Справа №
РІШЕННЯ

Іменем   України

25
жовтня 2007року                                                              Яготинський
районний суд

Київської
області в складі: головуючого судді Бугіль В.В. при секретарі Моргун О.В.,
за участю адвоката Воробей
1.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Яготинському районному суді
справу за позовомОСОБА_1 доОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою
та за позовом третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 доОСОБА_1а,
ОСОБА_2, ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3,
Яготинської міської Ради про поновлення порушеного права на приватизацію
житла,

встановив:

ПозивачОСОБА_1
звернувся до Яготинського районного суду з позовом про встановлення порядку
користування квартирою в якому зазначив,
що згідно свідоцтва про право власності на житло він є власником 1/3
частини АДРЕСА_1,  іншими власниками по
1/3 частині квартири є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Загальна
площа квартири складає 83, 3 кв.м та складається з 4-х жилих кімнат,  жилою площею 51, 1 кв.м. : кімнати № 1 - 12,
1 кв.м. ,  № 2 - 11, 7 кв.м. ,  № 3 - 8, 9 кв.м. ,  кімнати № 4 - 18, 4 кв.м. ,  а також кухні - 7, 3 кв.м. ,  ванної кімнати - 2, 7 кв.м. ,  вбиральні - 1, 4 кв.м. ,  коридору - 11, 8 кв.м. ,  вбудованої шафи - 0, 9 кв.м.  Квартира обладнана балконом - 2, 7 кв.м.
,  лоджею - 5, 4 кв.м.

В
зв'язку з тим,  що між співвласниками
квартири не досягнуто згоди про порядок володіння і користування
квартирою,  посилаючись на норми статей
358,  364 ЦК України,  просив
встановити порядок користування окремими приміщеннями квартири,  а саме в його користуванні залишити кімнату №
4 площею 18, 4 кв.м. ,  решту кімнат
залишити в користуванні відповідачів,
інші приміщення залишити в загальному користуванні.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав вимоги позову.

Відповідачі
позов не визнали та пояснили,  що вони
заперечують проти вказаного розподілу житла,
оскільки в квартирі проживає декілька сімей і виділення відповідачу
самої великої кімнати порушить їхні права. Крім того,  зазначили,
що позивач у квартирі не проживає дуже давно,  за комунальні платежі не сплачує.

Третя
особа із самостійними вимогами щодо предмета спору в порядку  ст.  34
ЦПК України ОСОБА_4  звернувся до суду з
позовом доОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ,  Яготинської міської Ради про поновлення
порушеного права на приватизацію житла в якому вказав,  що під час розгляду справи за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою йому стало
відомо,  що АДРЕСА_1,  у якій він проживає з 1993 року вже
приватизована відповідачами. Вважає,  що
під час

2

приватизації
вказаної квартири яка є предметом спору були порушенні його права так як 25
жовтня 1991 року згідно ордеру на жиле приміщення № 394 його вітчим
-ОСОБА_1,  отримав у користування
АДРЕСА_1. Дана квартира була отриманаОСОБА_1 на нього та членів його
сім'ї,  тобто його та відповідачів по
справіОСОБА_2 (його матері) та ОСОБА_3 (його сестри),  що підтверджується ордером на квартиру.

В 1993
році після проведення ремонтних робіт він разом з усією сім'єю на законних
підставах вселився в дану квартиру,  де й
проживає по даний час.  Таким чином,  з 1993 року вони проживають спільно у
вказаній квартирі,  ведуть спільне
господарство,  спільний бюджет,  сплачують комунальні платежі.

В листопаді 2001 року в нього з вітчимомОСОБА_1 виникли непорозуміння,  у зв'язку із чим він виписався із
квартири,  у якій проживав,  але не виїжджав із даного приміщення.
Відповідачі не повідомляли йому про наміри приватизувати квартиру й,  тому скориставшись цим фактом,  в 2002 роціОСОБА_1 звернувся до органу
приватизації житлового фонду із заявою про передачу йому та членам його сім'ї в
спільну часткову власність спірної квартири. Під час приватизації він як член
родини наймача,  який постійно проживав у
квартирі,  мав право прийняти участь у
приватизації. Те,  що він проживав
постійно у вказаній квартирі з 1993 року підтверджується показами свідків.
Просив задовольнити позовні вимоги.

В
судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги.

Представник
відповідачаОСОБА_1 проти позову заперечив,
вказавши,  що позов є надуманим та
безпідставним,  і,  крім того,
позивач пропустив строк на звернення до суду. Просив суд застосувати до
вимог позивача строк позовної давності.

Відповідач
ОСОБА_2,  в своїх інтересах та в
інтересах ОСОБА_3  позов визнали,  пояснивши,
що дійсно ОСОБА_4
проживав з 1993 року та проживає в квартирі з ними по теперішній час зі
своєю сім'єю.

Представник
Яготинської міської Ради позов визнав та зазначив,  що з наявних у позові документів
вбачається,  що приватизація квартири
була проведена з порушенням і права ОСОБА_4 порушенні.

Під час
судового розгляду справи у відповідачів за позовомОСОБА_1 і за позовом
ОСОБА_4.  -ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбулася
зміна прізвища на ОСОБА_2 і ОСОБА_3
відповідно,  про що свідчать копії
паспортів відповідачів. В зв'язку з названими обставинами судом було надано
строк для усунення недоліків у позовних заявах позивачів та вказані недоліки
були усунуті.

Перевіривши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
сторін,  покази свідків,  дослідивши докази,  суд вважає,
що в позовіОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3
про встановлення порядку користування квартирою слід відмовити,  а позов третьої особи з самостійними вимогами
ОСОБА_4.  доОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 ,  Яготинської міської Ради про поновлення
порушеного права на приватизацію житла підлягає до задоволення.

Так,  у судовому засіданні встановлено,  що доводи представника позивачаОСОБА_1 є
такими,  що ґрунтуються на законі. З пояснень
представника позивача,  відповідачів та
наданих до справи документів,  а саме
свідоцтва на право власності на житло від 21.06.2002 року,  вбачається,
що АДРЕСА_1 належить на праві власностіОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_5 У вказане свідоцтво під час розгляду
справи на підставі звернення ОСОБА_2 і ОСОБА_3
були внесені зміни які відобразилися у зміненні прізвищ зазначених у
свідоцтві власників квартири з "ОСОБА_1" на "ОСОБА_1".
Свідок ОСОБА_6,  який є посадовою особою
Яготинської міської Ради та чиїм

з

підписом
засвідчені внесені у свідоцтво зміни,
викликаний у судове засідання пояснив що він не може стверджувати,  що підпис на вказаному документі є його й не
зміг надати суду яких-небудь пояснень із приводу вказаних змін. З пояснень
відповідачів вбачається,  що вони
звернулися до міської ради із проханням внести зміни у вказане свідоцтво про
право власності в зв'язку з виправленням їх фамілій у паспортах,  однак посадовими особами міської ради були
змінені всі прізвища у свідоцтві,
включаючи йОСОБА_1 який свого прізвища не змінював,  про що свідчить копія паспорта позивача яка
знаходиться в матеріалах справи за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 про розірвання
шлюбу. Враховуючи що вказані зміни в документі суті позовних вимог не
змінюють,  судом належним чином встановлено
всіх осіб які беруть участь у справі,
суд вважає,  що вказана обставина
не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно
до  ст.
358 ЦК України
право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного майна в натурі,  яка відповідає його частці у праві спільної
часткової власності,  а відповідно до  ст.
364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі частки із майна,  що є у спільній частковій власності.

Із зазначеного вище видно,  що
позивачОСОБА_1 має право,  як співвласник
квартири на виділення в натурі частки майна й встановлення порядку її
користування проти чого відповідачі не заперечували,  а пояснили,
що заперечують тільки в частині виділення саме кімнати № 4 і
зазначили,  що на даний час позивач у
квартирі не проживає,  комунальні платежі
не здійснює про що свідчать довідки про заборгованість за сплату комунальних
платежів: № 233 виданої комунальним підприємством Яготинське виробниче
управління водопровідно-каналізаційного господарства; довідкою Яготинської
філії по експлуатації газового господарства "Київоблгаз" від
01.08.2007 року.

Однак,  як вбачається з позовної заяви та пояснень
третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4. ,  його представника,  ним було подано позов про поновлення
порушеного права на приватизацію житла в зв'язку з тим,  що він дізнався,  що квартира приватизована під час судового
засідання за первісним позовом у яке був викликаний як свідок. До цього часу
він не знав,  що квартира приватизована.
Оскільки він також мав право брати участь у приватизації,  вважає,
що його право було порушено.

Як
вбачається з наданих суду доказів,  а
саме ордера на жиле приміщення від 25 жовтня 1991 року № 394 який виданий на
ім'яОСОБА_1 із сім'єю в складі 4 чоловікОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на право
зайняття жилого приміщення в ізольованій квартирі,  спірна квартира надавалася на сім'ю в складі
4-х чоловік. Зазначене підтвердили відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3  і проти чого не заперечував
представникОСОБА_1 Це ж підтверджується і витягом з протоколу спільного
засідання адміністрації та профспілкового комітету кооперативу
"Будівельник" тресту "Бориспільсільбуд" від 22 листопада
1990 року яким було постановлено рішення про виділ чотирикімнатної
кімнатиОСОБА_1 зі складом сім'ї чотири чоловіка.

У
відповідності до п.3  ст. 8 Закону
України "Про приватизацію державного житлового фонду" передання
займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну чи спільну часткову
власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї,  які постійно мешкають у цій квартирі,  в тім числі тимчасово відсутніх,  за якими зберігається право на житло з
обов'язковим визначенням уповноваваженого власника квартири.

Згідно
вимог  ст.  65 ЖК України особи,  що вселилися в жиле приміщення як члени сім
"і наймача,  набувають рівного з
іншими членами сім "ї права користування

4

жилим
приміщенням,  якщо,  при вселенні між: цими особами,  наймачем та членами його сім "і,  які проживають з ним,  не було іншої угоди про порядок користування
жилим приміщенням.

З копії
паспорта ОСОБА_4
вбачається,  що він був прописаний за
адресою АДРЕСА_1 з 11 травня 1993 року по 9 листопада 2001 року. Як пояснив
ОСОБА_4  в зв'язку з виниклим конфліктом
між ним та його вітчимомОСОБА_1 він виписався з квартири та прописався за
адресою АДРЕСА_2,  однак місце постійного
проживання в спірній квартирі він не залишав і по даний час там мешкає зі своєю
сім'єю в складі якої дружина та дві доньки.

Те,  що ОСОБА_4  зі свого постійного місця проживання не
виїжджав та постійно там проживав у судовому засіданні підтвердили відповідачі
ОСОБА_2,  та ОСОБА_3  Також вказане підтвердила свідок
ОСОБА_7,  яка пояснила,  що на протязі останніх п'яти років вона зі
своїм чоловіком неодноразово заходили до ОСОБА_4.  у гості так як є сусідами по будинку,  її чоловік є другом ОСОБА_4.  і вони підтримують між сім'ями тісні дружні
взаємостосунки. На протязі всього часу знайомства з ОСОБА_4  він з постійного місця проживання на інше
місце нікуди не виїжджав.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України,  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає достатніми
доказами покази свідка та відповідачів ОСОБА_2,
та ОСОБА_3 ,  а також копії
паспорту ОСОБА_4 щодо доведеності факту проживання ОСОБА_4,  з 1993 року по теперішній час у спірній
квартирі. ПредставникомОСОБА_1 не було надано суду жодних доказів щодо
спростування вказаних обставин.

У
відповідності до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01.11.1996
року № 9,  наявність чи відсутність
прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування
жилим приміщенням за особою,  яка там
проживала чи вселилась туди як член сім "і наймача (власника)
приміщення,  або ж для відмови їй у
цьому.

Отже,  з наведеного вище вбачається,  що ОСОБА_4
проживав у спірній квартирі з 1993 року й проживає в ній по теперішній
час,  мав право на час приватизації
квартири бути учасником приватизації та отримати свою частку. Відсутність
прописки після 2001 року не позбавляє його такого права,  а відтак суд вважає,  що приватизація спірної квартири була
проведена з порушенням його права. Про зазначене свідчить і визнання позову
органом приватизації Яготинською міською Радою.

Що
стосується заяви представникаОСОБА_1 про застосування до позовних вимог третьої
особи з самостійними вимогами строку позовної давності то представником не
надано суду жодного доказу який би свідчив про обізнаність ОСОБА_4.  з проведенням приватизації квартири. З огляду
на наведені вище обставини суд вважає,
що третя особа пропустила строк з поважних причин і відповідно до ч.
5  ст.
267 ЦК України
її порушене право підлягає захисту.

Таким
чином,  з огляду на зазначене вище,  в задоволенні позову про встановлення порядку
користування квартирою слід відмовити оскільки під час судового розгляду справи
встановлено,  що право третьої особи на
приватизацію житла було порушено й визначення порядку користування квартирою є
неможливим без усунення порушення права на приватизацію третьої особи по
справі,  а відтак її позов підлягає до
задоволення в повному обсязі.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
209,  213-215,  218 ЦПК України,   ст.  ст.  257,
267,  358,  364 ЦК
України,  п.3  ст. 8 Закону України "Про приватизацію
державного житлового

5

фонду"
від 19.06.1992 № 2482,    ст.   65 ЖК України,  п. 15 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні
правосуддя" від 01.11.1996 року № 9,
суд

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позовуОСОБА_1 доОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_3 про встановлення порядку користування
квартирою,  відмовити.

Позов
третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_4 доОСОБА_1а, ОСОБА_2, ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3,  Яготинської міської
Ради про поновлення порушеного права на приватизацію житла,  задовольнити.

Визнати недійсною приватизацію чотирикімнатної АДРЕСА_1,  в частині 1/2 долі.

Визнати
недійсним свідоцтво про право власності на житло від 21 червня 1991 року,  реєстраційний № 64,  на АДРЕСА_1,
на ім'яОСОБА_1а,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 по 1/3 частині за кожним,  виданого Яготинською міською Радою.

Зобов'язати
орган приватизації - Яготинську міську Раду - передати ОСОБА_4,  у приватну власність 1/2 частиниАДРЕСА_1
безоплатно,  зменшивши долі співвласників
з 1/3 до 1/2 частини.

Зобов'язати
відділ приватизації житлового фонду виконавчого комітету Яготинської міської
Ради здійснити приватизацію АДРЕСА_1,  з
урахуванням права на приватизацію цієї житлової площі -ОСОБА_1а,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  та видати відповідне свідоцтво про право
власності на житло.

Анулювати
правову реєстраціюАДРЕСА_1 в Яготинському бюро технічної інвентаризації,  та зареєструвати квартиру на праві спільної
часткової власності заОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4 по 1/2 частині за кожним.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через
Яготинський районний суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя
Бугіль В. В,