Справа №2-2107/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26.09.2007
р.                                                                                                        м.  Куп'янськ

Куп'янський  міськрайонний суд Харківської області

в складі судді Демченко І.М.

при секретарі
Шевченко О.І.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Куп'янську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
по справі ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу вказуючи на те,  що з відповідачем
по справі знаходиться у шлюбі зареєстрованому 21 грудня 1991 р. Шлюб
зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького
районного управління юстиції Харківської області,  актовий запис №127.

Від
спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітню дитину:
ОСОБА_3,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач
по справі ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб з відповідачем по справі ОСОБА_2
вказуючи на те,  що з відповідачем не
може на далі продовжувати сімейні відносини,
так як вони не знаходять взаєморозуміння та не мешкають разом вже три
роки,  збереження шлюбу неможливе.

Майнового спору
та спору про місце проживання дитини не має.

Витрати
пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в державному органі реєстрації актів
громадянського стану позивач по справі ОСОБА_1 просить покласти на себе.

В   судовому засіданні позивач зробив
заяву,  в якій позовну заяву підтримує у
повному обсязі.

Відповідач по
справі ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позовну заяву та обставини справи
на,  які вказував позивач у повному
обсязі.

Суд проаналізувавши
обставини справи,  вважає,  що заявлений позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Факт перебування
сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21.12.1991 р.

(а.с.  7). Від подружнього життя сторони мають
неповнолітню дитину: ОСОБА_3,  який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1,  що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 8)

Враховуючи
обставину,  що сторони не зійшлися
характерами та подружні стосунки підтримувати у подальшому намірів не
мають,  а відносини між ними фактично
стали недружелюбними,  незважаючи на
зусилля суду до примирення сторін,  суд
доходить висновку про те,  що сім'ю
ОСОБА_1 зберегти немає можливості,  тому
шлюб за вимогою позивачки суд розриває. Дитина на подальше виховання
залишається з позивачкою.

Відповідно
до  ст. 112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх
неповнолітніх дітей.

На основі
вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст. 10,  11,  209, 212, 214, 215ЦПК України,   ст.
ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,
суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований 21
грудня 1991 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Великобурлуцького
районного управління юстиції Харківської області,  актовий запис №127,  розірвати. Дитину на подальше виховання
залишити з ОСОБА_2.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС обов'язок щодо сплати державного
мита в сумі 17, 00 грн. покласти на ОСОБА_1,
звільнивши від сплати ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Куп'янський міськрайонний суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.