Справа № 2-1428/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04
вересня 2007 року              Бериславський
районний суд Херсонської області

у складі
головуючого судді                                                           Сіянка
В. М.

за
участю секретаря                                                                      Третьякової
Т. М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Козацької селищної ради
Бериславського району Херсонської області про визнання права власності на
житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської
області про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, посилаючись
на те, що її покійному батьку ОСОБА_2 на підставі рішення загальних зборів
Бериславської райсільгоспхімії від 11.02.1992 року було передано у приватну
власність переселенський будинок з виплатою за готівку. Батько виплатив за
будинок АДРЕСА_1 2300 рублів та став його власником. Вона проживала з батьком в
цьому будинку до його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1. Потім продовжувала
проживати в будинку. Звернулася своєчасно до державної нотаріальної контори
Бериславського району Херсонської області з заявою про прийняття спадщини та
оформлення відповідного свідоцтва. Нотаріус рекомендувала їй звернутися до
суду, оскільки батько не встиг належним чином оформити право власності на
вказаний будинок.

У
судовому засіданні позивачка підтримала вимоги, викладені у позовній заяві,
наполягала на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про
розгляд справи у відсутність представника відповідача, про що позивачка не
заперечувала.

Суд,
дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, вважає позов
таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно рішення загальних зборів Бериславської райсільгоспхімії
від 11.02.1992 року батьку позивачки ОСОБА_2 було передано у приватну власність
переселенський будинок з виплатою за готівку, в який він був заселений до цього
згідно акту від 04.03.1986 року (а. с. 6, 8).

Згідно
довідки та накладної Бериславської райсільгоспхімії ОСОБА_2 вніс в касу
підприємства 2300 рублів за переселенський будинок (а. с. 9-Ю).

Згідно
довідки відповідача переселенським будинком, який придбав і проживав ОСОБА_2. є саме будинок
АДРЕСА_1 (а. с. 13).

У
відповідності до ст. 4 ЦК
УРСР цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених
законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і
організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і
змісту законодавства породжують цивільні права і обов'язки.

Відповідно до
цього цивільні права і обов'язки виникають (серед іншого):

·
з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не
передбачених законом, але таких, які йому не суперечать;

·
внаслідок інших дій громадян і організацій.

За
статтею 12 Закону України
«Про власність», який був чинним на момент придбання будинку батьком позивачки,
праця громадян є основою створення і примноження їх власності. Громадянин
набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві,
індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні
установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок
успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Згідно
ч. 1 ст. 13 Закону України «Про власність» об'єктами права приватної власності
є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові
будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба,
земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва,
вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні
папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення.

У
відповідності до ст. 128 ЦК
УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі
речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Тобто, з
моменту передачі житлового будинку АДРЕСА_1 та моменту проведення за нього
повної оплати, а саме з 19.02.1992 року батько позивачки став власником даного
будинку, але не зареєстрував своє право власності його в Козацькій селищній
ради Бериславського району Херсонської області чи в бюро технічної
інвентаризації.

Згідно
свідоцтва про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивачка є донькою
ОСОБА_2 (а. с. 11-12) та відповідно до відмітки в паспорті та довідки
відповідача постійно проживала в будинку АДРЕСА_1, починаючи з 15.07.1995 року
(а. с. 13-14).

У відповідності
до свцідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно
п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України (який набрав чинності з 01.01.2004 року) Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що
виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

У
відповідності до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб,
що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Підставами           виникнення          цивільних      прав       та        обов'язків,    зокрема,
є:

1) договори та
інші правочини;

4) інші юридичні
факти.

Цивільні права
та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У
випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів
влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У
випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішення суду.

У
випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою
виникнення   цивільних   прав
та   обов'язків   може
бути   настання   або
ненастання   певної   події. Стаття 181 ЦК України
відносить до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) земельні ділянки, а
також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим
без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно
статті 182 ЦК України
право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих     прав,
їх     виникнення,      перехід     і
припинення      підлягають     державній      реєстрації. Державна реєстрація   прав
на  нерухомість  і
правочинів     щодо   нерухомості     є
публічною, здійснюється
відповідним  органом,     який
зобов'язаний   надавати   інформацію
про  реєстрацію     та зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Порядок
проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній
встановлюються законом. Згідно статті 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Якщо
право власності на нерухоме майно відповідно
до    закону підлягає    державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації.

Після
смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яку фактично прийняла позивачка, про що свідчить проживання її у
будинку з 1995 року і по даний час. Оформити спадщину після померлого батька
позивачка позбавлена можливості, оскільки батьком при житті не було належним
чином

оформлене право
власності на житловий будинок і даний будинок не ввійшов до спадкової маси, а
тому вимоги позивачки про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1
підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 4 ЦК
УРСР, ст. ст. 11, 181, 182, 328, 331, 346 ЦК України, ст. ст. 12, 13, Закону України «Про власність»,
ст.ст.10, 11, 57-66, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Козацької селищної ради Бериславського району Херсонської області
про визнання права власності на житловий будинок задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської
області через Бериславський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження рішення і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку, встановленого ч.
4 ст. 295 ЦПК України.