РІШЕННЯ                              Справа №2-471/07

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
жовтня  2007  року                            Царичанський районний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого   -
суддіРитоваВ.І.

при секретарі  -                   Бережній О.В.

розглянувши у попередньому судовому   засіданні
в    залі суду    смт. Царичанка

Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом

ОСОБА_1 до Могилівської сільської
ради Царичанського
району Дніпропетровської області
про  вста­новлення факту  належності  правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Могилівської сільської ради Царичанського
району Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове
майно.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його бабуся ОСОБА_2, яка на день смерті проживала із ним
у власному будинку по АДРЕСА_1. Після її смерті залишилась спадщина: житловий
будинок з господарськими будівлями і спорудами, вартістю 55412 грн., який
належить бабусі на підставі свідоцтва про право
особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Царичанської районної ради від 16.09.1982 року, згідно рішення
№173 від 20.05.1982 року; земельна частка (пай)
розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, вартістю 41559 грн., яка належить ОСОБА_2 на підставі сертифіката на земельну
частку (пай) серії НОМЕР_1 від 18 лютого 1997 року, виданого
за рішенням Царичанської райдержадміністрації від 13 січня
1997 року № 15-2, яку бабуся ОСОБА_2 за заповітом від 19 лютого 1990 року,
посвідченого секретарем виконкому Могилівської
сільської ради Царичанського району, зареєстрованого в реєстрі за №51 заповіла йому, і яку він прийняв, подавши до
Царичанської районної державної нотаріальної контори документи про видачу
свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інших спадкоємців ні за законом,
ні за заповітом, а також осіб, які б мали право на обов'язкову частку у
спадщині, немає.

11.10.2007 року нотаріус Царичанської районної державної нотаріальної контори виніс постанову про відмову у вчиненні
нотаріальних дій, відмовивши йому у видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом після померлої 16.12.2003 року бабусі ОСОБА_2, у зв"язку із тим, що в різних
документах померла значиться по-різному, тобто через
невстановлення факту належності саме цій померлій
спадкового майна. В свідоцтві про право власності на житловий будинок і в технічному паспорті на будинок замість ОСОБА_2 помилково
записано "ОСОБА_3".

Позасудовим шляхом встановити факт належності свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1, технічного паспорту на зазначений будинок неможливо, тому він і звернувся з позовом до суду.
Просить встановити факт належності померлій
ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності на
житловий будинок, який знаходиться в

2

АДРЕСА_1, та
технічного паспорту на зазначений будинок; а також визнати за ним, як
спадкоємцем за заповітом померлої бабусі ОСОБА_2,
право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями і
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_2, який належить померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва
про право особистої власності на будинок, виданого виконкомом Царичанської
районної ради від 16.09.1982 року, згідно рішення №173 від 20.05.1982 року;
земельну частку (пай) розміром 3,34 в
умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі на місцевості, вартістю 41559 грн., яка належить
померлій ОСОБА_2 на підставі сертифіката на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1
від 18 лютого 1997 року, виданого за рішенням Царичанської райдержадміністрації
від 13 січня 1997 року №15-2.

У попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився. До суду від в.о. сільського голови Могилівської сільської ради
Царичанського району Дніпропетровської області Рижко І.В. надійшла заява з
проханням розглянути дану справу у їхню відсутність, позовні вимоги визнають у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, перевіривши справу, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі за слідуючих підстав.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання
позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку,
встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу, а відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову
суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають
доказуванню.

У попередньому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року була зареєстрована і проживала в селі Могилів Царичанського району
Дніпропетровської області по провулку Сосновий №2 в житловому
будинку, який належав їй на праві власності, а тому той факт, що в свідоцтві про право особистої власності на житловий
будинок по пров.Сосновий, 2 в с.Могилів
Царичанського райлну Дніпропетровської області і в технічному паспорті на вказаний будинок помилково зазначено "ОСОБА_3", а не "ОСОБА_2", як в дійсності, і що саме ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а не
іншій особі належать вищевказані документи, не викликає сумніву.

Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав
та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), а згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи
на випадок своєї смерті.

Оскільки у попередньому судовому засіданні достовірно встановлено, що спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями і
спорудами, який належить померлій на підставі свідоцтва про
право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Царичанської районної ради, та земельну частку (пай) розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без
визначення меж частки в натурі (на місцевості), вартістю 41599
грн., яка належить померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 18 лютого 1997 року, виданого згідно рішення Царичанської райдержадміністрації
від 13 січня 1997 року

3

№ 15-р,
прийняв її онук - позивач по справі ОСОБА_1, звернувшись як спадкоємець за заповітом померлої ОСОБА_2 від 19 лютого 1990
року, посвідченого секретарем виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району, зареєстрованого в реєстрі за
№51, до Царичанської районної державної
нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої бабусі, і
інших спадкоємців ні за законом, ні за
заповітом, а також осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині,
крім нього немає, позивач має право
на вищевказане спадкове майно, а тому його позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130, 208, 209, 213-215, 218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Встановити той факт, що свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1, видане виконкомом Царичанської районної ради 16.09.1982 року на ім'я "ОСОБА_3", та технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1, виданий
31.07.1987 року на ім'я "ОСОБА_3", в дійсності належать ОСОБА_2, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем за заповітом, право власності на спадкове майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, а
саме на: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Царичанської
районної ради 16.09.1982 року, та на земельну частку (пай)
розміром 3,34 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, вартістю 41599 грн., на підставі
сертифіката на право на земельну частку (пай)
серії НОМЕР_1 від 18 лютого 1997 року, виданого
згідно рішення Царичанської райдержадміністрації від 13 січня 1997 року №15-р.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області
через районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення з подальшою
подачею апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.