Апеляційний суд міста Севастополя
Справа
22ц-1099/2007р.                                               Головуючий
Категорія      22                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13  вересня  2007р
судова  колегія  у
цивільних  справах Апеляційного
суду м.  Севастополя в складі:
головуючого   -
Куцеконя І.П.,  суддів       -
Зотова B.C.,
Єфімової В.О.,  при
секретарі -  Баран М. Л.,  за
участю представника відповідача Малярчук В.Н.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 04
липня 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення Нахімовського району м.  Севастополя,
Управління праці та соціального захисту населення Гагарінського району
м.  Севастополя про стягнення
недорахованої компенсації за оздоровлення,
-

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2006р. ОСОБА_1  звернувся до суду із позовом до Управління праці та
соціального захисту населення Нахімовського району м.  Севастополя,
Управління праці та соціального захисту населення Гагарінського району
м.  Севастополя про стягнення недорахованої
компенсації за оздоровлення.

Вимоги
мотивує тим,  що він є учасником
ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції та інвалідом І
групи,  а тому відповідно до  ст.  48
Закону України „Про статус і соціальний захист громадян" N 796-ХІІ (далі -
Закон N
796-ХІІ),  як постраждалий в внаслідок
Чорнобильської катастрофи має право на щорічну виплату на оздоровлення у
розмірі мінімальної заробітної плати у розмірі 400 грн. Однак УПСЗН
Нахімовської райдержадміністрації М. Севастополя за 2004 - 2006 pp. таких виплат не
здійснило,  у зв'язку з чим виникла
заборгованість на загальну суму б 000
грн.

З
урахуванням наведеного та уточнених позовних вимог просив стягнути з
відповідачів компенсацію за оздоровлення починаючи з 1997р.,  та моральну шкоду в розмірі 1000грн.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району М. Севастополя від 04 липня 2007р. в
задоволені позову ОСОБА_1  відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить рішення суду скасувати,  мотивуючи свої вимоги тим,  що судом порушені норми процесуального права
та неправильно застосовані норми матеріального права,  висновки суду не відповідають обставинам
справи.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді - доповідача,  пояснення сторін,  що з'явилися,
дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає,
що остання підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,
підтверджено матеріалами справи,
що ОСОБА_1  є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській атомній
електростанції та інвалідом І групи.

2

Відповідно
до  ст.  48 Закону
України №796-ХІІ щорічна допомога інвалідам 1-ої групи виплачується у розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Порядок
виплат компенсацій,  допомогли
особам,  які постраждали внаслідок аварії
на Чорнобильській АЕС,  передбачений
Постановою KM України „Про затвердження Порядку використання коштів
державного бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом громадян,  які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 20 вересня 2005р. №936.

Згідно з
п. 3, 4 зазначеної
постанови виплата компенсацій,  допомоги
певних видів та надання пільг,
проводиться з дня подання громадянином заяви. Виплата компенсацій та
допомоги певних видів,  передбачених
Законом,  проводиться центрами по
нарахуванню і виплаті соціальних допомог,
управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських)
держадміністрацій,  виконкомів
міських,  районних у містах рад (далі -
уповноважений орган) за місцем реєстрації громадян працюючим і непрацюючим
громадянам та пенсіонерам. ..

ОСОБА_1  звернувся до УПСЗН у Гагарінському районі М. Севастополя
з заявою №Б-10/2 від 21 вересня
2006р про виплату компенсації і допомоги,
встановлених Законом N
796-ХІІ.,  з цієї дати йому регулярно
нараховувалась та виплачувалась компенсація вартості продуктів харчування і
допомога на оздоровлення.

До січня
2005р. позивач перебував на обліку в УПСЗН у Нахімовському районі М.
Севастополя де отримував компенсаційні виплати та допомогу,  у відповідності до нормативних актів,  постанови Кабінету Міністрів "Про
компенсаційні виплати особам,  які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 26.07.96 N 836 (далі -

Постанова
KM N 836),  згідно з якими ОСОБА_1
підлягала виплата щорічної допомоги на оздоровлення як інваліду І групи
у розмірі 26, 70 грн.,  а за
2005-2006р.р. 120 грн. щорічно.

На
підставі наведеного,  суд першої
інстанції правильно прийшов до висновку,
що ОСОБА_1  невірно зробив розрахунок по сплаті компенсації на
оздоровлення,  взявши за розрахунок
останнє підвищення розміру мінімальної заробітної платні у розмірі 400 грн.,  оскільки нормативні акти які приймалися до 20 вересня 2005р.
зворотної сили не мали про виплати за минулий час.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись  ст.
ст.  304,
п.1  ст.  307,  308,
313,  п. 1  ст.  314, 315,  317,
319 ЦПК України,
судова колегія,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополь від 04
липня 2 006р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.