Справа №2-844/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
червня   2007 року                     Черкаський районний суд Черкаської області у
скаладі:

головуючого - судді        Пономаренка
В.В.

при
секретарі                                                            Безуглій
С О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Черкаси цивільну справу за
позовом ВАТ "Страхове товариство'Тарантія" в особі Черкаської
регіональної дирекції флії ВАТ "Страхове товариство'Тарантія" до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,  -

встановив:

ВАТ
"Страхове товариство'Тарантія" в особі Черкаської регіональної
дирекції флії ВАТ "Страхове товариство "гарантія" звернулося в
суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу
мотивуючи позовні вимоги тим,  що 13
липня 2006 року між ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» та ОСОБА_2 було
укладено договір добровільного страхування наземного транспорту
№НТ-5-24-01/06,  за яким страховик
застрахував майнові інтереси страхувальника,
пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом - легковим
автомобілем Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1.

12
лютого 2007 року в м. Черкаси на бул.Шевченка внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди застрахований автомобіль Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1 отримав механічні
ушкодження заднього бамперу,  що
підтверджується довідкою,  виданою
відділом ДАІУМВС України в Черкаській області.

20
лютого 2007 року судовим експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3 було складено
висновок №59 автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріальної
шкоди завданої власнику автомобіля Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2.  За висновком,
матеріальна шкода,  завдана
власнику автомобіля складає 4385 грн.78 коп.

14
лютого 2007 року страхувальником ОСОБА_2.
подано заяву про виплату страхового відшкодування. 19 березня 2007 року
позивачем страхувальнику ОСОБА_2. ,  із
вирахуванням франшизи,  виплачена сума
страхового відшкодування в розмірі 3939 грн. 48 коп.,  що підтверджується видатковим касовим ордером
від 19.03.2007 року.

З огляду
на вищевказане,  позивач набув право
зворотної (регресної),  вимоги до винної
у ДТП особи,  оскільки відповідно до  СТ. 1191 ЦК України особа,  яка відшкодувала шкоду,  завдану іншою особою,  має право зворотної вимоги (регресу) до
винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,  якщо інший розмір не встановлено
законом.  Крім того,  відповідно до
СТ. 993 ЦК України
та  ст. 27 Закону України "Про
страхування" від 04 жовтня 2001 року,
до страховика,  який виплатив
страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування,  в межах фактичних затрат переходить право
вимоги,  яке страхувальник або інша
особа,  що отримала страхове
відшкодування,  має до особи,  відповідальної за заподіяний збиток.

.Дорожньо-транспортна
пригода 12 лютого 2007 року,  у якій
отримав пошкодження застрахований автомобіль Mitsubishi
Colt,  державний номер НОМЕР_1,
сталася внаслідок порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України водієм
автомобіля ЗАЗ-1102,  державний номерний
знак НОМЕР_2,  ОСОБА_1,  яка,
не дотримавшись безпечної дистанції руху,  допустила зіткнення з автомобілем Mitsubishi Colt
державний номер НОМЕР_1,  що рухався
попереду.

Винуватою у
скоєнні ДТП 12
лютого 2007 року визнано відповідача,
яка керувала

автомобілем З A3-1102,  державний номерний знак НОМЕР_2. Вина відповідача
стверджується матеріалами адміністративної справи №23-1198/2007,  зокрема,
даними протоколу про адміністративне правопорушення АВ №2854867,  схемою ДТП,  письмовими поясненнями учасників ДТП,
а також постановою Черкаського районного суду від 02 березня
2007 року про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за
ст_124 КУпАП та накладання стягнення у вигляді штрафу.

постанова
по справі про адміністративне правопорушення у справі №23-1198/2007 набула
законної сили і не була оскаржена,  крім
того,  вона містить свідчення про повне
визнання відповідачем своєї вини.

Відповідно
до  ст. 1188 ЦК України,  шкода,
завдана внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки,  відшкодовується на загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі за вини іншої особи,  відшкодовується винною особою.

Відповідно
до ч.4  ст. 61 ЦПК України,  вирок у кримінальній справі,  що набрав законної сили,  або

постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце ці дії та чи
вчиненні вони цією особою. Позивач просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на
користь ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» 3939 грн.48 коп. та понесені судові
витрати.

В
судовому засіданні представник позивача ВАТ "Страхове
товариство'Тарантія" в особі Черкаської регіональної дирекції флії ВАТ
"Страхове товариство'Тарантія" Поліщук Д.В. позовні вимоги підтримав,  просив їх задоволити в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_1.в судові засідання 31.05., 12.06., 27.06.2007 року не з'явилася,  не повідомивши суд про причини своєї
неявки,  не надіславши заяви про розгляд
справи у її відсутності,  хоча про час і
місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Заслухавши
пояснення представника позивача ВАТ "Страхове товариство'Тарантія" в
особі Черкаської регіональної дирекції флії ВАТ "Страхове
товариство'Тарантія" Поліщук Д.В.,
у відсутності відповідача ОСОБА_1.,  яка в судові засідання 31.05., 12.06.,
27.06.2007 року не з'явилася,  не
повідомивши суд про причини своєї неявки,
не надіславши заяви про розгляд справи у її відсутності,  хоча про час і місце розгляду справи була
повідомлена належним чином,  що не є перешкодою
для розгляду справи по суті і ухвалення заочного судового рішення на підставі
наявних у справі доказів і не заперечення проти цього позивача у відповідності
до  ст.
ст.  169, 224 ЦПК України,  дослідивши цивільної справи,  суд вважає,
що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення з наступних
підстав.

У
відповідності зі  ст. 3 ЦПК України
звернутися до суду з позовом має право кожна особа за захистом своїх
порушених,  не визнаних,  або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів. Позивач звернулась до
суду з позовом вважаючи,  що відповідач
ОСОБА_1. В добровільному порядку не відшкодовує шкоду,  тому права позивача підлягають захисту в
судовому порядку. Суд знаходить,  що
порушене право позивача підлягає судовому захисту у відповідності до  СТ. 16 ЦК
України.

З
пояснень представника позивача,  наявних
у справі доказів судом встановлено,  що
13 липня 2006 року між ВАТ «Страхове товариство «Гарантія» та ОСОБА_2.  було укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №НТ-5-24-01/06,  за яким страховик застрахував майнові
інтереси страхувальника,  пов'язані з
володінням,  користуванням і
розпорядженням наземним транспортним засобом,
а саме легковим автомобілем Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1.

12 лютого 2007
року в м. Черкаси на бул.Шевченка внаслідок дорожньо-транспортної пригоди
застрахований автомобіль Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1 отримав механічні
ушкодження заднього бамперу,  що
підтверджується довідкою,  виданою
відділом ДАІ УМВС України в Черкаській області. 20 лютого 2007 року судовим
експертом-автотоварознавцем ОСОБА_3. було складено висновок №59
автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріальної шкоди
завданої власнику автомобіля Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2. ,  як складає 4385 грн.78 коп. 14 лютого 2007
року страхувальником ОСОБА_2.  подано
заяву про виплату страхового

відшкодування.
19 березня 2007 року позивачем страхувальнику ОСОБА_2. ,  із вирахуванням франшизи,  виплачена сума страхового відшкодування в
розмірі 3939 грн. 48 коп.,  що
підтверджується видатковим касовим ордером від 19.03.2007 року.

Позивач
набув право зворотної (регресної),
вимоги до винної у ДТП
особи,  оскільки відповідно до  ст. 1191 ЦК України особа,  яка
відшкодувала шкоду,  завдану іншою
особою,  має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,  якщо інший розмір не встановлено
законом.  Крім того,  відповідно до
ст. 993 ЦК України
та  ст. 27 Закону України "Про
страхування" від 04 жовтня 2001 року,
до страховика,  який виплатив
страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування,  в межах фактичних затрат переходить право
вимоги,  яке страхувальник або інша
особа,  що отримала страхове
відшкодування,  має до особи,  відповідальної за заподіяний збиток.

Встановлено,  що дорожньо-транспортна пригода 12 лютого
2007 року,  у якій отримав пошкодження
застрахований автомобіль Mitsubishi Colt,  державний номер НОМЕР_1,
сталася внаслідок порушення п.13.1 Правил дорожнього руху України водієм
автомобіля ЗАЗ-1102,  державний номерний
знак НОМЕР_2 - ОСОБА_1.

Відповідно
до  ст. 1188 ЦК України,  шкода,
завдана внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки,  відшкодовується на загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі за вини іншої особи,  відшкодовується винною особою,  тому суд задовольняє позовні вимоги позивача
і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду
у сумі 3939 грн. 48 коп. в порядку регресу та понесені позивачем судові витрати
у відповідності до вимог  СТ. 88 ЦПК
України.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 3, 10, 11, 79, 81, 84, 88, 169, 208, 209, 212-215, 224-228, 294-295
ЦПК України,   ст.  ст.
16, 1188, 1191 ЦК
України,  суд, -

вирішив:

Позов
ВАТ "Страхове товариствоТарантія" в особі Черкаської регіональної
дирекції флії ВАТ "Страхове товариство "Гарантія" до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути
з ОСОБА_1,  жительки АДРЕСА_1 на користь
ВАТ "Страхове товариство гарантія" в особі Черкаської регіональної
дирекції флії ВАТ "Страхове товариство "Гарантія" - 3939 грн. 48
коп. в рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу та 81 грн. - судових
витрат.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана іншими
учасниками процесу протягом десяти днів з часу його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів,  після подачі заяви про апеляційне
оскарження,  або в строк передбачений для
подачі заяви про апеляційне оскарження.