Справа №2-283/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14
березня 2007 р.                                                                                               м.  Миколаїв

Заводський
районний суд м.  Миколаєва в складі судді
Мачули О.М. ,  при секретарях Теселько
Н.Ю.,  Каламурзі О.В.,  Вдовиченко І.С. ,  Кузьміній Т.С. ,  за участю представника позивачки
ОСОБА_1,  розглянувши у відкритому
засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання батьківства,  -

встановив:

13 квітня 2006
р.ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3про визнання його батьківства
стосовно ОСОБА_4,  яка народилась у
позивачки ІНФОРМАЦІЯ_1 Свої позовні вимоги вона обгрунтувала тим,  що в період народження дитини вона в шлюбі не
перебувала,  підтримувала з відповідачем
інтимні стосунки,  а тому вважає його
батьком своєї дитини.

Під час розгляду
справи судом позивачка підтримала свої позовні вимоги і підтвердила викладені
обставини.

Відповідач
заперечував проти позовних вимог,
пояснюючи свою позицію тим,  що
перервав інтимні стосунки з відповідачкою приблизно в кінці лютого - на початку
березня 2005 р.

Оцінивши доводи
сторін та надані докази,  суд приходить
до наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.  Миколаєві народилась ОСОБА_4,  про що 27.12.2005 р. міськвідділом РАЦС
зроблено відповідний актовий запис.
Матір'ю вказаної дитини записана ОСОБА_2,  а відомості про батька дівчинки відповідно
до  ст.
135 СК України внесені з слів позивачки,
оскільки остання на той період часу в шлюбі не перебувала і заяви батька
стосовно свого батьківства по відношенню до названої дитини не було.

При цьому ім'я
та по батькові особи,  яка записана
батьком дитини позивачки співпадає з ім'ям та по батькові відповідача.

Крім того,  в диспансерній книжці вагітної жінки на ім'я
ОСОБА_2 батьком вказаної дитини зі слів її матері записаний ОСОБА_3

Допитані в
судовому засіданні в якості свідків в минулому колеги по роботі
позивачкиОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили,
щоОСОБА_2 працювала,  а ОСОБА_3 і
до цього часу працює,  в одному з ними
офісі,  а також наявність в лютому -
березні    2005 р. близьких стосунків
поміж нею та відповідачем,  які виходили
за межі суто   виробничих та по своєму
характеру відносились до категорії взаємовідносин чоловіка і    жінки,
як осіб протилежної статі.

Крім
того, ОСОБА_5 підтвердив,  що в
зазначений період кілька разів після роботи підвозив
ОСОБА_3та ОСОБА_2до будинку,  в якому
мешкала  позивачка,  а ОСОБА_6 -  наявність поміж сторонами тісних
взаємовідносин,  які
супроводжувались  проявами симпатії,  в т.ч. поцілунками. При цьому обидва свідки
стверджували,  що після народження дитини
позивачка називала її батьком саме ОСОБА_3,
а також що на протязі першого півріччя 2005 р. не спостерігали подібних
взаємовідносин поміж ОСОБА_2 з будь-якою іншою особою чоловічої статі. Допитана
в судовому засіданні ОСОБА_7показала,  що
зі слів позивачки їй відомо,  що батьком
дитини є відповідач,  а також про
наявність близьких стосунків поміж сторонами в першій половині 2005 р.

Відповідно до
висновку судово-медичної експертизи № 818 від 6 листопада 2006 р. найбільш
ймовірним часом зачаття дитини позивачки є період з 15 по 22 березня 2005 p.,
що в свою чергу співпадає з наведеними доказами.

Згідно з ч.
2  ст.
128 СК України підставою для визнання судом батьківства є будь-які
відомості,  що засвідчують походження
дитини від певної особи,  зібрані
відповідно до ЦПК України.

Крім того,  як вбачається з листів начальника Одеського
обласного Бюро СМЕ,  призначена ухвалою
суду від 6 червня 2006 р. судово-генетична експертиза щодо можливості
батьківства відповідача відносно дитини позивачки проведена не була через
неявки ОСОБА_3до вказаної експертної установи 20 липня,  20 вересня і 9 листопада 2006 р.

При цьому,  прийняті судом відповідно до діючого
законодавства міри примусового приводу відповідача через орган внутрішніх справ
позитивних результатів не дали внаслідок ухилення останнього від явки до
експертної установи.

В той же
час,  згідно з повідомленням начальника
Одеського обласного Бюро СМЕ судово-генотипоскопічна ДНК експертиза
спірного батьківства може бути проведена тільки при наявності всіх трьох
учасників.

В судовому
засіданні 14.03.2007 р. відповідачем не приведено доводів,  що заслуговують на увагу,  причин зазначених його неявок до експертної
установи,  а також не надано відповідних
доказів.

Більш за
те,  з останніх пояснень відповідача
витікає,  що,  незважаючи на погодження з ним в судових
засіданнях дат проведення судово-генетичної експертизи,  він взагалі не мав і не має на даний час
наміру з'являтися до експертної установи для відбору у встановленому порядку
відповідних зразків для дослідження.

На підставі викладеного
та з урахуванням змісту  ст.  146 ЦПК України і ч.3 п. 9 постанови Пленуму
Верховного суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо
батьківства,  материнства та стягнення
аліментів» суд вважає можливим встановити факт походження дитини позивачки -
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  від відповідача ОСОБА_3.

Керуючись  ст.
128 СК України,   ст.   ст.
10, 11,  57 - 66,  174,
209,  212 - 215,  218 СК України суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця села Бузького Новоодеського району
Миколаївської області,  громадянина
України,  що мешкає в    м.
Миколаєві без відповідної реєстрації,
батьком ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати
компетентний орган РАЦС внести відповідні зміни в актовий запис про народження
вказаної дитини та видати нове свідоцтво.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку  та строки,
передбачені  ст.  294 з урахуванням змісту ч. 4  ст.
231 ЦПК України,  через

Заводський
районний суд м.  Миколаєва і набирає
чинності через 10 днів після його винесення,
якщо в цей термін не буде подано заяви про його апеляційне оскарження чи
апеляційної скарги.