overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2007 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого                                                   -
Кропліс Л.В.

при секретарі                                                  - Гомонюк Т.В.

з участю позивача                                         - ОСОБА_1

відповідача                                                     - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.10.1997 року в Кіровському районному
відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кіровограда, актовий запис № 820,
на тій підставі, що шлюбне життя між ними не склалося через відсутність
взаєморозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейні стосунки,
зловживання відповідачем спиртними напоями. Шлюбні стосунки припинили в червні
2007 року, проживають окремо. Збереження сім'ї вважає недоцільним, тому просить
шлюб розірвати. Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, 1998 року народження, який проживає з позивачкою.

В . судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить розірвати шлюб, на
примирення не згодна.

Відповідач позов
визнав, згоден на розірвання шлюбу, вважає примирення недоцільним.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом
встановлено, що сторони уклали шлюб 04.10.1997 року в Кіровському районному
відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кіровограда, актовий запис № 820,
шлюбні стосунки припинили, проживають окремо, намірів відновлювати сімейні
стосунки не мають. Суд вважає,  що  шлюб
між  сторонами  носить
суто  формальний характер,

2

подальше спільне життя і збереження його
суперечить інтересам подружжя, підстав для вжиття заходів
примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, суд покладає на сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 04.10.1997 року в Кіровському районному відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кіровограда, актовий
запис № 820.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 державне мито на корись держави в розмірі 5
грн. з кожного.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційну
скаргу протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.
Справа № 2 - 2471/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2007 року Ленінський
районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого                                                  -
Кропліс Л.В.

при секретарі                                                     - Гомонюк Т.В.

з участю позивача                                              - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, зареєстрованого 24.04.2004 року в Кіровському районному відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кіровограда,
актовий запис № 195, на тій
підставі, що шлюбне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги один до
одного, різні погляди на сімейні стосунки.
Шлюбні стосунки припинили в червні 2007 року, проживають окремо. Збереження сім'ї вважає недоцільним, тому
просить шлюб розірвати. Від спільного
проживання сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, 2004 року народження, який проживає з
позивачкою.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить розірвати
шлюб, на примирення не згодна.

Відповідач надав
до суду заяву, в якій позов визнав, згоден на розірвання
шлюбу, просить справу розглянути без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову:

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.04.2004 року в Кіровському районному відділі реєстрації актів цивільного
стану м. Кіровограда, актовий запис № 195, шлюбні стосунки
припинили, проживають окремо, намірів
відновлювати сімейні стосунки не мають. Суд вважає, що шлюб між
сторонами носить суто формальний характер, подальше
спільне життя і збереження його суперечить інтересам подружжя,

2

підстав для
вжиття заходів примирення суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, суд покладає на сторони.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,112 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 214-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 24.04.2004 року в Кіровському районному відділі реєстрації актів цивільного стану м. Кіровограда, актовий
запис № 195.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_1,
ОСОБА_2 державне мито на корись держави в розмірі 5 грн. з кожного.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційну
скаргу протягом 20 днів після подання заяви на апеляційне оскарження.
Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2007 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого                                                   -
Кропліс Л.В.

при секретарі                                                  - Гомонюк Т.В.

з участю позивача                                         - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем перебувають у шлюбі, від
спільного проживання мають дитину -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з
позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання дитини, тому позивач просить стягнути аліменти на її
користь в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно до повноліття
сина.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пославшись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлений.

Заслухавши
позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає  задоволенню.

Відповідно до
ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх
неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитина
знаходиться на утриманні позивачки та проживає з нею, тому відповідач
зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до її повноліття.

Визначаючи
розмір аліментів, суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи,
середня заробітна плата складає 1440 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи, тому визначає розмір
аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

На підставі ст.
88 ч.3 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі,
що складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
справи.

2

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, 182,183 Сімейного кодексу України,
ст.214-215,174 ч.4, 88 ч.3 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Дніпропетровська,
проживаючого АДРЕСА_1, працюючого в товаристві з обмеженою відповідальністю „Енерголюкс -79" щомісячно
аліменти в розмірі 1/4 розміру всіх
видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь
ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 22.08.2007 року до досягнення ОСОБА_3
повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі -
державне мито на користь держави - 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 7 грн. 50 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає
негайному виконанню.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня проголошення рішення та апеляційну скаргу протягом 20 днів
після подання заяви на апеляційне оскарження.
Справа №2-411/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ

06   серпня   2007
року   Борівський   районний
суд   Харківської   області
в   складі:

головуючого -                                                                                                      Федченко В.М.

при секретарі                                                                                                        Іванченко Г.П.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт. Борова справу за позовом ОСОБА_1 до Підвисочанської с/Ради, про визнання права власності на житловий будинок
з надвірними будівлями в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2007 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що
з лютого 1996 року на прохання батьків ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 позивачка стала проживати разом з
ними в будинку по АДРЕСА_1, доглядала їх, виконувала всю
роботу по господарству. Батьки позивачки
часто хворіли. Лежали у лікарні і були дуже безпорадними, тому позивачка і стала частіше постійно жити в їх будинку,
разом з ними. Іще тоді батько позивачки запропонував їй оформити договір
дарування на будинок з надвірними будівлями, що знаходиться
за вище вказаною адресою, але позивачка чомусь відмовилась це
зробити.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько
позивачки - ОСОБА_2 - помер, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла

мати позивачки - ОСОБА_3.

04.04.2007    року у державного нотаріуса позивачка отримала
свідоцтво про право на

спадщину за законом , згідно якого після смерті батька
позивачка отримала право на

майновий пай у загальному пайовому фонді майна КСП
"Дружба" реорганізованого у

СВК "Дружба". Оформити спадщину на житловий
будинок з надвірними будівлями в

якому проживала позивачка разом з батьками не має
можливості із-за відсутнього підпису

та
печатки голови Підвисочанської с/Ради.

Приймаючи до уваги те, що позивачка добросовісно, відкрито, безперервно на
протязі більше ніж 11 років фактично володіла будинком з надвірними будівлями,
самостійно займалась облаштуванням будинку,
ремонтом, добудувала два сараї та погріб, тому позивачка вважає
його своєю власністю.

В судовому
засіданні позивачка просить визнати за нею право власності на жилий будинок з надвірними будівлями   та пебреобладнаною верандою в кухню-котельну
і добудованими двома сараями та погрібом, які
розташовані по АДРЕСА_1.

У відповідності до ст.344 Цивільного кодексу України позивачка просить суд
визнати за нею право власності на жилий
будинок* розташований АДРЕСА_2 на основі набувальної давності,
оскільки в будинку вона постійно проживає більше 25 років, виплачує податки, ремонтує
будинок.

Заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.344 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Визнати за
ОСОБА_1, 1955 року народження право власності на жилий будинок з надвірними
будівлями та переобладнаною верандою в кухню-котельну і добудованими двома
сараями та погрібом, які розташовані по АДРЕСА_1.

2

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня його проголошення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього строком 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч. 4 СТ.295ЦПК України.
Справа №
11 вересня 2007 року Борівський районний суд Харківської області в складі
головуючого                                                                            Федченко В.М.
при секретарі                                                                             Іванченко Г.П.
розглянувши у заочному судовому
засіданні в смт. Борова цивільну справу за заявою громадянки ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу
Позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій вказала, що вона
зареєструвала шлюб з відповідачем 06.03.2006 року
та проживала з ним до 2007 року. Від спільного подружжя вони мають двох неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які в даний
час проживають з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось в зв"язку із зловживанням спиртних напоїв відповідача та
небажанням працювати. Між позивачкою та
відповідачем шлюбні відносини були припинені в 2007 році. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. В подальшому спільне життя
та збереження сім'ї неможливе. Спору про розділ майна
яке являється їхньою спільною власністю - немає. Угода про
проживання дітей між ними досягнена, діти проживатимуть з позивачкою.
Позивачка просить розірвати шлюб між ними у зв»язку з тим, що спільне життя
у них не склалось в зв»язку із зловживанням спиртних
напоїв відповідача. Між позивачкою і відповідачем відносини були
припинені з січня 2007 року.
судове   засідання   не
установленому  порядку повідомлявся про час і місце розгляду справи, але причину
цього суду не повідомив.
Заслухавши позивача та розглянувши матеріали справи суд за можливе з
урахуванням згоди на це позивача, в порядку ст.224 ЦПК України прийняти заочне
рішення на підставі доказів, які є в справі.

Суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню, оскільки збереження
сім»ї в подальшому не вбачається можливим.

На підставі наведеного ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.
226, 213, 215,224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити. Розірвати шлюб між
ОСОБА_1,  1968 року народження та ОСОБА_2,    1969   року
народження,    зареєстрований 16.03.2006
року.

Стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави в сумі 17 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд
Харківської області шляхом в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

2

протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до   апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України
Справа №2-1419 за 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

8 серпня
2007 року.                                                             Смт.Макарів.

Макарівський
районний суд Київської області в складі головуючого судді Шатковського С.В.,
при секретарі Нестерчук О.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1до Забуянської сільської Ради Макарівського району
Київської області про визнання права на земельну частку(пай) та виділення її в
натурі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те , що вона працювала в колгоспі
„Україна" с.Забуяння Макарівського району та 1 червня 1996 року була
звільнена у зв'язку з переходом на іншу роботу.

В період, коли
вона була членом КСП, в господарстві проходило паювання земель, відповідно до
Указу Президента України від 8 травня 1995 року „Про паювання земель, переданих
у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям". Цей Указ передбачає, що „... право на земельну частку (пай)
мають особи, які входили до складу КСП, а також пенсіонери, які раніше працювали
в ньому і залишалися членами зазначеного КСП, відповідно до списку, що
додається до державного акту на право колективної власності на землю".

На час розпаювання земель вона була
членом КСП „ Україна" і мала повне право на отримання земельної частки
(паю) під час його розпаювання, але в списки на отримання частки (паю) її
помилково не включили.

Проте, рішенням
загальних зборів ТОВ „Україна" її було включено в додаткові списки та їй
виділено земельну частку (пай) за НОМЕР_1, який в натурі не виділено, тому
просить зобов'язати Забуянську сільську Раду Макарівського району Київської
області виділити їй земельну частку (пай) в натурі та видати державний акт.

В судовому
засіданні представник позивачки ОСОБА_2. позовні вимоги підтримав повністю та
підтвердив викладене у заяві.

Представник
Забуянської сільської Ради надіслав суду листа в якому позов не визнав та
просив справу розглядати у його відсутності.

Вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка має
земельну частку (пай) за НОМЕР_1, з земель колективної власності ТОВ
„Україна", який їй в натурі не виділений та державний акт не виданий.

На підставі викладеного та
керуючись Указом Президента України „ Про порядок паювання земель, переданих у
колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8
серпня 1995 року, ст.1 Закону України „ Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам
земельних часток (паїв)" від 5 червня 2003 року, ст.174 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовільнити.

2

Зобов'язати Забуянську сільську Раду Макарівського району Київської області
виділити ОСОБА_1 земельну частку (пай) НОМЕР_1 в
натурі та видати їй державний акт.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Заява про апеляційне оскарження
рішення подається до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд протягом 10 днів з часу
його проголошення, а апеляційна скарга протягом 20 днів після подачі
заяви.
Справа №2-1170 за 2007 р.
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2007 року    Макарівський районний суд Київської області в
складі судді ДЗЮБИ Н.М. при секретарі
Лизі Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Макарів
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Позивач звернулась до суду з
вказаним позовом, посилаючись на те,що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 25.11.2003 року , від першого
шлюбу з відповідачем , який був зареєстрований в 1971 році, вони мають двох
дорослих дітей.Спільне життя не склалося. Відповідач протягом подружнього життя
зловживає спиртними напоями , влаштовує сімейні дебоші: б»є вікна,двері, пропиває предмети домашнього вжитку.Вона
пропонувала відповідачу розірвати шлюб через органи РАЦС, але на її пропозиції він не реагує, тому вона
звернулась до суду. Збереження шлюбу і подальше спільне проживання суперечать інтересам сім»ї та
унеможливлюють примирення з відповідачем. Спору щодо майна немає.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. свої позовні вимоги
Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не прибув,
отримати повістку відмовився.
Як свідчить свідоцтво про шлюб, сторони по справі перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 25.11.2003 року.
З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та довідки
Ситняківської сільської ради видно, що відповідач ОСОБА_2
.зловживає спиртними напоями, вчиняє сімейні дебоші.
Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в зареєстроваеному
шлюбі з 25.11.2003 року, неповнолітніх дітей не мають. З-за неправильної
поведінки в сім»ї відповідача спільне проживання з відповідачем стало неможливим і суперечить інтересам позивача та дітей
наведеного та керуючись ст.ст.110,112 СК України, ст.ст10,11,58-60,79,209,215,224-228,294
ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 ,1950 р.н.,та ОСОБА_1, 1951 р.н., зареєстрований
25.11.2003 року відділом РАГС Макарівського РУЮ Київської області, запис
акту НОМЕР_1, розірвати.
ОСОБА_2 на користь бюджету держмито за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС в сумі 17 гривень, ОСОБА_1від
сплати держмита звільнити.
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Рішення суду набирає чинності
відповідно до ст.223 ЦПК України.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

10
липня  2007 року                                                                                       м.  Хотин

Хотинський
районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді - Ватаманюк Р.В.
при секретарі - Новицький М. З. позивач - ОСОБА_1; відповідач - ОСОБА_2;

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.  Хотині
Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просить стягнути з відповідача на її користь щомісячно на утримання
неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та доньки -
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку,  але не менше 30% прожиткового мінімуму
відповідно до віку дітей,  починаючи з
дня подачі позовної заяви і до їх повноліття,
стягнувши аліменти за один місяць негайно.

В
обгрунтування своїх вимог позивач зазначила,
що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі,  який розірвано ІНФОРМАЦІЯ_3року. Від шлюбу з
відповідачем в неї народилися зазначені діти,
які проживають біля неї і перебувають на її утриманні. Відповідач
добровільно матеріальної допомоги не надає,
хоча працездатний і в змозі надавати допомогу.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав. Згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої
доньки.

Судом
дослідженні письмові докази: свідоцтво про розірвання шлюбу,  згідно якого шлюб між сторонами розірвано
ІНФОРМАЦІЯ_3року; свідоцтва про народження дітей: сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н. та доньки - ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. згідно якого відповідач являється батьком
дітей; довідка Хотинської міської ради ,
згідно якої на утриманні позивачки знаходяться неповнолітні діти: син -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та донька -ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.

Таким
чином,  з врахуванням пояснень
сторін,  встановлених обставин,  суд вважає,
що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує
права,  свободи чи інтереси інших
осіб,  а тому позов слід задоволити.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  180-183,  187,
194,  195 СК України,   ст.
ст.  174, 214,  215 ЦПК України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно на утримання неповнолітніх дітей: сина -
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та доньки-ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. аліменти в розмірі
1/3 частки його заробітку,  але не менше
30% прожиткового мінімуму відповідно до віку дітей,  розпочинаючи з 18.06.2007 року і до їх
повноліття.

Аліменти за один
місяць стягнути негайно.

Стягнути
з ОСОБА_2 51 грн. державного мита та 7.5 грн. витрат з інформаційно -
технічного забезпечення   розгляду цивільної справи,  в дохід держави.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський
районний суд.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти
днів,  починаючи з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.