Справа № 2- 5640 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

5 вересня 2007 року                                                Бердянський
міськрайонний суд

у складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

при секретарі:                                                                      Онищук
О. О.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м.  Бердянську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до територіальної громади
м.  Бердянська в особі Бердян­ської
міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме май­но,

встановив:

ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом,  який в
судовому
засіданні підтримали представник ОСОБА_1 за дорученням ОСОБА_4 ,  а також
представник за заявою ОСОБА_5,  і
пояснили,  що ОСОБА_1 на праві власності
згідно договору дарування від ІНФОРМАЦІЯ_1,
посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної
нотаріальної контори Каракуловою Л. І.,
реєстр НОМЕР_1,  належало
домоволодіння АДРЕСА_1.

27. 06. 2007 р. він
подарував своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 12 частину будинку,  кожному в рівних частках,  договір дарування посвідчено приватним
нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Чуєвою Т. Т.,  реєстр
НОМЕР_2,  і в теперішній час ОСОБА_1
належить 12 частина,  ОСОБА_2 14
частина і ОСОБА_3 14 частина домоволодіння.

Будинок знаходиться на
земельній ділянці площею 2730, 0 кв. м,
яка надана для обслуговування будинку на підставі рішення виконкому № 75
від 12. 02. 1955 p.,  земе­льна
ділянка площею 60, 0 кв. м.  додатково
виділена в тимчасове користування.

В технічному паспорті на
будинок вказано,  що на земельній ділянці
знаходяться самочинно,  без належного
дозволу збудовані приміщення: житлова прибудова «А1»,  лі­тня кухня «Ю»,  господарська будівля «Ч»,  навіс «Ш»,
вбиральня - душ «У»,  душ «Щ»,  на які позивачі просять визнати право
власності.

Згідно технічного висновку
КП «Архітектурно - планувальне бюро» Бердянської міської ради від 10. 08. 2007
р. № 17208607 при будівництві санітарно - гігієнічні та пожежні норми не
порушено,  норми розташування згідно ДБН
360-92* п. 3. 25 «Місто­будування. Планування та забудова міських та сільських
поселень» також не порушені.

Представник відповідача -
територіальної громади в особі Бердянської міської Ради за дорученням Грімова С.  А. в судове
засідання не з'явилась,  про день,  час і місце слухання справи сповіщена,  в заяві не заперечує проти позову,  просить розглянути спра­ву в її відсутність.

Згідно до  ст.
130 ЦПК України при визнанні відповідачами позиву в попере­дньому
судовому засіданні справа розглядається по суті з винесенням рішення.

У відповідності з ч. 5  ст.  376 ЦК України 2004 року
на вимогу власника ( користу­вача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

В судовому засіданні
встановлено,  що позивачі мають на праві
спільної часткової власності домоволодіння АДРЕСА_1,  просять узаконити самочинні побудови,  які розташовані на земельній ділянці,  що виділена під обслугову­вання житлового
будинку,  їх вимоги законні та
обгрунтовані,  визнані відповідачем,  не порушують права інших осіб,  а отже є підстави для задоволення позову.

Керуючись  ст.
376 ЦК
України,   ст.   ст.
130, 212 -215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3
задовольни­ти.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 12 частину самочинно збудованого нерухомого майна,  а саме - житлової прибудови «А1»,  літньої кухні «Ю»,  господарської будівлі «Ч»,  навісу «Ш»,
вбиральні - душу «У»,  душу
«Щ»,  що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 14 час­тину самочинно збудованих споруд - житлової прибудови
«А1»,  літньої кухні «Ю»,  го­сподарської будівлі «Ч»,  навісу «Ш»,
вбиральні - душу «У»,  душу
«Щ»,  що розташовані по АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право
власності на 14 частину самочинно збудованих споруд - житлової прибудови «А1»
,  літньої кухні «Ю»,  госпо­дарської будівлі «Ч»,  навісу «Ш»,
вбиральні - душу «У»,  душу
«Щ»,  що розташовані по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене
в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне оскарження може бути подано
протягом десяти днів після оголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суд
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.