Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06 липня 2007
року                   Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі
судді  - Долі В.А.

при секретарі -
Слакві-Марчук Н.В.,

з участю
представника позивачів - ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справа за позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2 до
Комунального підприємства "Рівненське обласне бюро технічної
інвентаризації" про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

По суті
позову представник позивача суду пояснила,
що з 1991 року ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Леніна. Тоді ж рішенням
зборів колгоспу йому було надано квартируАДРЕСА_1 На сьогодняшній день колгосп
ліквідований. У вище вказаній квартирі ОСОБА_1 зареєстрований з 1994 року,  ОСОБА_2. - з 1991 року та постійно
проживають,  про що свідчить довідка з
Відділення у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб УВМС України в Рівненській
області № 50/7 від 08 травня 2007 року. В 2004 році ОСОБА_1. було
замовлено,  а КП "Рівненським
обласним бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на
дану квартиру. Позивачі увесь цей період часу оплачують всі комунальні платежі.
Будь-яких осіб,  які б претендували на
визнання права власності на дану квартиру не має,  оскільки відповідно до довідок КП
"РМБТІ" та КП "РОБТІ" на сьогодняшній день право власності
на квартиру не проводилось,  отже
позивачі добросовісно заволоділи даним нерухомим майном.

Просить
визнати за позивачами право власності за позивачами на квартиру АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився з причин невідомих суду,  про день та час розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином.  До початку
судового засідання подав суду заяву в якій вказав,  що позов визнає повністю та просить справу
розглянути у його відсутності.

Суд
вважає,  що зібраних в справі доказів
достатньо для вирішення справи по суті,
тому розглядає справу у відсутності представника відповідача.

Свідки ОСОБА_4  та ОСОБА_5 суду показали,  що вони проживають в сусідньому з позивачами
будинку. Також працювали в колгоспі ім.
Леніна та отримали за рішенням зборів квартири. Коли колгосп був
ліквідований,  то вони набули право
вланості на свої квартири за рішенням третейського суду. Засвідчили,  що позивачі постійно проживають у квартирі
АДРЕСА_1 більне 10 років.

Дослідивши
докази суд приходить до висновку,  що
позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав:

З 1991
року ОСОБА_1 працював в колгоспі ім. Леніна. Тоді ж рішенням зборів колгоспу
йому було надано квартиру АДРЕСА_1 На сьогодняшній день колгосп ліквідований. У
вище вказаній квартирі ОСОБА_1 зареєстрований з 1994 року,  ОСОБА_2. - з 1991 року та постійно
проживають,  про що свідчить довідка з
Відділення у справах громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб УВМС України в Рівненській
області № 50/7 від 08 травня 2007 року. В 2004 році ОСОБА_1. було
замовлено,  а КП "Рівненським
обласним бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на
дану квартиру. Позивачі увесь цей період часу оплачують всі комунальні платежі.

Будь-яких
осіб,  які б претендували на визнання
права власності на дану квартиру не має,
оскільки відповідно до довідок КП "РМБТІ" та КП
"РОБТІ" на сьогодняшній день право власності на квартиру не
проводилось,  тобто позивачі добросовісно
заволоділи майном,  а саме квартирою
заАДРЕСА_1 з 1994 року та продовжують відкрито та безперервно володіти по даний
час.

Згідно
п.1  ст.344 ЦК України
особа,  яка добросовісно заволоділа чужим
майном і продовжує відкрито,  безперервно
володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом
п'яти років,  набуває право власності на
це майно (набувальна давність).

2

Підсумовуючи
все вищевикладене,  суд приходить до
висновку,  що ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
добросовісно володіють квартирою за АДРЕСА_1 більше 13 років.

На
підставі викладеного та керуючись  ст.  ст.
10,  11,  60,
212,  214,  215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 Цивільного процесуального кодексу України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд,  який ухвалив оскаржуване
рішення.