Справа № 2-1286
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

у складі:
головуючого судді Бутенко В.М.  при
секретарі Костенко В.В. адвокатів ОСОБА_4,
ОСОБА_5

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізюм

справу за
позовом ОСОБА_1в  інтересах  неповнолітнього  ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення майнової і моральної шкоди,  -

встановив:

Позивач
ОСОБА_1,  в інтересах неповнолітнього
сина ОСОБА_2,  у квітні 2007 року
звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 у якій зазначає,
що 5 лютого 2007 року в м.  Ізюмі
Харківської області відповідач завдав ударів руками і ногами в область
обличчя,  голови й туловища малолітньому
її сину ОСОБА_2заподіявши йому легкі тілесні ушкодження. На лікування сина вона
витратила кошти в сумі 180 грн. 75 коп.,
та відповідач причинив їй моральну шкоду в сумі 3000 грн..

У травні
2007 року позивач ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги про стягнення з
відповідача додаткову майнову шкоду на лікування сина ОСОБА_2 у лікарні в
м.  Харкові в розмірі 140 грн. 60
коп.,  та додатково відшкодування
моральної шкоди у розмірі 2000 грн..

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_13аявила додаткові вимоги до відповідача про
стягнення майнової шкоди на витрати,
пов'язанні з лікуванням її сина в м.
Харкові: продукти харчування і проїзні до лікарні й обратно,  - у розмірі 278 грн. 52 коп.. Усього
позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на її користь
майнову шкоду в розмірі 599, 85 грн. і моральну шкоду у розмірі 5000 грн.,  судові витрати покласти на відповідача.

В
обгрунтуванні позову ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердила свої вимоги,  які вказала в заяві,  пояснила,
що відповідач ОСОБА_3 побив її неповнолітнього сина ОСОБА_2,  у наслідок чого сина поклали в цей же день
05.02.2007 року на стаціонарне лікування в Ізюмську ЦМЛ,  де він лікувався до 15.02.2007 року,  а потім 14.03.2007 року сина поклали
лікуватися в Харківську обласну лікарню,
де він лікувався у стаціонарі до 04.04.2007 року. На лікування сина вона
витратила кошти у розмірі 321, 35 грн.,
та на продукти харчування і проїздні білети в Харків та Ізюм вона
витратила кошти у розмірі 278, 52 грн.. Крім цього,  діями відповідача було завдано моральну
шкоду: син не ходив до школи,  йому заподіяні
легке тілесне ушкодження,  що спричинило
короткочасний розлад здоров'я,  син
перестав займатися спортом,  був поставлен на облік до лікаря психоневролога.

Представник
позивача адвокат ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просить суд позов
задовольнити у повному обсягу.

Відповідач
ОСОБА_3 позовні
вимоги у частці стягнення майнової шкоди у розмірі 599, 85 грн. визнав повністю
і просить суд задовольнити,  а вимоги про
відшкодування моральної шкоди не визнав і просить моральну шкоду з нього не стягувати.

В
обгрунтуванні заперечення на стягнення моральної шкоди ОСОБА_3 пояснив,  що дійсно 5 лютого 2007 року,  близько 18 год.,  додому
прийшла його 10 річня донька ОСОБА_6,
плакала

і розповіла
йому,  що її на вулиці,  де вона каталася на горці,  побили її однокласники брати ОСОБА_2і
ОСОБА_7.

Так як
це вже був не перший раз,  коли брати
ОСОБА_1 побили її доньку,  він побіг на
місце події на вул.  Київську,  де на ковзанній горці схватив неповнолітнього
ОСОБА_1 ОСОБА_2 за куртку,  став трясти ОСОБА_1 ОСОБА_2 й питати,  навіщо вони побили його доньку. Він і ОСОБА_2
падали на горці,  так як ОСОБА_2 хотів
втекти,  а він його хватав,  руками він його не бив. Від того,  що брати ОСОБА_1 вчинили з її донькою: побили
і каталися зверху на ній з горки,  його донька лікувалася в лікарні і теж не ходила у школу.
Доньку він перевів у другу школи із-за конфліктів з братами ОСОБА_1.

Представник
відповідача адвокат ОСОБА_4 підтримав пояснення відповідача і його заперечення
на позов.

Неповнолітній
ОСОБА_2 теж просить суд задовольнити вимоги його матері ОСОБА_1,  підтвердив суду,  що дійсно 5 лютого 2007 року,  близько 18 години,  на вул.
Київський,  він з братом ОСОБА_7ом
і ще хлопцем ОСОБА_8,  каталися на санчатах з горки,  там була ОСОБА_6,  їх однокласниця. ОСОБА_8 став товкати
ОСОБА_6,  а вона стала бити об стіну їх
санки,  вони посварилися,  він ОСОБА_6 не бив і не трогав. Потім на горку до нього підбіг
батько ОСОБА_3,  відповідач по справі,
взяв його за обличчя,
ругався,  наклонив його до льоду і
став його головою бити об льод три рази,
кричала ОСОБА_6 ОСОБА_3,  щоб її батько перестав бити,  так як у нього кров пішла із носу але ОСОБА_3 потім ще угрожав йому,  кинув його з горки,  тоді він
вже зміг втекти додому,  де розповів усе
матері. Він лікувався з цього приводу в лікарні в м.  Ізюмі на стаціонарі з 05.02.2007 року по
15.02.2007 року,  а з 14.03.2007 року по
04.04.2007 року лікувався в стаціонарі в м.
Харкові,  у школу ходив,  спортом не може займатися,  ходить до лікаря психолога.

Вислухавши
сторони і їх представників,  пояснення
свідків,  дослідивши матеріали цивільної
справи,  матеріали про відмову в
порушенні кримінальної справи № 465,
матеріали адміністративної справи № 3-592/2007 року,  суд встановив факти і відповідні їм
правовідносини.

Судом
встановлено,  що 05 лютого 2007
року,  близько 18 годин,  у дворі по АДРЕСА_1,  на санчатах із горки каталися неповнолітні
діти,  між якими ОСОБА_2 та ОСОБА_9
сталась сварка,  ОСОБА_6 побігла додому і
розповіла за сварку своєму батькові ОСОБА_3,
який прийшов на горку,  підійшов
до ОСОБА_1 ОСОБА_2 та кілька разів ударив ОСОБА_2 в обличчя,  після чого повалив його на сніг,  чим спричинив ОСОБА_2 легке тілесне
ушкодження,  що спричинило короткочасний
розлад здоров'я.

Цей факт
підтвердили суду свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11

За
висновками судово-медичного дослідження № 70 від 07.02.2007 року у
неповнолітнбого ОСОБА_2,  1996 р.н.,  є тілесне ушкодження у вигляді гострої
черепно-мозокової травми,  струсу
головного мозоку,  кровонабряки лобної
частини та передньої поверхні правої гомілки,
безліч полулуної форми садно обличчя.

Постановою
судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2007
року,  у адміністративній справі №
3-592/2007 p.,  встановлена винність гр. ОСОБА_3 у сварці з гр. ОСОБА_2
05.02.2007 року. Сам ОСОБА_3
провину свою визнавав в повному об'ємі і піддан за  ст.
173 КУАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 грн..

Судом
встановлені винні дії відповідача ОСОБА_3
при події 05 лютого 2007 року,  в
результаті якого неповнолітньому ОСОБА_2 були заподіянні тілесні ушкодження.

Відповідно
до  ст.
1166 ЦК України
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Майнову
шкоду суд стягає з відповідача в повному об'ємі,  так як розмір витрат на лікування,  харчування і проїздні квитки підтверджуються
відповідними документами.

Відповідно
до  ст.
1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою,  яка її
завдала,  за наявності її вини,  крім випадків,  встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір
моральної (немайнової) шкоди суд визнає залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних,  душевних,  психічних тощо),  яких зазнав неповнолітній ОСОБА_2,  характеру немайнових втрат (їх
тривалості,  можливості відновлення тощо)
та з урахуванням,  зокрема,  стану

його
здоров'я,  тяжкість вимушених змін у його
життєвих і учбових стосунках,  ступінь
зниження престижу,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану.
При цьому суд враховує положення
ст.  23 ЦК України та
виходить із засад розумності,
виваженості та справедливості.

При
цьому суд бере до уваги,  що відносно
неповнолітньої ОСОБА_6 в
подіях 05.02.2007 року теж були скоєні неправомірні дії,  ОСОБА_9
були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

Але
судом не встановлено,  що ОСОБА_33авдав шкоду
неповнолітньому ОСОБА_2 при здійсненні ним права на захист від противоправних
посягань на його доньку,  у тому числі в
стані необхідної оборони та в стані крайньої необхідності.

Суд
задовольняє вимоги позивача ОСОБА_1 при відшкодуванні моральної шкоди в розмірі
3000 грн.,  в інший частині в розмірі
2000 грн. суд відмовляє в задоволені позову.

Судові витрати
суд стягає з відповідача на користь держави в порядку  ст.  88
ЦПК України. Керуючись  ст.  ст.
1166, 1167 ЦК України,   ст.
ст.  10, 11,  209,
212, 214-215,  218 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2до ОСОБА_3про стягнення
майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3на
користь ОСОБА_1 майнову шкоду в сумі 599 грн. 85 коп.,  моральну шкоду в сумі 3000 грн.,  а разом суму 3599 грн. 85 коп.. У частині позову
про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. 00 коп.ОСОБА_1в задоволені
відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3на
користь держави судові витрати на сплату судового збору в сумі 51 грн. 00
коп.,  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп..

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.