Справа №2-71
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

14
червня 2007 року                                          Білокуракинський
районний суд

Луганської
області

в складі:

головуючого
судді:                                  Полено
B.C.

при
секретарі:                                          Салімон
Л.В.

з участю
адвоката :                                 ОСОБА_1

з участю
представника

відповідача:                                             ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Білокуракине справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4
посвідчений 23 серпня 2006р. та зареєстрований в реєстрі за № 2-501 державним
нотаріусом Зрубовою C.O.- не дійсним.

В
судовому засіданні позивач надав суду пояснення,  що після смерті його батька ОСОБА_5 відкрилася
спадщина. Спадкоємцями на майно батька є він,
і два його брати - менший ОСОБА_4 - відповідач по справі і старший -
ОСОБА_3 - третя особа по справі.

В день
поховання батька відповідач ОСОБА_4 повідомив йому,  що батько склав заповіт на користь
відповідача і що будинок батька тепер належить йому,  тобто ОСОБА_4. Позивач вважає заповіт
недійсним,  так як складений з порушенням
закону,  а саме,  що заповіт було записано за допомогою
загально-прийнятих технічних засобів у приміщенні Білокуракинської державної
нотаріальної контори,  а підписано
заповідачем вдома,  все це відбувалося в
20 год. ЗО хвилин 23.08.2006р.

В
заповіті зазначено,  що через хворобливий
стан за проханням батька,  текст заповіту
було прочитано вголос державним нотаріусом та підписано ним власноручно,  проте відповідно до ч.2  ст. 1248 ЦК України посвідчення заповіту має відбуватися при свідках.

Вважає,  що заповіт це не волевиявлення батька,  а що це волевиявлення брата - відповідача по
справі. Батько не міг так вчинити,
позбавивши двох братів спадщини,
так як і перед смертю говорив,  що
у нього 3 сини і спадщина дістанеться синам,
а не одному. В останні місяці життя батька,  він

часто
відвідував його. У батька був цукровий діабет у зв"язку з чим він
приймав таблетки,  а потім ін"єкції
інсуліну,  які робив позивач. Крім того
батько страждав на хворобу Паркінсона,  з
травня 2006 року у нього почала чорніти нога,
а потім почалася гангрена ноги.

Вважає,  що на момент складання заповіту батько через
свою хворобу не розумів значення своїх дій,
інакше не позбавив би своїх інших дітей спадщини,  шляхом складання заповіту на користь одного
сина ОСОБА_4 Вважає,  що підпис на
заповіті не батька. Просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4 посвідчений 23 серпня 2006р. та зареєстрований в реєстрі за №
2-501,  державним нотаріусом Зрубовою
Світланою Олексіївною.

Пояснив,  що знаходження старшого брата ОСОБА_3 і його
співмешканки в будинку батька дратувало його,
так як брат і його співмешканка зловживали спиртними напоями і батько не
міг радитися з ОСОБА_3 відносно заповіту.

В судовому
засіданні відповідач по справі ОСОБА_4позов брата не визнав. Вважає,  що якщо батько сам не міг прочитати тексту
заповіту,  то заповіт обов"язково
повинен бути прочитаний нотаріусом.

В день
складання заповіту батько був дієздатною особою. Батько був інсулінозалежний,  хвороби Паркінсона у нього не було. Уколи
інсуліну останній місяць життя батька йому робила його співмешканка ОСОБА_6
,  з 2 вересня 2006 року уколи батькові
не робили,  так як він перестав вживати
їжу.

З 23
серпня по 7 вересня 2006 року позивача в батька не було. З ним та старшим
братом ОСОБА_3 позивач не спілкується,
за що ОСОБА_3 образився на позивача.

17
серпня 2006 року,  коли позивач з
медсестрою брали кров на аналізи,  батько
думав,  що син (позивач) хоче,  щоб відрізали хвору ногу,  думав,
що його готують до операції.

Про
бажання батька скласти заповіт на його користь дізнався в день складання
заповіту і на прохання батька привіз нотаріуса додому. Нотаріус спілкувалася з
батьком хвилин 40,  а потім хвилин 30
знаходилася в нотаріальній конторі. Потім він знову відвіз нотаріуса до батька.

Раніше в
нього була розмова з батьком,  відповідач
говорив батькові,  що не проти жити в
будинку батька після його смерті. Батько відповів,  що подумає над заповітом.  Зір у батька був нормальний,  читав батько заповіт чи ні,  відповідач не знає.

До
складання заповіту він спілкувався з братом - позивачем по справі та його
дружиною. Він говорив позивачеві,  що
після смерті батька продамо будинок,
гроші поділимо на трьох і будемо на них вивчати дітей. За проханням
співмешканки батька ОСОБА_6  через
погіршення стану здоров"я батька з 27 серпня він ночував у батька в
будинку. Вважає,  що заповіт підписаний
батьком,  що нотаріус виконав всі вимоги
закону при посвідченні заповіту,  підстав
залучати свідків при посвідченні заповіту у нотаріуса не було.

Вважає,  що при написанні тексту заповіту нотаріус
помилилася механічно не вказавши,  що
заповіт був прочитаний батьком.  Просить
суд в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Допитана
в судовому засіданні представник третьої особи державний нотаріус Зарубова C.O. вважає,  що заповіт ОСОБА_5 вона посвідчила згідно
вимог закону. Позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними. В судовому засіданні
надала пояснення,  що 23.08.2006р. до неї
звернувся ОСОБА_4з проханням скласти заповіт його батька ОСОБА_5,  так як за станом здоров"я батько не може
з"явитися до нотаріальної контори. На її запитання ОСОБА_5 давав адекватні
відповіді,  висловив бажання скласти
заповіт на все майно на користь ОСОБА_4. ОСОБА_5 підтвердив,  що зможе сам прочитати та підписати
заповіт,  від пропозиції підписати
заповіт при свідках відмовився. Те,  що
ОСОБА_5 розповів і побажав вона в нотаріальній конторі надрукувала на комп"ютері.
Заповіт ОСОБА_5 підписав сам і прочитав сам,
але не дочитав останній абзац (посвідчу вальний напис) і попросив
дочитати заповіт,  так як йому було
погано сидіти. В будинку була якась жінка,
напевно ОСОБА_6  - співмешканка
заповідача. При посвідченні заповіту свідків не запрошувала,  так як у заповідача не було фізичних вад,  він не ходив,
був лежачий,  йому тільки було
погано сидіти і не було бажання заповідача запрошувати свідків. Просить суд
відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог.

Допитаний
в якості третьої особи в судовому засіданні ОСОБА_3 -брат позивача та відповідача,  надав суду пояснення,  що проживає в Москві,  з 06.08.2006р. по 06.09.2006р. знаходився в
будинку батька. Батько почував себе добре,
говорив йому,  що хоче скласти
заповіт на ОСОБА_4 (відповідача). Брат ОСОБА_3(позивач) телефонував йому до Москви
просив відмовитись від спадщини після смерті батька. Говорив,  якщо він буде на його стороні,  то матиме все,  а якщо на стороні відповідача,  то не матиме нічого. Про намір батька нікому
не казав. Заповіт був складений 23.08.06р. про це він дізнався від ОСОБА_4 біля
21 години в той же день,  коли був
нотаріус у батька,  його вдома не було.
Коли він був у батька,  то вранці
приїздив ОСОБА_3(позивач) набирав шприці,
а співмешканка батька ОСОБА_6
робила уколи. Цілими днями був в будинку батька,  ввечері міг пройтись по селищу зі своєю
співмешканкою. Вважає,  що в позові
ОСОБА_3 слід відмовити.

Свідок
ОСОБА_7 суду пояснила,  що приблизно
16-17 серпня брала кров на аналіз цукру вдома у ОСОБА_5. Привозив її ОСОБА_3
(позивач). ОСОБА_5 лежав у ліжку,  говорив
чого ми приїхали і хто ми такі. Позивач вмовляв батька,  щоб взяти кров,  вона також декілька разів пояснила,  що працює лаборантом в лікарні і її відіслали
взяти кров на аналіз. Потім позивач тримав батькову руку,  а вона брала кров.

Свідок
ОСОБА_8 надав суду пояснення,  що працює
лікарем в Білокуракинській ЦРЛ,  ОСОБА_5
у нього лікувався. Його комплексно неможливо було обстежити,  так як хворий безвідповідально відносився до
свого здоров"я,  ігнорував
лікування. Спочатку йому були призначені пігулки,

а потім уколи. Цукровий діабет дає ускладнення
- погіршується зір,  уражаються мілкі
судини кінцівок,  головного мозку,  серця. У хворого було ускладнення - гангрена
ноги. Хворий висловлював недовіру медицині,
говорив,  що його дружину
„угробили" і з ним теж саме зроблять. Ін"єкції інсуліну може робити
хто завгодно,  в тому числі і сам
хворий,  навіть через одяг. Якщо людина
приймає інсулін і одночасно алкоголь,  то
в крові понижується цукор і утворюється гіпогликемічний стан,  відбувається запаморочення. З травня 2006
року хворий за інсуліном не приходив. Інсулін отримував в лікарні його син
ОСОБА_3 і дозував його.

Свідок
ОСОБА_9 надала суду пояснила,  що вона
лікар невропатолог,  позивач по справі
влітку 2006 року попрохав її оглянути його батька. Вона оглянула хворого,  призначила лікування,  але хворий відмовився від нього. Хворий
скаржився на тремтіння рук,  головні
болі,  слабкість. Нею був зроблений
діагноз: склероз судин головного мозку,
синдром Паркінсона,  який викликає
тремтіння кінцівок,  яке посилюється при
хвилюванні. Через склероз погіршується пам"ять,  з'являється загальмованість,  можуть бути провали в пам"яті. Вона
оглядала хворого один раз 05.06.06р.,
ОСОБА_5 не бажав лікуватись.

Свідок
ОСОБА_10  надала суду пояснення,  що проживає недалеко від ОСОБА_5,  приблизно 2 роки тому влітку зустріла його на
вулиці,  він говорив,  що ходив до нотаріуса,  дізнавався про заповіт,  говорив,
що думає скласти заповіт на ОСОБА_4 (відповідача). Про заповіт їй нічого
не відомо,  так як вона не спілкувалася з
ОСОБА_5 відтоді як він захворів.

Свідок
ОСОБА_11  надав суду пояснення,  що ОСОБА_5 його брат,  він відвідував хворого брата за тиждень до
смерті,  брат говорив,  що має намір зробити заповіт на меншого сина
ОСОБА_4,  так як відчуває,  що довго вже не проживе. Брат не ходив,  тільки підводився,  згадували з ним дитинство,  був при пам"яті. За рік до смерті брата,  як приїздив в гості,  випивали з братом спиртне.

Свідок
ОСОБА_12 надав суду пояснення,  що він
батько дружини відповідача. В кінці серпня 2006 року він відвідував свата -
ОСОБА_5,  останній був при
пам"яті,  впізнав його,  розмовляли про врожай,  про заповіт нічого не говорив,  говорив,
що довго вже не проживе. Перед цим приїздив до ОСОБА_5 весною і влітку
2006 року,  випивали з ним спиртне.
Влітку ОСОБА_5 ледве пересувався.

Свідок
ОСОБА_13 - дружина відповідача,  надала
суду пояснення,  що останні місяці і дні
життя ОСОБА_5 проходили у неї на очах. Свекор спілкувався з людьми,  що його відвідували,  впізнавав усіх,  займався особистою гігієною сам.  Останні 4-5 дні перед смертю ОСОБА_5 вона з
ним не спілкувалась. Днів за 10 до смерті він говорив їй,  що переписав будинок на її чоловіка ОСОБА_4,  бажав щоб вона з чоловіком була господаркою в
цьому домі. Про заповіт дізналася в ніч з 23 на 24 серпня від чоловіка.

Свідок
ОСОБА_14 пояснила суду,  що працює
продавцем в магазині ритуальних послуг.
18 серпня 2006р. магазин відвідувала ОСОБА_6  -

співмешканка ОСОБА_5. Вона невірно нарахувала
гроші за покупки Носулі і пішла додому до ОСОБА_5,  щоб сказати про це ОСОБА_6  Коли прийшла в двір,  то ОСОБА_6
ще не було,  а ОСОБА_5,
як вона зрозуміла її не впізнав,  говорив їй через вікно,  щоб вона йшла геть з двору.

Свідок
ОСОБА_15  надав суду пояснення,  що добре знає ОСОБА_5,  часто обідав у нього вдома. ОСОБА_3
попросив,  щоб привезти вощини для
виготовлення ліків для батька. Він приїхав до ОСОБА_5 з вощиною і
вирішив його провідати. Але останній його не впізнав. Пізніше вощину він віддав
ОСОБА_3

Свідок
ОСОБА_6  надала суду пояснення,  що проживала з ОСОБА_5 в його будинку,  була його співмешканкою. Останні 2 тижні
перед смертю в нього була температура через гангрену ступні ноги,  йому було самому не до себе. Він говорив,  що хоч би скоріше смерть прийшла. Як
піднімалася температура,  то він
забувався,  говорив,  що заведе мотоцикл і поїде перевозити
картоплю,  в той час як він не піднімався
з ліжка і не ходив. ОСОБА_5 вгадував всіх,
хто до нього приходив. Що стосується заповіту,  то він хотів скласти заповіт на користь онука
ОСОБА_16 - сина старшого з братів ОСОБА_3,
що проживав в Москві. Коли приїхав онук,
він йому сказав про це. На що онук відповів,  що будинок йому не потрібен,  жити в ньому він не буде,  а буде жити в Києві. Після цього вона
порадила зробити заповіт на користь старшого сина ОСОБА_3 - батька
ОСОБА_16,  на що ОСОБА_5 відповів,  щоб вона до цього не вмішувалася,  що він сам розбереться. Яка була його остання
воля вона не знає. За заповіт вона взнала після смерті ОСОБА_5 від відповідача.

Допитана
в якості свідка відповідно  ст. . 184 ЦПК України державний нотаріус
Зарубова C.O. надала суду
пояснення,  що вона допустила механічну
помилку,  що не вказала в заповіті
те,  що заповідач прочитав заповіт
вголос,  що після скарги позивача на її
неправомірні дії до міністра юстиції її до дисциплінарної відповідальності не
притягали. Було засідання колегії Луганського обласного управління юстиції де
вирішили дочекатися рішення суду.

В
заповіті,  складеному державним
нотаріусом Зрубовою C.O. вказано,  що заповідачу зміст  ст.
ст.  1233-1257 ЦК України
роз"яснено. Також вказано,  що через
хворобливий стан за проханням заповідача текст заповіту прочитано вголос
державним нотаріусом Зрубовою С. О. та підписано заповідачем власноручно.

З
матеріалів справи також видно,  а саме з
амбулаторної картки,  що ОСОБА_5 за
медичною допомогою до Білокуракинської ЦРЛ і страждав на цукровий діабет,  хворобу Паркінсона,  атеросклероз.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  третіх осіб,
свідків,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним,  слід задовольнити в
повному обсязі з наступних підстав:

В
судовому засіданні було встановлено,  що
заповідач мав фізичні вади,  а саме:
страждав від цукрового діабету,  хвороби
Паркінсона (тремтіння рук),

гангрена
ноги. З пояснені свідка ОСОБА_6,  яка
постійно останні місяці і дні життя заповідача знаходилася з ним поруч
видно,  що заповідачу останні два тижні
до смерті було самому не до себе,  у
нього часто підвищувалася температура і він забувався. Останній тиждень життя
відмовився від їжі,  йому перестали
колоти інсулін.

При
таких обставинах нотаріусу слід було дотримуватися вимог  ст. . 1248 ч.2,   ст. . 1253 ч.2-6 ЦК України які
вона,  як видно із заповіту,  роз'яснювала заповідачу.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_5 був дієздатною особою,  але
дійсне його волевиявлення при складанні заповіту в судовому засіданні
встановлено не було,  так як з пояснень
свідка ОСОБА_6  ОСОБА_5 хотів скласти
заповіт на користь онука ОСОБА_16. Зі слів свідка ОСОБА_10,  приблизно 2 роки тому ОСОБА_5 висловлював
думку скласти заповіт на користь відповідача. Зі слів відповідача видно,  що батько говорив,  що у нього 3 сини і все після його смерті
дістанеться синам.  Сам відповідач в
судовому засіданні підтвердив,  що у нього
була телефонна розмова з братом ОСОБА_3 (позивачем) та його дружиною під час
якої вони домовлялися після смерті батька продати будинок,  гроші поділити на трьох і за ці гроші навчати
дітей.

Пояснення
в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 ,
двоюрідного брата покійного,
допитаного в судовому засіданні по ініціативі відповідача,  ставлять під сумнів те,  що Застава ОСОБА_5 знав про
заповіт,  складений 23 серпня 2006 року.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_11
пояснив,  що за тиждень до смерті
заповідача,  він провідував його і
ОСОБА_5 казав йому,  що: "напевно на
меншого хату перепишу,  я довго не
протягну". Але згідно заповіту він був складений 23 серпня 2006р.,  тобто за 2 тижні до смерті заповідача і на
час розмови свідка з заповідачем заповіт вже існував.

Оскільки,  як видно з заповіту,  у заповідача був хворобливий стан,  і це було підтверджено в судовому засіданні,  що не давав йому змоги самому вголос
прочитати заповіт,  складений
нотаріусом,  заповіт згідно ч.5  ст. 1253 ЦК України повинен бути прочитаний свідками при яких
посвідчується заповіт,  а не
нотаріусом.  Згідно  ст. . 1257 ч.1 ЦК України заповіт складений з
порушенням вимог щодо його посвідчення є нікчемним.  Пояснення в судовому засіданні третьої особи
ОСОБА_3 (старшого брата) про те,  що
батько висловлював при ньому бажання скласти заповіт на користь брата
ОСОБА_4,  суд як доказ не може
прийняти,  оскільки між позивачем і його
братом ОСОБА_3 були неприязні відносини. Суд також критично відноситься до
пояснень державного нотаріуса,  допитаної
в судовому засіданні,  як в якості
представника третьої особи так і в якості свідка,  так як вона зацікавлена у відмові позивачу
позову,  суд не може вважати механічною
помилкою те,  що в заповіті написано:
„Із-за хворобливого стану за моїм проханням,  текст заповіту прочитано мені вголос державним
нотаріусом. .." замість того,  що
текст заповіту прочитаний заповідачем вголос.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 5, 6, 10, 11, 60, 212-215
ЦПК України,   ст.  ст. 203 ч.4,
215,  216,  1257 ч.1 ЦК України,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_3 задовольнити. Визнати недійсним заповіт Застава ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_4,  посвідчений 23 серпня 2006 року
та зареєстрований в реєстрі за № 2-501 державним нотаріусом.

Рішення
може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду на протязі 20 днів після
подання заяви про його оскарження на протязі 10 днів після проголошення
рішення.