Справа №2-1369 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
серпняя 2007р.                                                     Коломийський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області В складі: головуючого,  судді
-        Хільчука 1.1.

секретаря -        Костромін Н.Р. з участю: позивача-       ОСОБА_1

відповідачів-        ОСОБА_2., ОСОБА_3Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за позовом
ОСОБА_1    до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду 20.07.2007 року з даним позовом,  який, підтримуючи в судовому засіданні,  пояснив,
що згідно договору дарування від 04.05.2007 року він є власником
квартириАДРЕСА_1 як і 8/25 частини земельної ділянки,  закріпленої за вищевказаним будинком і яка
передана для обслуговування даного будинку,
але через відсутність правоустановлюючого документу на вказану частину
земельної ділянки він не взмозі розпорядитися нею,  тому просить суд постановити рішення,  яким визнати за ним право власності на 8/25
частини земельної ділянки площею 0, 1000га,
яка знаходиться в АДРЕСА_1 і яка згідно Державного акту на право
приватної власності на землю від 06.04.1995 року була передана у приватну
власність ОСОБА_4

Відповідачі
визнали позовні вимоги та пояснили ,  що
позивач дійсно згідно договору дарування від 04.05.2007 року є власником
квартириАДРЕСА_1 як і 8/25 частини земельної ділянки,  закріпленої за вищевказаним будинком і яка
передана для обслуговування даного будинку,
але через відсутність правоустановлюючого документу на вказану частину земельної
ділянки він не взмозі розпорядитися нею. Тому просять задовольнити його позовні
вимоги.

Вислухавши
пояснення сторін ,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає, що позов підставний
і підлягає до задоволення,  поскільки
позивачем доведено,  що згідно договору
дарування від 04.05.2007 року позивач є власником квартириАДРЕСА_1 ,  а також 8/25 частиною земельної ділянки,  закріпленої за вищевказаним будинком/а. с 10-11/.

Згідно cm. 16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

В
26.04.2007 року відповідач ОСОБА_3 розпочав процедуору відчуження матері
позивача - ОСОБА_2 купити у нього належну йому на праві власності квартиру
АДРЕСА_1 та 8/25 частини приватизованої земельної ділянки,  закріпленої за даним будинковолодінням. Вони
обумовили всі істотні умови договорів купівлі-продажу вищевказаної квартири і
земельної ділянки і.2007 року обоє звернулися до приватного нотаріуса Коломийського
міського нотаріального округу Трачук Л.В. з проханням нотаріального посвідчення
даних договорів. Однак як з'ясувалося в нотаріальній конторі,  що у ОСОБА_3є лише правоустановлюючий
документ на квартиру,  яку він
відчуджував позивачеві і відсутній правоустановлюючий документ,  яким підтверджується його право власності на
вищевказану земельну ділянку.

Тому 26.04.2007 року
згідно договору купівлі-продажу мати позивача купила у ОСОБА_3квартиру АДРЕСА_1
Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського
нотаріального округу Трачук Л.В. і зареєстрований в реєстрі за №
Д-704/а.с.  18/.

Одночасно
мати позивача з відповідачем ОСОБА_3 уклала і договір купівлі -продажу 8/25
частини земельної ділянки,  яка
закріплена за вказаним будинковолодінням,
але нотаріально вони його не могли в той день посвідчити.

04.05.2007року
мати позивача по договору дарування квартири,
подарувала йому вищевказану квартиру.,
що посвідчено приватним нотаріусом Трачук Л.В. і внесеного в реєстр за №
Д- 704/а. с.  10/.

Будинок
АДРЕСА_1 раніше відносився до державного житлового фонду,  а пізніше в зв"язку з приватизацією всіх
квартир цього будинку останній був знятий з балансу Коломийської міської ради.

Рішенням
Коломийської міської ради за № 357 від 15.12.1993 року закріплена за
вищевказаним будинком земельна ділянка площею 0.1000 га була передана у
приватну спільну часткову власність тодішнім співвласникам цього будинку -
власнику квартири №1 - ОСОБА_5,  власнику квартири №3 - ОСОБА_6,  власнику квартири Л& 4 -ОСОБА_7та власнику
квартири № 2 - ОСОБА_4/а.с. П/

На
підставі вказаного рішення співвласникам вказаного будинку було видано
Державний акт на право приватної власності на землю від 06.04.1995 році,  який зареєстрований в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 5244. В даному акті зазначено
прізвища на той час співвласників будинку і земельної ділянки із визначенням
частки кожного з них,  а саме ОСОБА_5
передано у приватну власність - 'Л частина даної земельної ділянки,  ОСОБА_6- 3/10 частини земельної ділянки,  ОСОБА_7 - 13/100 та ОСОБА_4 - 8/25 частини
вказаної земельної ділянки./а.с.  11/

На даний
час вказана земельна ділянка залишилася зареєстрована на праві власності за
вищевказаними особами,  що стверджується
довідкою Коломийського міського відділу Івано-Франківської регіональної філії
ДІЇ „ Центр державного земельного кадастру" за № 2-3141 від
01.06.2007року/а.с.  13/.

Хоча
спірна земельна ділянка і залишилася зареєстрована за ОСОБА_4,  але вона померла і після її смерті спадщину
прийняла ОСОБА_5. Остання,  хоча отримала
лише свідоцтво про право на спадщину на належну ОСОБА_4 квартиру,  але оскільки спадкоємець,  який прийняв спадщину частково,  вважається таким,  що прийняв всю спадщину,  а згідно cm. 1268
ЦК України прийнята спадщина належить спадкоємцю з дня її відкриття,  то після смерті ОСОБА_4 власником спірної
земельної ділянки стала ОСОБА_8

ОСОБА_8
також померла і після її смерті спадщину прийняли ОСОБА_9 та ОСОБА_10,  які також отримали свідоцтва про право на
спадщину лише на вищевказану квартиру,
хоча разом з тим стали співвласниками і спірної земельної ділянки,  що стверджується довідкою Коломийського МБТІ
№869 а від 10.05.2007 р/а.с. 8-9/

Cm. 377
ч.2 ЦК України встановлено,  що при умові
посвідчення договору про відчудження житлового будинку,  будівлі або споруди розмір земельної ділянки
не визначений,  до набувача переходить
право власності на ту частину земельної ділянки,  яка зайнята житловим будинком,  будівлею або спорудою,  та на частину земельної ділянки,  яка є необхідною для їх обслуговування.

Оскільки
згідно вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю
,  земельна ділянка передана у власність
співвласникам будинку для обслуговування цього будинку і кожному із
співвласників будинку надана у власність частина земельної ділянки,  яка пропорційна частці його квартири в
будинку,  тому 8/25 частини вказаної
земельної ділянки,  які були передані у
власність ОСОБА_4 були передані їй для обслуговування на той час її квартири і
на даний час власником якої є позивач.

Таким чином згідно ч.2
ст.  377 ЦК України позивач
набув право власності
на 8/25 частини земельної ділянки,
загальна площа якої 1000 кв.м і яка знаходиться в АДРЕСА_1.

На
підставі  ст.
ст.  16,  377,
392 ЦК України
та керуючись  ст. ,  ст.
214-216 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 8/25 частини
земельної ділянки площею 0, 1000га,  яка
знаходиться в АДРЕСА_1 і яка згідно Державного акту на право приватної
власності на землю від 06.04.1995 року була передана у приватну власність
ОСОБА_4.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів
після його проголошення та апеляційна скарга протягом 20 днів до апеляційного
суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд після
подачі заяви про апеляційне оскарження.