Справа 2-о-151-2007
РІШЕННЯ

Іменем України

м.
Селидове                                                                                 26
вересня 2007 року

Селидівський
міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Моцного О.С.,
народних засідателів Голобокової О.В., Сліпко Л.М., при секретарі Ставицькій
Л.В. за участю заявниці ОСОБА_1, представника зацікавленої особи управління з
праці та соціального захисту населення Кліменко К.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання
безвісно відсутнім, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,
звернулась до суду із заявою в якій вказала, що вона є опікуном свого онука
ОСОБА_2 1993 року народження, в зв'язку з тим, що дитина залишилася без опіки
батьків: матері ОСОБА_3, яка позбавлена батьківських прав за рішенням
Микитівського р/с м. Горлівки Донецької області від 30.09.1997 року; батька
ОСОБА_4 сина позивачки, який рішенням Селидівського міського суду Донецької
області від 21 серпня 2007 року визнаний безвісно відсутнім.

Рішення
про опіку було винесено Українською міською радою 17.11.1999 року за № 122. На
даний час позивачці необхідно онукові встановити статус дитини яка залишилася
без опіки батьків, тобто їй необхідно встановити, що батьки дитини є безвісно
відсутніми, щоб онук мав визначені законом пільги. Крім того ОСОБА_1, при визнанні
ОСОБА_3 безвісно відсутньою, буде отримувати допомогу від управління праці та
соціального захисту населення, т.я. батьки своєму сину матеріально не
допомагають.

Про
ОСОБА_3, яка вже десять років була позбавлена батьківських прав, немає
відомостей з 30.09.1997 року до теперішнього часу. До винесення рішення про
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 було засуджено до позбавлення волі
терміном на два роки за вироком Микитівського районного суду Донецької області.
Встановити місце проживання ОСОБА_1 не може, так як згідно довідки адресного
бюро зареєстрованою по Донецькій області ОСОБА_3 не значиться, тому заявниця
просить суд визнати її безвісно відсутньою.

У
судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просила її задовольнити.

Представник
зацікавленої особи заяву визнав, не заперечував проти її задоволення.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що
вона довгий час знає заявницю, проживає у сусідньому будинку, їй відомо, що
заявниця самостійно виховує внука, матері дитини вона ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вже
40 років вона мешкає з

заявницею в
одному будинку, ні син ні невістка заявниці вихованням внука не займалися,
разом з нею не проживають, їхнє місцезнаходження їй не відоме.

Свідок
ОСОБА_7 пояснив, що він мешкає у сусідньому будинку з заявницею, йому, як
депутату міської ради відомо, що заявниця самостійно виховує внука, про місце
знаходження сина та невістки йому нічого не відомо.

Суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно
довідки від 13.08.2007 року з адресного бюро м.Донецьк ОСОБА_3 1972 року
народження, уроженка м.Горлівка
Донецької області зареєстрованою у Донецькій області не значиться.

Згідно
довідки "Житлово експлуатаційної контори" м.Українськ від 11.09.2007
року ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 зареєстрованою не значиться .

Згідно
рішення Української міської Ради від 17.11.1999 року № 122 ОСОБА_1 призначена
опікуном над онуком ОСОБА_2 1993 р.н.

У
відповідності за ст. 43 ЦК Україні фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо у місті її постійного проживання немає відомостей про
місце її перебування протягом одного року.

В
судовому засіданні належними доказами підтверджено, що ОСОБА_3 за місцем
постійного проживання не мешкає, зареєстрованою у Донецькій області не
значиться, відомості про її місце перебування відсутні, останні відомості про
неї надійшли в 1997 році, що є підставою для визнання її безвісно відсутньою.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 43 ЦК
України, ст.ст. 213-215, 249 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженку
м.Горлівка Донецької області безвісно відсутньою з вересня 1997 року.

Заяву
про апеляційне оскарження на рішення суду до Апеляційного суду Донецької
області може бути подано через Селидівський міський суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.