Справа
22ц- 3771 / 2007 р.                                                  Головуючий
відшкодування шкоди                                                               Остагтчик С В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 жовтня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого                               Карімової Л.В.,

суддів                                         Табачної Н.Г.,

Кірсанової Л.І.

при секретарі            Зелінській І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України в
Харківській області на рішення Червонозаводського районного суду
м. Харкова від 14 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області, Харківського районного суду Харківської області
та Головного управління державного казначейства (ГУДК)
України в Харківській області про відшкодування шкоди, завданої
незаконним затриманням та арештом,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку вимог ст.ст. 1167 та 1176 ЦК України з позовом до Харківського
обласного казначейства про відшкодування за рахунок держави матеріальної та
моральної шкоди у сумі 20 000 грн., завданої незаконним затриманням та
арештом.

Посилався на
те, що 18.04.1997 р. його було незаконно затримано працівником міліції
за скоєння нібито адміністративного правопорушення.

Постановою
судді Харківського районного суду Харківської області від 19.04.1997 р. його було притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді адміністративного арешту. Постановою голови
апеляційного суду Харківської області від 27.05.2005 р. постанову судді
районного суду скасовано, а провадження у справі закрито на підставі ст.ст.
293-294 КпАП України.

Позивач
зазначав, що внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності та перебування під арештом протягом
десяти діб йому було завдано значних фізичних та моральних
страждань, які були спричинені неналежними умовами утримання та грубим поводженням працівників міліції, у зв'язку з чим він
проходив лікування в медичних установах.

При розгляді
справи ОСОБА_1 неодноразово уточнював свої позовні вимоги, заявивши їх до Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області, Харківського районного суду Харківської області та Головного
управління державного казначейства України в Харківській області на
вище зазначених підставах.

Представник
Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області проти позову заперечував, посилаючись на відсутність вини цього
органу в спричиненні шкоди позивачу, який також не довів
наявність причинного зв'язку між адміністративним арештом та
погіршенням стану свого здоров'я.

Справа розглянута районним судом за відсутності представників Харківського
районного суду Харківської області та Головного управління державного
казначейства України в Харківській області.

2

Рішенням Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 14 травня 2007 року позов ОСОБА_1 до Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області,
Харківського районного суду Харківської області та Головного управління
державного казначейства України в Харківській області про відшкодування шкоди,
завданої незаконним затриманням та арештом задоволено частково. Постановлено
відшкодувати за рахунок коштів державного
бюджету моральну шкоду, завдану ОСОБА_1, та зобов'язано Головне управління
державного казначейства України в Харківській області виплатити
позивачу 1000 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 23.07.2007 р. Головному управлінню державного казначейства України в Харківській області поновлено
строк на оскарження зазначеного рішення суду .

В апеляційній
скарзі Головне управління державного казначейства України в Харківській області просить скасувати рішення
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.05.2007 р. та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що
апелянт не є належним відповідачем у справі, оскільки відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів
дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів здійснюється Державним
казначейством України, а не його територіальними органами. Незважаючи на
клопотання ГУДК України у Харківській області районний суд
не направив копії документів та повістки про виклик у судове засідання представника Державного казначейства України, а
продовжував розгляд справи без участі належного відповідача по
справі.

Крім того,
посилається на неправильний розрахунок розміру шкоди, яка підлягала
стягненню на користь позивача.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню
з направленням справи на новий розгляд з наступних підстав.

Як убачається
з матеріалів справи ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до
Харківського РВ ГУ МВС України в Харківській області, Харківського районного суду Харківської* області та
Головного управління державного казначейства України в Харківській області.

За клопотанням представника ГУДК
України у Харківській області в судовому засіданні від 21.11.2006 р. суд
притягнув у якості належного відповідача Державне казначейство
України (а.с. 137).

Між тим такі
дії суду були лише формальними, оскільки на порушення вимог ст. 33 ЦПК України районний суд не направив цьому
співвідповідачу копії позовної заяви ОСОБА_1, не сповістив відповідача належним чином про час та місце
розгляду справи, чим позбавив відповідача права на
дачу заперечень та пояснень по справі та використання
інших  процесуальних  прав, передбачених  ст.ст. 27, 31 ЦПК України.

Таким чином суд першої інстанції вирішив питання про права та обов'язки
юридичної особи, яка фактично не була притягнута до участі у справі, у зв'язку
з чим рішення суду підлягає безумовному скасуванню на підставі п. 4 ч.1 ст. 311
ЦПК України.

Крім того, як свідчать матеріали справи, оголошуючи перерву у судовому
засіданні 11.12. 2007 р. та продовжуючи розгляд справи до постановления судового рішення, суд першої інстанції не
сповістив належним чином (відповідно до вимог глави 7 ЦПК України ) співвідповідача ГУДК України у Харківській області про час та
місце подальшого розгляду справи, позбавивши цього
відповідача права на надання та дослідження доказів щодо його
твердження про його процесуальне становище як неналежного відповідача та права на справедливий та неупереджений розгляд
справи.

3

Зазначені
обставини відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України також є безумовною підставою для скасування рішення та
направлення справи до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.5 ч.1
ст. 307, п.п. 3 та 4 ст. 311, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Скасувати рішення
Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 травня 2007 року і справу направити на новий розгляд до цього ж
суду в іншому його складі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання цією ухвалою законної сили.