Справа №2-274/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„ 13 „
вересня 2007р.                                                           смт.Новгородка

Новгородківський   районний
суд   Кіровоградської   області
у складі:

головуючого
судді                Пасічника Д.І.,

при
секретарі                         Дорошенко
М.Л.,

з участю:

представника
позивача        ОСОБА_1,

представника
відповідача      ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Новгородка цивільну справу за
позовом ОСОБА_3до ФГ «ОСОБА_4», ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до Новгородківського районного суду з вимогою стягнути з відповідача
суму збитків, що були завдані неправомірними діями відповідача ФГ «ОСОБА_4».
Свої вимоги мотивував тим, що на початку 2006 року між ним та відповідачем
відбулась усна домовленість про те, що позивач передасть, в якості
будматеріалів, приміщення складу (стіни) належного йому на праві власності, а
відповідач за це передасть позивачу 4,5 т. насіння соняшнику. Порушуючи умови
домовленості відповідачем зруйновано не тільки стіни складу, а й
асфальтобетонне покриття під ним, що не охоплювалось домовленістю. Внаслідок
цього позивачу були завдані збитки в сумі 196061,00 грн. Просив суд стягнути з
відповідача суму завданих збитків та судові витрати за проведення експертизи в
сумі 500,00 грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд
його задовольнити.

Відповідач,
з представником, позов не визнали, погодились з тим, що між сторонами була усна
домовленість про купівлю за насіння соняшнику приміщення складу, але вказували,
що домовленістю охоплювалось і покриття під ним.

Свідок
ОСОБА_5., працівник
підприємства позивача, суду пояснив, що весною 2006 року він був присутній при
укладенні домовленості, домовленість стосувалась лише стін складу.

Свідок
ОСОБА_6., працівник підприємства позивача, підтвердив суду свідчення ОСОБА_5.

Свідок
ОСОБА_7. пояснив суду, що також був присутній коли сторонами обговорювались
умови домовленості суду засвідчив, що ОСОБА_4 вимагав від позивача передачі
всієї споруди, включно з фундаментом.

Свідок
ОСОБА_8., дружина відповідача, суду пояснила, що сторони домовлялись в її
присутності, чоловік розраховувався власним насінням.

Свідок
ОСОБА_9., син відповідача, співзасновник та заступник голови ФГ «ОСОБА_4», суду
пояснив, що був присутній коли домовлялись, розраховувався ОСОБА_4 власним
насінням.

Свідок
ОСОБА_10., який в 2006р. працював директором МП «Дніпро», що знаходиться поруч з МП «Мастер» і проданим
складом, суду пояснив, склад почали розбирати на початку березня 2006р. і до
середини березня стіни вже розібрали.

Свідок
ОСОБА_11., що на той час працював трактористом ФГ «ОСОБА_4», суду пояснив, що
він, на тракторі господарства, приймав участь в демонтажі складу. Підтвердив
наявність асфальтового покриття перед розборкою складу.

Свідок
ОСОБА_12., водій ФГ «ОСОБА_4», суду засвідчив, що був присутній при тому як
розбирали склад, бачив як трактор практично провалився в асфальтовому покритті.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав:

В
судовому засіданні поясненнями сторін встановлено наявність домовленості.
Домовленість досягнута сторонами шляхом неодноразових переговорів і суд вважає,
що на момент початку робіт з усіх умов домовленості сторони досягли згоди. Межі
та умови домовленості повинні бути доведені сторонами. Так позивач довів
належність йому на праві приватної власності приміщення складу. Відповідач, в
свою чергу, мав довести правомірність своїх дій.

Суд
вважає, що в даному випадку, оскільки мова йде про позадоговірні зобов'язання
саме відповідач повинен суду довести правомірність своїх дій, тобто умови
досягнутої домовленості, а саме те, що покриття під складом також охоплювалось
цією домовленістю.

В
судовому засіданні встановлено, що у відповідача ФГ «ОСОБА_4» виникли
зобов'язання, що виникають із факту заподіяння шкоди, і які регулюються
ст.ст.  1166, 1167, 1192 ЦК України.

Відповідно
до п.2 роз'яснень постанови ПВС України № 6 від 27 березня 1992 року „Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" шкода заподіяна майну юридичної чи фізичної особи підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, її дії були
неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній зв'язок та є вина
відповідальної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідачем
не надано суду достатніх, об'єктивних, та безспірних доказів, що підтверджують
той факт, що умовами домовленості охоплювалось і покриття під складом та що
позивачу не було завдано шкоди, тобто відповідач діяв в межах домовленості між
ними.

Суд
приймає, як доказ вини відповідача ФГ «ОСОБА_4», зібрані матеріали та постанову
про відмову в порушенні кримінальної справи, так як постанова винесена в
установленому законом порядку, зацікавленими особами не оскаржувалась і,
відповідно до зібраних матеріалів перевірки

працівниками ФГ
«ОСОБА_4», за вказівкою голови господарства здійснювались роботи, що підтвердив
суду і свідок ОСОБА_11.

Також
судом приймається як доказ висновок спеціаліста № 133/3 від 20.06.2007р., що
був допитаний в судовому засіданні. Вказаним висновком встановлено розмір
завданих збитків і в суду немає підстав ставити його під сумнів. Згідно
пояснень, даних в судовому засіданні приміщення складу можливо було розібрати
не руйнуючи асфальтобетонне покриття під ним.

Відповідно
до роз'яснень, викладених в абз.2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди». Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди
шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж
роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє
становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб
відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе,
потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної
вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно
провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки
неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при
відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу
відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Тому
судом приймається оцінка майна дана у висновку спеціаліста і, відповідно до ст.
11 ЦПК України, суд вважає розмір позову обгрунтованим та таким, що доведений в
судовому засіданні.

Також,
відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача суми судових витрат, що складаються з витрат на
проведення експертизи в сумі 500,00 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166, 1167, 1192 ЦК України, ст.ст.
88, 131, 213-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний
позов ОСОБА_3до фермерського господарства «ОСОБА_4» про відшкодування
матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути
з фермерського господарства «ОСОБА_4» на користь ОСОБА_3матеріальну шкоду в
сумі 196061,00 грн. та стягнути судові витрати в сумі 500,00 грн.

В
задоволенні вимог ОСОБА_3до ОСОБА_4 про відшкодування завданої шкоди -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через Новгородківський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з подачею її копії до суду
апеляційної інстанції.