РІШЕННЯ

Іменем України

справа № 2-325/07р.

с. м. т.Шевченкове                                                                                      07
серпня 2007 року

Шевченківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді
Стригуненко В.М. ,  при секретарі
Гутарєвій B.C.,  за участю:

відповідача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про зміну величини аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2  подала позов до ОСОБА_1 про
зміну величини аліментів. Вказує,  що
відповідач є батьком їх неповнолітнього сина,
добровільно не бажає збільшувати розмір аліментів,  до рівня,
вказаного законодавством.  Просить
змінити величину аліментів,  та
встановити їх в твердій грошовій сумі 200 гривень,  але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Позивачка надала до суду письмову заяву,  в якій просить розглянути справу в
попередньому судовому засіданні без її участі,
позов підтримує.

Відповідач позов визнав повністю і не заперечував проти
його задоволення в попередньому судовому засіданні.

Відповідно до ч.4
ст.  130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено,  що відповідно до свідоцтва про
народження,  сторони є батьками
дитиниОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської
області від 11.12.2002р. з ОСОБА_1 на користь позивачки на утримання
синаОСОБА_3 стягуються аліменти в розмірі 1/4 усіх видів заробітку,  але не менше
неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину,  починаючи з 28.11.2002 року до повноліття
дитини а.с. З.

Відповідно до довідки Шевченківської селищної ради від
10.07.2007 року дитина мешкає разом з позивачкою а.с. 6.

Відповідно до  ст.
180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2  ст. 182
Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим,  ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

2

Відповідач має мінливі заробітки,  добровільно не збільшив розмір
аліментів,  до рівня,  визначеного законодавством,  тому аліменти відповідно до ч.1  ст. 184 СК України необхідно встановити в
твердій грошовій сумі.

Відповідно до  ст.
88 ЦПК України суд приходить до висновку про можливість та справедливість
покладення оплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи на відповідача,
внаслідок знаходження на утриманні позивачки неповнолітньої дитини.

На підставі
викладеного,  керуючись    ст.
ст.  10- 11,  13,
88,  212,  208 -233 ЦПК України,   ст.
ст.  180-184,  Сімейного кодексу України,  -

ВИРІШИВ:

1.
Позов
задовольнити.

2.
Стягнути з
ОСОБА_1,  на користь ОСОБА_2 аліменти на
утримання неповнолітнього    сина ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження в
твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно,  але не менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

3.
Стягнення
проводити починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення
ОСОБА_3 повноліття.

4.
Стягнути з
ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 51 гривні та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7 гривень 50 копійок
(отримувач: УДК у Шевченківському районі Харківської області,  Код ,  р/р 0480,  МФО банку: 851011). Позивачку від сплати
судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
звільнити.

5.
Виконавчий лист
за попереднім рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від
11.12.2002р. -відкликати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Харківської області через Шевченківський районний суд Харківської області,  шляхом подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення,  заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.