Справа №2-165
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року Олександрівський районний суд Донецької області

в
складі: головуючого-                             судді
Щербак Ю.В.,

при
секретарі                                             Осадчої
Л.В.,

за участю
позивача  - ОСОБА_1,  який є також представником позивачів -
ОСОБА_2,  ОСОБА_3.,  ОСОБА_4.
представника відповідача - Номеровського В.В.,  адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши
у відкритому судовому заві донні в залі суда
с.  Олександрівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  ОСОБА_6 до СТОВ „Колос» про стягнення
орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулись з позовом,  вказуючи,  що в березні 2000 р. між ними та відповідачем
був укладений договір оренди земельних ділянок строком до 31 грудня 2006р. На
підставі державних актів на право власності на земельну ділянку позивачі є
власниками земельних ділянок.

Порушуючи
п. 2.2. умов договору,  відповідачем не
була сплачена орендна плата в строк до 31 грудня 2006 p.,
із розрахунку 650 грн. за кожну земельну ділянку.

На
підставі викладеного,  позивачі просять
стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати загальною сумою 2600
грн..

Крім
того,  відповідно до п.3 договору
позивачі просять стягнути з відповідача пеню у розмірі 0, 2 % від суми
просрочення платежу в розмірі 156 грн.

Вказуючи,  що невиплатою оренди,  їм заподіяна моральна шкода,  позивачі,
посилаючись на  ст.  23 ЦПК України,  просять стягнути на їх користь 2000 грн.

В
подальшому позивачі змінили позовні вимоги,
уточнивши суму заборгованості з орендної плати,  вказуючи,
що вона повинна розраховуватись як 1, 5 % вартості земельних ділянок
(п.2.2. договору).

Відповідно до
наданих довідок про вартість ділянок,
заборгованість з орендної плати складає за договором оренди:

ОСОБА_2. - 1638
грн.,

·
ОСОБА_1. -819 грн.,
ОСОБА_4. -819 грн.,

·
ОСОБА_6. -436 грн.,
загальною сумою 3712 грн.

Загальна сума
пені,  відповідно,  складе 1343 грн.

Позивач
ОСОБА_1.,  який є представником позивачів
судовому засіданні підтримав позовні вимоги, пояснивши,  що договори оренди своїх ділянок на 2006 р.з відповідачем
позивачі уклали в лютому-березні 2006 р. на строк до 31 березня 2007 р.,
про що зроблена відмітка в раніше укладеному договорі оренди
від 2000 р.

Земельні
ділянки у 2006 р. залишились в ТОВ "Колос" і до серпня 2006 р.
відповідач не заперечував проти укладеного договору оренди.

Крім
того,  відповідачем частково сплачена
заборгованість з орендної плати за 2006 р. в такому розмірі: ОСОБА_1. - 317, 5
грн.,  ОСОБА_4. - 634, 61 грн.,  ОСОБА_6. -321, 02 грн. Позивач згодний
врахувати вказані виплати як часткову виплату заборгованості,  вказуючи ,
що дійсно в період лютий- серпень 2006 р. позивачами були отримана с/г
продукція на вказані суми.

На
підставі викладеного ОСОБА_1 просить стягнути заборгованість з орендної
плати,  пеню та моральну шкоду,  яку позивачі отримали внаслідок несвоєчасної
сплати оренди у вигляді хвилювання,
ускладнення матеріального стану.

Позивач ОСОБА_2.
підтримала заявлені вимоги ОСОБА_1.

Представник
ТОВ „Колос" Номеровський В.В. вимоги не визнав,  вказуючи,
що дійсно в березні 2000 р. позивачі уклали договори оренди земельної
частки (паю) з ТОВ „Колос" строком на 6 років - до березня 2006 р. ,  який був зареєстрований в Олександрівській
селищній раді.

В
лютому-березні 2006 р. з ціллю продовження дії договору на 1 рік,  сторони підписали відповідну угоду,  зазначивши це у договорі оренди за 2000 р.

В той же
час договір оренди підлягає державній реєстрації,  що зроблено не було,  т.я. позивачі не звернулись з відповідною
заявою до районного відділу земельного кадастру,  тому вважати,
що сторони уклали договір оренди і виплачувати орендну плату нема
підстав.

На підставі
викладеного представник відповідача посить відмовити в позові.

Представники
відповідача - Самохвалова СП.
та Марочкевич І.М.  також пояснили,  що позов не підлягає задоволенню через
відсутность належним чином оформленого договору оренди земельних ділянок
позивачів,  державної реєстрації
договору. Також представники пояснили,
що в лютому -серпня 2006 р. позивачам була видана с/г продукція,  т.я. вважали,
що позивачі оформлять договір у відділі земельного кадастру,  як і решта орендарів,  звернувшись з відповідною заявою.

Заслухавши
пояснення сторін і вивчивши письмові докази,
книгу реєстрації договорів оренди землі в Олександрівському районі за
2006 р. суд встановив наступне.

Позивачі в
березні 2000 р. уклали договір оренди земельної частки (паю) з ТОВ „Колос"
Олександрійського району Донецької області на підставі свідоцтв на право
власності на земельну частку (пай). Строк дії договору 6 років - до березня
2006 р. Договори були зареєстровані в Олександрійський селищній раді
Олександрівського району Донецької області,
відповідно до діючого закону.

В кінці строку
договору,  ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.,
ОСОБА_4. - в грудні 2005 p.,  а
ОСОБА_6 - в лютому 2006 р. отримали державні акти на право власності на
земельну ділянку.

В березні 2006
р. позивачі,  як власники земельної
ділянки та відповідач - ТОВ „Колос" дійшли згоди про укладення договору
оренди земельних ділянок строком ще на 1 рік - до березня 2007 р. З цією метою
вони в договорі оренди,  строк дії якого
сплив в березні 2006 p.,  зробили запис про продовження дії договору до 31 березня
2007 р. та підписали його.

Вирішуючи
спір,  суд виходить з того,  що відповідно до  ст. . 31 Закону України „Про оренду
землі". Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку на який
його було укладено.

Таким чином
договір оренди,  укладений у 2000 р.
припинений у зв'язку із спливом строку договору.

В судовому
засіданні сторони повідомили,  що після
закінчення строку договору,  відповідач -
ТОВ „Колос" не передав земельні ділянки власникам - позивачам на тій
підставі,  що сторони мали намір знову
укласти договір оренди. Більше того,
земельна ділянки ОСОБА_6. та ОСОБА_7 були використані відповідачем під
вирощування сг продукції.

Як пояснив
позивач ОСОБА_1.,  лише в серпні 2006
р.,  в зв'язку з його звільненням із
ТОВ,  керівником ТОВ „Колос"
Номеровським В.В. неофіційно було запропоновано забрати свою земельну ділянку
та земельні ділянки своєї родині - позивачів по справі. Тому позивачі не подали
заяву до районного відділу земельного кадастру про укладення договору оренди
своїх земельних ділянок,  т.я.
вважали,  що відповідач відмовиться
реєструвати з ними догори.

Представник
відповідача - Номеровький В.В. не заперечує,
що земельні ділянки у 2006 р. позивачам не були передані до серпня 2006 p.,
посилаючись на те,
що він вважав,  що вони мають
намір укласти договір оренди,  але
позивачі не звернулись з відповідною заявою до районного відділу земельного
кадастру .

Таким чином,  суд вважає,
що договори оренди земельних ділянок у 2006 р. між сторонами укладені не
були,  т.я. не вони не були зареєстровані
і не набули чинності.

Суд розцінює
доводи ОСОБА_1. про те,  що договори
оренди вважаються укладеним на тій підставі,
що відповідач користувався земельними ділянками позивачів після
закінчення строку оренди,  як такі,  що не відповідають вимогам закону.

Так,  відповідно до вимог  ст.  33
закону України „Про оренду землі",
якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди,  то за
відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих
самих умовах,  які були передбачені
договором.

Таким чином,  договір оренди не поновлюється
автоматично,  лише за фактом користування
землею і відсутності заперечень,  а
згідно до вимог Закону,  договір оренди
„підлягає поновленню", тобто укладенню,
реєстрації в установленому порядку що не було зроблено сторонами.

Крім того,  суд приймає до уваги,  що станом на березень 2006 р. сторони замість
сертифікатів на право на земельну частку (пай) отримали державні акти на право
власності на земельні ділянки. Таким чином змінився предмет договору оренди : з
оренди земельної частки (паю) на конкретну,
виділену в натурі земельну ділянку.

Відповідно
до  ст.
17 перехідних положень ЗК України,
сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення
власникам земельних часток у натурі земельних ділянок та видачі їм державних
актів на право власності на землю.

Відповідно до
вимог розділу ЇХ перехідних положень закону України „Про оренду
землі",  після виділення в натурі
земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі
переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну
ділянку на тих саме умовах.

Таким чином договір оренди повинен бути укладений
також в зв'язку із зміною предмету договору.

Відповідно
до  ст. . ст. 18,  20 Закону України „Про оренду
землі",  договір оренди землі
підлягає державної реєстрації у встановленому порядку і набирає чинності після
державної реєстрації.

Відповідно
до  ст.
4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" від 1 липня 2004 p.,
обов'язковій державній реєстрації підлягає право
користування земельною ділянкою для с/г потреб.

Відповідно
до  ст.
7 зазаначеного Закону,  місцеві
органи державної реєстрації прав є відділеннями державної госпрозрахункової
юридичної особи з консолідованим балансом (центру державного земельного
ресурсу.)

Тому немає
підстав вважати,  що відсутність
обумовленої Законом державної реєстрації не має значення для визнання наявності
укладеного договору оренди між сторонами.

Відповідно до
наданої книги реєстрації договорів оренди Олександрівської селищної ради,  - зареєстровані договори оренди земельних
часток (паїв) позивачів з ТОВ "Колос" від 2000 р. Будь яких поміток
про продовження дії договору не зроблено.

Як пояснив
представник відповідача - Номеровський В.В. йому було відмовлено у реєстрації
договорів оренди в селищній раді з посиланням на зміну порядку державної
реєстрації - у районного відділі земельного кадастру.

Суд вивчив
надану книгу реєстрації державних договорів районного відділу Донецького
регіонального філіалу державного підприємства «Центр державного земельного
кадастру»,  відповідно до якої договори
оренди земельних ділянок на 2006 р.
у ТОВ „Колос"з іншими власниками земельних ділянок були зареєстровані в
період з вересня по грудень 2006 р.

Договори оренди
земельних ділянок позивачів не зареєстровані.

Встановлено,  що позивачі не наполягали на цьому,  більше того,
не подали відповідну заяву до кадастрового відділу про згоду передати в
оренду ТОВ „Колос" свої земельні ділянки.

За таких умов
немає підстав вважати договори оренди зазначених земельних ділянок власників
укладеними.

Приймаючи до
уваги,  що,  незважаючи на відсутність договору
оренди,  відповідачем не були передані
земельні ділянки,  а навіть були частково
використані,  позивачі можуть ставити питання
про відшкодування завданої ним шкоди,  що
було запропоновано в судовому засіданні.

Позивачі ОСОБА_2
та ОСОБА_1.,  який є представником
позивачів по справі категорично відмовились від заяви вимоги про відшкодування
шкоди відповідачем,  наполягаючи на визнанні
укладеними договірв оренди земельних ділянок у 2006 p.,
стягнувши орендну плату та пеню за умовами договору,  а також моральної шкоди.

За таких
обставин у суду немає підстав для задоволення позову.

Керуючись
ст.  10,  212,
214-216 ЦПК України,  18,  20,
31, 33 Закону України "Про оренду землі",   ст.
17 перехідних положень Земельного Кодексу України,   ст.
ст.  4,  7 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в
позові ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_4,
ОСОБА_6 до СТОВ „Колос» про стягнення орендної плати.

Рішення суду
набирає чинності    після закінчення      строку подання заяви про апеляційне
оскарження ,  якщо заяву не було подано.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана до апеляційного суду Донецької області
через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з
дня проголошення рішення,  а апеляційна
скарга в/тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.