Справа № 2-1233/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22
серпня 2007 р.                                                                                 м.  Димитров

Димитровський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого -
судді Халаджи О.В.

при секретарі
Мітченковій Н.А.

за участю
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Коробського А.В.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в м.  Димитров
Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Димитровської міської ради
про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач позов
визнав.

Позивач
в судовому засіданні,  в обґрунтування
позову пояснив,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
його батько ОСОБА_2,  на підставі чого
відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1. Частина квартири належала
ОСОБА_2 по праву спільної сумісної власності,
згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1995 року №
3/14-471. Інша частина квартири належала матері позивача ОСОБА_3.

ОСОБА_3,  як спадкоємець першої черги за законом,  прийняла спадщину,  після смерті свого чоловіка,  фактично вступив в управління та володіння
спадковим майном,  так як вона мешкала
разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином їй стало належати
по праву власності майно її чоловіка,  що
складається з частки майна - квартири АДРЕСА_1,
також вона володіла другою часткою вищезазначеної квартири. Таким чином
мати позивача фактично стала власницею всієї квартири але право власності на
спадкове майно мати позивача оформити невспіла.

ІНФОРМАЦІЯ_2
померла мати позивача ОСОБА_3.

На
спадкування за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 має право лише позивач,  інших спадкоємців не має.

Відповідно
до статті 1268 Цивільного кодексу України,
як спадкоємець першої черги за законом позивач прийняв спадщину,  подавши заяву до державної нотаріальної
контори у встановлений законом строк.

Незважаючи
на факт прийняття спадщини,  свідоцтва
про право на спадщину за законом у встановленому законом порядку позивач
отримати не може з причин відсутності виділу у натурі частки спадкодавців із
майна спільної сумісній власності.

За таких
обставин,  позивач просить визнати за ним
право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1.

Судом
установлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивача ОСОБА_2,  на підставі
чого відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 (а.с.  13). Частина квартири належала ОСОБА_2 по
праву спільної сумісної власності,
згідно свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1995 року №
3/14-471. Інша частина квартири належала матері позивача ОСОБА_3 (а.с.  21).

Після
смерті ОСОБА_2 його дружина успадкувала частину їх спільної сумісної
власності,  яка належала за життя її
чоловіку,  шляхом постійного проживання
із спадковцем до його смерті,  що
підтверджується довідкою з місця мешкання (а.с.
22). Таким чином ОСОБА_3 стала фактично належати квартира АДРЕСА_1

.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3,
що підтверджується довідкою про смерть (а.с.  12).

Позивач
є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  що
підтверджується свідоцтвом про народження позивача (а.с.  10).

Позивач,  як спадкоємець першої черги за законом,  прийняв спадщину,  після смерті своєї матері,  фактично вступив в управління та володіння
спадковим майном,  що підтверджується
довідкою з нотаріальної контори (а.с.
25).

Відповідно
до приписів  ст.  З Закону України «Про власність»,  майно може належати на праві спільної
(часткової або сумісної) власності громадянам.
Згідно статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду» передача займаних квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову
власність.

За
змістом статті 369 Цивільного кодексу України,
у разі виділу частки із майна,  що
є у спільній сумісній власності,
вважається,  що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Відповідно до
приписів статті 372 Цивільного кодексу України,
у разі поділу майна,  що є у
спільній сумісній власності,  вважається,  що частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними.

За
змістом статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

В силу
вищевикладеного,  суд вважає,  що вимоги позивача підлягають задоволенню в
повному обсязі,  та за ним необхідно
визнати право власності на квартируАДРЕСА_1.

На
підставі  ст.  ст.
368,  369, 372,  392,
1220,  1261,  1268,
1269,  Цивільного кодексу України,  та керуючись
ст.  ст.  10, 11,
57, 209, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до Димитровської міської ради про визнання права власності
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на двокімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.