Справа № 2-1249/07p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

27 вересня 2007
року

Красноперекопський
міськрайонний суд Автономної Республіки Крим у

складі:
головуючого судді                     -
Зінькова В.І.

При
секретареві                                     -
Юр"євій М. В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Красноперекопську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання договору позики,  стягненні суми позики,  і стягненні моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2007р.
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до відповідача,  вказавши,
що 04.07.2007 року муж нею і відповідачем було укладено договір позики.
Відповідно до укладеного договору ОСОБА_2. взяв позику суму грошей еквівалентну
2400 доларам США,  що на момент укладення договору складало суму у розмірі
12120 грн.

Відповідно
до умов договору відповідач забов"язався повернути позику в строк до
18.07.2007 року. Однак відповідач в вказаний строк не виконав свої
забов"язання,  і не сплатив суму
позики.

Згідно
до  ст.
611 ЦК України
- при невиконанні стороною своїх забов"язань напступають правові наслідки
у вигляді відшкодування збитків і моральної шкоди.

Позивачка
вважає,  що в результаті невиконання
належним чином умов даного договору їй було спричинено моральну шкоду,  яка виявилась в тому,  що з приводу невиконання умов договору
позивачка відчувала моральні страждання,
т.к. вона повина була додатково приймати заходи для організації свого
життя,  приймати заходи для звернення до
суду,  і захисту своїх порушених прав.

В звязку з
чим,  вважає,  що їй спричинено моральну шкоду у розмірі
6000 грн.

Наполягає
на стягненні з позивача суми позики у розмірі 12120 грн. і моральної шкоди у
розмірі 6000 грн.

В
судовому засіданні позивачка і її представник ОСОБА_3. уточнили свої
вимоги,  вказавши,  що не наполягають на розірванні договору і
крім заявлених сум,  також наполягають на
відшкодуванні 3% річних від просроченної суми,
що складає 41,  00 грн. і
відшкодуванні суми збитків,  в
зв"язку з індексом інфляції у розмірі 124,
10 грн.,  і таким чином
наполягають на стягненні загальної суми у розмірі - 18 285,  10 грн.

Наполягають на
стягненні вказаних сум.

Відповідач
і його представник ОСОБА_4. з позовом погодились частково,  вказавши,
що дійсно між сторонами було укладено договір займу,  відповідно до якого відповідач взяв у борг
суму у розмірі 2400 доларів США
і забов"язався відати до 18.07.2007 року. Позивачка знала,  що відповідач передбачав дану суму взяти в
банку в кредит,  але вона в банку
доповіла негативну про нього інформацію,
і у видачі кредиту було відмовлено,
в зв"язку з чим він не вспів в строк віддати гроші,  т.к. став оформлювати документи у іншому
банку,  але на це потрібний значний
час.  Згодні на стягнення суми боргу у
розмірі 12120 грн.

Відповідачи
вважають,  що відповідачці моральна шкода
не спричинена,  і підстав для її
стягнення відсутні.

Суд,  вислухавши доводи сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає за необхідне позовні вимоги позивачки
задовольнити частково.

Так,  відповідно до договору займу від 04.07.2007
року ОСОБА_2. як позичальник ,  і
ОСОБА_1. як позикодавець уклали договір позики,
відповідно якого Позикодавець передає Позичальнику 2400 долларів США,
що еквівалентно сумі у розмірі 12120 грн..

Позичальник
забов"язується повернути позикодавцю суму боргу в строк до 18.07.2007
року,  (а.с. 7).

Відповідно
до  ст.
1049 ЦК України
- позичальник забов"язаний повернути позидавцеві позику у строк та в
порядку,  що встановлено договором.

Згідно
до  ст.
625 ЦК України
- боржник,  який прострочив виконання
грошового забов"язання,  на вимогу
кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленного
індексу інфляції за весь час просрочення,
а також три проценти річних від просроченої суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений договором
або законом.

Таким
чином,  приймаючи до уваги,  що між сторонами було укладено письмовий
договір позики,  що відповідає
вимогам  ст.  1047 ЦК
України,  і сторони його не
оспорюють,  в зв"язку з чим,  суд вважає за необхідне стягнути з
відповідача суму позики у розмірі 12 120 грн.

Зважаючи
на те,  що відповідачем не надано документів
належного виконання укладенного їм договору позики,  суд вважає за можливе стягнути з відповідача
3% річних,  що складає суму у розмірі 41,  00 грн. а також збитки в зв"язку з
індексом інфляції,  що складає суму у
розмірі 124,  10 грн.

Виходячи,  з сукупності вищевикладеного суд вважає за
необхідне вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення суми за договором позики
задовольнити.

У
частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 6000 гривень необхідно
відмовити,  оскільки згідно Постанови
Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995г. «Про практику розгляду справ про відшкодування
моральної шкоди» п.2 - вказує,  що
суперечки про відшкодування моральної шкоди розглядаються у разі,  коли право на їх відшкодування передбачене
спеціальним законодавством.

Беручи
до уваги,  що чинним законодавством
питання відшкодування моральної шкоди при укладенні договору позики не
регулюється,  і крім того,  при укладенні договору між сторонами дане
питання не ставилось,  в задоволенні
вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 6000 гривень слід
відмовити.

Держмито
у розмірі 120 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи у розмірі 30 грн. на користь позивачки слід стягнути з
відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  213-215 ЦПК України,   ст.  ст.  611,
625,  1049,  1050,
1167 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 суму заборгованності у розмірі 12120 грн.,  відсотки у розмірі 41 грн.,  а також збитки в зв"язку з індексом
інфляції у розмірі 124,  10 грн.,  а всього на суму - 12 285,  10 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. держмито у розмірі 120 грн. і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в суді у розмірі
30 грн.

В задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_1. - відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим через Красноперекопський міськрайонний суд АР Крим шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.