Справа №2-10/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року                                                                                                       смт.
Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в
складі:                         головуючого
- судді Лисенка В.М. ,

при
секретарях - Савченко О.В. з
участю адвокатів - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  розглянув у відкритому
судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  третьої особи приватного
нотаріуса Савінової Надії Матвіївни про визнання договору дарування
недійсним,  визнання права власності на
1/2 частину житлового будинку з надвірними будовами та розподіл сумісної
власності подружжя,  -

установив:

ОСОБА_3
звернувся в суд із зазначеним позовом,  в
якому вказував,  що він з 1976 року
знаходився у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою - ОСОБА_5 З 1976 р.
вони проживали однією сім'єю у будинку АДРЕСА_1. Цей будинок належав на праві
власності ОСОБА_5 Від першого шлюбу у відповідачки був синОСОБА_6,
який проживав з ними. 24 січня 1982 р. у них народилася
донька ОСОБА_4,  на даний час -ОСОБА_4

З 1981
р. він був прописаний і постійно проживав з сім'єю по АДРЕСА_1.

9 лютого 1996
року вони з ОСОБА_5 уклали шлюб.

З
моменту їхнього сумісного проживання вони прибудували цегляну прихожу та
галерею,  повністю перекрили дах,  зробили газифікацію та опалення будинку,  побудували літню кухню,  цегляний гараж та сарай,  встановили огорожу та металеві ворота,  заасфальтували подвір'я.

В 2003
р. ОСОБА_5 подала позов про розірвання шлюбу. Рішенням Чутівського районного
суду від 04.11.2003 р. шлюб було розірвано і ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_7

В 2005
р. відповідачі вигнали його з будинку і до цього часу він вимушений проживати в
галереї.

В травні
2006 р. йому стало відомо,  що ОСОБА_5 заключила договір
дарування,  згідно якого житловий будинок
по АДРЕСА_1,  загальною площею 61, 5
кв.м,  з надвірними будовами,  вартістю 85013 грн.,  перейшов у власність його доньки -ОСОБА_4
Вказаний договір укладено та завірено 14.03.2006 р. приватним нотаріусом
Чутівського районного нотаріального округу Савіновою Н.М.

Вважаючи,  що при укладенні договору дарування
відповідачі порушили його право,  ввели в
оману нотаріуса,  не повідомивши,  що він як член сім'ї,  вклавши свої кошти і працю в добудову та
розбудову садиби,  фактично має право
власності на 1/2 частину садиби. Крім цього,
в договорі дарування відповідачка ОСОБА_5 вказала своє дошлюбне прізвище
ОСОБА_5,  насправді ж до 2003 року вона
носила його прізвище - ОСОБА_5.

В
зв'язку з тим,  що після укладення
договору дарування відповідачі почали виганяти його з двору,  просив постановити рішення,  яким визнати недійсним договір
дарування,  укладений між ОСОБА_5 та
ОСОБА_4,  посвідчений 14 березня 2006 р.
приватним нотаріусом Савіновою Н.М.
Провести розподіл спільного майна подружжя,  визнавши за ним право власності на 1/2
частину житлового будинку та надвірних будівель,  розташованих в АДРЕСА_1. Стягнути з
відповідачів на його користь кошти по сплаті державного мита.

Ухвалою
Чутівського районного суду від 17.08.2006 р. до участі у справі в якості
третьої особи була залучена приватний нотаріус Чутівського районного
нотаріального округу Савінова Надія Матвіївна.

В ході
розгляду справи позивач змінював та збільшував позовні вимоги і просив
постановити рішення суду,  яким визнати
недійсним договір дарування,  укладений
між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 14.03.2006 p.,  посвідчений
приватним нотаріусом Савіновою Н.М.
Провести розподіл спільного майна подружжя,  визнавши за ним право власності на 1/2
частину житлового будинку та надвірних будівель,  розташованих в АДРЕСА_1,  а саме: кімната 1-4 площею 18, 6 кв.м. ,  кімната 1-6 площею 9, 3 кв.м. ,  загальною площею 27, 9 кв.м,  на суму 14892 грн. та виділити йому із
надвірних будівель літню кухню літ. „Б" на суму 13308 грн.,  вбиральню літ. „Г" на суму 1563
грн.,  1/2 частини огорожі на суму 157
грн.,  а всього на суму 29920 грн.;
відповідачам залишити 1/2 частину житлового будинку площею 33, 6 кв.м,  на суму 17934 грн.; з надвірних будівель
виділити гараж літ. „В" на суму 10537 грн.,  повністю будівлі сараю літ. „Б1,  61" на суму 14173 грн.,  1/2 частину огорожі на суму 156 грн.,  а всього на суму 42800 грн.; визначити
порядок користування земельною ділянкою згідно варіанту №1 будівельно-технічної
експертизи,  надавши йому право
користування земельною ділянкою площею 742 кв.м; провести розподіл спільного
рухомого майна подружжя та стягнути з відповідачів на його користь витрати по
сплаті судового збору та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Відповідачі
позовні вимоги визнали частково,  згодні
на надання відповідачу рухомого майна,
крім холодильника „Норд" та телевізора „Тошиба",  які були весільними дарунками дочціОСОБА_4 В
решті позову просили відмовити,  в
зв'язку з його безпідставністю.

Третя
особа,  приватний нотаріус Савінова Н.М.
,  позовні вимоги не визнала і просила в
задоволенні їх відмовити так як договір дарування від 14.03.2006 p.,
був посвідчений відповідно до вимог діючого
законодавства.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3необхідно
відмовити з слідуючих підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
14.03.2006 р. приватним нотаріусом Чутівського районного нотаріального округу в
Полтавській області Савіною Н.М.  був
посвідчений договір дарування,  згідно
якого ОСОБА_5(до шлюбу ОСОБА_5) подарувала,
аОСОБА_4 прийняла у дар жилий будинок з господарчими та побутовими
спорудами,  що знаходяться в АДРЕСА_1 та
складається в цілому з: цегляного жилого будинку загальною площею 61,  5 кв.м,
жилою площею 27,  9 кв.м літ. „А
-1",  літньої кухні літ.
„Б",  сараїв літ. „Б1,  62,
63",  гаража
літ."В",  вбиральні
літ.'Т",  огорожі №1,  розташованих на земельній ділянці держфонду.
Вказаний жилий будинок з господарчими спорудами,  належав дарувательці на підставі свідоцтва
про право власності на домоволодіння,
виданого виконкомом Чутівської селищної ради Чутівського району
23.12.1973 року,  зареєстрованого в
Полтавському БТІ 23.12.1973 року в реєстрову книгу №2 за №6,  витягу з реєстру права власності на нерухоме
майно,  виданого КП Полтавське бюро
технічної інвентаризації „Інвентаризатор" 18.01.2006 року за№ 9609607
(а.с. 7-8).

Відповідно
до ч.1  ст. 717 ЦК України за
договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатне майно (дарунок)
у власність.

Частина
2  ст. 719 ЦК України передбачає,
що договір дарування нерухомої речі вкладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно
до  ст. 62 СК України,  якщо майно дружини,  чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у
своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат
другого з подружжя,  воно в разі спору
може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Частина
1  ст.
60 ЦПК України передбачає,  що
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні
позивач не довів,  що під час укладення
договору дарування були порушені вимоги діючого законодавства,  його права,
що відповідачі ввели в оману нотаріуса,
а тому суд не вбачає підстав для визнання вищевказаного договору
дарування недійсним.

Крім
того,  суд не вбачає підстав для визнання
за ОСОБА_3 права власності на '/г частину жилого будинку та надвірних
будівель,  розташованих по АДРЕСА_1,  оскільки позивачем не надано переконливих
доказів того,  що за час шлюбу вказане
майно істотно збільшилось у своїй вартості,
внаслідок спільних трудових чи грошових затрат,  і є підстави для визнання їх об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки
позивач не надав доказів у підтвердження дійсної вартості рухомого майна,  його часу придбання,  знаходження,
придатності до використання,  суд
приходить до висновку,  що позовні вимоги
в частині розподілу рухомого майна не підлягають задоволенню.

Відповідно
до частини 1  ст.  88 ЦПК України,  стороні,
на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог,  а
відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог,  у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи
те,  що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3. необхідно
відмовити повністю,  суд не вбачає
підстав для стягнення з відповідачів на його користь понесені ним витрати по
сплаті судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
57-61,  88,  212-215 ЦПК України,   ст.
ст. 182,  210,  229-236,
640,  717,  719 ЦК України,   ст.
ст.  60-62 СК України суд,  -

вирішив:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3до ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  третьої особи приватного
нотаріуса Савінової Надії Матвіївни про визнання договору дарування
недійсним,  визнання права власності на
'/г частину житлового будинку з надвірними будовами та розподіл сумісної
власності подружжя,  відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги.