Справа 2-2530
РІШЕННЯ

іменем       України

24
жовтня 2007 року  Слов"янський
міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого
судді Горощук О.В.

при
секретарі                      Літвіновой
О.Г.Бороздіної І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Слов"янська цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків
та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007
року до суду звернулася ОСОБА_1 з позовом доОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,  посилаючись на те,  що вона є приватним підприємцем та власником
крамниці „Олімп" в сел.Черкаське Слов"янського району.

10.04.2002р. вона прийняла на роботу в якості продавця промислових
товарівОСОБА_2 та
уклала з нею договір про повну матеріальну відповідальність.

10.04.2003р.
трудовий договір з ОСОБА_2був зареєстрований в Слов'янському міському центрі
зайнятості під №-5208.

06.09.2006р.
трудовий договір з ОСОБА_2був розірваний на підставі  ст. 38 КЗпП України за власним бажанням
відповідачки та знятий з реєстру в центрі зайнятості.

05.04.2004р.
позивачка прийняла на роботу в якості продавця продовольчих та непродовольчих
товарів крамниці „Олімп"ОСОБА_3та уклала з нею договір про повну
матеріальну відповідальність.

07.10.2004р.
трудовий договір з ОСОБА_3 був зареєстрований в центрі зайнятості під №-9015.

06.09.2006р.
трудовий договір з ОСОБА_3 був розірваний на підставі  ст. 38 КЗпП України за власним бажанням
відповідачки та знятий з реєстрації в центрі зайнятості.

Обидві
відповідачки працювали позмінно продавцями відділу „Господарські товари"
крамниці „Олімп" і під час роботи ними було допущено значні нестачі.

Згідно акту
інвентаризації 27.03.2006 р. сума нестачі склала 4945, 47 грн. З цією сумою
відповідачки погодилися та підписали інвентаризаційну відомість. ОСОБА_3
частково відшкодувала суму нестачі в сумі 350 грн.,  ОСОБА_2попрохала відстрочення виплати нестачі
до літа 2006 року.

Наступної
інвентаризації 12.08.2006р. сума нестачі склала 2332, 90 грн. та ОСОБА_2пішла в
декретну відпустку,  а ОСОБА_3
продовжувала працювати.

19.08.2006р.
ОСОБА_3 залишила робоче місце та повідомила іншим працівникам,  що працювати більше не буде. 20.08.06р.
ОСОБА_3 на роботу не вийшла,  товар не
здала та проводити інвентаризацію відмовилася,
про що було складено відповідний акт.

Згідно акту
ревізії від 27.08.06р. відповідачка ОСОБА_3 за період роботи з 15 по 19.08.06р.
припустила нестачу в сумі 4949, 47 грн.

Таким
чином,  загальна сума збитків складає
12227, 71 грн. При цьому -(4945, 32+2332, 22=7278, 22 грн. - сума,  яка повинна бути стягнута з обох відповідачок
солідарно за відрахуванням 350 грн,
відшкодованою добровільно ОСОБА_3. Тобто,  з ОСОБА_2слід стягнути 3639, 11 грн. ( 7278,
22:2),  а з ОСОБА_3 7278, 22:2-350=3289,
11 грн. З ОСОБА_3 додатково повинно бути стягнуто 4949, 47 грн. (нестача з
15.08.06 р. по 19.08.06р.).

Неправомірними
діями відповідачок позивачці було спричинено також моральну шкоду,  яку вона оцінює в 5000 грн.,  оскільки її було заподіяно сильні душевні

хвилювання,  у неї був стрес,  погіршився стан здоров"я,  гіпертонічний криз,  внаслідок чого вона перебувала на лікуванні.
На вирішення цих проблем вона витрачала свій час та сили,  вимушена була звертатися до центру
зайнятості,  юридичної консультації,  медичні заклади,  порушено її ритм життя.

Вимагала
стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2в солідарному порядку 4949, 47 грн.,  додатково з ОСОБА_3 - 3289, 11 грн.,  ОСОБА_2- 3639, 11 грн. та по 2500 грн. з
кожної в відшкодування моральної шкоди,
витрати за надання правової допомоги в розмірі 150 та 600 грн.

В судовому
засіданні позивачка та її представник адвокат ОСОБА_4 підтримали позовні вимоги
в повному обсязі.

Відповідачки ОСОБА_3, ОСОБА_2
та їх представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали та прохали в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на те,  що 12.08.06р.
ОСОБА_3 не приймала участі в інвентаризації. Не заперечували,  що ОСОБА_2та ОСОБА_3 укладали трудові
договори та договори про повну матеріальну відповідальність. До 2006р. нестач
товару не було,  а ОСОБА_2було важко
рахувати в зв"язку з вагітністю. В березні 2006р. було зроблено
перерахунок товару та виявлено нестачу,
на яку суму не пам"ятає. 27.03.06р. вони з ОСОБА_2робили
інвентаризацію,  сума нестачі склала
4945, 47 грн.,  про повідомили позивачці.
12.08.06р. ОСОБА_3 з іншим працівником магазину-ОСОБА_6 зробила інвентаризацію
та нестача склала 2332, 90 грн. ОСОБА_3 відпрацювала до 17.08.06р.,  а 18-го попередила позивачку про необхідність
обладнання крамниці захисними пристроями від крадіжок. 19.08.06р. вийшла на
роботу,  чекала позивачку,  але вона не прийшла,  після чого вона залишила ключі в іншому
відділі та пішла додому,  товар не
здавала. Позивачка прохала прийти до крамниці робити інвентаризацію,  але вона погано себе почувала та не пішла.
06.09.06р. від працівників міліції вона дізналася про нестачу. Під час роботи
вони не помічали про крадіжки. Вони дійсно погоджувалися погасити суму нестачі
при інвентаризації 27.03.06р. Інколи були випадки,  коли вони давали товар без грошей під свою
відповідальність та не писали до контрольного зошита -який товар проданий,  оскільки виручка була велика кожного дня.
Після закінчення роботи вони закривали двері магазину. Позивачці вони не
казали,  що надавали людям товари в борг.

З пояснень
свідкаОСОБА_7 вбачається,  що сторони по
справі з нею знайомі як колеги по роботі,
конфліктів з ними не було. Вона була присутньою при проведенні
інвентаризацій. Були присутніми також ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Нестача склала біля
4500 грн. за тиждень роботи відділу. В крамниці було надані умови для
нормальної роботи. ОСОБА_2перед декретною відпусткою не передавала товар та
цінності згідно акту.

З пояснень
свідка ОСОБА_8 вбачається,  що працювала
в крамниці „Олімп". В крамниці були надані усі необхідні умови для роботи
та забезпечення збереження товарів. По закінченню роботи продавець
господарських товарів зачиняла свою частину крамниці та виходила через
продуктовий магазин.

З пояснень
свідкаОСОБА_9  вбачається,  що працює в крамниці „Олімп",  в якій забезпечені належні умови зберігання
та охорони товару,  крадіжок не було

Заслухавши
пояснення позивачки,  відповідачок,  свідків,
дослідивши письмові докази,  суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими,
що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом
встановлено,  що відповідачки ОСОБА_3
таОСОБА_2 перебували
в трудових відносинах з позивачкою ОСОБА_1 - ОСОБА_2з 10.04.2002р.,  ОСОБА_3 - з 05.04.204р.,  що підтверджується трудовими договорами,  укладеними відповідно до діючого
законодавства України та зареєстрованими в Слов"янському міському центрі
зайнятості населення .(а.с).

05.04.2004р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,  а 10.04.2003р. між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2були укладені типові договори про повну матеріальну
відповідальність. ( а.с).

Згідно акту
ревізії та інвентаризації цінностей по відділу „Господар" крамниці
„Олімп" від 27.03.2006р.,  нестача
склала 4945, 32 грн ( а.с).

Згідно акту
ревізії та інвентаризації цінностей по відділу „Господарські товари"
крамниці „Олімп" від 12.08.2006р.,
нестача склала 2332, 90 грн (а.с).

Згідно акту
ревізії та інвентаризації цінностей по відділу „Господарські товари"
крамниці „Олімп" від 27.08.2006р.,
нестача склала 4949, 47 грн (а.с).

Відповідно до  ст. . 134 ч.1 п.1 КЗпП України,  працівник несе матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди,  заподіяної з його
вини у випадку,  коли між працівником та
підприємством,  установою чи організацією
відповідно до  ст. 135 КЗпП України
укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей,  переданих йому для зберігання або для інших
цілей.

Пояснення
свідків суд вважає достовірними та приймає як належний доказ по справі,  оскільки будь-якої їх зацікавленості в
вирішенні справи суд не встановив.

Оскільки між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3,  ОСОБА_2були укладені
письмові договори про повну матеріальну відповідальність,  матеріальні збитки Ткачовій заподіяні з їх
вини,  то вони повинні нести матеріальну
відповідальність в повному обсязі:

·
за нестачу 27.03.2006р. з відповідачок підлягає стягненню
сума 4945, 32 грн -350=4595, 32 грн;

·
за нестачу 12.08.2006р. з відповідачок підлягає стягненню
2332, 90 грн;

·
за нестачу 27.08.2006р. з ОСОБА_3 підлягає стягненню
4949, 47 грн.

Щодо позовних
вимог про відшкодування моральної шкоди,
то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95р
№4 зі змінами,  внесеними постановою ПВС
№5 від 25.05.2001р „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (
немайнової) шкоди,  під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань,  інших негативних явищ,  заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконним діями або бездіяльністю інших осіб. Під час розгляду даної справи
судом встановлено протиправність дій відповідачок ОСОБА_2та ОСОБА_3,  в зв"язку з чим позивачка ОСОБА_1 була
позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися належними її
коштами,  було порушено нормальний уклад
її життя,  вона певний час перебувала на
лікування в зв"язку з отриманим стресом,
її було спричинено моральну шкоду та спричинено моральні
страждання,  які згідно вимог  ст. 23 ЦК України,  з урахуванням вимог розумності,  справедливості,  об*єктивності,  глибини страждань повинна бути відшкодована
відповідачками позивачці солідарно у розмірі 1000 грн.,  яка відповідає моральним стражданням
позивачки. В решті позову про відшкодування моральної шкоди слід відмовити в
зв"язку з необґрунтованістю.

На підставі
викладеного,  суд вважає позовні вимоги
обгрунтованими та такими,  що підлягають
частковому задоволенню. В зв"язку з цим судові витрати позивачки по сплаті
витрат 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи,  750 грн. за надання правової допомоги слід
покласти на відповідачок солідарно.

Оскільки
позивачка як інвалід 2 групи звільнена від сплати судового збору. З
відповідачок в солідарному порядку підлягає стягненню судовий збір : 51 грн. за
вимоги матеріального характеру та 8 грн 50 коп.,  що випливає з вимог про відшкодування
моральної шкоди.

Керуючись  ст. .48 Закону України «Про власність»,   ст.
ст. 22-23, 1166, 1167 ЦК
України,   ст.  ст. 24, 134, 135 КЗпП України,   ст.
ст.  10, 11,  209, 212, 214-215,  224-226 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальних збитків та моральної
шкоди

-    задовольнити частково.

Стягнути
солідарно зОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі
4595, 32 грн.,  2332, 90 грн.,  а всього 6928, 22 грн .

Стягнути
зОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в сумі 4949, 47 грн.

В решті позову
про відшкодування матеріальних збитків відмовити.

Стягнути
солідарно зОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду 1000, 00 грн. В
решті позову про відшкодування моральної шкоди відмовити

Стягнути солідарно
зОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 750 грн. за надання правової допомоги та
30 грн. витрат з інформаційно-технічного розгляду справи,  а всього 780, 00 грн.

Стягнути
солідарно зОСОБА_3 та ОСОБА_2 судовий збір 51 грн. та 8 грн 50 коп.,  а всього 59 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через
Слов'янський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з моменту
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження,  з наступною подачею в 20 денний строк апеляційної
скарги з направленням її копії до апеляційної інстанції,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
постановлено в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.