Справа   №2-804/07/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

04 липня   2007 року.
Київський районний суд м.
Харкова  у складі:

головуючого
- судді                                                      Сенаторова
В.М.

при
секретарі                                                                 Верман
A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м.
Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  3- х осіб: ОСОБА_3 і ОСОБА_4про визнання
права власності на 1/2 частку житлового будинку за спадкуванням по закону,  зустрічну позовну заяву ОСОБА_5до
ОСОБА_6,  ОСОБА_2про визнання права
власності на 1/3 частку житлового будинку за спадкуванням по закону,  зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_6,  ОСОБА_5,  про визнання права власності на житловий
будинок в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

20
жовтня 2006 року в Київський районний суд м.
Харкова звернулася ОСОБА_1. до відповідачки ОСОБА_2. з позовною
заявою,  у якій просила визнати за нею
право власності за спадкуванням по закону на 1/2 частку житлового будинку
АДРЕСА_1. В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1. вказала,  що будинок АДРЕСА_1 належав на праві
власності її дідусеві ОСОБА_7,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Його дружина / ОСОБА_8/ бабуся ОСОБА_1. померла раніше
у 1959 році,  при цьому заповітів ні
дідусь ні бабуся не складали. На момент відкриття спадщини ОСОБА_1. була
неповнолітньої,  постійно мешкала у місці
відкриття спадщини / м.  Харків /,  прийняла спадщину після смерті батька
ОСОБА_9/ сина спадкодавця / померлого ІНФОРМАЦІЯ_2року до відкриття спадщини.
Частину спадкоємного майна ОСОБА_1. прийняла після смерті бабусі - дві
ікони,  кільце,  два комплекти пастельної білизни,  а після смерті дідуся - костюмну
тканину,  гроші й інші належні йому речі.
Спадкоємним майном є житловий будинок АДРЕСА_1. У даному будинку проживав брат
/ батька позивачки / ОСОБА_10,  з яким
ОСОБА_1. підтримувала родинні відносини,
постійно робила та допомога йому у ремонті будинку,  з ним було обумовлене оформлення
правовстановлюючих документів про право на спадщину після його смерті з його дочкою
ОСОБА_2. ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року. ОСОБА_2. претендує на спадщину -
вказаний будинок як і позивачка у порядку представлення після смерті свого
батька,  як онучка спадкодавця.

26 січня
2007 року ОСОБА_5 звернувся до Київського районного суду м.  Харкова з зустрічною позовною заявою,  у якій просив визнати на ним право власності
у порядку спадкування за законом на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1. При
цьому ОСОБА_5. вказав,  що він також є
спадкоємцем на    житловий   будинок АДРЕСА_1 після померлого діда

ОСОБА_7,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після смерті
дідуся ОСОБА_7 його дочка ОСОБА_11/ мати ОСОБА_5. / прийняла спадщину,  одержала частину речей,  стародавню ікону,  годинник,
пастельні й інші речі,  вважає що
прийняв спадщину у цілому. ОСОБА_11померла у 1994 році,  після неї позивач ОСОБА_5. прийняв спадщину,  одержав ікону,
частину грошей і інші речі. В даний час на житловий будинок АДРЕСА_1
претендує його онучка ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у порядку представлення після
померлих їхніх батьків. ОСОБА_5. вважає,
що оскільки він є онуком дідуся ОСОБА_7. то кожному ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. та йому повинно належати по 1/3
частки спірного домоволодіння,  а тому
просить визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку
АДРЕСА_1.

23
березня 2007 року до Київського районного суду м.  Харкова з зустрічною позовною заявою
звернулася ОСОБА_2,  яка просила визнати
за нею право власності на весь житловий будинок АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_2.
вказала,  що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року. Згідно до Цивільного Кодексу Української РСР / в ред. 1923 року / який
діяв на той час,  місцем відкриття
спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 є останнє постійне місце
проживання померлого спадкодавця,  а саме
житловий будинок АДРЕСА_1. На момент відкриття спадщини,  а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкоємцем,  який є присутнім у місці відкриття спадщини
був постійно проживаючий з 1960 року ОСОБА_10 - син спадкодавця. Відповідно
до  ст.
429 ЦК УРСР / в
ред. 1923
року / від спадщини протягом трьох місяців він не відмовився,  а тому вважається таким,  що прийняв спадщину. Таким чином,  спадщину у вигляді всього спадкового
майна,  яке належало на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкодавцю ОСОБА_7,
прийняв його син ОСОБА_10 - батько ОСОБА_2. ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_3
року. Після його смерті ОСОБА_2.,  як
єдиний спадкоємець першої черги,
звернулась до 8 - ї державної нотаріальної контори Київського району
м.  Харкова з заявою про прийняття
спадщини у вигляді будинку АДРЕСА_1 після померлого батька.

У
судовому засіданні кожен ОСОБА_1.,
ОСОБА_2.,  ОСОБА_5. підтримала
свої позовні вимоги,  проти вимог інших
осіб заперечували.

3-я
особа: ОСОБА_4у судове засідання не з'явилась,
направили до суду нотаріально посвідчену заяву проте,  що матеріальних та інших претензій до
спадкоємців ОСОБА_7,  померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,    вона не має,  просить цивільну справу розглянути без неї.

3-я
особа: ОСОБА_3у судове засідання не з'явилась направила до суду нотаріально
посвідчену заяву проте,  що проти позову
ОСОБА_1. та ОСОБА_5. про визнання за ними права власності на частки житлового
будинку у АДРЕСА_1 у порядку спадкування заперечує. Матеріальних та інших
претензій до спадкоємців ОСОБА_7,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  вона
не має.

Суд
вислухавши думку сторін,  перевірив
матеріали справи приходить до наступного.

Згідно
ч.2  ст.
418 ГК УРСР / у ред.
1923 року / якщо хто з дітей спадкодавця помер до відкриття спадщини,  його частка спадщини переходить до його дітей
/ онукам спадкодавця /. При цьому суд посилається на ЦК УРСР / у ред. 1923 року / тому
що ОСОБА_7. помер у 1962 році,  то
правовідносини мали місце при дії вказаного Цивільного кодексу який діяв до
1963 року. При вирішенні спору про право на спадщину  застосовується законодавство,  яке діяло на момент відкриття спадщини.

У
відповідності зі  ст.  429 ГК
УРСР / у ред. 1923
року / якщо присутній у місці відкриття спадщини спадкоємець протягом трьох
місяців із дня його відкриття не заявить належному нотаріальному органу про
відмовлення від спадщини,  він вважається
таким що прийняв спадщину.

Згідно  ст.
430 ГК УРСР / у ред.
1923 року / спадкоємці,  відсутні у
місці відкриття спадщини,  можуть
прийняти спадкове майно особисто або через повірених протягом шести місяців із
дня відкриття спадщини.

У
відповідності зі  ст.  433 ГК УРСР / у ред. 1923 року / у
випадку неявки протягом шести місяців із дня відкриття спадщини,  відмовлення від прийняття спадщини їхня
частка переходить до інших спадкоємців за законом і поділяється між ними в
порядку,  передбаченому в  ст.
420 ГК УРСР / у ред.
1923 року /.

У
судовому засіданні встановлено,  що після
смерті дідуся ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкоємцем був син ОСОБА_10,  який проживав з батьком,  заяву про відмову спадщини до нотаріальної
контори не надав,  таким чином прийняв
спадщину. Після смерті ОСОБА_10 спадкоємцем є ОСОБА_2.,  яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви про
прийняття спадщини у нотаріальну контору. Проти даного факту сторони не
заперечували. У той же час після смерті дідуся ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
спадкоємцями в силу  ст.  418 ЦК УРСР повинні бути онуки,  якщо хто з дітей спадкодавця помре до
відкриття спадщини. ОСОБА_9/ син ОСОБА_7 / помер ІНФОРМАЦІЯ_2року,  тобто до відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_7. Таким чином онучка ОСОБА_1. - позивачка в справі - є спадкоємцем,  яка проживала у місці відкриття спадщини /
м.  Харків /,  прийняла спадщину,  протягом трьох місяців не надала заяву в
нотаріальну контору про відмовлення від спадщини. У такий спосіб ОСОБА_1. в
силу  ст.
429 ГК України вважається такою що прийняла спадщину,  тому що вона була присутньої у місці
відкриття спадщини,  протягом трьох
місяців із дня відкриття спадщини у нотаріальну контору не заявляла про
відмовлення від спадщини. Таким чином,
на думку суду,  після смерті
ОСОБА_7 є два спадкоємця - ОСОБА_1. і ОСОБА_2. У зв'язку з цим необхідно
позовні вимоги ОСОБА_1. задовольнити у повному обсязі і визнати за неї право
власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після
смерті дідуся ОСОБА_7. Позовні вимоги ОСОБА_2. підлягають частковому
задоволенню і за нею необхідно визнати право власності не на весь будинок
АДРЕСА_1,  а на 1/2 частку зазначеного
спірного домоволодіння.

ОСОБА_5.
у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. При цьому суд виходить з
того,  що його мати ОСОБА_11/ дочка
ОСОБА_7/ на момент його смерті проживала у Кіровоградській області і в
силу  ст.
430 ГК України / у ред.
1922 року / була відсутня у місці відкриття спадщини / м.  Харків /,
повинна була протягом 6 місяців звернутися до нотаріальної контори за
оформленням своїх спадкових прав,  однак
зазначеного вона не зробила і тому є особою яка не прийняла спадщину і в
силу  ст.
433 ГК УРСР / у ред. 1922 року / її частка перейшла до інших
спадкоємців,  тобто до ОСОБА_1. і
ОСОБА_2. У зв'язку з тим,  що ОСОБА_11 не
прийняла спадщину,  то після її смерті у
1994 року ОСОБА_5 .- сторона по справі не має прав на спадщину після смерті
матері ОСОБА_11.

Дочка ОСОБА_11-
ОСОБА_3/ сестра ОСОБА_5. / також не має право на спадщину за таких же підстави
що і її брат ОСОБА_5.

ОСОБА_3направила
до суду нотаріально завірену заяву про те,
що вона ніяких матеріальних претензій до спадкоємців ОСОБА_7,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,     не
має.

У ОСОБА_7 був ще син
ОСОБА_10,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_4року.
Притягнута у якості 3-ї особи його дружина ОСОБА_4не заявляє самостійних вимог
і в наданому до суду нотаріально завіреній заяві вказала,  що ніяких матеріальних претензій до
спадкоємців ОСОБА_7 не має і просила розглянути цивільну справу в її
відсутність і винести рішення на розсуд суду.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  215,
224- 226 ЦПК України,   ст.  ст.
418,  429,  430 ЦК
УССР / в ред. 1923 року /,   ст.
ст.  529,  548,
549 ЦК України
/ в ред. 1963 року /,   ст.
ст.  1266,  1268 ЦК
України / в ред. 2004 року /,  Перехідних положень до ЦК України / в ред. 2004 року /,  Закону
України „ Про власність",
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2,  3- їх осіб:
ОСОБА_3,  ОСОБА_4про визнання права
власності на   1/2 частку житлового
будинку за спадкуванням по закону задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування по закону.

Зустрічну
позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6,
ОСОБА_5про визнання права власності на житловий будинок в порядку
спадкування задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку
спадкування по закону.

У
задоволені зустрічного позову ОСОБА_5до ОСОБА_6,  ОСОБА_2про визнання права власності на 1/3
частку житлового будинку за спадкуванням по закону відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції року
шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.