Справа № 22ц-3486/ 07
інстанції Антонов Ю.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 листопада 2007
року дня судова палата в цивільних справах апеляційного суду Луганської області
у складі:

головуючого:       Гаврилюка В.К.

суддів :     Тріфанова О. М. ,   Маляренко І.Б.

секретаря :           БожковоїН.С.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу

за апеляційною
скаргою   ОСОБА_1

на   рішення Станично- Луганського рацонного
суду   Луганської області   від 4

квітня 2007 року

по справі за
позовом ОСОБА_1 до Локомотивного
Депо

Кіндрашевська-Нова,   ДП „Донецька залізниця" про стягнення
заборгованості з

добових,   -

ВСТАНОВИЛА :

У вересні 2006
року позивач звернувся із зазначеним позовом до суду про стягнення
заборгованості з добових,   посилаючись
на правові підстави своїх вимог.

Рішенням
суду першої інстанції в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовлено за
необґрунтованістю.

В
апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та постановити нове
рішення,   яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі,   оскільки
висновки суду не відповідають обставинам справи,   неправильно застосовані норми матеріального
права,   порушені вимоги процесуального
закону.

Представник
відповідача вважає рішення суду законним і обґрунтованим,   оскільки суд у повному обсязі перевірив
доводи сторін та надані докази.

Вислухавши
доповідь судді,   пояснення осіб,   які приймали участь у справі,   розглянувши справу у межах доводів
апеляційної скарги,   перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду,   колегія
суддів вважає апеляційну скаргу слід відхилити з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  213 ЦПК України законним і обґрунтованим є
рішення,   коли суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства,   вирішив справу
згідно із законом на основі повного і всебічного з'ясування обставин,   на які

2

сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,   підтверджених такими доказами,   які були досліджені у судовому засіданні. 3
матеріалів справи вбачається,   що
встановлені судом обставини у повному обсязі відповідають матеріалам справи.

Судом
встановлено,   що позивач був прийнятий
на роботу в Локомотивне Депо Кіндрашевська-Нова,   ДП „Донецька залізниця" 2.09.1968р. за
професією слюсар по ремонту пересувного состава. З 29.09.1986р. по 18.04.2006р.
позивач працював машиністом тепловозу,
робота мала роз'їзний характер,
та позивач обслуговував дільницю,
яка відносилася до ДО „Донецька залізниця".

Відповідно
до п.7.2,   п.8.1 наказу 40Ц від 10.03.1997р.
„Про введення в дію „ Особливостей регулювання робочого часу та часу відпочинку
окремих категорій працівників,
безпосередньо пов'язаних із забезпеченням безпеки руху поїздів та
обслуговування пасажирів на залізницях і метрополітенах України",   відповідно до Постанови КМУ від 31.03.1999р.
№ 490 „Про надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок,   посадових окладів працівників,   направлених на виконання монтажних,   налагоджувальних і будівельних робіт ,   та працівників,   робота яких виконується вахтовим
методом,   постійно проводиться в дорозі
або має роз'їзний (пересувний) характер" оплата праці локомотивних бригад
в зонах обслуговування дільниць проводиться по заповненому маршруту машиніста з
виплатою надбавки за роз'їзний характер робіт.

Відповідно
до п. 1.1 Положення про службові відрядження в межах України працівникам
Донецької залізниці,   затвердженого
наказом від 19.10.2004р. № 655Н,
службовим відрядженням вважається поїздка працівника залізничного
транспорту по розпорядженню виконання службового доручення поза місцем його
постійної роботи.

Роз'їзний
характер робіт визначається п.2 Положення „про виплату надбавок,   пов'язаних з пересуванням та роз'їзним
характером робіт на будівництві" № 282пр-т від 24.07.1989р.,   як виконання робіт на об'єктах,   розташованих на значній підставі від місця
знаходження організації до місця роботи на об'єкт та зворотньо.

Роз'їзний
характер робіт позивача підтверджується наказами по Локомотивному Депо
Кіндрашевська-Нова № 132 від 27.03.2001р.,
№ 108 від 1.04.2002р.,   № 143 від
1.04.2003р.,   № 146 від
31.03.2004р.,   № 109 від
18.03.2005р.,   № 139 від 31.03.2006р. та
також заявами машиніста ОСОБА_1. від 5.05.2001р.,   від 15.07.2002р.,   від 14.04.2005р. про згоду з режимом роботи
та відпочинку при обслуговуванні локомотивів турним засобом (тиждень
роботи,   тиждень відпочинку).

Порядок
оплати праці за роз'їзний характер роботи визначений п. 3.8 Колективного
договору ,   укладений між керівництвом
та дорожнім комітетом профспілки Донецької залізниці на 2001р.,   який був схвалений та прийнятий 27.03.2001р.

3

Судом встановлено,  що робота позивача мала роз'їзний характер та
оплата праці проводилася відповідно до вимог чинного законодавства,  наказ про розмір надбавок ніким не
оспорюється.

Суд дав
належну оцінку вказаним обставинам і дійшов обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог .

Зважаючи
на викладене,  доводи апеляційної скарги
про порушення процесуального та матеріального права,  необґрунтованість рішення суду слід вважати
такими,  що не заслуговують на увагу.

Відповідно
до вимог  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Рішення
суду відповідає вимогам закону,  порушень
процесуального законодавства при розгляді справи та прийнятті рішення не
встановлено,  тому підстав для скасування
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст. . ст.  307,
308,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Станично - Луганського районного суду Луганської області від 4 квітня 2007 року
за позовомОСОБА_1 до Локомотивного депо Кіндрашевська - Нова,  державного підприємства "Донецька залізниця"
про стягнення заборгованості з добових
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності негайно,
але може бути оскаржена протягом двох місяців у касаційному порядку до
Верховного Суду України.