№ 2-3449/2007P.
Рішення

Іменем
України

13 вересня 2007р. Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючої - судді             Бабич
Н.Д.

при секретарі                         Косенко Я.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 19451 грн. 42 коп. та моральної шкоди в
розмірі 10000грн., які були заподіяні їй внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, що сталася 09 липня 2006р. о 9 год.
на Великій Кільцевій дорозі біля Жулянського шляхопроводу в м.Києві,
учасниками якої були автомобіль «Шевролет Авео» державний номерний знак
№НОМЕР_1, що належить їй на праві власності, та автомобіль "Сканія"
державний номерний знак НОМЕР_2 з бортовим причепом державний номер НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_4. Власник автомобіля "Сканія" державний
номерний знак НОМЕР_2 є приватний підприємець ОСОБА_2, а власник бортового причепа державний номер НОМЕР_3,
якими керував водій ОСОБА_4., - ОСОБА_3.

Винним в даній ДТП згідно
постанови Святошинського районного суду м.Києва від 30 липня 2007р. визнаний
ОСОБА_4. В результаті ДТП
її автомобілю були заподіяні пошкодження, вартість відновлювального ремонту
автомобіля складає 17 106 грн. 80коп.

Крім того, внаслідок даної пригоди їй було заподіяно
значної моральної шкоди яка пов*язана з пошкодженням майна - автомобіля і
перенесеного нервового стресу в результаті ДТП. Відповідачі не бажають в добровільному порядку
відшкодувати завдані збитки і своєю поведінкою спричиняють їй додаткові душевні
страждання та психологічний дискомфорт.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали свої вимоги,
просили суд позов задовольнити в повному обсязі, стягнувши, крім заподіяної
шкоди, судові витрати, підтвердив суду обставини викладені в заяві.

Відповідач ОСОБА_2, його
представники, відповідач ОСОБА_4. позов не визнали мотивуючи це тим, що вини
водія ОСОБА_4. в ДТП не має, ОСОБА_2 взагалі
непричетний до вказаної пригоди, просили суд в задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з»явився, про час та місце
слухання справи був повідомлений належним чином, просить справу слухати у його
відсутність (а.с), що суд вважає за можливе.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали
справи, матеріали адміністративної справи №3-249342007, вважає що позов
підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне правопорушення обов*язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 09 липня 2007р. о 09 год. ОСОБА_4., керуючи за довіреністю автомобілем
"Сканія" державний номерний знак НОМЕР_2, що належить приватному
підприємцю ОСОБА_2. з
бортовим причепом державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, рухаючись по
вул. Велика Кільцева дорога в м.Києві, при виникненні небезпеки для руху, не
врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, не вжив заходів до
зменшення швидкості, аж до повной зупинки або безпечного об»їзду перешкоди,
внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем "Шевролет Авео» державний
номерний знак №НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1. на праві власності, під її
керуванням, внаслідок чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів,
що призвело до їх пошкодження, чим порушив пп.12.1, 12.3 ПДР України.

Згідно постанови Святошинського районного суду м.Києва від 30 липня 2007р.
ОСОБА_4. визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення і був
притягнутий до адміністративної відповідальності по ст.124 КУпАП, підданий
адміністративному стягненню у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 17
грн. (а.с.8-постанова, а.с.75-88 - копія адміністративної справи).

Згідно висновку №1707 з визначення вартості матеріального
збитку завданого ОСОБА_1. транспортного засобу від 18.07.2007р. матеріальна
шкода заподіяна в результаті пошкодження в ДТП автомобіля "Шевролет
Авео" д/н НОМЕР_1 становить 14894 грн. 33коп. (а.с.94-104).

Відповідач ОСОБА_4. свою вину в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не
визнає посилаючись на те, що його вини в порушенні ПДР немає, а з постановою
Святошинського районного суду м.Києва він не згоден і оскаржує її.

На час розгляду справи постанова Святошинського районного суду м.Києва від
30 липня 2007р. є чинною.

Жодних доказів, які б вказували на відсутність вини в ДТП водія ОСОБА_4.,
останнім суду не надано.

Відповідно до ст.1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом механізмом, іншим
об*єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Однак, в ході судового розгляду встановлено, що водій ОСОБА_4., який
керував автомобілем «Сканія» за довіреністю, що належить приватному підприємцю ОСОБА_2., фактично
перебував у трудовий правовідносинах з останнім. Дані обставини підтверджуються
подорожнім листом №111542 від 08.07.2007р. та товарно-транспортною накладною
№97 від 08.07.2007р. (а.с.38, 39), в яких зазначено водій ОСОБА_4. надає
послуги по автоперевезенню. Встановлено, що ОСОБА_4. офіційно не працює, однак,
виконував разову роботу для ПП ОСОБА_2.
за домовленістю.

Як вбачається з договору оренди автотранспортного засобу
за № 12 від 10.06.2007р. причеп «Самро» НОМЕР_3, що належить ОСОБА_3, був
переданий останнім приватному підприємцю ОСОБА_2.
в оренду, строк дії якої визначений з 10.06.2007р. по 31.12.2007р.
(а.с.125-126).

Відповідно до ст. 1172 ЦК
України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов»язків.

Тобто, приймаючи до уваги викладене, обставини справи, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_2, як
приватний підприємець, має нести відповідальність за шкоду заподіяну ОСОБА_1.
водієм ОСОБА_4. в повному обсязі, оскільки останній фактично виконував разову
роботу для ПП ОСОБА_2. за
домовленою між ними оплатою.

Позов в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню
частково, з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1. слід стягнути вартість матеріальної шкоди в сумі 14894 грн. 33
коп., 550 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, 79грн. 42 коп.
-витрати на оплату рекомендованих листів та телеграм, а також 2 500грн. -
витрати на правову допомогу адвокату (а.с.31-32), а всього на загальну суму
18023 грн.75 коп.

На ряду з матеріальною шкодою, позивачу була заподіяна моральна (немайнова)
шкода, яка полягає в моральних переживаннях ОСОБА_1. під час ДТП. Відмова
відповідачів в добровільному порядку відшкодувати заподіяну шкоду також
спричиняє позивачеві психологічний дискомфорт і душевні страждання, після ДТП автомобіль
деякий час не міг використовуватися, що також вплинуло на порушення нормальних
життєвих зв»язків позивачки. Суд вважає за необхідне позов в частині
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково на суму 3000грн., що буде
співмірно з понесеними моральними збитками.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_4. та ОСОБА_3. відмовити в
повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2. на користь
ОСОБА_1. належить стягнути судові витрати пов»язані з сплатою судового збору в
розмірі 188 грн. 74 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн.

Керуючись ст.ст. 1166, 1172, 1187 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 79, 83, 84, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ур. М.Хмельницький, суб»єкта підприємницької діяльності,
ідентифікаційний номер НОМЕР_4, який проживає в М.Хмельницький, АДРЕСА_1, на
користь ОСОБА_1, яка мешкає в Київській області, м.Вишневе, АДРЕСА_2 - 18023
грн. 75 коп. матеріальної шкоди, 3000грн. моральної шкоди та 218 грн. 74 коп.
судових витрат, а всього на загальну суму 21242 (двадцять одна тисяча двісті
сорок дві) грн. 49 коп.

Після відшкодування ОСОБА_2 шкоди зобов»язати ОСОБА_1 повернути йому пошкоджені
при ДТП деталі, що підлягають заміні, а саме: передню та задню ліві дверцята,,
боковину задню з крилом, арку задню ліву, шину та задній бампер.

В іншій частині
позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва. Заяву про апеляційне

оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів
з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом 20 днів після подання заяви

про апеляційне оскарження.