Справа 2-2452/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Заочне

13 липня 2007 року
Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Хомика
А.П.

при секретарі -                   Кіндратишин
Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення боргу за
договором позики та відсотків за прострочення грошового зобов'язання, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки
про повернення боргу за договором позики та відсотків за прострочення грошового
зобов'язання. В підтвердження своїх вимог покликається на те, що згідно
розписки відповідачка по справі позичила в неї 3 тисячі євро та 4 тисячі
доларів США, вказавши, що поверне позичені нею гроші до ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Однак
до сьогоднішнього часу відповідачка боргу не повернула. На неодноразові її
звернення про повернення вищевказаної суми, відповідачка відмовляється.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст.
1050 ЦК
України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму
позики він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, також три відсотки річних від простроченої
суми. Таким чином, з урахуванням зазначених норм і рекомендацій Верховного Суду
України № 62-97 р. від 03 квітня 1997 року, щодо порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ сума боргу складає 50255 грн. (3000 євро х
6,74 грн. = 20220 грн.; 4000 доларів США х 5,02 грн. = 20080 грн.; 20200 грн. + 20080 грн. = 40300 грн.; 40300 грн.
х 110,3 - індекс інфляції за 2005 рік х 111,6 - індекс інфляції за 2006 рік х
100,5 - індекс інфляції за січень місяць 2007 року х 100,6 - індекс інфляції за
лютий місяць 2007 року х 100,2 - індекс інфляції за березень місяць 2007 року х
100,0 - індекс інфляції за квітень місяць 2007 року).

При цьому три відсотки річних від простроченої суми за
675 днів складає - 2236 грн. (40300 грн.: 365 днів : 100% х 3% х 675 днів).

Просить суд постановити рішення про стягнення з
відповідачки - ОСОБА_2 на її користь: 50255 грн. суми боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох відсотків річних
від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 2236 грн., а всього 52491
грн.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,
доповнивши, що розписка, написана відповідачкою, є документом, що підтверджує
укладення договору в простій письмовій формі. Договір між нею та відповідачкою
було укладено в ІНФОРМАЦІЯ_2 року Кінцевим терміном повернення усієї суми
позики договором встановлено ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Однак, до сьогодні, після
спливу вже 2 років, відповідачка боргу їй не повернула, уникає з нею зустрічей,
а тому просить провести заочний розгляд справи та задоволити її позов.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, не
повідомивши причин, хоча була своєчасно повідомлена про час та місце судового
засідання через оголошення в пресі і, керуючись п. 9 ст. 74 ЦПК України, суд
вважає цю особу повідомленою про дату судового засідання. При таких обставинах
суд визнав неявку відповідачки неповажною та розглянув справу у її відсутності,
провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування
своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових
засіданнях, дає суду право при заочному

розгляді     справи     обмежитися     доказами, наданими позивачем, що повністю
відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, то згідно розписки
відповідачка ОСОБА_2 позичила у позивачки - ОСОБА_1 гроші в сумі 3 тисячі євро
та 4 тисячі доларів США,
і зобов'язалась повернути їх до ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання
позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової
суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Окрім того, ст. 625
Цивільного кодексу передбачає, що Боржник не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, і зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Станом на 25.05.2007 року згідно довідки, виданої
Дрогобицькою філією AT "УФГ", офіційний курс долара до гривні становить 502 грн. за 100
доларів США,
а курс євро до гривні - 674 грн. за 100 євро.

Таким чином, сума боргу відповідачки за договором позики
перед позивачкою, з урахуванням індексу інфляції становить 50255 грн. (3000
євро х 6,74 грн. = 20220 грн.; 4000 доларів США х 5,02 грн. = 20080 грн.; 20200 грн. + 20080 грн. = 40300 грн.; 40300 грн.
х 110,3 -індекс інфляції за 2005 рік х 111,6 - індекс інфляції за 2006 рік х
100,5 - індекс інфляції за січень місяць 2007 року х 100,6 - індекс інфляції за
лютий місяць 2007 року х 100,2 - індекс інфляції за березень місяць 2007 року х
100,0 - індекс інфляції за квітень місяць 2007 року = 50255 грн.).

Оскільки боржником було прострочено повернення боргу на
675 днів, то сума трьох процентів річних складатиме 2236 грн. (40300 грн.: 365
днів : 100% х 3% х 675 днів).

Таким чином сума боргу
відповідачки складає 52491 грн.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що позов є
підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідачки суми позову
в користь позивачки.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення
рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Оскільки ціна позову становить 52491 грн., тому згідно зі ст. 80, 88 ЦК України
та ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито" з
відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 524,91 грн.
Разом з тим, згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою КМУ від
21.12.2005 року за №1258, та на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачки
слід стягнути витрати на ІТЗ в сумі 30,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 224,
226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в
розмірі 52491 грн. 524,91 грн. судового збору в дохід держави та 30,00 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи
позовного провадження (р/р 0014, МФО 825014, КБКД 22050000, , Банк ГУ ДКУ у Львівській області).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.