально - побутових умов від 12.06.2007 року свідчить,  що діти мають усе необхідне і що мати
займається вихованням дітей. Сім'я благонадійна.

Характеристика
на хлопчика ОСОБА_4 свідчить про те,  що
дитина регулярно відвідує дитячий садок,
останній раз 15.05.2007 року. Хлопчиком опікується мама та бабуся,  яки завжди цікавляться його станом здоров'я.
Думка педагогів дошкільного закладу - дитина має проживати разом з матір'ю.

Згідно
характеристики на ОСОБА_3 - вона навчається у ХЗОШ № 171,  характеризується позитивно,  мати приділяє достатню увагу її навчанню та
вихованню. Дівчинка доглянута,  охайна.

При прийомі на
роботу,  де необхідні дані про психічний
стан,  позивачка пройшла необхідний
медичний догляд,  не має психіатричних
протипоказань,  про що свідчить надана
довідка. Суд не може погодитися з відповідачем в тому,  що у позивачки є проблеми з психікою.

Згідно висновку
Опікунської райради у м.  Харкові за №
1332 від 25.06.2007 року -опікунська райради надійшла до висновку,  що виходячи з інтересів малолітніх,  вважає доцільним та таким,  що відповідає інтересам дитини: встановити
місце проживання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з матір'ю -ОСОБА_1.

Сторони надали
суду характеристики,  яки характеризують
їх з позитивного боку. Крім цього,
обстеження житлових умов обох батьків підтвердили задовільний стан,  але при визначенні місця проживання
дітей,  суд також враховує той факт,  що обидві дитини зараз є малолітніми,  через свій вік діти мають потребують
материнської уваги та турботи,  сімейне
життя батька зараз не влаштовано. Діти прив'язані один до одного,  проти цього факту відповідач не заперечує.
Батько відповідача страждає психічним захворюванням,  а мати має похилій вік - 70 років,  який не дозволяє належним чином займатися
вихованням та доглядом трирічного хлопчика.

Суперечка між
сторонами про місце проживання ведеться фактично тільки у відношенні однієї
дитини - сина ОСОБА_4. Суд не може розлучити дітей,  які дружать один з одним та сумують у
розлуці. За таких обставинах,  суд вважає
за необхідне позов задовольнити і залишити дітей на вихованні матері,  виходячи в першу чергу з інтересів дітей.

Згідно  ст.  60
ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач не надав суду
доказів того,  що позивачка як мати не
може виконувати свої обов'язки,  його
доводи про те,  що в квартиру приходить
до його доньки малолітня дитина - хлопчик ( 10-11 років.),  який може своєю поведінкою негативно вплинути
на розвиток його дітей,  суд вважає не
обґрунтованим.

У зв'язку з
вказаними обставинами ,  суд вважає
необхідним позов задовольнити

На підставі
викладеного , та керуючись 150 , 160 ,
161 СК України,   ст.   ст.
10,  11,  60,
209 ,  212-214,  218 ЦПК України,  Законом України « Про охорону дитинства « від
7.03.2002 р з змінами,  суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,  третя особа -
Відділ опіки та піклування Фрунзенського РВК м.
Харкова про визначення місця проживання малолітніх дітей задовольнити.

Встановити місце
проживання дітей - сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1  разом з матір'ю ОСОБА_1,  яка зараз проживає за адресою АДРЕСА_1.

Рішення суду
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський
районний суд м .Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про   апеляційне оскарження або протягом десяти
днів з дня проголошення рішення без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після
закінчення строку на подачу апеляційної скарги,
у разі подання апеляційної скарги судове рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.