Справа №2-887/07
РІШЕННЯ

ім'ям    УКРАЇНИ

22 червня 2007 року

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судці Швайковського
А.А. при секретарі Якуніній О.В., розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу квартири дійсним та визнанні права власності на
квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому
зазначає, що 01 червня 2007 року між позивачем, ОСОБА_1 (Покупцем), та ОСОБА_2,
на підставі довіренності зареєстрованої в реєстрі за № 1-3938 від 15.05.2007
року, від імені ОСОБА_3, та ОСОБА_4 (Продавцем), було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

У відповідності до умов п.П Договору купівлі-продажу від 01 червня 2007
року своїми підписами продавець та покупець ствердили, що право власності на
квартири АДРЕСА_1 переходить до покупця, тобто до позивача, після підписання
самого Договору.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності
набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів і
відповідно до вимог статті 344 Цивільного кодексу України право власності
переходить до набувача майна з моменту його передачі.

При зверненні до бюро технічної інвентаризації для реєстрації права
власності на придбаний житловий будинок позивачу було відмовлено в цьому з
підстав того, що Відповідач порушив вимоги законодавства України до укладення
таких угод, а саме - ухилився від його нотаріального посвідчення, хоча у відповідності
до умов п.П Договору Відповідач брав на себе зобов'язання по нотаріальному
посвідченню Договору купівлі-продажу від 01 червня 2007 року в строк до
04.06.2007 року.

Вказана обставина перешкоджає позивачу, як власнику
придбаного нерухомого майна користуватися її правами, зокрема - зареєструвати
своє право власності та вільно розпоряджатися ним.

У відповідності до вимог «Тимчасового положення «Про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме майно», затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України за № 6/5 від 28.01.2003 року, провести державну
реєстрацію свого права власності на об'єкт нерухомості без правовстановлюючого
документу позивач не може.

Статтею 220 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони
домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими
доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін
ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір
дійсним.

Одним із
способів захисту прав є визнання цього права.

Пунктом 10 Додатку до Тимчасового положення «Про порядок реєстрації...» як
правовстановлюючий документ на нерухоме майно визначено рішення суду.

Оскільки ст.
114 Цивільного процесуального кодексу України передбачена виключна
підсудність справ з приводу нерухомого майна, а придбана мною частина
нерухомого майна знаходиться в Оріхівському районі, тому позивач звертається з
даним позовом до Оріхівського районного місцевого суду Запорізької області.

Загальна вартість придбаного майна становить: 5000,00 грн. - вартість
житлового будинку, що у відповідності до вимог ст.80 Цивільно процесуального
кодексу України і є ціною позову.

В попередньому судовому засіданні Позивач на позові наполягає і прохає
визнати договір купівлі-продажу від 19.04.2007 року нерухомого майна та визнати
за нею право власності на придбане нерухоме майно.

Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, хоча про час та місце
попереднього судового засідання був повідомлений судовою повісткою у
встановлений законодавством спосіб, до суду надіслав заяву про визнання позову
та розгляд справи без його участі, претензій до Позивача не має.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Суд, заслухавши доводи Позивача та вивчивши матеріали справи, встановив, що
право власності на квартируАДРЕСА_1, визначено за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 згідно наданої
ксерокопії свідоцтва про право власності на житло від 29 жовтня 1996 року, що
зареєстровано в реєстрі за № 113, технічним паспортом на квартиру що складений
10 жовтня 1996 року, і де зазначено технічна характеристика квартири.

Як зазначено в дорученні серії НОМЕР_1 від 15.05.2007 року, що
зареєстровано в реєстрі за № 1-3938, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 уповноважили
ОСОБА_2 продати вище зазначену квартиру

У відповідності до ксерокопії договору купівлі-продажу
від 01 червня 2007 року, що укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, згідно вимог
ст.ст. 202, 203, 204, 205, 207 ЦК України, на підставі якого ОСОБА_2. продала а
ОСОБА_1. придбала трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 Запорізької області загальною
площею 67,3 м2, житловою площею 41,9 м2, що складається з: коридору № 1, площею
9,0 м2; кухні № 2, площею 8,3 м , житлова кімната № 3, площею 18,5 м ; житлова
кімната № 4, площею 13,8 м ; житлова

9                                                   9                                               9

кімната № 5,
площею 9,6 м ; кладовка № 6,
площею 1,6 м ; туалет № 7, площею 1,2 м ; ванна № 8, площею 2,6 м2; балкон,
площею 3,2 м2; лоджія, площею 3,3 м2; за що було сплачено 5000 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК
України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним.

Факт виконання договору однією із сторін - ОСОБА_1, стверджується наданою
заявою ОСОБА_2., згідно якої ОСОБА_2. зазначила, що отримала грошові кошти у
сумі 5000 грн., претензій до покупця не має.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання
майна, що визначено ст. 334 ЦК
України.

На підставі ст. 328 ЦК
України, право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема з правочинів і відповідно до вимог ст. 344 ЦК України право
власності переходить до набувача майна з моменту його передачі.

При таких обставинах, суд вважає, що договір купівлі-продажу від 01.06.2007
року є дійсним і Позивач є фактичним власником нерухомого майна - трикімнатної
квартири АДРЕСА_1 Запорізької області загальною площею 67,3 м2, житловою площею
41,9 м2, що складається з: коридору № 1, площею 9,0 м2; кухні № 2, площею 8,3
м2; житлова кімната № 3, площею 18,5 м ; житлова кімната № 4, площею 13,8 м2;
житлова кімната № 5, площею 9,6 м2; кладовка
№ 6, площею 1,6

9                                                  9                                                 9                                          9

м ; туалет № 7, площею 1,2 м ; ванна № 8, площею 2,6 м ; балкон, площею 3,2
м ; лоджія, площею 3,3 м2.

Керуючись ст.ст. 2 11, 27, 31, 60, 74, 76, 167, 199, 208, 209, 213-215,
218 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 32, 71, 267,202-205, 207,220, 224 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири
дійсним та визнання права власності на квартиру задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу від 01.06.2007 року
нерухомого майна - трикімнатної квартириАДРЕСА_1 загальною площею 67,3 м2,
житловою площею 41,9 м2, що складається з: коридору № 1, площею 9,0 м2; кухні №
2, площею 8,3 м2; житлова кімната № З, площею 18,5 м ; житлова кімната № 4,
площею 13,8 м ; житлова кімната № 5, площею 9,6 м ; кладовка № 6, площею 1,6
м2; туалет № 7, площею 1,2 м2; ванна № 8, площею 2,6 м2; балкон, площею 3,2 м ;
лоджія, площею 3,3 м2, що укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно
-трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 Запорізької області загальною площею 67,3 м2,
житловою площею 41,9 м2, що складається з: коридору № 1, площею 9,0 м ; кухні №
2, площею 8,3 м ; житлова кімната № З, площею 18,5 м2; житлова кімната № 4,
площею 13,8 м2; житлова кімната № 5, площею 9,6 м2;

кладовка № 6, площею 1,6
м ; туалет № 7, площею 1,2 м ; ванна № 8, площею 2,6 м ; балкон, площею 3,2 м ;
лоджія, площею 3,3 м з правом реєстрації в підприємствах бюро технічної
реєстрації.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.