РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа № 2-2357/07

11
жовтня   2007 року Оболонський районний
суд м.  Києва

у складі
головуючого судді     Махлай Л.Д.

при
секретарі                            Москаленко
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

у березні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обгрунтування позову зазначав,  що 30.11.2006 року на проїзній частині
бульвару Лесі Українки в м.  Києві
сталося зіткнення автомобіля „Мерседес Бенц Е-220" д.н. НОМЕР_1 під його
керуванням та автомобіля „Ауді А-6" д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2

Дана ДТП
сталася з вини відповідача,  який на великій швидкості виїхав на червоний
сигнал світлофора.

Згідно акту автотоварознавчого дослідження вартість
матеріальної шкоди завданої його автомобілю складає 26 703 грн. 55 коп.

Посилаючись на зазначене просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду та судові витрати. Судом як співвідповідача до участі у
справі притягнуто ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ
Україна».

У судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити.
З урахуванням страхового полісу вважає,
що суму відшкодування повинні сплатити обидва відповідачі у відповідних
частинах.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали
та пояснили,  що ДТП сталася
саме з вини позивача,  який виїхав на
перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Представник ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
проти позову заперечував з тих підстав,
що відсутні докази про те,  що ДТП сталася
з вини ОСОБА_2,  а тому цивільно-правова відповідальність останнього не
наступила. Згідно ж зі  ст. . 32 Закону
України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду,  заподіяну при експлуатації забезпеченого
транспортного засобу,  але за спричинення
якої не виникає цивільно-правова відповідальність відповідно до закону.

Суд вислухавши пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно  ст.  1166 ЦК
України,  майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Особа,  яка завдала
шкоди,  звільняється від її
відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено,
що 30.11.2006 року на перехресті бульвару Лесі Українки та вул.  І.Кудрі в м.
Києві сталося зіткнення автомобіля „Мерседес Бенц Е-220" д.н. НОМЕР_1
під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля „Ауді А-6" д.н. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2 Внаслідок даної ДТП пошкоджено обидва автомобілі.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення
складеного на місці ДТП
зіткнення автомобілів відбулося через порушення ОСОБА_1
п. 16.12 Правил дорожнього руху.

Проте,  п. 16.12
Правил дорожнього руху регулює правила проїзду нерегульованого перехрестя.
Проте,  і з пояснень самих учасників
ДТП,  і зі схеми ДТП вбачається,  що черговість проїзду даного перехрестя визначалася
сигналами світлофора.

Згідно з постановою Дарницького районного суду м.  Києва від 28.09.2007 року ОСОБА_1 звільнений
від адміністративної відповідальності за відсутністю в його діях складу
правопорушення,  оскільки він рухався на
зелений сигнал світлофора. З даної постанови також вбачається,  що ДТП
сталася в зв'язку з тим,
що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора.

Згідно зі  ст.  61 ІДПК України постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення обов'язкова для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено цю постанову суду,  з питань чи
мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин суд приходить до висновку,  що шкода спричинена автомобілю позивача відповідачем
ОСОБА_2 Посилання останнього на те,  що
його не притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення Правил
дорожнього руху,  а тому він не несе
цивільної відповідальності за спричинену шкоду не впливають на висновки
суду,  оскільки за правилами  ст.
1166 ЦК України шкода,  завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала

незалежно від того,  чи притягувалася
дана особа до адміністративної чи кримінальної відповідальності чи ні. Відповідач
не надав суду доказів того,  що шкода
завдана не з його вини. Заперечуючи проти фактів встановлених у постанові
Дарницького районного суду м.  Києва від
28.09.2007 року ОСОБА_2 не надав доказів на їх спростування. Від проведення
судової автотехнічної чи транспортно-трасологічної експертизи відмовився.
Розгляд його скарг на вищевказану постанову та прийняття за результати розгляду
скарг іншого рішення є лише підставою для вирішення питання про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами,
проте не впливає на висновки суду на час розгляду даної справи.

Згідно полісу № НОМЕР_3 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
цивільно-правова відповідальність ОСОБА_23астрахована у ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на суму 25 500 грн. з франшизою у розмірі 510 грн. Термін дії страхового полісу з
19.08.2006 року по 18.08.2007 року (а.с. 31).

Згідно висновку НОМЕР_4 автотоварознавчого дослідження
від 19.01.2007 року вартість спричиненої матеріальної шкоди завданої власнику
автомобіля „Мерседес
Бенц Е-220" д.н. НОМЕР_1 складає 526 703 грн. 55 коп.

Оцінюючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності суд
приходить до висновку,  що позовні вимоги
законні та обґрунтовані. Оскільки за страховим полісом сума відшкодування не
покриває всього розміру матеріальної шкоди,
завданої позивачу з ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» підлягає
стягненню матеріальна шкода в межах страхової суми,  що складає 24 990 грн. Решта суми,  яка складає 1713 грн. 55 коп. (26703,
55-24990) підлягає стягненню з ОСОБА_2

Судові витрати необхідно стягнути з відповідачів на
користь позивача у відповідності зі
ст.  88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись  ст.
1166 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  60,  61,
88,  213-215 ЦПК України,  суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1 713 грн. 55 коп.
в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,
17 грн. 14 коп. судового збору та 15 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення,
всього 1 745 грн. 69 коп.

Стягнути з ВАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на
користь ОСОБА_1 24 990 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди,  249 грн. 90 коп. судового збору та 15 грн.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення,
всього 25 254 грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано потягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження