Справа № 2-1153/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2007 року                Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді  Шелудякова Л.В.

при секретарі                Пишненко Я.Ю.

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовомОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення завданих збитків,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
зазначив, що в період з 2003 року по з листопада 2006
року ОСОБА_2 працювала на посаді продавця магазину кафе „Ювілейний", що
розташований по АДРЕСА_1

Ревізією товарно-матеріальних цінностей магазину-кафе „Ювілейний"
проведеною в травні 2006 року встановлена нестача
в розмірі 3200 грн. Суму нестачі солідарно відшкодували продавці ОСОБА_2 та ОСОБА_2 і продовжили працювати на займаних
посадах.

Товарно-матеріальні цінності, що поступали на продаж до магазину, ОСОБА_2 приймала по накладних під звіт, вела облік проданих
товарів та несла за схоронність товарів повну матеріальну відповідальність.

Всупереч вимогам
закону та своїм посадовим обов'язкам ОСОБА_2 після проведення останньої ревізії, в травні 2006 року, почала систематично
привласнювати готівкові кошти,
продовольчі товари та алкогольні напої з кафе-магазину „Ювілейний".

Привласнені кошти та товари вона використовувала на свої особисті потреби
та на потреби близьких та рідних.

По результатах ревізії, проведеної 26 листопада 2006 року, виявлена нестача
у ОСОБА_2  в сумі 5061 грн.

Згідно вироку Полтавського районного суду від 24 квітня 2007 року, ОСОБА_2 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1
ст.191 КК України та призначено їй покарання у
вигляді одного року обмеження волі з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з віданням та розпорядженням
товарно-матеріальними цінностями терміном на один рік.

В силу ст.75 КК України її звільнено від відбування призначеного покарання,
якщо вона протягом одного року не скоїть нового злочину та виконає покладені на
неї обов'язки, передбачені п.п.2, 3 ст.76 КК України.

Цивільний позов по справі не
заявлявся.

В добровільному порядку відповідачка ОСОБА_2 відмовилась від сплати
завданих збитків у сумі 5061 грн., і тому просив стягнути з неї
вказану суму.

Також зазначив, що своїми діями відповідачка завдала йому моральну шкоду,
яку він оцінює у 5000 грн., мотивує тим, що вона порушила його
власність і причинила переживання.

У судовому засіданні позивач відмовився від своїх позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Вказана відмова від позову
прийнята судом та провадження в зв'язку з цим в цій частині позову
закрито, в іншій частині позовні вимоги підтримав.

2

Відповідач визнала уточнені-позовні вимоги і не заперечила проти
задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до висновку,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана
особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну
фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Доведеність вини відповідача ОСОБА_2. підтверджується вироком Полтавського
районного суду від 24 квітня 2007 року, яким вона визнана винною у скоєнні
злочину, передбаченого ч.І ст.191 КК України,
а саме у привласненні та розтрати ввіреній їй під звіт товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 5061 грн., які належали
ОСОБА_1 (а.с.2).

Даний вирок
ніким не оскаржений та набрав законної сили, а відповідно до ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної влади і
органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових
чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, загальна сума заподіяної позивачеві матеріальної шкоди, яка
підлягає стягненню з відповідача складає 5061грн.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача повинно бути стягнуто
судовий збір в розмірі 51 грн. на користь
держави, так як позивача звільнено від його сплати при подачі позову до
суду.

При звернені з позовом до суду не сплачені витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 грн., які теж підлягають
стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11,
60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користьОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі
5061 грн. (п'ять тисяч шістдесят одну гривну).

Стягнути зОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави державне мито в сумі 51
грн. (п'ятдесят одну гривну) та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. (тридцять
гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.