РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року листопада місяця 05 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого,  судді:
Яковенко Л.Г.

суддів:    Куриленко
О.С.

_                                                         Сінані
О.М.

з участю секретаря:   Гончарук В.М.  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса
Четвертої Сімферопольської Державної нотаріальної контори ОСОБА_2,  третя особа Головне управління юстиції АР
Крим,  про визнання дій неправомірними,

за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26
червня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії нотаріуса Четвертої
Сімферопольської Державної нотаріальної контори ОСОБА_2 про відмову провести
нотаріальні дії по волевиявленню ОСОБА_3 неправомірними.

В
апеляційній скарзі Державний нотаріус Четвертої Сімферопольської Державної
нотаріальної контори ОСОБА_2  просить
вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову. Вважає,  що висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи,
рішення незаконно та необгрунтовано,
ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  вислухавши пояснення
позивача,  представника позивача,  представника Головного Управління юстиції в
АР Крим,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів дійшла
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Рішення
суду ухвалено з порушенням матеріального та процесуального закону. Так із
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
звернулась до суду із заявою про встановлення факту неправомірної відмови
вчинити нотаріальні дії. Зацікавленою особою було вказано Державного нотаріуса
Четвертої Сімферопольської нотаріальної контори ОСОБА_4(а.с.  3-4).

Відкриваючи
провадження по справі про встановлення факту,
суд при цьому посилається на
ст.  246 Цивільного процесуального
кодексу України,  яка регламентує підсудність
справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її
померлою. Зацікавленою особою притягнуто нотаріуса ОСОБА_4(а.с.  9).

Справа №
22- ц-5719/2007 р.               Головуючий

в першій
інстанції Долженко Ю.П.

Доповідач                                                                                 Яковенко
Л.Г.

16
березня 2007 року ОСОБА_1 звернулася з уточненою заявою до суду,  в якій Державного нотаріуса Четвертої
Сімферопольскої нотаріальної контори ОСОБА_4 було вказано як відповідача
(а.с.  10-11,  14.15).

Із
матеріалів справи вбачається,  що
нотаріус ОСОБА_2 ,  дії якої суд своїм
рішенням визнав неправомірними в передбаченому законом порядку не була
притягнута до справи як відповідач,  їй
не було вручено ані копії позовної заяви,
ані копії ухвали про відкриття провадження по даній справі. Таким
чином,  суд порушив вимоги  ст.
127 Цивільного процесуального кодексу України.

В
оскарженому рішенні суд зазначив,  що
ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту неправомірної
відмови у здійсненні нотаріальної дії. На цих же підставах суд відкрив і
провадження по справі. Але у мотивувальній та резолютивній частинах рішення
йдеться про задоволення позову. Отже,
незрозуміло,  у якому порядку суд
вирішив спір: окремого провадження,  чи
відповідно до загальних правил цивільного судочинства,  оскільки у справі відсутні процесуальні
документи про закриття окремого провадження та відкриття провадження на
загальних нормах Цивільного процесуального кодексу України.

Порушуючи норми  ст.  ст.
212,  213,  214 Цивільного процесуального кодексу
України,  суд у своєму рішенні не
вказував,  які ж нотаріальні дії повинна
була вчинити нотаріус,  які,  на думку суду,  вона неправомірно не вчинила.

Крім
цього,  судова колегія погоджується з
доводами апеляційної скарги про те,  що
ОСОБА_1 являється неналежним позивачем у справі. Як вбачається з матеріалів
справи мав місце виклик державного нотаріуса до дому громадянки ОСОБА_3 чиє
волевиявлення повинно було оформитись нотаріусом.  Отже,
якщо особа,  волевиявлення якої
нотаріус мав посвідчити ( о. т.) не погодилась з діями нотаріуса,  то тільки вона мала право звернутися до суду
за захистом її порушеного права відповідно до
ст.  З Цивільного процесуального
кодексу України.

Але в даному
випадку до суду звернулась особа,  якій
ОСОБА_3 начебто якимсь чином повинна була відчужити свою квартиру. При
наявності таких обставин суд повинен був з'ясувати питання про те,  яким чином діями (або бездіяльністю)
нотаріуса були порушені права ОСОБА_1.

Відповідно
до  ст.
49 Закону України „Про нотаріат" нотаріус чи інша посадова
особа,  що вчинила нотаріальні дії,  на прохання особи,  якій відмовлено у вчиненні нотаріальної
дії,  повинні викласти причини відмови у
письмовій формі та роз'яснити порядок її оскарження. У разі,  коли у вчиненні нотаріальної дії відмовляє
нотаріус,  він не пізніше як у триденний
строк виносить постанову про таку відмову.

Суд
посилаючись на зазначену норму закону не звернув уваги на те,  що ніякої скарги,  ні прохання від самої ОСОБА_3 до нотаріальної
контори,  ні до суду не надходило.

Відповідно
до  ст.
5 Закону України „Про нотаріат" та п.8 Інструкції „Про порядок
вчинення нотаріальних дій нотаріусами України",  затвердженої наказом Міністерства юстиції
України від 03.03.2004 року №20/5,  на
нотаріусів покладено обов'язок сприяти фізичним та юридичним особам у
здійсненні їх прав та захист законних інтересів,  роз'яснення права й обов'язки,  попередити про наслідки нотаріальних
дій,  що вчиняються.

Таким
чином,  судом було невірно оцінено докази
по справі та не застосовано норми матеріального права,  які регулюють спірні правовідносини,  чим порушено
ст.  ст.  212-214 Цивільного процесуального кодексу
України.

Справа №
22- ц-5719/2007 р.               Головуючий

в першій
інстанції Долженко Ю.П.

Доповідач
Яковенко
Л.Г.

Таке рішення
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись  ст.
ст. 303-304,  307,  309,
314 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах,  -

ВИРІШИЛА-

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати
рішення Центрального районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки
Крим від 26 червня 2007 року та ухвалити нове рішення,  яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Державного нотаріуса Четвертої Сімферопольської Державної нотаріальної контори
ОСОБА_2,  третя особа Головне управління
юстиції АР Крим,  про визнання дій
неправомірними відмовити

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.