Справа № 2-2201/06
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 липня 2007 р.                                                                                                              м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судці
Українця В.В.

при секретарі               Клімовських
С.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом'янської районної у місті
Києві ради про визнання права власності на жилий будинок по праву спадкування
за законом,

встановив:

У травні 2007
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на жилий будинок
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги
мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2. Після її смерті
залишився жилий будинок АДРЕСА_1, який вона побудувала в 1967-1970 роках. Він
постійно проживав разом з матір'ю, зареєстрований в цьому будинку, фактично
прийняв спадщину, після смерті є єдиним спадкоємцем її майна за законом, проте
не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріальній
конторі через відсутність правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності
матері на жилий будинок.

При житті мати
не отримала зазначене свідоцтво, не зареєструвала будинок в БТІ, не дивлячись
на те, що отримала всі дозволи та в 1970 році здала будинок в експлуатацію.

Відповідач до
суду не з'явився, направив заяву з проханням справу розглядати у відсутності
його представника.

Заслухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1
є сином померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Інших спадкоємців судом не
встановлено, оскільки довідкою Дев'ятої Київської державної нотаріальної
контори (а.с. 38) підтверджено, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не
заводилась. На підтвердження цієї обставини ОСОБА_1 надав суду копію свідоцтва
про смерть свого брата ОСОБА_3 від 07 серпня 2001 року (а.с. 39), який був
зареєстрований у спірному будинку.

Відповідно до ч.
1 ст. 1270 ЦК України
для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.
1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 постійно проживав разом з матір'ю в спірному будинку та
зареєстрований у ньому з 12 травня 1980 року, що підтверджується наданою суду
копією паспорта (а.с. 26) та будинковою книгою (а.с. 19-22).

На підтвердження
своїх доводів щодо здачі померлою ОСОБА_2 будинку в експлуатацію, позивач надав
суду наступні докази:

-    архівну
довідку фонду "Жулянська сільська Рада" за 1986-1988 роки, в
господарських

книгах якого є особовий рахунок № 604 на спірний будинок
на ім'я покійної ОСОБА_2 (а.с.10);

2

·
рішення Виконавчого комітету
Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих № 488/18 від 12 жовтня 1970 року про затвердження рішення
виконкому Жулянської сільської Ради народних депутатів № 8 від 24 квітня 1970
року, видачу свідоцтва на забудову
індивідуального житлового будинку та дозвіл прийомній комісії зробити
прийомку будинку в експлуатацію (а.с. 6);

·
копію Свідоцтва на забудову
індивідуальної садиби, виданого Виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної ради депутатів трудящих Київської області від
12 жовтня 1970 року (а.с.7).

У будівельному паспорті на земельну ділянку (а.с. 23-24) зазначено, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Жулянської сільської Ради депутатів трудящих № 8 від 24 квітня 1970 року для будівництва індивідуального житлового будинку і
господарських будівель на землях радгоспу
"Совки" ОСОБА_2 була відведена земляна ділянка розміром 900 кв. метрів. Попередньо ця земляна ділянка була
закріплена за нею наказом по радгоспу "Совки" № 60 від 06
квітня 1970 року (а.с. 11).

04 грудня 1970 року Актом державного прийому в експлуатацію побудоване домоволодіння
було прийняте в експлуатацію (а. с. 9).

12 грудня 2002 року Розпорядженням Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації № 1562 було погоджено будівництво спірного будинку
(а.с. 18).

З цього Розпорядження вбачається, що до Солом'янської районної в місті
Києві державної адміністрації звернулася ОСОБА_2 з
проханням погодити побудований будинок під літерою "А".
Заява ОСОБА_2 розглянута на засіданні міжвідомчої комісії Солом'янської
райдержадміністрації згідно з протоколом від 24 жовтня 2002 року № 8 та з урахуванням погодження пожежної частини,
санепідемстанції, управління по експлуатації газового господарства № 4 ДКП "Київгаз" погоджено побудований
будинок під літерою "А".

З огляду на викладене встановлено, що фактично будинок зданий в
експлуатацію на підставі акту державного прийому в
експлуатацію побудованого домоволодіння від 04 грудня 1970 року та Розпорядження Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації № 1562 від 12 грудня 2002 року.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на
новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди
тощо) виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Оскільки спірний будинок був зданий в експлуатацію, проте не зареєстрований
в БТІ, позивач дійсно позбавлений можливості
отримати свідоцтво про право власності на зазначений
будинок в порядку спадкування.

За таких обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає судовому
захисту шляхом визнання за ним права власності на
спірний будинок в порядку спадкування за законом після смерті його матері
ОСОБА_2

Керуючись ч. 2 ст. 331, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви протягом десяти днів з дня
проголошення рішення або протягом двадцяти днів з дня подання заяви
про апеляційне оскарження.