overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2-1423/2007
РІШЕННЯ

Іменем      України

18
вересня 2007 року                                                       Бершадський
районний суд

Вінницької
області

В складі
головуючого                                                        Жаруна
А.П.

при      секретарі                                                                Магдаль
Н.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності
на житловий будинок,

встановив:

ОСОБА_1.
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2. про визнання правочину дійсним та
визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

В заяві
стверджує, що 11.12.2006 року між нею та відповідачкою ОСОБА_2. відбулася усна
домовленість щодо укладення договору купівлі - продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 Вінницької області, згідно якого, вона сплатила відповідачці за
будинок обумовлену суму у розмірі 15 000 гривень, а відповідачка передала їй
ключі і документи від будинку та зобов'язалася . належним чином оформити
договір купівлі-продажу вищезазначеного будинку, але, до моменту подання даної
позовної заяви відповідачка ОСОБА_2. не виконала свої зобов"язання та
нотаріально не оформила даний договір, тому вона змушена звернутися в суд із
даним позовом і просить постановити рішення, яким визнати за нею право
власності на будинок АДРЕСА_1 Вінницької області.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. свої позовні вимоги підтримала.

Відповідачка
ОСОБА_2. позов визнала.

Вислухавши
пояснення позивачки та відповідачки і дослідивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає до задоволення, оскільки із пояснень ОСОБА_1. і ОСОБА_2. та
матеріалів справи встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1. та відповідачкою
ОСОБА_2. - власником будинку АДРЕСА_1, було укладено договір купівлі-продажу
даного будинку, позивачка ОСОБА_1. сплатила відповідачці ОСОБА_2. суму,
обумовлену усним договором та прийняла будинок у своє володіння, тому за
ОСОБА_1. слід визнати право власності
на даний будинок.

Керуючись
ст.ст. 392 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 80, 213, 215, 223 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов
задоволити. Визнати дійсним укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 і на підставі даного договору визнати за ОСОБА_1
право власності на цілий житловий будинок, житловою площею 28,2 кв.м., що
позначається літерою „А", з відповідними господарськими спорудами: літня
кухня -літера „Б"; гараж - літера «Г»; погріб - літера «П», криниця -
літера «К», огорожа -1-3, загальною площею 50,5 кв.м., які розташовані по
АДРЕСА_1.

Рішення
набирає законної сили, якщо протягом 10 днів з дня його проголошення не подана
заява про апеляційне оскарження та якщо протягом 20 днів після подання заяви,
не подана апеляційна скарга.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом
подачі на протязі 10 днів з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження та на протязі 20 днів з дня подачі заяви шляхом подачі апеляційної
скарги.
№ 2-1147/2007р.
РІШЕННЯ

Ім"ям      України

7           серпня   2007 року     Бершадський
районний суд Вінницької  області

В          складі головуючого   Куйбіди А.І.

при   секретарі
Чорненькій С.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Бершадь справу за позовом ВАТ
„Укртелеком" в особі центру електрозв'язку № 7 (смт.Тростянець) Вінницької
філії ВАТ „Укртелеком" до ОСОБА_1, про
стягнення боргу,

встановив:

ВАТ
„Укртелеком" в особі центру електрозв'язку № 7 (смт.Тростянець) Вінницької
філії ВАТ „Укртелеком" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1. про стягнення
245 грн. 35 коп. боргу за надання послуг електрозв'язку, згідно договору № 385
від 04.11.2003 року укладеного між ВАТ „Укртелеком" та ОСОБА_1.

В
судовому засіданні представник ВАТ „Укртелеком" Нечипорук Н.Г. підтримала
свої позовні вимоги і просить стягнути з ОСОБА_1. 245
коп. 35 боргу та судові витрати понесені ВАТ „Укртелеком" в особі центру
електрозв'язку № 7 (смт.Тростянець) Вінницької філії ВАТ „Укртелеком",
пов'язані розглядом справи.

Відповідачка
ОСОБА_1. в
судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоча
вчасно була повідомлена про час і місце розгляду справи, тому суд вважає за
можливе розглянути справу у її відсутність.

Вислухавши
пояснення представника позивача Нечипорук Н.Г. та дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки в результаті невиконання
ОСОБА_1. п. 4.3
договору № 385 від 04.11.2003 року укладеного між нею та ВАТ „Укртелеком",
утворилася заборгованість в сумі 245 коп. 35 коп. за надані йому ВАТ
„Укртелеком" послуги електрозв'язку, а згідно ст. 903 ч.1 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

*  Керуючись ст.ст.   901, 903 ч.1 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209-215   ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов
задоволити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 на
користь ВАТ „Укртелеком" в особі центру електрозв'язку № 7 (смт.Тростянець)
Вінницької філії ВАТ „Укртелеком", р/р 260027412 ВОД ВАТ „Райффайзен"
банк „Аваль" м. Вінниця МФО
302247 код 01182204, 245 грн. 35 коп. боргу за надання послуг
електрозв'язку.

Стягнути
з ОСОБА_1 на
користь ВАТ „Укртелеком" в особі центру електрозв'язку № 7
(смт.Тростянець) Вінницької філії ВАТ „Укртелеком", р/р 260027412 ВОД ВАТ
„Райффайзен" банк „Аваль" м. Вінниця МФО 302247 код 01182204, 51 грн. державного мита та 30 грн.
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення
в частині стягнення 245 грн. 35 коп. боргу не приводити до виконання, оскільки ОСОБА_1 до розгляду
справи заборгованість відшкодовано в добровільному порядку.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції , або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа № 2- 709
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
вересня 2007 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючого
судді             Максименко Л.В.

при
секретарі                      Павленко
Т.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановив:

в серпні
2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання
шлюбу укладеного 01 червня 1994 року в Терешківській сільській раді
Полтавського району Полтавської області,
актовий запис НОМЕР_1. Вказуючи,
що від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Спільним подружнім
життям проживали до червня 2007 року,  в
даний час сім'я розпалася,  можливості її
зберегти немає.

В судовому
засіданні ОСОБА_1. підтримала позовні вимоги,
пояснила суду,  що з відповідачем
спільне життя не склалося,  тому що різні
погляди на сімейне життя,  обов'язки. На
підставі чого в сім'ї відбуваються сварки,
які поступово призвели до того,
що вони стали чужими людьми. За таких обставин вважає,  що подальше спільне життя суперечить її
інтересам,  інтересам їх сина.

Відповідач
ОСОБА_2. проти розірвання шлюбу не заперечував,
пояснив суду,  що можливості
зберегти сім'ю немає,  з позивачкою
дійшли згоди про місце проживання неповнолітнього сина.

Судом
встановлено,  що подружжя ОСОБА_1 01
червня 1994 року в Терешківській сільській раді Полтавського району Полтавської
області зареєстровало шлюб,  актовий
запис НОМЕР_1.

Від шлюбу є
неповнолітній син ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н.

Спільним
подружнім життям проживали до червня 2007 року. З цього часу спільне
господарство не ведеться,  спільного
сімейного бюджету немає,  спору про
розподіл майна немає. Проживання неповнолітнього сина після розірвання шлюбу
вирішено за взаємною згодою сторін.

Виходячи
з вищевикладеного,  суд встановив,  що сім'я розпалася через несумісність
поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше
спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки,
інтересам неповнолітнього сина,  що має
істотне значення , тому позов підлягає задоволенню .

Керуючись
ч.2  ст.104,   ст. ст.105,
110,  112 Сімейного кодексу
України,   ст.  ст. 10,
60,  212,  213,
214,  223 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Шлюб
укладений 01 червня 1994 року в Терешківській сільській раді Полтавського
району Полтавської області між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  актовий запис НОМЕР_1 розірвати.

Неповнолітнього
сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження залишити проживати з матір'ю.

При реєстрації
розірвання шлюбу в відділі РАЦС стягти на користь держави державне мито з
ОСОБА_1. в сумі 8 грн. 50 коп.,  ОСОБА_2.
- звільнити від сплати держаного мита на підставі п. 18  ст.4 Декрету КМУ „про держане мито" .

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через Гадяцький районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.
СПРАВА №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня
2007 року                               Київський
районний суд м.  Харкова у складі:

судці
Шаренко С. Л. при секретарі Клочан В.В. розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.  Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  третя
особа - центрально-міський відділ реєстрації актів цивільного стану
Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області про
оспорювання батьківства,  -

встановив:

Позивач
просить зобов"язати центрально-міський відділ реєстрації актів цивільного
стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області
виключити з актового запису про народження ОСОБА_3відомості про батька -
„ОСОБА_1",  вказуючи,  що з жовтня по листопад 2003 року він з
відповідачкою підтримував близькі стосунки,
пізніше вони посварилися та припинили спілкування. На початку 2006 року
відповідачка повідомила йому про те,  що
вона народила від нього сина,  вони
одружилися,  а в актовому записі про
народження дитини він був записаний як батько. Проте пізніше відповідачка
повідомила,  що завагітніла в листопаді
2003 року,  а тому він не може бути
батьком дитини,  в зв"язку з чим і
звертається з позовом до суду.

Відповідачка
проти позову не заперечувала,  та
підтвердила факти,  викладені в позовній
заяві.

Представник
третьої особи - центрально-міський відділ реєстрації актів цивільного стану
Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області в судове
засідання не з"явився,  проте просив
розглядати справу за його відсутності.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши докази по справі,  вважає,
що позов підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом
достовірно встановлено,  що ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  в актовому записі про
народження батьком вказаний „ОСОБА_1"
(а.с. З).

ОСОБА_1. та ОСОБА_2. взяли шлюб
15.09.2006 року (а.с. 4).

Відповідно
до ч.1  ст.  136 Сімейного Кодексу України особа,  яка записана батьком дитини,  має право оспорити своє батьківство.

Відповідачка
не заперечує проти того,  що позивач не є
батьком дитини,  а тому суд
зобов"язує центрально-міський відділ реєстрації актів цивільного стану
Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області виключити з
актового запису про народження дитини відомості про батька.

Зважаючи
на вищевикладене,  відповідно до  ст.
ст.  З,  4,  5,
10,  60,
212-215 ЦПК України,   ст.  136 Сімейного Кодексу України,  суд,  -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовільнити.
Зобов"язати центрально-міський відділ реєстрації актів цивільного стану
Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області виключити

з актового запису НОМЕР_1,  зробленого в книзі реєстрації народжень
26.08.2006 року,  про народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3,  відомості про батька - ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подачі до Київського районного суду м.  Харкова протягом 10-ти днів заяви про його
апеляційне оскарження,  а далі - шляхом
подачі протягом наступних 20 днів апеляційної скарги до апеляційного суду
Харківської області через Київський районий суд м. Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті,  є
оригіналом.
Справа № 2-67 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
вересня 2007 року Галицький районний суд Полтавської області в складі

головуючого
судді            Завора І.М.

при
секретарі                     Середа Л.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Гадячі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

до суду
звернулася ОСОБА_1. з позовом до ОСОБА_2.
про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,  мотивуючи тим,  що вона з ОСОБА_2.  перебувала в зареєстрованому шлюбі до
2005р.,  від спільного шлюбу мають сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. За час проживання окремо чоловік
припинив надавати матеріальну допомогу на виховання сина,  і тому вона змушена звернутися до суду з
даним позовом.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала,  просила суд постановити рішення яким
стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у
розмірі ј частини всіх видів його заробітку.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  про час
і місце судового засідання повідомлявся належним чином,  про що свідчить розписка про одержання
судової повістки,  причину неявки свого
представника суду не повідомляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи,  що відповідає
положенням  ст. 224 ЦПК України.

Судом
встанбвлено,  що згідно свідоцтва про
народження ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  мають
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно  ст.180 Сімейного кодексу України батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  вивчивши матеріали справи вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст.180, 182, 184 Сімейного кодексу
України,   ст. ст. 10,  11,
88, 209,  212, 214-215,  224-226,
367 ч. 1 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Стягти з
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,  уродженця м.  Краматорськ Луганської області на користь
ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження в розмірі ј частини всіх видів заробітку,  але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 15.08.2006 року до повноліття .

Рішення
про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць у розмірі по 178 грн.

50 коп. допустити до негайного
виконання.

Стягти з
ОСОБА_2державне мито на користь держави у розмірі

51 грн. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 грн. 50 коп.

На
рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Справа №2-1110 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

01 серпня 2007
року      Кіцманський  районний суд    Чернівецької області у складі :

головуючої   -
судді   Олексик Т.І.

при
секретарі       -       Савчук
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про   розірвання
шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу,  мотивуючи свої вимоги тим,  що з 03 жовтня 2004 року перебуває з відповідачкою
у зареєстрованому шлюбі,  в якому дітей
не мають. Шлюб зареєстрований виконкомом Стрілецько - Кутської сільської ради
Кіцманського району Чернівецької області,
актовий запис № 14. Шлюб у сторін перший,  дошлюбне прізвище відповідачки - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Подружні стосунки припинили близько місяця тому через те,  що відповідачка,  забравши свої речі,  перейшла проживати до своїх батьків,  оскільки вони не зійшлись характерами,  у них різні погляди на життя та різні
переконання стосовно збереження сім»ї,
ведення господарства,  і такі
непорозуміння призвели до втрати почуття любові та поваги.

Відповідачка
позов визнала,  погодившись на розірвання
шлюбу без надання строку на примирення.

Відповідно
до ч.1  ст. 61 ЦПК України обставини
визнані сторонами і іншими особами,  які
беруть участь у справі,  не підлягають
доказуванню.

Згідно
ч. 4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Суд
приходить до висновку,  що позов підлягає
задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачами,  за наявності законних на те підстав і
оскільки це не суперечить закону та не порушує права,  свободи та інтереси сторін.

При
цьому,  суд вважає,  що пов'язані із реєстрацією розірвання шлюбу
витрати належить покласти на обидві сторони.

Враховуючи
наведене,   ст. ст. 105,  112 Сімейного кодексу України,  керуючись
ст. ст. 61, 130, 174, 88,
212,  213,  215 ЦПК України, -

2

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб,  зареєстрований 03 жовтня 2004 року
виконкомом Стрілецько - Кутської сільської ради Кіцманського району
Чернівецької області,  актовий запис №
14,  між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження,  та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження.

При
оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1 10
гривень державного мита,  з ОСОБА_2- 07
гривень державного мита.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було
подано. При поданні заяви на апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  рішення набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня його
проголошення, а апеляційна скарга -протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Кіцманський районний суд.
СПРАВА №
2007 року                     Київський
районний суд м.  Харкова у складі:
судді Шаренко С.
Л. при секретарі Клочан В.В.
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ДКП „Харківкомуночиствод" до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4про стягнення заборгованності,
позивача просить стягнути на користь ДКП „Харківкомуночиствод"
заборгованність за послуги водовідвення в сумі 344 гр. 95 коп.,  вказуючи,
що відповідачі з 01.03.2004 року по 01.04.2007 року не здійснюють оплату
за послуги водовідведення,  у
зв"язку з чим утворилася заборгованність.
Відповідачі,  будучи належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи,  в судове
засідання не з"явились. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням  ст.  224 ЦПК України.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  вважає,  що позов підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом
достовірно встановлено,  що відповідачі
мешкають у квартирі АДРЕСА_1. З 01.03.2004 року по 01.04.2007 року мають
заборгованність по сплаті послуг водовідведення в сумі 344 гр. 95 коп.

Відповідачам
був направлений рахунок-попередження,
але заборгованність до теперішнього часу сплачена не була.

Згідно  ст.  68
Житлового Кодексу України наймач зобов"
язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги,  а тому суд вважає,  що з відповідачів необхідно стягнути на на
користь позивача вказану суму заборгованності.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України суд стягує з винної сторони всі судові витрати,  від сплати державного мита при подачі позову
позивач був звільнений на підставі рішення Київського РВК м.  Харкова № 6 від 28.12.2006 року,  а тому з відповідачів на користь держави
стягуються витрати по сплаті державного мита в сумі 51 гр.,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 гр.

Зважаючи
на вищевикладене,  відповідно до  ст.
ст.  67,  68 ЖК України,   ст.
ст.  3, 4, 10, 60, 212-215, 224
ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ДКП „Харківкомуночиствод" задовільнити.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4на користь ДКП „Харківкомуночиствод" заборгованність в сумі
344 гр. 95 коп.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4на користь держави держмито по 12 гр. 75 коп.3 кожного та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення - по 7 гр. 50 коп.3 кожного.

Заочне
рішення суду може бути переглянуте судом,
що його ухвалив,  за письмовою
заявою відповідача про перегляд заочного рішення,  яка може бути подана до суду протягом 10 днів
з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подачі до Київського районного суду м.  Харкова протягом 10-ти днів заяви про його
апеляційне оскарження,  а далі - шляхом
подачі протягом наступних 20 днів апеляційної скарги до апеляційного суду
Харківської області через Київський районий суд м. Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті,   є
оригіналом.
СПРАВА №
2007 року                      Київський
районний суд м.  Харкова у складі:
судді Шаренко С.
Л. при секретарі Кпочан В.В.
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ДКП КГ „Харківкомуночиствод" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованності,  -
позивача просить стягнути на користь ДКП КГ „Харківкомуночиствод"
заборгованність за послуги водовідвення в сумі 105 гр. 56 коп.,  вказуючи,
що відповідач з 01.03.2004 року по 01.04.2007 року не здійснює оплату за
послуги водовідведення,  у зв"язку з
чим утворилася заборгованність.
Відповідач,  будучи належним чином повідомленими про час і
місце розгляду справи,  в судове
засідання не з"явився. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів,
що відповідає положенням  ст.  224 ЦПК України.

Суд,  заслухавши пояснення представника
позивача,  вважає,  що позов підлягає задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом
достовірно встановлено,  що відповідач
мешкає у квартирі АДРЕСА_1. З 01.03.2004 року по 01.04.2007 року має
заборгованність по сплаті послуг водовідведення в сумі 105 гр. 56 коп.

Відповідачу
був направлений рахунок-попередження,
але заборгованність до теперішнього часу сплачена не була.

Згідно  ст.  68
Житлового Кодексу України наймач зобов"язаний
своєчасно вносити плату за комунальні послуги,
а тому суд вважає,  що з
відповідача необхідно стягнути на на користь позивача вказану суму
заборгованності.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України суд стягує з винної сторони всі судові витрати,  від сплати державного мита при подачі позову
позивач був звільнений на підставі рішення Київського РВК м.  Харкова № 6 від 28.12.2006 року,  а тому з відповідача на користь держави
стягуються витрати по сплаті державного мита в сумі 51 гр.,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 гр.

Зважаючи
на вищевикладене,  відповідно до  ст.
ст.  67,  68 ЖК України,   ст.
ст.  3, 4, 10, 60, 212-215,  224 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ДКП КГ „Харківкомуночиствод" задовільнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ДКП КГ „Харківкомуночиствод" заборгованність в сумі
105 гр. 56 коп.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави держмито в сумі 51 гр. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гр.

Заочне
рішення суду може бути переглянуте судом,
що його ухвалив,  за письмовою
заявою відповідача про перегляд заочного рішення,  яка може бути подана до суду протягом 10 днів
з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подачі до Київського районного суду м.  Харкова протягом 10-ти днів заяви про його
апеляційне оскарження,  а далі - шляхом
подачі протягом наступних 20 днів апеляційної скарги до апеляційного суду
Харківської області через Київський районий суд м. Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті,  є
оригіналом.