Справа №2-56/07
РІШЕННЯ

іменем України

11
квітня 2007 року                                                                            м.Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі                      головуючого - судді                                     Болибок Є.А.

при секретарі                                                                                  Полонській
О.С

за участю:                  позивача                                                       ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи комунальне підприємство технічної інвентаризації
„Інвенрос", Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської
області про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод, що заважають
користуватися майном, виселення, стягнення моральної та майнової шкоди, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5,про встановлення
земельного сервітуту, усунення перешкод, що заважають користуватися майном,
стягнення моральної та майнової шкоди та виселення, посилаючись на те що, вона
є власником жилого будинку та надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1, на
земельній ділянці розміром 1237 м2. Зі сторони домоволодіння АДРЕСА_2
власниками якого є ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. звисають гілки дерева, що
лежать на даху флігеля (кухні), заважаючи
при цьому експлуатації її будівлі в цілому та ремонту стіни, яка виходить у
двір останніх. Відповідачі доступу для здійснення поточного ремонту
стіни будівлі з метою відновлення її конструкції, підтримання експлуатаційних
якостей, не пов'язаних із зміною експлуатаційних показників не надають, таким
чином вважає, що їх дії є не чим іншим, як здіснення перешкод по забезпеченню
її права щодо володіння, користування належного їй майна, незважаючи на те, що
ці перешкоди не були поєднані з позбавленням її права розпорядження ним. Крім
того, вважає, що дії відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. завдали їй, інваліду II групи, ветерану праці, учаснику
ВВВ моральну шкоду, яка пов'язана з фізичними та душевними стражданнями в зв'язку
зі створенням ними перешкод в реалізації права власності протягом значного
терміну часу, а саме з 1998 року, яку вона оцінює у 3000 гривень.

Ухвалою
Дергачівського районного суду Харківської області від 29 листопада 2006 року
комунальне підприємство технічної інвентаризації „Інвенрос", Дергачівська
міська рада Дергачівського району Харківської області були залучені до участі у
справі третіми особами на стороні відповідачів.

Під час розгляду
справи позивачка свої позовні вимоги уточнила та доповнила, просила встановити
право земельного сервітуту, виділивши їй в користування частину земельної
ділянки відповідачів № 28 для проходу до тильної стіни сараю та літньої кухні
та їх ремонту, стягнути з відповідачів суму 6000 гривень, що складається з
заподіяної моральної шкоди, яку вона оцінює в 4000 гривень, яка виразилася у
тому, що відповідачі вибивають цеглу, а також погрожують та шантажують її, і
2000 гривень за збиток, що був заподіяний її будівлі, а також зобов'язати
відповідачів забрати від стіни її будівлі все сміття на відстань держнорми
забудовника на 3 метри, після чого зобов'язати відповідачів БТІ безкоштовно
видати технічний паспорт із усіма нормами забудовника. Крім цього просила
стягнути з відповідачів усі судові витрати, з вини яких вона понесла збитки, а
саме за проведення експертизи у сумі

2

500 гривень, за зроблені ксерокопії, архіви, крім цього
стягнути суму за проходження комісій за станом здоров'я, а також виселити
відповідачів з домоволодіння АДРЕСА_2, як таких, що не відповідають
добросусідству.

Відповідач ОСОБА_4. уточнені та
доповнені позовні вимоги не визнала, просила справу слухати в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_5.. уточнені та
доповнені позовні вимоги не визнав, просив справу слухати в його відсутність.

Представник
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. уточнені
та доповнені позовні вимоги не визнала, просила справу слухати у відсутність її
довірителів.

Директор
комунального підприємства технічної інвентаризації „Інвенрос" Кантемир О.О. надала суду
заяву з проханням слухати справу в відсутність представника цього підприємства.

Представник
третьої особи Дергачівської міської рада Дергачівськогго району Харківської
області надав суду заяву з проханням слухати справу в його відсутність.

У судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. просила задовольнити її уточнені та доповнені
позовні вимоги, з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідно до
ст. 140 ЦПК України, було проведено огляд доказів за їх місцем знаходження, а
саме судом оглянута територія домоволодінь №№ 26, 28 по АДРЕСА_1.

Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них
правовідносини.

Згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом ААР №516392 від 13.02.1999 року ОСОБА_1
належить жилий будинок та надвірні будівлі, що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно відповіді
МГДП "Інвенрос" від 07.07.1997 року будинок АДРЕСА_2 зареєстровано на праві власності у Уг частині за
ОСОБА_2. за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області
від 02.03.1999 року та в Уг частині в рівних частках кожному за ОСОБА_4., ОСОБА_3на
підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Дергачівського
державною нотаріальною контрою Харківської області.

Рішенням виконкому Дергачівської міської ради Харківської області від 11
грудня 1990 року №116/25 з метою узаконення порядку, що фактично
склався по користування земельними ділянками №26 та №28, зі згоди їх власників
ОСОБА_6 і ОСОБА_7були внесені зміни конфігурації цих ділянок по фактичному
користуванню.

Згідно рішення
Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2003 року
(справа №2-137/03) в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про захист порушеного права та відновлення меж землекористування відмовлено. В
задоволенні скарги ОСОБА_1. на рішення виконкому Дергачівської міської ради
Харківської області від 11 грудня 1990 року №116/25 відмовлено.

Ухвалою судової
колегії апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2003 року та ухвалою
колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від
16 травня 2005 року рішення Дергачівського районного суду 16 квітня 2003 року
залишено без змін.

Всебічно, повно,
об'єктивно те безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши
обставини, на які посилається позивачка, як на підставу своїх вимог, оцінивши
докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов є необгрунтованим й
таким, що не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Стосовно вимоги встановлення права земельного сервітуту.

Суд вважає, що
відсутні факти, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки щодо встановлення права
земельного сервітуту, оскільки позивачкою не доведено та не надано доказів щодо
можливості його встановлення.

Також суд
відмічає, що межі земельних ділянок №26 та АДРЕСА_2 встановлені по фактичному
користуванню рішенням виконкому Дергачівської міської ради Харківської області
від 11 грудня 1990 року №116/25.

3

Стосовно вимоги
позивачки зобов'язати відповідачів забрати від стіни її будівлі все сміття.

Суд вважає, що
відсутні факти, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки щодо зобов'язання
відповідачів, оскільки при проведенні огляду доказів за їх місцем знаходження,
відповідно до ст. 140 ЦПК України, зазначений позивачкою факт не підтвердився.

Стосовно зобов'язання відповідачів по оформленню
технічного паспорту.

Суд вважає, що
відсутні факти, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки щодо зобов'язання
відповідачів по оформленню технічного паспорту, оскільки межі земельних ділянок
№26 та АДРЕСА_2 встановлені по фактичному користуванню рішенням виконкому
Дергачівської міської ради Харківської області від 11 грудня 1990 року №116/25.

Стосовно вимоги
позивачки про виселення відповідачів з будинку АДРЕСА_2.

Суд вважає, що
вимоги позивачки щодо виселення є безпідставними, оскільки відсутні правові підстави
для цього. Ніяких доказів за вищевказаною вимогою позивачкою надано не було.

Стосовно вимоги
позивачки стягнення з відповідачів майнової шкоди в розмірі 2000 грн.

Суд вважає, що
відсутні факти, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки щодо стягнення майнової
шкоди, оскільки ніяких доказів за вищевказаною вимогою позивачкою надано не
було.

Стосовно вимоги стягнення з відповідачів моральної шкоди
в розмірі 4000 гривень.

Суд вважає, що
відсутні факти, якими обґрунтовувалися вимоги позивачки щодо стягнення
моральної шкоди, оскільки позивачкою не доведено та не надано суду доказів
наявності такої шкоди, противоправності діяння відповідачів, і як наслідок
наявності причинного зв'язку між шкодою і противоправним діянням та вини
останніх в її заподіянні.

Вимога позивачки
про стягнення з відповідачів усіх судових витрати, з вини яких вона понесла
збитки, а саме за проведення експертизи у сумі 500 гривень, за зроблені
ксерокопії, архіви, суму за проходження комісій за станом здоров'я, не знайшли
свого підтвердження, оскільки суду не надано доказів, що підтверджують
матеріальні затрати, а сума 500 гривень за проведення експертизи не може
розглядатися судом, як така, що підлягає стягненню, оскільки дана судова
будівельна-технічна експертиза проводилася під час розгляду позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2., ОСОБА_4., ОСОБА_3.
про захист порушеного права та поновлення меж землекористування, по якій
винесено рішення Дергачівським районним судом Харківської області 16 квітня
2003 року (справа №2-137/03).

Таким чином,
вимоги позивачки є недоведеними, не ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

При вирішення
вимоги про встановлення права земельного сервітуту суд застосовує наступні
нормативно-правові акти.

Згідно ч.1 ст.
98 ЗК України, право земельного сервітуту - це право власника або
землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне
користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно ч.4 ст.
98 ЗК України, земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки,   щодо   якої
він встановлений.

Згідно ч.2 ст. 100 ЗК України,
земельний  сервітут  встановлюється  за домовленістю між власниками сусідніх
земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

При вирішення
вимоги про зобов'язання відповідачів забрати від стіни її будівлі все сміття
суд застосовує наступні нормативно-правові акти.

Згідно ч.1 ст.
103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати
такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок
завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи,
шумове забруднення тощо).

При вирішення
вимоги про зобов'язання відповідачів по оформленню технічного паспорту суд
застосовує наступні нормативно-правові акти.

4

Згідно ч.1 ст. 107 ЗК України,
основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

При вирішення
вимоги про виселення відповідачів з будинку АДРЕСА_2 суд застосовує наступні
нормативно-правові акти.

Згідно ч.1 ст.
55 Закону України „Про власність", власник не може бути позбавлений права
на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими
актами України.

При вирішенні
вимоги про відшкодування майнової шкоди, суд застосовує наступні
нормативно-правові акти.

Згідно ст. 1166
ч.1 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

При вирішенні
вимоги про відшкодування моральної шкоди суд застосовує наступні
нормативно-правові акти.

Згідно ч.1 ст.
23 ЦК України,
особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення
її прав.

Згідно ч.1 ст.
1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Суд враховує
роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України в п.5 своєї постанови №4
від 31.03.1995 р. роз'яснив, що відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Також в п.7 зазначеної Постанови роз'яснено, що заподіяна моральна (немайнова)
шкода відшкодовується тій фізичний чи юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно ст. 10
ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 11
ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі
ст.ст. 98 ч.І,4, 100 ч.2, 103 ч.1, 107 ч.1
ЗК України, ст.. 55 ч.1
Закону України "Про власність" від 07.02.1991 року №697-ХІІ, ст.ст.
23 ч.1, 1166, 1167 ЦК України,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні
позову ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про встановлення земельного сервітуту, усунення перешкод, що заважають
користуватися майном, виселення, стягнення моральної та майнової шкоди,
відмовити повністю.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Харківської області через місцевий Дергачівський районний суд
Харківської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення і подання апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії
до апеляційної інстанції, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів
з дня проголошення рішення.

Рішення суду
набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.