Справа № 22ц-8078/2007            Головуючий по 1-й інстанції: суддя
Категорія-19                                                                Доповідач:
суддя - Стратіло
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року                                                           м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючого: судді Шабанової В.О.,

суддів: Стратіло
В.І. та Резникової Л.В. при секретарі Кошмак Т.С.,

з участю
позивачки ОСОБА_1, її представника адвоката ОСОБА_2, представника відповідача
ОСОБА_3, представників третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши
у відкритому судовому у засіданні у приміщенні апеляційного суду у місті
Донецьку справу за апеляційною скаргою ВДВС Костянтинівського МРУЮ на рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВДВС Костянтинівського МРУЮ та старшого
державного виконавця ОСОБА_6, треті особи - Відділ Державної виконавчої служби
Головно управління юстиції у Донецькій області, Управління Державного
казначейства України у Донецькій області про визнання бездіяльності старшого
державного виконавця ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_6 по виконанню рішення
суду незаконною, скасування постанови про повернення виконавчого документа,
зобов'язання виконати рішення суду, визнання бездіяльності ВДВС
Костянтинівського МРУЮ з контролю за ходом виконавчого провадження незаконною,
стягнення з відповідачів моральної шкоди та судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2007
року частково задоволено позов ОСОБА_1 до вказаних відповідачів.

Суд
визнав бездіяльність старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої
служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_6 по виконанню
дублікату виконавчого листа №2-6229-2005, виданого Костянтинівським міським
судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 грошової
суми в розмірі 6970  грн.  12
коп. неправомірною, а також визнав неправомірною бездіяльність ВДВС
Костянтинівського МРУЮ по контролю за ходом виконавчого провадження по
виконанню дублікату вказаного виконавчого листа.

Також
суд скасував постанову старшого державного виконавця ВДВС Костянтинівського
МРУЮ ОСОБА_6 від 19 лютого 2007 року „ Про повернення
виконавчого документа-дубліката виконавчого листа, поклав зобов'язання на
відповідача виконати всі необхідні дії, передбачені Законом України „ Про виконавче
провадження", направлені на повне стягнення грошової суми у розмірі 6970  грн.  12 коп. із ОСОБА_7
на користь позивачки та стягнун з ВДВС Костянтинівського

2

МРУЮ на корись позивачки у відшкодування моральної шкоди 1000  грн. , на відшкодування судового збору 11  грн.  90 коп., у відшкодування
витрат на правову допомогу-700  грн.  та витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у розмірі 7
грн.
50 коп.

На
вказане рішення відповідачем -
ВДВС Костянтинівського МРУЮ подана апеляційна скарга, де йдеться про
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

При
цьому апелянт посилався на те, що суд спочатку розглядав справу в порядку КАС
України за адміністративним позовом ОСОБА_1, а потім закрив провадження у адміністративній справі і
одночасно відкрив провадження у порядку цивільного судочинства, що суперечить
вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Крім
того, судом першої інстанції залишено без уваги, що позивачкою пропущено строк
для оскарження постанови державного виконавця, передбачений терміном у 10 днів.

Апелянт
також посилався на те, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження
доводи позивачки щодо неправомірних дій при виконанні судового рішення з боку
Державної виконавчої служби, суд неповно з'ясував обставини справи, допустив
невідповідність своїх висновків фактичним обставинам справи.

У
апеляційній скарзі висловлене прохання рішення суду скасувати та постановити
нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Від позивачки
письмових заперечень на апеляційну скаргу не надійшло.

У
судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримала
апеляційну скаргу і просила її задовольнити.

Позивачка
та її представник заперечувала проти цього і просили апеляційну скаргу
відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга
підлягають частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає
скачуванню з наступних підстав.

Апеляційним
судом встановлено, що 25.04.2007
року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в
якому просила визнати незаконною бездіяльність ВДВС Костянтинівського МРУЮ,
скасувати постанову про повернення виконавчого документу та зобов'язати
виконати рішення суду, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000  грн.

Позивачка
посилалась на те, що рішенням Костянтинівського міського суду від 21.03.2002 р. стягнуто з
ОСОБА_7 на її користь 6970
грн.
12 коп.,
про що було видано виконавчий лист, який вона передала відповідачу на виконання
18.05.2002 р.

Наприкінці
березня 2007 року нею
була отримана

Постанова
про повернення виконавчого документа від 19.02.2007
p., оскільки
державний виконавець вважає, що майно, яке підлягає опису на користь погашення
боргу - відсутнє.

26.04.2007 року судом
першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 106, 107 КАС України
відкрите провадження у адміністративній справі та призначене попереднє судове
засідання (а.с. 8).

Ухвалою
суду від 15.05.2007 р. з
посиланням на ст. 121 КАС України було призначено справу до розгляду в порядку
адміністративного судочинства (
а.с. 21).

22.05.2007 р. позивачка
ОСОБА_1 подала доповнення до адміністративного позову, де просила визнати
бездіяльність старшого державного виконавця ВДВС Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_6
по виконанню рішення суду незаконною, а також просила стягнути з відповідачів - ВДВС Костянтинівського
МРУЮ та старшого

3

державного
виконавця цього відділу ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 5000  грн.  у
солідарному порядку (а.с. 22).

18.06.2007 р. позивачка
подала заяву до суду про уточнення правового обґрунтування скарги, в якій
вказувала, що нею поданий адміністративний позов з помилковим посиланням на
норми КАС. Просила її скаргу розглядати у відповідності з нормами ст. ст.
383-385 ЦПК України ( а.с.
33).

18.06.2007 р. суд
постановив ухвалу про закриття провадження у адміністративній справі з
посиланням на ст. ст. 133, 157
КАС України ( а.с. 37)

В цей же
день, тобто 18.06.2007 р. суддя
одноособово постановив ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі
посилаючись на ст. ст. 119, 120 ЦПК України. (а. с. 38)

Однак
апеляційний суд вважає, що такі процесуальні дії суду першої інстанції не
ґрунтуються на законі.

Згідно з
вимогами, що містяться у ч. 2 ст. 157 КАС України якщо провадження у справі
закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті
(якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства),
суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд
таких скарг.

Закриваючи
провадження у адміністративній справі, судом першої інстанції вказані вимоги не
виконані.

При цьому
суд, роз'яснивши порядок оскарження своєї ухвали про закриття провадження у
адміністративній справі, до набрання чинності ухвали, продовжив розгляд справи
між тими самими сторонами про той же предмет і з тих же підстав, відкривши
провадження у цивільному судочинстві. До того ж суддя постановив ухвалу про це
одноособово фактично у адміністративній справі, що є неприпустимим.

Разом з
тим суд не звернув увагу на положення ст. 11
ЦПК України, де йдеться про те, що суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Крім
того, відповідно до вимог, зазначених у ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває
провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку встановленому цим Кодексом.

З
матеріалів справи вбачається, що позовної заяви, поданої та оформленої
відповідно до вимог ЦПК України від позивачки не надходило, а адміністративний
позов, провадження по якому було закрите, не можна вважати позовною заявою, яка
подана відповідно до вимог ЦПК.

Згідно з
п.8 ч.1 СТ. 207 ЦПК України суд постановлює ухвалу про залишення заяви без
розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання
вимог, викладених у статтях 119
і 120 цього
Кодексу.

Відповідно
до ч.1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному
порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з
підстав, визначених статтями 205
і 207 цього
Кодексу.

З огляду
на викладене, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає
залишенню без розгляду.

Разом з
тим відповідно до ч.2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись
ст. ст. 301, 303, 304, п.4 ч.1
ст. 307, ч.1 ст. 310, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,
-

2

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ВДВС Костянтинівського МРУЮ задовольнити частково.

Рішення
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 вересня 2007 року скасувати.

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ВДВС Костянтинівського МРУЮ та старшого державного виконавця
ОСОБА_6, треті особи - ВДВС ГУЮ
у Донецькій області, Управління Державного казначейства України у Донецькій
області про визнання бездіяльності старшого державного виконавця ВДВС
Костянтинівського МРУЮ ОСОБА_6 по виконанню рішення суду незаконною, скасування
постанови про повернення виконавчого документа, зобов'язання виконати рішення
суду, визнання бездіяльності ВДВС Костянтинівського МРУЮ з контролю за ходом
виконавчого провадження незаконною, стягнення з відповідачів моральної шкоди та
судових витрат залишити без розгляду.

Роз'яснити
ОСОБА_1, що залишення заяви без розгляду не позбавляє її права на звернення до
суду на загальних підставах.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної інстанції.