РІШЕННЯ                                           №2-п-2979/07

Іменем України

18 вересня 2007
р.                                                                                                           м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого - судді Григорусь Н.Й.

секретар  Лисенко Н.О.

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до територіальної
громади в особі Житомирської міської ради про визнання права власності на
житловий будинок ,-

встановив:

Позивач 21.03.2007 р. звернулась до суду з даним позовом, в якому просила
визнати право власності на житло в порядку спадкування після смерті її чоловіка
ОСОБА_2 При цьому посилалась на те, що у 1990 р. чоловік отримав земельну
ділянку для будівництва житлового будинку поАДРЕСА_1, який і почали будувати,
проте не закінчили в повному обсязі, а тому не було оформлено право власності
на нього. В спірному помешканні проживати чоловік позивача - ОСОБА_2, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ніхто з
родичів право власності на спадкове майно не оформляли та на сьогоднішній день
на спірне майно не претендують. За таких обставин просила визнати її право
власності на будинок в порядку спадкування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з тих
же підстав, просила його задовольнити.

Відповідач - територіальна громада в особі Житомирської міської ради - в
судове засідання не з'явився, просив справу розглянути у їх відсутності, при
вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду.

Заслухавши пояснення позивача, третьої особи - ОСОБА_3 - сина позивача,
дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача та визнати позов таким, що підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1у 1990 р. отримав
земельну ділянку для будівництва житлового будинку, який і був частково
побудований за його життя за адресою:АДРЕСА_1, який складається з чотирьох
кімнат. Проте за життя чоловік позивача право власності на спадкове майно не
оформив, хоча постійно мешкав в будинку, що виключило можливість оформлення
вступу у спадщину позивачем в установленому законом порядку. ОСОБА_3 - син
позивача таОСОБА_4 - мати спадкодавця від отримання спадщини відмовились в
установленому законом порядку і на спадкове майно не претендують. Позивач по
справі добросовісно вступила у володіння та розпорядження спадковим майном та
здійснює його догляд.

Відповідно до ст. 22, 29 КпШС України (оскільки ці норми діяли на момент
виникнення правовідносин сторін) майно, нажите подружжям під час шлюбу є його
спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами
на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього
господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав
самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю
подружжя, їх частки визначаються рівними.

За таких обставин, суд визнає, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_1 та визнає за ОСОБА_1-дружиною
право власності на Ѕ  частину та за ОСОБА_2
- чоловіком, який померІНФОРМАЦІЯ_1право власності на Ѕ  частину. Оскільки інші спадкоємці від
отримання спадщини відмовились у встановленому законом порядку, то суд визнає
за позивачем право власності на Ѕ
частину будинку АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 в порядку
спадкування.

Керуючись ст.
15 Закону України «Про власність», ст.ст. 1261 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» від
04.10.1991 р. зі змінами, ст.ст. 10, 11, 60,212-215, главою 8 ЦПК України, суд
-

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати будинок АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2
таОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1право власності на жилий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування.

Стягнути зОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 170,66 грн.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного
суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду та апеляційної скарги поданої протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив за заявою
відповідача поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.