Справа №2-16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 року Петрівський районний суд
Кіровоградської області

в складі:

головуючого                                             Шаєнко
Ю.В.

при секретарі                                            Платоновій
В.В., Діброві Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовомОСОБА_1 до ТОВ
Агрофірми "Фортуна" про стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу при звільненні та моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду мотивуючи це тим, що працював у відповідача по справі з
01.06.2004 року по 01.06.2006 року, після чого був звільнений з роботи за
власним бажанням.

При
звільненні відповідач не розрахувався з позивачем внаслідок чого утворилась
заборгованість по заробітній платі в сумі 712 грн. 47 коп. які було стягнуто за
рішення суду з відповідача.

Позивач
вважає, що відповідач повинен сплатити йому середній заробіток за час затримки
розрахункових при звільненні за період 11 місяців в сумі 3812,93 грн. з
16.06.2005 року по 15.05.2006 року, та моральну шкоду в сумі 3000 грн., які
просить стягнути з відповідача.

Представник
відповідача позов не визнав.

Суд
заслухавши сторони, дослідивши документи справи вважає, що позов не підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

В
судовому засіданні встановлено, що позивач з 01.06.2004 року працював в ТОВ
Агрофірма "Фортуна" механізатором і трактористом. 01.06.2005 року на
підставі наказу №51 був звільнений з роботи згідно поданої заяви за власним
бажанням за ст. 38 КЗпП України.

При
звільненні позивачу не було виплачено розрахункових внаслідок чого утворилась
заборгованість по заробітній платі в сумі 712,47 грн., яку було стягнуто за
рішенням Петрівського районного суду від 26.04.2006 року, а згідно рішення
Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.11.2006 року рішення суду
змінено в частині відшкодування моральної шкоди. Після чого позивач звернувся
до суду з даним позовом в якому просить стягнути з відповідача середній
заробіток за весь час вимушеного прогулу при звільненні за період з 10.06.2004
року по 15.05.2006 року в сумі 3812,93 грн.

Відповідно
до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутись з заявою про вирішення
трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи
міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен
був дізнатись про порушення свого права.

Згідно
зі ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків установлених
статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний
суд може поновити ці строки.

Позивач
про порушення свого права дізнався 22.06.2005 року, тобто наступного дня після
звільнення, а з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу при звільненні звернувся майже через рік, таким чином порушивши строк
для звернення з такою заявою передбачений ст.233 КЗпП України.

Крім цього заяви
на поновлення строку позивач не подавав, тому позов в цій частині не підлягає
задоволенню.

Також не
підлягає задоволенню позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 3000
грн., так як позивач не вказав в чому саме полягає ця шкода, якими саме
неправомірними діями її заподіяно, з яких міркувань він виходив визначаючи
розмір шкоди і якими документами це підтверджується.

На думку суду
позивач не надав суду жодного доказу заподіяння йому моральної шкоди.

На підставі
вищевикладеного позовні вимогиОСОБА_1. не підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Вказані
правовідносини регулюються ст.ст. 233,234 КЗпП України.

Керуючись ст.ст.
213,214,215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до
ТОВ Агрофірми "Фортуна" - про стягнення середнього заробітку за
час   вимушеного прогулу при звільненні в
сумі 3812 грн. 93 коп. та моральної шкоди в сумі 3000 грн. залишити без
задоволення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч.4 ст. 255 ЦПК України.