СПРАВА №2-2287/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
вересня 2007 року                                                                                     м.
Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ
МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі:
головуючого - судді                                   Феєр
І.С

при
секретарі                                                           Арутюнян
Д.У.

з участю
представника позивача за довіреністюОСОБА_1.,
відповідачаОСОБА_2. та його представника ОСОБА_3.,  третіх осіб: ОСОБА_4. та ОСОБА_5.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мукачево
цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
«Закарпатський завод малих архітектурних форм»
до ОСОБА_2,  третіх
осіб,  які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4. та ОСОБА_5. про визнання
громадянина ОСОБА_2 таким,  що втратив
право користування жилим приміщенням за адресою м. Мукачево вул. АДРЕСА_1,  внаслідок відсутності в квартирі понад шість
місяців, -

ВСТАНОВИВ:

20
квітня 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод
малих архітектурних форм» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,  третіх осіб,
які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні
позивача: ОСОБА_4. та ОСОБА_5. про визнання громадянина ОСОБА_2 таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням за адресою м. Мукачево вул.АДРЕСА_1,  внаслідок відсутності в квартирі понад шість
місяців.

ВідповідачОСОБА_2.
позов не визнав повністю і пояснив,  що у
1971 році квартира №АДРЕСА_1 в м. Мукачево була виділена для його сім»ї
ОСОБА_2,  як відомча від підприємства
«Мукачівський завод торгівельного обладнання» і знаходилась у складі відомчого
фонду вказаного підприємства. Після смерті батьків він залишився проживати в
зазначеній квартирі,  але у зв»язку з
тимчасовим виїздом на сезонні роботи до США
у 1997 році,  не зміг скористатися
своїм правом на приватизацію,  а особи
яким залишив довіреність на здійснення приватизації,  прохання його не виконали. Мало того без його
згоди брат ОСОБА_2 LB. дозволив
проживати в квартирі особам,  які взагалі
ніякого відношення до квартири не мають. Дізнавшись про це,  він приїхав по місцю свого проживання і вже
сам 27 березня 2006 року звернувся з письмовою заявою до міського голови з
проханням надати дозвіл на заключения
договору житлового найму на зазначену квартиру. На підставі його
заяви,  27 квітня 2006 року виконавчий
комітет Мукачівської міської ради виніс рішення №90 від 27 квітня 2006
року,  яким дозволив заключити договір
житлового найму,  але договір він не
заключив,  оскільки отримавши дозвіл на
роботу в США змушений був терміново виїхати в США для працевлаштування.
Влаштувавшись на роботу,  у листопаді
2006 року повернувся в м.  Мукачево де
дізнався,  що зазначена квартира згідно
рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради є власністю ТзОВ
«Закарпатський завод малих архітектурних форм». Він вважає,  що в зазначеній квартири не проживав із
поважних причин,  а тому заперечує проти
визнання його втратившим право на житло в квартирі №АДРЕСА_1в м. Мукачево.

-2-

Представник
відповідача ОСОБА_3. позовні
вимоги не визнав і пояснив,  що його
довіритель- відповідач по справі відсутній по місцю проживання з поважних
причин,  у зв»язку з тимчасовим виїздом
на роботу до США і
відповідно до  ст. 71 ч.3 п.2 ЖК України
за ним зберігається жиле приміщення,
тобто квартира №АДРЕСА_1 в м. Мукачево.

Представник
позивача ОСОБА_1. позовні вимоги підтримав повністю,  посилаючись на обставини викладені в позовній
заяві і пояснив,  що квартира за адресою
м.  Мукачево вул.  АДРЕСА_1 до 05 червня 2006 року знаходилась у
складі відомчого фонду підприємства Укоопспілки « Мукачівський завод торгового
обладнання». В результаті реорганізації даного підприємства в ТзОВ
«Закарпатський завод малих архітектурних форм» та відповідно зміни форми
власності на приватну,  право власності
на житлове приміщення перейшло до ТзОВ « Закарпатський завод малих
архітектурних форм»,  універсального
правонаступника підприємства Укоопспілки.

У вказаній квартирі зареєстрований гр.ОСОБА_2 В.В.,  який не перебуває у трудових відносинах з
правонаступником підприємства Укоопспілки та фактично не проживає за вказаною
адресою,  постійним місцем проживання
якого є Сполучені Штати Америки. У даній квартирі з травня 1999 року проживає
сім"я ОСОБА_4 у складі чотирьох осіб,
які здійснюють догляд за житлом та фактично ведуть господарство,  а томуОСОБА_2. слід визнати таким,  що втратив право користування зазначеною
квартирою.

Треті
особи: ОСОБА_4.та ОСОБА_5. не заперечили проти задоволення позову,  оскільки у квартирі за адресою м.  Мукачево вул. АДРЕСА_1. з травня 1999 року
відповідач не проживає,  виїхав на
постійне місце проживання у Сполучені Штати Америки,  а вони вселилися у зазначену квартиру з
дозволу брата відповідача,  який мав
намір продати їм квартиру,  отримавши при
цьому грошовий завдаток в сумі 1000 долларів США.

Заслухавши
пояснення та заперечення сторін,
пояснення третіх осіб та вивчивши матеріали по справі,  суд приходить до слідуючого висновку.

Як
вбачається із позовної заяви,  матеріалів
цивільної справи та пояснення представника позивача по
довіреностіОСОБА_1.,  позивач ТзОВ
«Закарпатський завод малих архітектурних форм» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
останнього таким,  що втратив право
користування жилим приміщенням за адресою м. Мукачево вул. АДРЕСА_1,  внаслідок відсутності в квартирі понад шість
місяців на підставі  ст.  ст. 71,
72 ЖК України.

В
судовому засіданні належними доказами встановлено,  що згідно довідки Мукачівського
міжрегіонального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки № 1163 від
17 травня 2007 року,  квартира № АДРЕСА_1
зареєстрована за заводом торгового обладнання згідно рішення № 68 МВК від 11
квітня 1990 року та належить йому на праві приватної власності,  що стверджується Витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно Мукачівського міжрегіонального бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки (а.с. 18,
19).

Таким чином,  на підставі вищевикладеного,  суд вважає,
що до даних правовідносин між сторонами повинні застосовуватися норми
глави 6 ЖК України,  які визначають право
користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового
фонду.

У
зв»язку з тим,  що заявлені позовні
вимоги останнім в судовому засіданні не були змінені,  до спірних правовідносин не можуть бути
застосовані норми передбачені  ст.  ст. 71. 72 ЖК України,  правила яких не можуть поширюватися на главу
яка врегульовує житлові відносини в будинках (квартирах) приватного житлового
фонду.

Відповідно
до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2 (зі змінами,  внесеними постановами від 10 березня 1989
року №2,  від 25 грудня 1992 року №13 та
від 25 травня 1998 року №15) суд може визнати особу такою,  що втратила користування жилим приміщенням,  лише з однієї вказаної позивачем
підстави,  передбаченої  ст. 71 або 107 ЖК. Змінити підставу позову
суд вправі тільки за згодою позивача.

-3-

Представник
позивача по довіреності ОСОБА_1. в судовому засіданні позовні вимоги не
змінював,  суд про це не просив,  а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись  ст.
ст. 10,  60,  208,
209,  212-218 ЦПК України,   ст. 47 Конституції України,  суд, -

РІШИВ:

В
задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатський завод
малих архітектурних форм»
до ОСОБА_2,  третіх
осіб,  які не заявляють самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні позивача: ОСОБА_4. та ОСОБА_5. про визнання
громадянина ОСОБА_2таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням за адресою м. Мукачево вул.АДРЕСА_1,  внаслідок відсутності в квартирі понад шість
місяців - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст. 294 цього Кодексу,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.