Справа № 2-303-07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ               УКРАЇНИ

14 вересня 2007 р.                            Кролевецький районний суд Сумської області

в складі - судді                          Ольховик А. І.

при секретарі                                Малик Г. М.

з участю адвоката                      Ахроменко Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди.

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим,
що рішенням Кролевецького районного суду від 14
березня 2001 року з нього на користь ОСОБА_5 утримані аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на
утримання дітей: доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження. На момент стягнення
аліментів позивач працював в СТОВ ім. Щорса села Ярославець Кролевецького
району, керівниками якого були спочатку ОСОБА_2, а потім ОСОБА_3 Нараховувала
заробітну плату,а також нарахування і утримання аліментів проводила ОСОБА_4Аліменти з його заробітної плати утримувались
систематично, але відповідачі надавали, необ"єктивні
дані до державної виконавчої служби, внаслідок чого його часто викликали в
виконавчу службу за несплату аліментів, де
виносились попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати
аліментів, незважаючи на те, що він доводив, що аліменти з нього стягуються.

Вважає, що відповідальними за те, що аліменти ОСОБА_5 неналежним чином перераховувались є відповідачі, по вині яких він
переносив нервові стреси, коли його визивали до виконавчої служби, а це було досить часто, і попереджали про кримінальну
відповідальність, ситуація, яка склалася з цього
приводу була для нього принизливою, ображаючою його гідність. Він побоювався,
чітко не знаючи кримінального закону, що його можуть притягнути до кримінальної
відповідальності, що наносило йому моральну травму.

Приниження, моральні переживання на протязі декількох років призвели його
до нервових стресів, від чого загострювались хронічні
захворювання, погіршився стан здоров"я.

Бездіяльністю відповідачів йому завдана моральна шкода,яку він оцінює в
6000 грн. і просить стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 моральну шкоду , заподіяну в 2001 році в розмірі 1500 грн,порівну з обох, в 2002 році в розмірі 1500 грн., також порівну з
обох. Моральну шкоду, яка завдана йому в 2003 - 2004 p.p. він оцінює в 3000 грн. і просить стягнути її з ОСОБА_3 та ОСОБА_4  по 1500 грн. з кожного.

В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат ОСОБА_8
підтримали позовні вимоги та зазначили при
цьому , що може в завданні моральної шкоди позивачу є вина і інших осіб, в тому числі і тих, які у вказаний час
займали посаду головного бухгалтера господарства, але вони не можуть в цьому визначитись , і клопотання про зміну або
доповнення позовних вимог ними протягом розгляду справи не заявлялось.

Відповідачі в судовому засіданні позов не визнали та пояснили, що протягом
2001 -2004 років, коли працював в господарстві ОСОБА_1 йому за пропрацьований
час нараховувалась заробітна плата і утримувались
аліменти за рішенням суду на дітей на користь ОСОБА_5 Позивач ні разу не звертався ні до кого з них з претензією по
утриманню аліментів з нього , не зверталась з цього приводу і стягувачка. При перевірці державною виконавчою службою
господарства щодо правильності утримання аліментів, порушень не було
виявлено.

В грудні 2004 року позивач звертався в бухгалтерію господарства по довідки
по зарплаті для нарахування йому субсидії.

2

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Судом встановлено, що з позивача за рішенням Кролевецького районного суду
Сумської області від 14. 03. 2001 року
стягнуті аліменти на утримання 2 дітей в розмірі 1/3 частини заробітку на користь ОСОБА_9 ( а. с.4 ).В 2001 - 2004 p.p. позивач працював в СТОВ ім. Щорса і йому нараховувалась заробітна плата відповідно до кількості виходо - днів і
починаючи з квітня 2001 року утримувались аліменти ( а. с. 5 -
10).Із вказаних довідок вбачається, що позивач в листопаді - грудні 2001 року не виходив на роботу і за цей час з нього не
утримані аліменти, а тому виникла заборгованість ( а. с. 4- 6 вик. пров.)

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 один раз за період 2001 - 2004 p.p., а саме 8 серпня 2003 року був
ознайомлений з відповідальністю за ухилення від сплати аліментів ( а.с.8 вик.пров.) Державний виконавець діяв згідно
ст. 5 Закону України " Про виконавче провадження " і
здійснював необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, а
тому суд не може прийняти твердження позивача, що у зв"язку з тим, що його
часто вшивали в виконавчу службу з приводу уплати
аліментів, то йому завдана моральна шкода. Позивач не надав суду доказів,що
бездіяльністю керівників СТОВ ім. Щорса йому завдана моральна шкода і не вказав якою, саме бездіяльністю завдано йому шкоду і
чи є вона протиправною, а саме, бездіяльність є протиправною та
спричиняє відповідальність за моральну шкоду лише у випадках, коли законом передбачено обов"язок діяти у
відповідних ситуаціях активно.

Відповідно до вимог ст. ст.23, 1167 ЦК України відповідно до загальних
підстав цивільно - правової відповідальності
обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлагають наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювачів та вини останніх в її
заподіянні.

Позивач в суді не надав жодного доказу, що діями або бездіяльністю
відповідачів йому завдана моральна шкода,при цьому він
погодився з їх поясненнями, що жодного разу не звертався до них з претензіями по неналежному виконанню ними своїх
службових обов"язків щодо розміру утримання з нього аліментів на
утримання дітей.

Таким чином, суд вважає,що діями відповідачів не спричинялися посягання на
права позивача, а тому у суда нема підстав для задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-
11,60, 88, 209, 213 - 215,, ЦПК України,-

вирішив:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через
районний суд шляхом подачи в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.