РІШЕННЯ

іменем України

Справа №2-297/2007

5 листопада
2007 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді Орла
А.С., при секретарі Потапенко
О.О., з участю:

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, представника позивачів ОСОБА_5, представника органу опіки і піклування Рубахи Л.І.,

розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа - орган опіки і піклування, про усунення перешкод
у спілкуванні з внуком та участі у його вихованні, -

УСТАНОВИВ:

У травні 2007 року до суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовними
вимогами до ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які у процесі судового розгляду доповнили та уточнили і просили зобов'язати не чинити перешкоди у
спілкуванні з внуком та участі у його вихованні, визначити дні
побачень, відвідування місця їх проживання, у літній період спільного відпочинку, а також виїздів на могилу матері дитини.

У судовому засіданні позивачі та їх представник просили задовольнити їх
вимоги, посилаючись на своє право спіклування з внуком та участі у його
вихованні, здійсненню якого перешкоджають відповідачі.

Відповідачі проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивачі після
смерті своєї дочки неправомірно вимагали віддати їм
дитину на виховання, після відмови організували
розправу над ними, намагалися їх опорочити і тому можуть негативно впливати
на виховання дитини.

Представник органу опіки і піклування вважала за можливе позовні вимоги задовольнити,
пославшись на позитивні характеристики позивачів та їх право спілкуватися з
внуком та брати участь у його вихованні.

Позовні вимоги підлягають
задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено судом, згідно свідоцтва про народження, виданого Шумським районним відділом ЗАГС Тернопільської області, ОСОБА_6
народилась ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис № 98. її батьками
записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - позивачі у справі.

Згідно свідоцтва про одруження, виданого відділом РАЦС Славутицького
міського управління юстиції Київської
області, ОСОБА_3, - відповідач у справі, та ОСОБА_6 одружились 28.08.2004 p., актовий запис № 97.

Згідно свідоцтва про народження, виданого тим же відділом РАЦС, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 95 від 07.06.2005
p.. Його батьками записані
ОСОБА_3, - відповідач у справі, та ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого тим же віддом РАЦС, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис №
81.

З акту обстеження житлово-побутових умов від 20.08.2007 р. видно, що після смерті матері ОСОБА_3 - відповідач у справі, сам виховує
малолітнього сина ОСОБА_7. Батько створив належні умови для виховання дитини,
турбується про стан здоров'я

2

дитини, її розвиток, проживає з сином ОСОБА_7 та матір'ю ОСОБА_4,
-співвідповідачкою у справі, у трикімнатній
квартирі, яка відповідає санітарно-гігієнічним вимогам, працює у
пожежній частині, за місцем роботи характеризується позитивно.

Допитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що дитина проживає з батьком та
його матір'ю, які здійснюють належний догляд та виховання дитини.

Як вбачається з довідки ф. З про місце проживання та реєстрацію, акту
обстеження житлово-побутових умов, службових та побутових характеристик,
довідок з місця роботи ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - позивачів у справі, вони проживають
у трикімнатній квартирі разом з молодшою дочкою, мають необхідні
житлово-побутові умови для виховання внука, характеризуються позитивно,
матеріально забезпечені.

Згідно виписки з
амбулаторної карти дитини ОСОБА_7 пройшов медичний огляд для оформлення у
дитячий садок, виставлений діагноз: "Загроза гіпохромної
анемії"". Рекомендовано симптоматичне лікування.

Як показали у
судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10,
баба і дід дитини, - позивачі у справі, за життя матері дитини брали участь
у її вихованні, доглядали її, характеризуються позитивно, дитина певний час
проживала у їх сім'ї, вони хочуть спілкуватися з внуком та брати участь у його
вихованні і надалі, проте не мають такої можливості, оскільки батько дитини та
його мати перешкоджають цьому.

Відповідно до
ст. 257 СК України баба, дід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи
інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у
здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання внуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід мають
право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Наявність
особистих неприязних стосунків між позивачами та відповідачами не може бути
підставою для відмови позивачам у праві спілкуватися з внуком та брати участь у його вихованні, оскільки суду не надано
доказів того, що внаслідок цих стосунків вони будуть негативно впливати
на виховання дитини та зашкодити її інтересам.

Як встановлено
судом з пояснень відповідачів та показань свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12, конфлікт між позивачами та їх родичами,
з одного боку, та відповідачами і особами, які їх супроводжували, з
другого боку, який мав місце на дев'ятинах по матері дитини у с Білокриниця, під
час якого були завдані тілесні ушкодження відповідачам та іншим особам і
пошкоджено їх автомобіль, виник з приводу спору щодо місця проживання дитини та
її виховання після смерті матері. Суд вважає, що ці обставини не свідчать про негативне ставлення позивачів до
дитини, а навпаки, обумовлені їх бажанням забезпечити краще, на їх
думку, виховання дитини.

Згідно ст. 263
СК України спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом
відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Визначаючи
відповідно до ст. 159 цього Кодексу способи участі баби і діда у вихованні
внука, суд враховує вік дитини, стан її здоров'я, режим відвідування дитячого
садка, рід занять та режим роботи батька, баби та діда, особисті стосунки, що
склалися між бабою, дідом та батьком
дитини. При цьому, виходячи з інтересів дитини, пріоритету прав, обов'язків та
відповідальності батьків щодо виховання дитини у поєднанні з правом баби,
діда на спілкування з дитиною та участі у її вихованні, суд вважає за доцільне обмежити способи участі позивачів у вихованні
дитини систематичними щотижневими побаченнями у вихідний день з
відвідуванням дитиною місця їх постійного проживання, яких буде достатньо для
реалізації їх права на участь у вихованні внука. Водночас, суд вважає
неприйнятними такі запропоновані позивачами способи участі у вихованні як
побачення серед тижня, у святкові дні та дні релігійних свят, дні народжень,
спільний літній відпочинок та оздоровлення
з виїздом в іншу місцевість та виїзди на могилу матері для вшанування її
пам'яті.

Керуючись ст.
209, 215 ЦПК України, -

3

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спіклуванні з внуком ОСОБА_7 та в участі у його
вихованні.

Визначити такі способи участі баби
і діда у вихованні внука:

·
побачення щотижня у неділю в денний
час;

·
відвідування під час побачень місця
їх постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1.

У іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області через Славутицький
міський суд.  Заяви про апеляційне
оскарження можуть бути подані протягом
десяти днів. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення у повному обсязі складено 9 листопада 2007 року.