Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
жовтня 2007 року                   Черкаський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючого
судді                                                                                      Фетісової
Т.Л.

при
секретарі                                                                                               Бондаренко
Л.Я.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими,  що втратили право користування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання осіб
такими,  що втратили право користування.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на ті обставини,  що йому

на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від

12.12.2003 року належить будинок АДРЕСА_1. Він знаходився в зареєстрованому
шлюбі          з відповідачкою з
23.03.2005 року.

Шлюб
було розірвано 07.08.2007 року. Дітей від шлюбу в них немає. В належному йому
будинку він проживає та зареєстрований в ньому. Крім нього в будинку з
26.10.2005 року зареєстрована і відповідачка. Вона проживала в будинку разом з
ним до травня 2001 року. В зв'язку з припиненням їх сімейних стосунків в травні
2007 року відповідачка забрала всі свої речі і переїхала проживати в село
Головківка,  Чигиринського району,  Черкаської області,  де купила для себе будинок. Таким чином,  відповідачка має своє приватне житло,  в якому і проживає. Отже,  відповідачка,
за власною ініціативою змінила своє постійне місце проживання за власною
ініціативою. Таким чином,  вона втратила
право на проживання в його будинку як колишня дружина. Факт не проживання
відповідачки в моєму будинку з травня 2007 року підтверджується актом
обстеження житлово-побутових умов від 26.08.2007 року,  що складений в присутності депутата сільської
ради та членів комісії. Реєстрація відповідачки,  яка перестала бути членом моєї сім'ї,  не відповідає його інтересам і ці обставини
вимусили його звернутися в суд з даним позовом,
тому що відповідачка не бажає добровільно знятися з реєстрації в його
будинку та зареєструватися за дійсним місцем фактичного проживання,  тобто в своєму будинку.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Просив визнати
ОСОБА_2 особою,  що втратила право
користування житлом в будинку АДРЕСА_1 в зв'язку з тим ,  що вона вибула на інше постійне місце
проживання у інший населений пункт.

Відповідач
ОСОБА_2 позовні
вимоги не визнала,  хоча не заперечувала
того факту,  що вона дійсно переїхала
проживати в інший населений пункт,  але
добровільно перереєструватися у добровільному порядку не бажає на тих
підставах,  що між нею та позивачем існує
майновий спір щодо розподілу між ними спільного майна . До того часу поки
позивач не віддасть їй швейної машинки та двох пральних машин вона виписуватися
не  буде.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  відповідача та дослідивши всі пред'явлені
суду докази,  вважає,  що позов обґрунтований а тому підлягає до
повного задоволення.

На
підставі  ст.  167 ЖК України,  у разі вибуття наймача та членів його сім'ї
на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в
тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним
з дня вибуття.

В
судовому засіданні відповідач надала суду докази про те,  що вона дійсно має на праві особистої
власності будинковолодіння з надвірними спорудами АДРЕСА_2.

Позовні
вимоги також підтверджуються копіями свідоцтва про розірвання шлюбу,  свідоцтва про право власності на спадщину за
заповітом,  витягу про реєстрацію
власності на нерухоме майно,  технічного
паспорту,  договору купівлі-продажу
будинку,  актом обстеження
житлово-побутових умов заявника,
довідкою про склад сім'ї.

У судовому засіданні було
встановлено ,  що дійсно між сторонам є
спір про розподіл майна подружжя ,  але
він вирішується в іншому провадженні і до даний правовідносин не стосується і
об'єднувати їх в одне провадження не можливо так як правовідносини щодо поділу
майна подружжя та визнання особи такою ,
що втратила право на користування житлом.

Відповідно
до  ст.
ст.  316, 317, 319, 321 ЦК України,  правом власності є право особи на майно,  яке вона здійснює відповідно до закону за
своєю волею,  незалежно від волі інших
осіб та може розпоряджатись ним на власний розсуд,  і на зміст права власності не впливають місце
проживання власника .

У
судовому засіданні встановлено ,  що
відповідачка не проживає у вказаному будинковолодінні більше ніж шість місяців
без поважних причин ,  залишила своє
місце проживання добровільно має інше жиле приміщення у користуванні у даному
населеному пункті ,  її відмова у
добровільному порядку вирішити даний спір порушує встановлені Конституцією
України права власника даного житла на користування та розпорядження своєю
майном на власний розсуд і тому позов має бути задоволено,  а відповідача визнано таким ,  що втратив
право на користування житлом.

На
підставі вищевикладеного та керуючись
ст.  ст.  71,
150,  163,  167 ЖК України  ст.
ст.  10,  11, 209,
212, 214-215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
ОСОБА_2 1956 року народження,  проживаючу
АДРЕСА_2 такою,  що втратила право на
користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного

суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.