№2- 3752/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01 серпня 2007
року Новомосковський міськрайоний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого                                                                                          Лили
В.М.

секретаря                                                                                                Зурак
А.В.

представника
відповідача                                                                    Хлєбнікова
В. В.

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайоного суду
справу за позовом ОСОБА_1до військової частини А-1964 про стягнення
заборгованості по продовольчому забезпеченню,

встановив:

позивач
ОСОБА_1. звернувся з позовом до військової частини А-1964 про стягнення заборгованості
по грошовому забезпеченню,  мотивуючи
тим,  що він прослужив в військовій
частині А 1964 до 9.11.2004 року на різних посадах. С 11.03.2000 року
військова частина А-1964 не в повному обсязі провела з ним розрахунок по
продовольчому забезпеченню,  право на
отримання якої з 11 березня 2000 року він має на підставі ч.1 та ч.2  ст. 9 Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року
та  ст. 16 Закону України «Про Збройні
сили України» від 05.10.2000 року. Загальна сума заборгованості складає 9544,
84 грн. Позивач,  звернувшись до
суду,  просить стягнути з відповідача -
військової частини А-1964 матеріальну шкоду,
що виражається в невиплаті грошової компенсації за продовольчій пайок в
сумі 9544, 84 грн.

Позивач
ОСОБА_1.в судове засідання не з'явився надав заяву (а.с. 21) про розгляд справи
в його відсутність визнавши позов.

Представник
відповідача - військової частини А-1964,
в судовому засіданні позов не визнав,
пояснив,  що вини посадових осіб
військової частини А-1964 немає,  так як
виплата грошової компенсації за продовольчій пайок була призупинена Закону
України «Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» від 17.02.2000 року
зі змінами,  яким була призупинення дія
ч.2  ст. 9 Закону України «Про соціальний
і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо виплати
продовольчих пайків або грошової компенсації замість них.

Суд,  вислухавши представника відповідача,  дослідивши докази в підтвердження та
заперечення позову вважає,  що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив,  що він прослужив в військовій частині А 1964
до 9.11.2004 року на різних посадах (а.с. 5-15). Згідно зі  ст.  22
Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до існуючих
прав і свобод недопустимо звуження обсягу прав і свобод. Закон України « Про
деякі заходи щодо економії бюджетних коштів» звужує обсяг прав
військовослужбовців в частині отримання продовольчих пайків або грошової
компенсації замість них. Також,  відповідно
до  ст.
З Конституції України,
утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком
держави. А відповідно до  ст.  8 Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти повинні відповідати Конституції України.

Норми
продовольчого забезпечення військовослужбовців були встановленні Постановою
Кабінету Міністрів України від 12 березня 1996 року № 316 (Норма 7) та
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 426 (Норма 1).
Розмір компенсації за продовольчій пайок встановлювався телеграмами МО України.

Ці норми
доводилися до військ (сил) доводилися телеграмами Головного продовольчого
управління,  в яких доводилась вартість
норм добового продовольчого пайка.

-     з 1.12.1999 по 30.11.2002 року- 3, 60 грн.
(Телеграма№ 137/5/1206);

·
з 1.12.2002 по 30.11.2003 року - 5, 36 грн. (Телеграма №
3/2516);

·
з 1.12.2003 по 31.03.2004 року-5, 83 грн. (Телеграма №
33/3443);

-    з 1.04.2004 по 31.12.2004 року - 6, 37 грн.
(Телеграма № HP 229/1265),  за
добу.

Таким
чином,  заборгованість в/ч А-1964 перед позивачем
склала 9544, 84 грн. -грошової компенсації за продовольчій пайок.

Згідно
із  ст.
1173 Цивільного кодексу України майнова шкода,  яка завдана бездіяльністю державного органу
(в даному випадку військовою частиною А 1964), відшкодовуються державою,  незалежно від вини державного органу.

На
підставі  ст. 88 ЦПК України - якщо
позивача,  на користь якого ухвалено
рішення,  звільнено від сплати судового
збору,  він стягується з відповідача в
дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд
приходить до висновку,  що з відповідача
слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 95 грн. 44 коп. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30 грн.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  8,  22 Конституції України,   ст.
ст.  10,  60,
212,  214 ЦПК України,   ст.
16 Закону України «Про Збройні сили України»,   ст.  9
Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів
їх сімей» суд,  -

вирішив:

позов
ОСОБА_1до військової частини А-1964 про стягнення заборгованості по грошовому
забезпеченню - задовольнити.

Стягнути
з військової частини А-1964 на користь ОСОБА_1заборгованість по продовольчому
забезпеченню в сумі 9544, 84 грн.

Стягнути
з військової частини А-1964 судовий збір в сумі 95 грн. 44 коп.,  та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 30 грн. на користь територіального
управління державної судової адміністрації в Дніпропетровській області.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення
рішення,  та на нього може бути подано
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне
оскарження.