Справа №2- 1820/2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2007 року Сніжнянський міський суд Донецької
області в складі:

головуючого - судді                                      Кучми В.В.

при секретарі -                                              Цалетової
Н.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сніжне справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітрен" про стягнення заробітної
плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,
моральної шкоди, компенсації за недоотримане вугілля на побутові потреби, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом
до ТОВ „Вітрен" про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за
час затримки розрахунку, посилаючись на те, що він з 20.03.05 р по 22.03.06 р
працював у відповідача прохідником п"ятого розряду, з 28.03.06 р по
19.02.07 р він знову перебував у трудових правовідносинах з відповідачем, але у
день звільнення розрахункові не отримав, у зв"язку з чим просить стягнути
з відповідача належні йому розрахункові за пророблені періоди роботи. Також
оскільки за період роботи він як працівник підприємства вугільної промисловості
на підставі ст. 43 Гірничого закону своєчасно не отримав вугілля на побутові потреби, то просить стягнути з
відповідача компенсацію вартості побутового вугілля, яке він мав
отримати за вказані періоди роботи у відповідача. Оскільки такі дії відповідача
завдали йому моральні страждання, то просить стягнути на його користь також
моральну шкоду у сумі 5000 грн. Окрім того, у заяві від 19.02.07 р він просив
звільнити його у зв"язку з систематичною невиплатою заробітної плати, а
фактично у трудовій книжці внесений запис про його звільнення відповідно до п.
1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, чим порушено право на вибір і підстави
звільнення і тому просить змінити запис у трудовій книжці на звільнення у
зв"язку з невиконанням законодавства про працю, умов колективного договору
відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги
підтримав частково, при цьому уточнив вимоги і ціну позову, остаточно просить
стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку за період з
дня звільнення 19.02.07 р по день фактичного розрахунку 29.08.07 р,
забов"язати відповідача вивезти йому вугілля на побутові потреби за
повністю відпрацьований рік з 20.03.05 р по 22.03.06 р у кількості 5,9 т, а
також внести зміни до запису у трудовій книжці на звільнення у зв"язку з
невиконанням власника законодавства про працю, умов колективного договору
відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Також при постановлені судового рішення
просить розподілити судові витрати, стягнув на його користь з відповідача
понесені ним витрати на правову допомогу у сумі 1000 грн. У ході розгляду
справи представником позивача від його імені була зроблена заява про відмову
від позову, яку він підтримав, у частині стягнення з відповідача заборгованості
з заробітної плати за період з 01.04.05 р по 19.02.07 р, оскільки остаточно усі
розрахункові отримав за відомістю від 29.08.07 р, та моральної шкоди у сумі
5000 грн, у зв"язку з чим на підставі ухвали Сніжнянського міського суду
від 13.09.07 р провадження за справою у цій частині позову закрито. На
обгрунтування позовних вимог представник позивача надав пояснення аналогічні
викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача Курбанова К.В позовні вимоги
визнала частково, пояснила що на момент звільнення позивача виплатити йому
розрахункові підприємство не мало можливості у зв"язку з утрудненим
фінансовим становищем, остаточно позивач розрахункові у вигляді компенсації за
невикористану відпустку у сумі 686,16 грн отримав 29.08.07 р, також підтвердила,
що позивач подавав заяву про звільнення у зв"язку з систематично
несвоєчасною виплатою заробітної плати, але не згодна з тим, що підприємство
має забезпечити позивача побутовим вугіллям, оскільки згідно умов колективного
договору, укладеного між трудовим колективом і

2

адміністрацією підприємства, забезпечення працівників
побутовим вугіллям здійснюється за цінами, що встановлюються засновниками по
три тони на рік.

Заслухав позивача і його представника, представника
відповідача, дослідив матеріали справи і надані в ній сторонами докази на
обґрунтування і спростування заявлених вимог, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у
судовому засіданні доведено і фактично встановлено, що позивач ОСОБА_1.
дійсно перебував у трудових відносинах з відповідачем, згідно витягу з трудової
книжки він з 20.03.05 р був прийнятий і працював на шахті відповідача
прохідником п"ятого розряду з повним робочим днем підземним, згідно наказу
№39к від 14.03.06p звільнений за власним бажанням,
також з 28.03.06 р знову був прийнятий на цю посаду, де пропрацював і був
звільнений за наказом №24к від 20.02.07 р відповідно до ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін і з цього часу
припинив трудові стосунки з відповідачем, але з дня звільнення і до
моменту розгляду справи у суді не отримав розрахункові, фактично отримав
заборгованість по заробітній платі за касовим ордером №28 від 15.03.07 р та
компенсацію за невикористану відпустку за відомістю від 29.08.07 р, що також
визнається і підтверджується поясненнями сторін, а відповідно до ч. 1 ст. 116
КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від
підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким
чином, право позивача на вчасне отримання розрахункових коштів є порушеним і підлягає відновленню шляхом стягнення
компенсації за період затримки розрахунку.

Відповідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у
день його звільнення або якщо працівник в день звільнення не працював, то не
пізніше наступного дня після пред"явлення звільненим працівником вимоги
про розрахунок, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. ОСОБА_1
не були отримані розрахункові з дня звільнення 19.02.07 р по день фактичного
розрахунку 29.08.07 р, за цей період кількість робочих днів складає 131 робочий
день. Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.95 р „Про затвердження
Порядку обчислення середньої заробітної плати" суми середнього заробітку
за період затримки розрахункових обчислюються виходячи з виплат за останні два
календарні місяці, що передували події, з якою пов"язані відповідні
виплати. ОСОБА_1 останні два місяці працював у відповідача у грудні 2006 року
та у січні 2007 року, таким чином оскільки позивачу у грудні 2006 р нарахований
заробіток 800 грн за 21 робочі дні і у січні 2007 р теж 800 грн за 21 робочі
дні, то його середній щоденний заробіток за останні два місяці складе 38,09 грн
(800+800=1600 :42=38,09). Оскільки у судовому засіданні доведено, що з вини
відповідача позивачу не було своєчасно виплачені розрахункові з дня його
звільнення за період з 19.02.07 р по день фактичного розрахунку 29.08.07 р, то
на користь позивача з відповідача слід стягнути середній заробіток за 131
робочий день у цей період у сумі 4989,79 грн (38,09*131=4989,79).

Статтею 43 Гірничого закону України визначено, що
працівники вугледобувних підприємств мають право на отримання від цих
підприємств безоплатно вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається
колективним договором, у судовому засіданні встановлено що позивач ОСОБА_1 за
період роботи з 20.03.05 р по 22.03.06 р вугілля на побутові потреби вчасно не
отримав, що дає підстави до забов"язання відповідача забезпечити його
вугіллям у примусовому порядку. При цьому суд не може прийняти посилання
представника відповідача на те, що колективним договором, укладеним з
робітниками колективу ТОВ „Вітрен", не передбачено безоплатне забезпечення
робітників побутовим вугіллям, а у ст. 43 Гірничого закону України підприємства
з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на
побутові потреби у розмірі, що визначається саме колективним договором, оскільки
згідно положень Закону України "Про колективні договори і угоди" щодо
вимог до змісту колективний договір повинен обов'язково містити відповідно до
норм і положень діючого законодавства встановлення гарантій, компенсацій, пільг
для працівників, а умови колективного договору, що погіршують порівняно з
чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і їх забороняється
включати до договорів і угод. Відповідно до п. 12.10 Галузевої угоди між
Міністерством палива та енергетики України і всеукраїнськими профспілками
вугільної промисловості України з доповненнями і змінами безоплатне
забезпечення вугіллям робітників і пенсіонерів вугільної промисловості
здійснюється підприємством, з якого вони пішли на пенсію або працюють, за
нормою 5,9 тон на рік. Сторонами угоди на галузевому рівні є власники,
об'єднання власників або уповноважені ними органи і профспілки чи об'єднання
профспілок або інших представницьких організацій трудящих, які мають відповідні
повноваження, достатні для

3

ведення переговорів, укладення
угоди та реалізації її норм на більшості підприємств, що входять у сферу їх
дії, таким чином відповідач ТОВ „Вітрен" забов"язане забезпечити
позивача за період роботи з 20.03.05 р по 22.03.06 р вугіллям на побутові
потреби на пільгових умовах у розмірі, передбаченому колективним договором але
не менше 5,9 тон на рік.

Відповідно до
ч. З ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причин звільнення неправильним
або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне
поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір,
забов"язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у
точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на
відповідну статтю закону. Згідно заяви про звільнення від 19.02.07 р позивач
звернувся з заявою до відповідача, за якою просив його звільнити у зв"язку
з систематично несвоєчасною виплатою заробітної плати, але на підставі наказу
про звільнення №24к від 20.02.07 р був звільнений за ст. 36 п. 1 КЗпП України
за згодою сторін, про що до трудової книжки внесений відповідний запис.
Витратним касовим ордером №28 від 15.03.07 р підтверджується
видача і отримання позивачем заборгованості по заробітній платі, яка утворилась
за періоди роботи 2005-2007 років. Обставини систематичної невиплати
позивачеві заробітної плати також підтверджуються поясненнями представника
відповідача, який визнає і вказує, що підприємство не мало можливості вчасно
виплачувати заробітну плату у зв"язку з утрудненим матеріальним
становищем. Таким чином, оскільки обставини несвоєчасної і систематичної
невиплати заробітної плати щодо позивача мали місце, то його заява від 19.02.07
р про звільнення за цими підставами є обгрунтованою, а винесення наказу по
підприємству №24к від 20.02.07 р про його звільнення за ст. 36 п. 1 КЗпП
України за згодою сторін і внесення відповідного запису у трудову книжку таким,
що порушує його право на вибір і підстави звільнення і тому підлягає
відновленню шляхом зміни формулювання причин звільнення відповідно до ч. 3 ст.
38 КЗпП України у зв"язку з невиконанням власником законодавства про
працю, умов колективного договору.

Відповідно до ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалює
рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити
виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в
рішенні. У судовому засіданні представник відповідача одночасно з винесенням
рішення просить встановити порядок його виконання шляхом відстрочки у частині
забезпечення позивача вугіллям для побутових потреб, оскільки на цей час
підприємство перебуває в утрудненому матеріальному становищі, у зв"язку з
чим у господарському суді порушена справа про банкрутство і санацію
підприємства, у зв"язку з відновленням виробничих потужностей підприємство
буде мати можливість і забов"язується підвезти вугілля позивачеві для
побутових потреб на пільгових умовах до 1 грудня 2007 року. Позивач не
заперечує проти встановлення такого порядку виконання рішення суду, оскільки
фактично використати вугілля почне у зимовий сезон. Таким чином, виходячи з
обставин справи і враховуючи думку сторін, суд вважає за можливе встановити
порядок виконання рішення у частині забезпечення позивача квартирним вугіллям
шляхом відстрочення до 1 грудня 2007 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально підтверджені судові витрати, згідно до п. 2 ч. 3
ст. 79 ЦПК України до витрат, пов"язаних з розглядом судової справи, належать
витрати на правову допомогу, довідкою юридичної консультації підтверджується,
що позивачем за надання правової допомоги внесено 1000 грн, таким чином з
відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу у цій
сумі

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів
України звільнені від сплати судового збору позивачі - робітники та службовці -
з позовів про стягнення заробітної плати. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України
якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового
збору, він стягується з відповідача, таким чином з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у
розмірі по 51 грн. Згідно ч. 3 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті
при звернені до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судові
витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення
заробітної плати, у зв»язку з чим з відповідача слід також стягнути витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн

Керуючись ст.ст. 47, 116, 117, 235 КЗпП України, ст. 43
Гірничого закону України, ст.ст. 10, 11, 60, 212 -215, 217, 294 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ :

4

Позов ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вітрен" про стягнення
заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної
шкоди, компенсації за недоотримане вугілля на побутові потреби задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю
„Вітрен" м. Сніжне на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки
розрахунку з 19 лютого 2007 року по 29 серпня 2007 року у сумі 4989 (чотири
тисячі дев'ятсот вісімдесят дев"ять) гривен 79 копійок та витрати на
правову допомогу у сумі 1000 (одна тисячу) гривен, а усього 5989 гривен 79
копійок.

Забов"язати Товариство з
обмеженою відповідальністю „Вітрен" м. Сніжне забезпечити ОСОБА_1
безоплатно на пільгових умовах побутовим вугіллям за період роботи з 20.03.05 р
по 22.03.06 р у кількості 5,9 тонни, виконання рішення у цій частині
відстрочити до 1 грудня 2007 року.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 у його
трудовій книжці у запису за №46 від
19.02.07 р, де вказано звільнений за ст. 36 п. 1 КЗпП України за згодою сторін,
на звільнений на підставі ч. З ст. 38 КЗпП України у зв"язку з
невиконанням власника або уповноваженого органу законодавства про працю, умов
колективного договору

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Вітрен" м. Сніжне на користь держави судовий збір у сумі
51 гривню та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 гривен.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження на протязі десяти днів з моменту його
проголошення та подання апеляційної скарги на протязі двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду Донецької області
через Сніжнянський міський суд.