overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Дело № 2-595
г. Новобугский районный
суд Николаевской области в составе: председательствующего - судьи Черникова В.И. при секретаре
Кузьминой Н.П.,  рассмотрев в открытом
предварительном судебном заседании в г.Новый Буг дело по иску ОСОБА_1 к ОСОБА_2
о взыскании алиментов на содержание несовершеннолетней дочери, -
Истица ОСОБА_1 обратилась в суд с
иском к ответчику ОСОБА_2 о взыскании алиментов в ее пользу на содержание
н/летней дочери ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
г.р.,  до ее совершеннолетия в размере 1/4 части
заработка,  но не менее 30 % прожиточного минимума для ребенка
соответствующего возраста.
В иске указала,  что с 15.12.2001 г. она находится в брачных отношениях
с ответчиком.  От брака у них дочь
ОСОБА_3. Что в августе 2007 г.
она прекратила супружеские отношения с ответчиком.  Что дочь проживает с ней,  а ответчик не оказывает ей материальной
помощи на содержание дочери.
В настоящем судебном заседании истица поддержала свои
исковые требования к ответчику.
Ответчик иск истицы признал.
В соответствии со  ст.  130 ГПК Украины постановление судебного
решения на стадии предварительного судебного заседания,  в случае признания иска ответчиком,  производится в порядке,  предусмотренном  ст.  174 ГПК Украины.
Согласно положениям  ст.  174 ГПК Украины,  в случае признания иска истца
ответчиком,  суд,  при наличии законных оснований постановляет
решение об удовлетворении иска.
В данном случае законные основания для удовлетворения
Ответчик как отец н/летней
ОСОБА_3,  в соответствии со  ст.  180 СК Украины обязан содержать ее
материально до ее совершеннолетия.
Так как ответчик в настоящее время не
оказывает истице материальной помощи на содержание дочери,  не содержит дочь,  в соответствии со  ст.  181,  183 СК
Украины,  суд находит нужным взыскивать с
него алименты в размере,  указанном
истицей,  ежемесячно до совершеннолетия
На основании  ст.  88 ГПК Украины с ответчика так же в
доход государства подлежит взысканию судебный сбор в сумме 51 гривны и расходы по
информационно-техническому обеспечению рассмотрения дела в сумме 7, 5 грн.
ст. 10, 11, 202, 209, 214-215 ГПК Украины, -
Взыскивать с ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 года
рождения,  уроженца и жителя
АДРЕСА_1,  в пользу ОСОБА_1 на содержание
несовершеннолетней дочери ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
года рождения,  до ее совершеннолетия,  ежемесячно алименты в размере одной четвертой
части заработка (дохода),  но не менее 30% прожиточного минимума для ребенка
соответствующего возраста,  начиная с
Взыскать с ОСОБА_2 в доход
государства судебный сбор в сумме пятидесяти одной гривны и расходы по
информационно-техническому обеспечению рассмотрения дела в суде в сумме семи
Решение в части взыскания алиментов за один месяц
подлежит немедленному исполнению.
Решение может быть обжаловано в
апелляционном порядке в апелляционный суд Николаевской области через
Новобугский районный суд путем подачи в 10 дневный срок со дня провозглашения решения заявления об
апелляционном обжаловании с последующей подачей в 20 дневный срок самой апелляции.
Справа № 2-
УХВАЛА

про повернення заяви у зв'язку з
невиконанням ухвали

про залишення заяви без руху

12.10.2007 року
Суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Кушнірова Т.Б.,  розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення заподіяної майнової та моральної шкоди , -

ВСТАНОВИЛА:

Позовна заява
ОСОБА_1 подана до суду не відповідала нормам
ст.  119 ЦПК України а тому судом
була винесена ухвала від 28.09.2007 року на підставі  ст.
121 ЦПК України заява була залишена без руху .

Ухвалою позивачу
запропоновано в термін до 12.10.2007 року усунути недоліки,  які стали підставою для залишення позовної
заяви без руху,  він був повідомлений про
наслідки не усунення цих недоліків . До вказаного часу позивач надав письмові
доповнення до позовної заяви втім недоліки,
які стали підставою для залишення заяви без руху  не усунуті а саме:

до позову не
долучені докази про те,  що недоліки
товару,  які позивач виявив протягом
гарантійного строку,  виникли з вини
виробника товару (продавця);

відсутній
розрахунковий документ (касовий або товарний чек),  що засвідчує факт купівлі товару саме у
відповідача;

відсутній
технічний паспорт чи інший документ,  що
його замінює з позначкою про дату продажу товару;

відсутнє
гарантійне зобов'язання в якому повинні бути зазначені відомості про початок
гарантійного строку встановленого для даного виду товару та строк
гарантії,  перелік поломок,  що не підпадають гарантії;

в своїх
доповненнях позивач не обґрунтував та не надав доказів про те,  що квитанція про передачу товару на
гарантійний ремонт,  на яку він
посилається в позовній заяві,  належить
саме йому ,  крім того,  позивач хоч і додав до позовної заяви вимогу
про заміну або повернення товару направлену відповідачеві 10.10.2007 р.,
при цьому не дотримавшись передбаченого Законом терміну (14
днів,  а в разі відсутності товару 2-х
місячний строк з моменту подання відповідної заяви) вказує в своїх доповненнях
від 11.10.2007 року про невиконання відповідачем своїх зобов'язань . За таких
обставин,  згідно ч. 2  ст.
121 ЦПК України позовна заява вважається не поданою та підлягає
поверненню.

Керуючись  ст.
121 ЦПК України , -

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди повернути
,  роз'яснити позивачу право повторного
звернення до суду з тією ж заявою на загальних підставах.

Копію ухвали
негайно направити позивачу .

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом
подачі в 5 денний строк з дня її винесення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги ,  з подачею її копії до апеляційної інстанції.
Справа № 2-497/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року Межівський районний суд
Дніпропетровської області у складі головуючого судді Риб'янець С.А. при
секретарі Лісіциній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду смт. Межова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2007 року до Межівського районного суду
Дніпропетровської області звернулась
ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу.

В заяві позивачка вказує, що 20.10.2001 року вона уклала шлюб з
відповідачем реєстрація якого проводилась виконавчим комітетом Новопавлівської
сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис №
17.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, який проживає
з нею.

За час спільного життя між ними постійно виникали сварки,
різного роду непорозуміння, в зв'язку з чим вони проживають окремо і
відновлення шлюбних відносин неможливе. Спору відносно поділу майна на даний
момент немає.

В судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, які викладені вище,
надала суду письму заяву, де виклала прохання на попередньому розгляді справи,
при цьому додала, що рішення її остаточне та наполягала на задоволенні позовних
вимог.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що дійсно від шлюбу мають сина та
згідний, щоб шлюб було розірвано, а справу розглянуто на попередньому судовому
розгляді і також додов відповідну письмову заяву.

Суд беручи до уваги позицію позивачки та відповідача, оцінивши їхні доводи,
також вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази вважає, що
позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу
може бути пред'явлений одним із подружжя.

Так п.3 ст.105 СК України обумовлює, що шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що
мають істотне значення.

Керуючись
ст.ст.208,213 ЦПК ст.105,112 СК України, - суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано
виконавчим комітетом Новопавлівської сільської ради Межівського району
Дніпропетровської області, актовий запис № 17.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 мито на
користь держави в сумі 8 гривень 50 копійок.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 мито на користь держави в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів після його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або/в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.
2-242/2007 p. РІШЕННЯ
16 жовтня 2007 року            Сахновщинський
районний суд Харківської області
в складі головуючого судді:             НЕСТЕРЕНКО
при секретарі:            Дороніній Н.М.
відкритому судовому засіданні в сел.
Сахновщина Харківської області
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів .
В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1. позов підтримала та пояснила суду, що в свідоцтві про
її народження батьком записаний ОСОБА_2. Згідно рішення суду батько сплачував
аліменти до 18 років. На даний час потрібна додаткова матеріальна допомога, у
зв»язку з продовженням навчання в Харківському інституті банківської справи.
ОСОБА_2. в попереднє судове засідання та в судове засідання не з"являвся,
хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Причини не явки
відповідача суду не відомі.
Матеріалами справи встановлено, що після досягнення позивачкою 18-річного
віку, батько ОСОБА_2. припинив виплачувати аліменти. На даний час ОСОБА_1.
являється студенткою Харківського інституту банківської справи, та
потребує додаткової матеріальної допомоги, тому вимушена звернутися до суду з
позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2у розмірі 14 від усіх видів заробітку
відповідача щомісячно з дня подачі позовної заяви, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви (22 серпня 2007
року), до закінчення навчання.
до ст.199 СК України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у
зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати
їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення
викладеного та керуючись ст. ст. 198-200 СК України , ст.ст 367 ЦПК України,
суд,
ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, який народився в АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер , аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, яка проживає по
АДРЕСА_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно з
дня подачі позовної заяви ( з 22 серпня 2007 року) і до закінчення навчання, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та
51 грн. ( п'ятдесят одну гривню) державного мита на користь держави.
Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги , з подачею її копі до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа
№ 2 - 559/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 жовтня 2007
року

Борщівський
районний суд Тернопільської області

в складі
головуючого судді          Чир П.В.

при
секретарі                                 Калинчук   У.Г.

з участю:

представника
позивача               Кульчицького З.Р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві справу за позовом ВАТ
„Укртелеком" в особі Центру електрозв'язку №7 Тернопільської філії ВАТ
«Укртелеком» до ОСОБА_1про стягнення боргу за надані послуги   в сумі 2133 грн. 21 коп., суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ВАТ «Укртелеком» в особі Центру електрозв'язку № 7 звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_1про стягнення боргу за надані послуги зв'язку в сумі 2133
грн. 21 коп., вказуючи, що відповідачу надавались такі послуги, за які вона
вчасно не розрахувалася і станом на 11.09.2007 року допустила заборгованість на
суму 2133 грн. 21 коп.

Представник
позивача в судовому засіданні   позовні
вимоги підтримав.

Відповідач
в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена
належним чином. Суд вважає, що справу слід розглядати у її відсутності.

Суд, дослідивши
та оцінивши докази по справі, встановив такі факти.

Між
Центром електрозв'язку №7 Тернопільської філії ВАТ «Укртелеком» та ОСОБА_1
укладено Договір про надання послуг електрозв'язку від 21.01.2003 року №7764.

Станом на
11.09.2007 року заборгованість за послуги зв'язку становила 2133 грн. 21 коп.

Позивачем
направлялися відповідачу попередження про відключення телефону та припинення
надання послуг у випадку непогашення заборгованості.

ОСОБА_1
заборгованість не погасила і таким чином свого зобов'язання по оплаті послуг
зв'язку не виконує, а тому суд вважає, що з неї слід стягнути в сумі 2133 грн.
21 коп.

На
підставі ст.ст. 509, 525, 901, 903 ЦК
України, та керуючись ст. 10, 11, 212, 224 ЦПК України суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1в користь Центру електрозв'язку №7 Тернопільської філії ВАТ
«Укртелеком» заборгованість за надані послуги зв»язку в сумі 2133 (дві тисячі
сто тридцять три) грн.. 21 коп. ( рр 26034325 в ТОД АППБ «Аваль» м. Тернопіль МФО 338501 код
01188052).

Стягнути з   ОСОБА_1 судовий збір в доход держави в
розмірі 51 грн.

Стягнути
з ОСОБА_130 грн., як витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільної справи в Борщівському районному суді.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. Позивачем може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через Борщівський районний суд та апеляційну скаргу
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в тому ж
порядку.

Відповідачем
може бути подано заяву до Борщівського районного суду про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Справа № 2- 4300/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне)

10 жовтня 2007 року

Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді                             -           Кисельова В.К.

при секретарі                                       -          Годованець Н.Б.

за участю позивача -
ОСОБА_1. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим,
що він перебуває в шлюбі з відповідачкою з 26.01.1980р., який зареєстрований
Другим відділом РАЦС Суворовського управління юстиції м. Одеси, актовий запис
НОМЕР_1

Від сумісного життя сторони
неповнолітніх дітей не мають.

За твердженням позивача
вони із дружиною припинили подружні відносини, спільного господарства не
ведуть. Примирення, за твердженням позивача неможливо. Він вважає, що шлюб із
відповідачкою розпався, подальше сімейне життя і збереження сім'ї неможливо,
оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. Майнового спору немає.

У судовому засіданні
позивач підтримав позовні вимоги, та пояснив, що шлюб фактично розпався,
подружні відносини не підтримуються, і збереження сім'ї неможливо.

Відповідачка в судове
засідання не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали
справи, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до висновку про те, що в
сім'ї склалися ненормальні відносини. Сторони подружні відносини не
підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї, за твердженням
позивача, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і
поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я між сторонами розпалася
остаточно і не може бути відновлена, в зв'язку із чим позов про розірвання
шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11,
209, 212-215, 224-226 ЦПК України і ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2  зареєстрований 26.01.1980р.
зареєстрований Другим відділом РАЦС Суворовського управління юстиції м. Одеси,
актовий запис НОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу держмито в доход держави в сумі 17 грн.,
ОСОБА_2 - від витрат звільнити.

Рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду може бути
оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м.
Одеси шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження рішення суду і поданням після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги, або в порядку п. 4 ст. 295 ЦПК України.
№62-219007
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З жовтня 2007 р.
Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді Войнаренко Л.Ф.

при секретарі -
Терновій Г.В.

розглянувши у
відкритому судовому   засіданні в м.
Вишгороді Київської

області цивільну    справу за позовом ОСОБА_1 до

Старопетрівської  сільської
ради     про   визнання
права   власності   на

самочинне
будівництво,

ВСТАНОВИВ:

В липні
2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання права
власності на самочинне будівництво. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала
тим,  що на земельній ділянці в
АДРЕСА_1,  яка належить їй на праві
приватної власності вона самовільно побудувала без належного дозволу жилий
будинок «Ж» та господарчі споруди «И»,
«И»,  «І»,  «В»,
«Б»,  «Д»,  «З» та «Е». Просить визнати за нею право
власності на самочинні забудови.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовну заяву і просить її
задовільнити.

Відповідач
- представник Старопетрівської сільської ради в судове засідання не
з»явився,  про день і час слухання справи
повідомлений,  направив суду листа про
слухання справи в його відсутність,
проти позову не заперечує.

Заслухавши
пояснення позивачки,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому
задоволенню.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 самовільно
побудувано жилий будинок «Ж» та господарчі споруди «И»,  «Й»,
«І»,  «В»,  «Б»,
«Д»,

«З» та
«Е» АДРЕСА_1.

Відповідно
до  ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно
висновку інспекції ДАБК від 4 липня 2007 року за №152 будівництво жилового
будинку «Ж» не завершено,  господарчі
споруди ,  а саме погреб «Д» та літня кухня
«В» виконані без порушень вимог ДБН 360-92**,
інші господарчі споруди знаходяться в ветхому стані.

Суд
вважає,  що визнання права власності за
позивачкою на недобудований будинок «Ж» та погреб «Д» та літню кухню «В» не порушують прав інших осіб,  підлягають ці позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На
підставі  ст.  376 ЦК
України,  керуючись  ст.
ст. 208, 214, 215, 218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити частково.

Визнати
право власності за ОСОБА_1 на самочинно недобудований жилий будинок «Ж» ,  самочинно збудовані погріб «Д» та літню кухню
«В» за адресою АДРЕСА_1.

В задоволенні
інших вимог - відмовити.

На
рішення суду може бути подана протягом десяти днів до апеляційного суду Київської
області через Вишгородський районний суд Київської області заява про апеляційне
оскарження ,  апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа №2-2851/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року

НОВОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
МІСТА ЧЕРНІГОВА

в
складі: головуючого судді   Мурашко М.І.

при секретарі                         Іваненко-Коленда
А.С.

з участю
сторін                      ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у
попередньому   судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб
30 квітня 1992 року в виконкомі Старобілоуської сільської ради, Чернігівського
району, Чернігівської області, актовий запис № 04. Від сумісного життя спільних
дітей не мають.

Позивач звернувся до суду з
позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з
відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 1993 року, спільне
господарство не ведеться, в сім»ї часто виникали сварки та суперечки.
Добровільно розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідачка відмовляється.

В попередньому судовому
засіданні позивач позов підтримав та доповнив, що на протязі останніх 15 років
разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують. Позивач наполягав на
розірванні шлюбу, на примирення не згодний.

Відповідачка в попередньому
судовому засіданні позов визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав,  ухвалює  рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення осіб,
що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки достатньо
підстав вважати, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити інтересам сторін.

Факт розпаду сім'ї і
неможливість її збереження також підтверджено поясненнями сторін, які
визнаються судом достовірними.

На основі викладеного,
керуючись ст. 3, ч.4 ст. 130, ч.4 ст.174, ст.ст. 213, 214, 215 ЦПК України,
ст.ст.105 ч.3, 110 ч.1,112 Сімейного Кодексу України ,-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 30 квітня 1992 року в виконкомі Старобілоуської
сільської ради, Чернігівського району, Чернігівської області, актовий запис №
04- розірвати.

При видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 17 грн. судового збору,
ОСОБА_2 від сплати звільнити.

Рішення суду може бути
оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський
районний суд м. Чернігова, шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів, після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення.