справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

01 жовтня 2007
року                                                                             м.
Запоріжжя

Заводський
районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого
судді    Забіяко Ю.Г.

при секретарі             Вінник Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1до ОСОБА_2, КП
ВРЕЖО- 4 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні
2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування
шкоди. У позовній заяві зазначила, що вона проживає у квартирі № АДРЕСА_1 в м.
Запоріжжі, яка знаходиться в комунальній власності та перебуває на балансовому
утриманні КП ВРЕЖО- 4. 30 листопада 2006 року о 12-30 годині, було виявлено
залиття квартири гарячою водою, а саме: кухня, туалет, коридор і кімната були
залиті мешканцями квартири № 35, яка розташована на четвертому поверсі.
Внаслідок чого була викликана аварійна служба КП ВРЕЖО- 4, яка перекрила гарячу
воду по всьому будинку. Обслідувати квартиру № 35 не вдалося, оскільки
мешканців не було вдома. Вода зі стель і стін стікала кілька днів. Тільки 02
грудня 2006 року, о 16-00 годині, повторилося затоплення приміщення холодною
водою, вдруге була викликала аварійна служба КП ВРЕЖО- 4, яка перекрила холодну
воду по всьому стояку. Мешканців квартир № 35 також не було вдома, але їх про
це повідомили. Вода зі стель і стін також стікала кілька днів. Внаслідок
залиття квартири позивачу було завдано шкоду, а саме: повністю знешкоджено
стелі кухні, туалету, коридору, кімнати, також знешкоджено шпалери на стінах
коридору, кухні, кімнати, виникло знеструмлення внаслідок залиття світильника
на стелі, також були знешкоджені вікно і двері санвузла, при тому, що в лютому
2006 року минув рік з моменту виконання поточного ремонту позивача. Посилаючись
на те, що в добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати заподіяну
шкоду, просила суд стягнути 5093грн., моральну шкоду у розмірі 2000грн. та
понесені судові витрати.

Ухвалою суду від
12.07.2007 р. співвідповідачами у справі було притягнуто КП ВРЕЖО- 4.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримала на підставах, які викладені в позовній
заяві та пояснила, що з вини кого виникла аварійна ситуація вона не знає, а
тільки кілька днів ніхто не усував причину затоплення, 30.11.2006 р. був перший
виклик до ЖЕД, а тільки 04.12.2006р. прочистили каналізацію.

Представник
відповідача ОСОБА_2. позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач сама
постраждала від цього затоплення, яке сталося внаслідок забиття каналізації,
встановити винних осіб не можливо, оскільки ця мережа знаходиться в загальному
користуванні.

Представник
відповідача КП ВРЕЖО-4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що неможливо
встановити коли саме проводився останній раз профілактичний огляд
каналізаційної мережі будинку № АДРЕСА_1 в м. Запоріжжі, оскільки в ЖЕД № 8 та
в КП ВРЕЖО-4 немає ніякої документації, яка б фіксувала такі роботи. Крім цього
пояснив, що згідно акту від 18.12.2006 р., що 30.11.2006 р. надійшов виклик в
аварійну службу, працівники приїхали та перекрили гарячу воду в будинку, а
02.12.2006 р. надійшов повторний виклик та була перекрита холодна вода, потім
встановили, що затоплення сталося через забиття каналізації, винні у цій
ситуації мешканці четвертого та п'ятого поверху та пояснив, що перший виклик
був 30.11.2006 р., однак усунули причину, а саме прочистили каналізаційні
мережі від ганчірки тільки 04.12.2006 р.

Суд,
вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, показання свідків,
вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі
надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

2

Із
позовної заяви, складених актів, та акту обстеження квартири позивача від
18.12.2006 р. (а.с. 5), пояснень сторін та інших доказів у справі встановлено,
що затоплення відбувалося внаслідок забиття каналізації протягом кількох днів з
30.11.2006 р. по 02.12.2006 р.

Із акту
обстеження квартири № 31 в будинку № АДРЕСА_1в м. Запоріжжі від 18.12.2006 р.
видно, що затоплення квартири позивача 30.11.2006 р. і 02.12.2006 р. сталося
внаслідок забиття каналізації в квартирі № 35. Із пояснень свідків ОСОБА_3.,
який працював слюсарем ЖЕД та безпосередньо усував причини затоплення та
ОСОБА_4., майстра ЖЕД, видно, що центральний каналізаційний водогін був забитий
ганчіркою, яка знаходилась між третім та четвертим поверхами будинку, що само
по собі не означає прямої винної дії саме відповідачем ОСОБА_2., оскільки цей
водогін є у спільному користуванні мешканцями квартир по стояку. Хто саме кинув
ганчірку у каналізацію встановити не можливо.

Із акту
від 18.12.2006 р. видно, що відповідач ОСОБА_2. у дні забиття каналізації
ганчіркою і залиття квартир позивача була відсутня вдома, ці обставини не
оспорює сама позивач.

СвідкіОСОБА_5.
таОСОБА_6., в судовому засіданні підтвердили, що сама відповідач також
постраждала від забиття каналізації, вона також зверталася до працівників ЖЕД,
щоб вони скоріше усунули причину аварії.

Згідно
пункту 20.2 „Правил користування системами комунальних водоводів та
водопостачання в містах і селищах України", затверджених Наказом
Державного комітету по житлово-комунальному господарству № 65 від 01.07.1994
р., зареєстрованих в Міністерстві Юстиції України 22.07.1994 р. № 165/374,
житлово-експлуатаційні організації і житлово-будівельні кооперативи зобов'язані
щомісяця робити огляд домової каналізаційної мережі для запобігання її
засмічення, не рідше як два рази на рік здійснювати профілактичне прочищення
або промивання внутрішньо будинкової каналізаційної мережі, вчасно усувати
засмічення домової каналізаційної мережі. Між тим, як встановлено по справі,
засмічення каналізації відбулося 30.11.2006 р. і продовжувалося до 04.12.2006
р.

Однак,
як пояснив представник відповідача КП ВРЕЖО- 4, неможливо встановити коли саме
проводився останній раз профілактичний огляд каналізаційної мережі будинку №
АДРЕСА_1в м. Запоріжжі, оскільки в ЖЕД № 8 та в КП ВРЕЖО- 4 немає ніякої
документації, яка б фіксувала такі роботи. Крім цього пояснив, та це
підтверджується актом від 18.12.2006 р., що 30.11.2006 р. надійшов виклик в
аварійну службу, працівники приїхали та перекрили гарячу воду в будинку,
02.12.2006 р. надійшов повторний виклик та була перекрита холодна вода, потім
встановили, що затоплення сталося через забиття каналізації, та підтвердив, що
перший виклик був 30.11.2006 р., однак усунули причину, а саме прочистили
каналізаційні мережі тільки 04.12.2006 р., а саме була вилучена ганчірка.

Із акту
без номеру та без дати, який надав представник відповідача КП ВРЕЖО- 4 в
судовому засіданні 01.10.2007 р., видно, що внаслідок забиття ганчіркою
каналізації сталося затоплення квартири позивача, прочистили каналізації шляхом
проштовхування ганчірки з крівлі цього будинку до каналізаційний стоків
підвального приміщення.

Згідно
до частини 1 статті 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від
24.06.2004 р. споживач має право на відшкодування збитків, завданих майну та
(або) приміщенню шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного
надання або не надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно
до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно
до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особо, яка її завдала. Згідно ст. 22 цього кодексу збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Відповідно
до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23
цього кодексу моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, розмір якої
визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних
страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно
вимог ст. 1192 ЦК України
з урахуванням обставин у справі суд за вибором потерпілого може зобов'язати
особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або

3

відшкодувати
завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно
кошторису від 12.01.2007 р., розмір відновлювального ремонту квартири позивача
після затоплення її квартири розраховано на підставі Державних будівельних норм
Д.2.4-200 та складає 5093 грн. (а.с. 6-14).

Таким
чином було встановлено, що заподіяна шкода позивачу підлягає відшкодуванню в
повному обсязі відповідачем КП ВРЕЖО-4, бо між винними діями цієї організації
та шкодою є безпосередній причинний зв'язок.

При
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує вимоги розумності
і справедливості та враховує душевні та фізичні страждання, які позивач зазнав
у зв'язку із пошкодженням його майна та підлягає задоволенню позовні вимоги в
цій частині частково.

Керуючись
ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 України, ст. 20 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги", ст.ст. 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимогиОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з КП ВРЕЖО- 4 на користьОСОБА_1матеріальну шкоду у розмірі 5093 грн. та
моральну шкоду у розмірі 200 грн., а також судові витрати у розмірі 81 грн.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Заводський
районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.