Копія Справа №2-183/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007
року                                              Кіровський
районний суд м.  Кіровограда

в складі:

головуючого
судці - Павелко І.Л.

при
секретарі           - Рудніковій О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому просить зобов'язати відповідачку усунути
перешкоди в користуванні домоволодінням АДРЕСА_1,  шляхом зняття воріт на межі їх домоволодінь.
Просить усунути перешкоди в користуванні ним земельної ділянки у відповідність
до кадастрового плану та Державного акту на право власності на земельну
ділянку.

В судовому
засіданні свої вимоги позивач підтримав.

Відповідачка
позов не визнала.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд находить позов який підлягає
частковому задоволенню.

Встановлено,  що сторони є власниками сусідніх подвір'їв по
АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

Як
встановлено в судовому засіданні і не заперечують сторони ворота гр. ОСОБА_2.
знаходяться на вїзді до її домоволодіння,
але частково затуляють забор з вулиці який є межею домоволодіння по
АДРЕСА_1 що належить ОСОБА_1 Він як встановив суд не може належно обійти забор
підтримувати технічний стан і т.д.,  тому
суд находить на правильне і справедливе зобов'язати ОСОБА_2. усунути перешкоди
в коригуванні домоволодіння яке належить ОСОБА_1 і здвинути ворота до межі
земельних ділянок між власниками.

Що
стосується позивачах вимог про усунення перешкод в користуванні позивачем
земельної ділянки у відповідності до кадастрового плану та Державного акту не
право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 то суд в цих вимогах відмовляє
із слідуючи підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні із цим згодні сторони межу де знаходиться на
теперішній час забор встановлювали сторони по взаємній згоді,  а забор монтував сам позивач.

Сторони
користуються земельними ділянками і межами які самі встановили вже тривалий
час.

1 червня
2005 року позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну
ділянку (а.с.  14) з відповідним
планом,  в якому відображені межі
земельної ділянки які існують і зараз між сторонами. Сам позивач зазначив,  що перед видачею документа про право
власності на земельну ділянку приходив співробітник землевпорядної організації
проводив заміри земельної ділянки і на цей час забор стояв.

Судом позивачу в судовому засіданні було
роз'яснено про можливість звернення до суду з позовом про визнання частково
недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку,  але він такого позову не пред'явив.

Відповідно
до висновку експертизи (а.с.  28-35)
існуючий порядок користування земельними ділянками в домоволодінні по АДРЕСА_1
в м.  Кіровограді ідеальним часткам не
відповідає,  у користуванні ОСОБА_1.
вірогідно знаходиться на 185, 9 м2 менше,
а у відповідачки менше на 247, 6 м2 земельної ділянки за ідеальну
частку. Але позивач не наполягає на встановленні недостающіх квадратним метрів.

Поскільки
позивач не оскаржує державний акт на право власності на земельну ділянку,  користується земельною ділянкою по
встановлений межі із відповідачкою тривалий час тому в позовних вимогах про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,  шляхом перенесення забору відмовити.

Керуючись
Земельним кодексом України  ст.  386 ЦК
України,   ст.
ст.  213-218 ЦПК
України,  суд,  -

ВІРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні позивачем домоволодіннямАДРЕСА_1,  шляхом знесення частини воріт до межі
домоволодіньАДРЕСА_1,  АДРЕСА_2,  звільнивши межу домоволодінняАДРЕСА_1.

Судові
витрати пов'язанні з розглядом справи зарахувати по фактичним затратам.

Рішення
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку,  шляхом подачі заяви про оскарження на
протягом 10 днів з дня винесення рішення і наступних 20 днів для подачі
апеляційної скарги,  або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.