справа №
РІШЕННЯ

іменем      України

23
жовтня 2007 року      Ірпінський міський
суд Київської області в складі:

головуючого                                           судді
Савченка С. І.

при
секретарі                                          Забарило
О.С.

за
участю представника позивача                    ОСОБА_1,

відповідача                                                          ОСОБА_2,

третіх
осіб                                                            ОСОБА_4,  ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду в м.
Ірпінь справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_2,  треті особи ОСОБА_4,  ОСОБА_3,  ОСОБА_6 про виселення з будинку,  -

встановив:

Позивач
в липні 2007 р. звернулася до суду з даним позовом,  який мотивувала тим,  що вона є власником 55/100 частин будинку у
вигляді квартири АДРЕСА_1 у м. Ірпінь Київської області відповідно до договору
дарування. 45/100 частин будинку належать сестрі позивача - 3-й особі ОСОБА_6
Попередніми власниками будинку були батьки позивача. В спірному будинку
прописаний та проживає відповідач,  який
вселився до будинку в 1987 р. за згодою батьків у зв"язку з реєстрацією
шлюбу з її сестрою ОСОБА_6 Шлюб розірвано 27.10.2005 p.,
бо відповідач в нетверезому стані вчиняв в будинку сварки
та бійки. Вказувала,  що відповідач
чинить їй як власниці 55/100 частин будинку перешкоди у користуванні цією
частиною будинку у вигляді приміщень 2-1,
2-2,  2-3,  2-4,
2-5,  2-6,  2-7,
не допускаючи її до них. Посилалася на те,  що 55/100 частин будинку потрібні їй для
проживання,  а відповідач не є ч.1еном її
сім"ї і підлягає виселенню. Просила виселити відповідача з будинку по
АДРЕСА_1 у м. Ірпінь Київської області.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримала,  підтвердила наведені обставини,  просила позов задоволити.

Відповідач
в судовому засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на те,  що він
вселився до будинку на законних підставах,
оплачує комунальні послуги,  а тому
має право на проживання,  у зв"язку
з чим просив в позові відмовити.

Треті особи ОСОБА_4,  ОСОБА_3 позов
підтримали,  просили задоволити.

Третя
особа ОСОБА_6 подала заяву про розгляд справи у її відсутність,  позов підтримала.

Суд,  вислухавши доводи та заперечення
учасників,  дослідивши по справі письмові
докази,  вважає,  що позов підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом
встановлені слідуючі обставини : 45/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м.
Ірпінь Київської області належать 3-й особі ОСОБА_6 на підставі договору
дарування,  посвідченого 24.11.2006 р. в
Ірпінській держнотконторі (а.с. 16). В користуванні ОСОБА_6 згідно договору
знаходяться приміщення будинку І,
1-1,  1-2,  1-3,
1-4,  1-5,  1-6,
1-7 .

Позивач ОСОБА_5 є власником
55/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 в м. Ірпінь на підставі договору
дарування,  посвідченого 15.07.2007 р. в Ірпінській
держнотконторі (а.с. 15). В користуванні позивача знаходяться приміщення
2-1,  2-2,  2-3,
2-4,  2-5,  2-6,
2-7.

Також
судом встановлено,  що попереднім
власником будинку по АДРЕСА_1 був батько позивача - ОСОБА_4,  з дозволу якого у вказаному будинку у
зв"язку з реєстрацією шлюбу з його дочкою з 1987 р. зареєстрований та
мешкає відповідач ОСОБА_2 (а.с. 24-25),
який відмовляється добровільно виселитися із належної позивачу частини
будинку.

Наведені
обставини підтверджуються поясненнями учасників,  договорами дарування,  технічним паспортом,  витягом з домової книги про проживання та
реєстрацію та іншими матеріалами справи.

Спірні
правовідносини регулюються  ст.  ст.
317,  319,  321,
391 ЦК України та статтями 2,
48,  49 Закону України «Про
власність»,  згідно яких право власності -
це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння,  користування і розпорядження майном.  Власник майна володіє,  користується і розпоряджається своїм майном
на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень
його права володіння,  користування та
розпорядженням майном.

Судом
встановлено,  що позивач є власником
55/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 у м. Ірпінь. В належній позивачу
частині будинку проживає член сім»ї колишнього власника будинку - відповідач
ОСОБА_2,  який відмовляється виселитися
із будинку.

Також
судом встановлено,  що після набуття
позивачем права власності на частину будинку у визначеному законом порядку
відповідач вселений в будинок не був,  а
тому не набув права користування спірним будинком.

До того
ж,  за змістом  ст. 156 ЖК України право відповідача
ОСОБА_2,  як члена сім"ї колишнього
власника будинку ОСОБА_4,  на користування жилим приміщенням є похідним від права
самого власника на користування житлом.
Оскільки ОСОБА_4,  колишній тесть відповідача,  який дав дозвіл на його вселення до
будинку,  з дня вчинення дарування
належного йому будинку втратив право власності,
то відповідно члени його родини,
в тому числі колишній зять ОСОБА_2 також
втратив право на користування зазначеним житлом.

Згідно  ст. 391 ЦК
України,   ст. 48 Закону України
"Про власність" власник майна вправі вимагати усунення будь-яких
порушень його права,  в т.ч. порушення
прав користування та розпорядження майном,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володінням.

Поскільки
судом встановлено,  що відповідач
проживає в частині будинку АДРЕСА_1 у м. Ірпінь,  належній на праві власності позивачу,  права на користування цією частиною будинку
не має і добровільно виселитися не бажає,
чим порушує права власника у користуванні майном,  то суд задовольняє позов і виселяє
відповідача з 55/100 частини будинку без надання іншого житла.

Вимоги
позивача про виселення відповідача з усього будинку задоволенню не
підлягають,  оскільки позивач є власником
55/100 частин будинку і вправі розпорядитися лише цією частиною будинку.

На
підставі  ст.  317,
319,  321,  391 ЦК
України,   ст.  ст.
2,  48,  49 Закону України «Про власність»,  керуючись
ст.  ст.  10,
11,  60,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов задоволити
частково.

Виселити
ОСОБА_2 з 55/100 частин будинку АДРЕСА_1 у м. Ірпінь Київської області,  що належать ОСОБА_5 та складаються з приміщень 2-1,  2-2,
2-3,  2-4,  2-5,
2-6,  2-7,  без надання іншого житла.

В решті позову
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через
Ірпінський міський суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів та наступного подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви
про перегляд заочного рішення або строку подання позивачем заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяви не було
подано,  а у випадку подання заяв - після
закінчення строку на подання апеляційних скарг,  якщо скарги не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення суду,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.