Справа
№2-182/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня
2007 року Дебальцевський міський суд Донецької області В складі
головуючого судді Тишко Н.В. При секретарі Неледва Т.В., Тюленевої C.., За участю представника позивачки ОСОБА_2.

Представників відповідачів Державне
підприємство «Донецька залізниця» Лебеда
В.П., Ень Д.В.,

Територіального управління Держгірпромнагляду України по
Донецькій області Жука М.М.,

Представника третьої особи відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворюваннях України в Дебальцеве Сергач А.В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дебальцеве
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держаного підприємства
«Донецька залізниця», Територіального управління Держгарпромнагляду України по
Донецькій області, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м. Дебальцеве про заперечування актів форми Н-1 і Н-5 від
22 травня 2006 p.,

Установив:

ОСОБА_1, удова
сигналіста ст. Дебальцеве - сортирувальне ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у
результаті нещасного випадку, що стався з ним у робочий час 17 квітня 2006 року
звернулася в суд з позовом до державного підприємства «Донецька залізниця» і
Територіальному управлінню Держгірпромнагляду України по Донецькій області з
позовом, яким просила визнати висновки розслідування обставин і причин
нещасного випадку, що відбувся із сигналістом ОСОБА_3, викладені актах форми Н-1
і Н-5 від 22 травня 2006р., не • відповідної дійсності. У ході судового
розгляду уточнила свої позовні вимоги, у яких просила:

- Зобов'язати відповідачів внести
зміни в акти форми Н-1 і Н-5, вказавши в розділі 7 акта Н-1 і розділі 4
акта Н-5 три наступні основні причини смертельного травмування сигналіста
ОСОБА_3:

Порушення
Державним підприємством « Донецька залізниця» ст. 43 Конституції України, ст. 4
і 6 Закони України «Про охорону праці» у результаті дозволу обслуговування локомотивів, зайнятих на маневрових
роботах, одним машиністом, що ускладнювало можливість машиніста ОСОБА_5
виконувати вимоги безпеки маневрів.

Порушення
машиністом ОСОБА_5 вимог
п. 15.24 ПТЭ залізниць
України, п. 16.3.8 Інструкції з руху потягів, пп.3.1, 3.15 і розд. 5 Інструкції
локомотивній бригаді, п.2.5 Інструкції про
порядок роботи локомотивів, зайнятих на маневровій роботі, при обслуговуванні
одним машиністом.

Порушення
чергової по станції ОСОБА_6 ПТЭ
залізниць України ( п.15.13, 15.23), Інструкції з руху потягів і маневровій
роботі на залізн. України (п. 16.2.1, 16.3.1), у результаті чого вона не
забезпечила правильне розміщення і погодженість дій усіх працівників, що беруть участь у виробництві
маневрів, не організувала маневрову роботу так, щоб були забезпечені
безпека руху, особиста безпека працівників, зайнятих на маневрах, до числа яких
відносився сигналіст ОСОБА_3.

Просила
виключити п.1 р.4 і абзі р.6 Акта Н-5, з п.7 і п.10 Акта Н-1 і п.1 р.4 Акта Н-5
указівку як причину нещасного випадку порушення законодавства по охороні праці

2

сигналістом ОСОБА_3, зобов'язати відповідачів скласти
акти форми Н-5 і Н-1 у повній відповідності з
указівками суду.

У судовому
засіданні представник позивачки просила також в р.6 акта форми Н-5  слова
«провини посадових осіб і працівників станції, підприємства в даному нещасному випадку
не вбачається» замінити «Причиною нещасного випадку, що відбувся 17 квітня
2006р. із сигналістом ОСОБА_3, з'явилося порушення адміністрацією державного
підприємства «Донецька залізниця» ст. 43 Конституції України і ст. 4 і 6 Закону
України «Про охорону праці» у результаті незабезпечення повної безпеки
учасників технологічного процесу по маневрових роботах, машиніста локомотива ЧМЭ-3 ОСОБА_5 і
чергової по станції ОСОБА_6»

У п.10 акта
форми Н-1 «Особи, що допустили порушення законодавства про охорону
праці»

указати :ОСОБА_7 - машиніст
локомотива, порушення п. 15.24 ПТЭ залізниць України, п.16.3.8 Інструкції з руху потягів,
п.3.1, 3.15 і розділу 5 інструкції локомотивній бригаді, п.2.5 Інструкції про
порядок роботи локомотивів, зайнятих на маневровій роботі, при обслуговуванні
одним машиністом;

ОСОБА_6 -
чергова по станції, порушення п.15.13, 15.23 ПТЭ залізниць України, п. 16.2.1,
16.3.1 Інструкції з руху потягів і маневровій роботі на залізн. України.

Зазначені вимоги
позивачки і її представника підтримані в судовому засіданні, мотивуючи посиланнями на матеріали розслідування
нещасного випадку як спеціально створеною комісією, так і правоохоронними
органами, на відомчі Інструкції і Правила по безпеці руху на залізницях
України.

Представники відповідачів, заперечуючи проти заявлених вимог, пояснили суду
наступне.

Представник відповідача ДП «Донецька залізниця» Лебеда В.П. пояснив суду, що винним у нещасливому випадку є сигналіст
ОСОБА_3. Очевидці нещасливого випадку не встановлені, відкіля і куди йшов
ОСОБА_3 перед травмуванням, ніхто не знає. Ніхто не може сказати, як і під
.яким кутом він переходив залізничні колії, але, якби ОСОБА_3 йшов правильно і
був уважним, такого б не трапилось і локомотив би на нього не наїхав; коли
незабаром ОСОБА_3 був збитий на залізн. шляхах, виходить, він порушив правила
безпеки.

Представник
Донецької залізниці Ень Д.В., який замінив Лебеду, також пояснив суду, що в тім, що стався із сигналістом
ОСОБА_3щасний випадок винуватий він один,
оскільки він повинний був переходити залізничні колії тільки по встановленому службовому
проході, переходити під кутом у 90 градусів, однак вимогу цю не виконав і
перетинав шляхи в не встановленому для цього місці. Пояснив також, що відкіля і
куди йшов ОСОБА_3 перед травмуванням, він сказати не може, однак повинний був
йти спочатку в службове приміщення по
службовому проході, а вже потім йти туди, куди він хотів.

Представник
територіального управління Держгірпромнагляду України по Донецькій області Жук
пояснив суду, що в нещасному випадку, що мав місце винуватий ОСОБА_3., що порушив правила по охороні праці для
сигналістів, а також нещасному випадку сприяла недосконалість правил
Технічної експлуатації залізниць України й Інструкції з руху потягів і
маневровій роботі, відповідно до яких можливе керування локомотивом одним
машиністом без помічника.

3

Представник
третьої особи на стороні відповідача - виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасливих випадків на виробництві і профзахворювань України
Сергач А.В. пояснила, що позовні вимоги позивачки не визнає, оскільки нещасний випадок з ОСОБА_3 відбувся винятково по
його провині.

Заслухавши
пояснення осіб, що приймали участь у справі, свідків і дослідивши інші докази,
суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають повному задоволенню з
наступних підстав.

17 квітня 2006р.
у 22 години 50 хв. із сигналістом станції Дебальцеве -сортирувальне
Дебальцевськой дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці ОСОБА_3
стався нещасний випадок, обставини і причини якого викладені в актах форми Н-1
і Н-5 від 22 травня 2006р.

Зазначені акти складені комісією,    призначеної наказом № 365 від ІНФОРМАЦІЯ_1
територіальним управлянням Держгірпромнагляду по Донецькій області.

Згідно розділу 3
акти Н-5 і п. 6 акта Н-1 нещасний випадок відбувся при наступних обставинах.

17 квітня 2006р.
у 22 години 30 хвилин сигналісту ОСОБА_3 була дана команда черговим по станції ОСОБА_6 на закріплення виставленого потягу
вагонів напрямком на ст. Лиху на 3-м
шляху парку відправлення чотирма гальмовими башмаками. У 22 години 40
хвилин ОСОБА_3 виконав завдання, про що доклав ОСОБА_6 по маневровому
радіозв'язку, дотримуючи регламенту переговорів, і пішов у напрямку службового
приміщення.

Черговою по станції ОСОБА_6 у 22 години 43 хв. була дана
команда машиністу  маневрового локомотива
ЧМЭ-3 №3515
ОСОБА_5 на виїзд локомотива з 3-го шляху за маневровий сигнал М-22, у потім -
на проїзд локомотива по першому шляху в сортувальний парк.

Машиніст ОСОБА_5, керуючи локомотивом в одну особу, почав
виконувати дану команду. Рухаючи від маневрового сигналу М-22 у напрямку 10-го
шляху, у 22 години 50 хв. у районі стрілочного переводу № 111 машиніст ОСОБА_5
відчув удар, застосував екстрене гальмування, вийшов з локомотива і побачив, що
збив сигналіста, про що повідомив чергову по станції. Сигналісту ОСОБА_3 була
зроблена перша допомога й у 23 години 05 хв. він був доставлений у Центральну
міську лікарню м. Дебальцеве, де знаходився
на лікуванні і вмер ІНФОРМАЦІЯ_1 у 18 годину. 30 хв. Причинами нещасного
випадку, згідно розд. 4 акти Н-5 є:

1.
Недотримання потерпілим правил безпеки при перебуванні на
залізничних коліях, зокрема, при переході через залізничні колії, чим був
порушений п.5 Пам'ятки по охороні праці для працівників станції ЦД-0030, затв.
Наказом Укрзалізниці №207/Ц, і п.3.4 Інструкції з охорони праці № 5 для
сигналістів станції Дебальцеве - сорт. Донецької залізниці, затв. 01.04.2005р.
наказом № 54/ДС;

2.
Керування маневровим лркомотивом здійснювалося в одну
особу машиністом ОСОБА_5, що, знаходився у кабіні тепловоза ЧМЭ-3 на робочому
місці машиніста за основним пультом керування, не міг під час руху від сигналу
М-22 на перший шлях бачити сигналіста
ОСОБА_3 зі свого робочого місця, тому що потерпілий знаходився поза зоною
видимості протягом усього маршруту проходженні від сигналу М-22 до місця
травмування. Перебування постраждалого поблизу стрілочного переводу № 111
«місце травмування» можна було побачити тільки з місця помічника
машиніста, посада якого в штаті локомотивної бригади не передбачена.

Згідно абз. 2
розд. 6 Акта Н-5, провини посадових осіб і працівників станції, підприємства, у
даному нещасливому випадку не вбачається.

У зв'язку зі
смертельним випадком комісія рекомендувала Укрзалізнице виключити з Правил
технічної експлуатації залізниць України п. 12.8 «Обслуговування

4

мототоварного потяга, поїзних електровозів, тепловозів
одним машиністом може проводитися з дозволу Державної адміністрації
залізничного транспорту України, а маневрдвих
- з дозволу начальника залізниці», виключити з Інструкції з руху потягів і маневровій
роботі на залізницях України п. 16.2.2 «Обслуговування одним машиністом
маневрового локомотива може провадитися з дозволу начальника залізниці в
залежності від типу локомотива і місцевих умов», а також рекомендувала ввести в
штат локомотивних бригад посада помічника машиніста по маневровій роботі
(роздягнув 6 акта Н-5).

Причинами
нещасного випадку, згідно п. 7 акта Н-1 є: невиконання вимог Інструкцій з
охорони праці потерпілим і інші (невідповідність ПТЭ, Інструкції з руху потягів вимогам безпеки руху). У п.10
даного акта зазначено, що особою, що допустила порушення законодавства про
охорону праці є сигналіст ОСОБА_3., що порушив п.3.4 інструкції з охорони праці № 5 для сигналістів станції Дебальцеве -сорт.
Донецької залізн.

Допитана як
свідок чергова по ст. Дебальцеве - сортувальне ОСОБА_6 пояснила суду, що 17
квітня 2006 р. вона на своєму робочому місці - у службовому приміщенні
чергового по станції - провела зміні, що бере участь у маневрових роботах,
інструктаж із правил безпеки, оголосила план роботи; після того, як ОСОБА_3
доклав їй про те, що закріпив потяг, що знаходиться на 3-м шляху парку Східного
відправлення, вона оголосила по станції, що його місія кінчена. Потім дала
команду машиністу локомотива ОСОБА_5 рухатися з 3-го шляху за маневровий сигнал
М-22, а відтіля по першому вільному шляху в сортувальний парк; про рух
локомотива сповістила працюючих у парку людей по гучномовному зв'язку. Через
якийсь час машиніст ОСОБА_5 доклав їй по зв'язку, що він збив сигналіста. Вона
прийшла до місця де відбувся нещасний випадок і побачила сигналіста ОСОБА_3
лежачим приблизно в п'ятьох метрах від 111-й стрілки, щодо першого шляху -за
колією з боку вугільного складу, не між рейками. Пояснила, що, коли ОСОБА_3
доклав їй про виконання роботи з закріплення складу, вона не говорила йому,
куди йти після цього, свою технологічну паузу він може проводити як хоче; у неї
немає відомостей про те, куди він йшов, коли його збив локомотив. Можливо,
пішов до вагонників, можливо, у • туалет. Якщо ОСОБА_3 потрібно було знайти, то
вона зв'язувалася з ним по рації, по якій
він підтримує зв'язок з чергової по станції і яку не виключає. Ходити потрібно
по службових проходах, є чи такий до туалету, їй не відомо.

Свідок ОСОБА_5
пояснив суду, що 17 квітня 2006 р. він заступив на зміну як машиніста
локомотива ЧМЭ-3 з 19 годин; з ним в одній зміні працював сигналіст ОСОБА_3.
Після того, як було закінчене закріплення рух. потягу на 3-м шляху, він одержав
від чергової по станції ОСОБА_6 команду рухатися з 3-го шляху за маневровий
сигнал М-22 і відтіля продовжити рух на перший вільний шлях і по ньому в
сортувальний парк. Рухався локомотив- заднім ходом, таким чином, робоче місце
машиніста, що керував локомотивом в одну особу, знаходилося з правої сторони
локомотива і по лівій стороні по ходу його руху. Перед початком руху від
маневрового сигналу М-22 він уключив прожектор, потім , оскільки працював без
помічника, перейшов на ліву сторону локомотива ( вона ж - права по ходу руху
локомотива) і, переконавши в тім, що з цієї сторони руху локомотива шлях
вільний, повернувся на своє робоче місце,
дав попереджувальний сигнал і поїхав. Видимість була метрів 300. При русі йому
була видна тільки ліва по ходу руху локомотива сторона, а праворуч видимість
перекривалася батарейним відсіком. Рухаючись на перший шлях, у районі будівлі
вагонників почув глухий удар, застосував екстрене гальмування, проїхав метрів
20-25 і зупинився; оглянув місце і знайшов сигналіста ОСОБА_3, про що доклав
чергової по станції. Відкіля з'явився ОСОБА_3,
не знає, пояснив, що навіть не може представити, як це відбулося,
ліворуч він з'явитися не міг, тому що він би його побачив. Навіть, якби він
з'явився в короткий час, то він би все рівно не встиг загальмувати; пояснив, що
місце

5

травмування ОСОБА_3 - це мертва, глуха зона, що місце
травмування ОСОБА_3 з його робочого місця практично видно не було, а в міру
наближення до нього кут оглядовості скорочувався. Вважає, що поштовхом
локомотива сигналіста відкинуло метрів на 5-6.

Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що 17 квітня 2006р. працювала приймальником потягів
в одній зміні із сигналістом ОСОБА_3, разом з ним була на інструктажі в
приміщенні чергової по станції ОСОБА_6, у процесі роботи з ним не з
зустрічалася, а потім довідалася, що ОСОБА_3 збито локомотивом, обставини його
травмування вона не знає.

Такого ж
показання дав працюючий у парі з ОСОБА_9 свідок ОСОБА_30. Він пояснив, що вже збитого локомотивом ОСОБА_3 бачив
лежачим десь у районі 1 -го-2-го шляху; видимість у цьому місці дуже
гарна, тому що світить щогла.

Свідок ОСОБА_31,
машиніст-інструктор локомотивного депо Дебальцеве-Сортувальне пояснив, що він
як фахівець брав участь у повторній роботі комісії з розслідування нещасливого
випадку з ОСОБА_3, перевіряли видимість з локомотива ЧМЭ-3 з боку сигналу М-22
убік першого шляху парку Східного відправлення. Він згодний з висновками
комісії, видимість для машиніста обмежувалася контактними опорами, де саме
знаходилося місце зіткнення локомотива і сигналіста, він не знає, тому що
членом комісії не був, але, якби ОСОБА_3 виходив з лівої сторони по ходу руху
локомотива, то машиніст би його побачив, а праворуч при його раптовій появі, не
побачить.

Свідок ОСОБА_32,
машиніст локомотива, пояснив, що він працював в одній зміні з ОСОБА_5 17 квітня 2006
р. з 19 годин до 7 ранку. У процесі роботи, коли він пішов оглянути екіпажну
частину свого локомотива, почув, що маневровий на першому шляху застосував екстрене гальмування. Йому стало
цікаво, він пішов туди і побачив, що лежить травмований ОСОБА_3, а до нього йде
машиніст ОСОБА_5, моменту травмування він не бачив.

Свідок ОСОБА_33,
технічний інспектор профспілок, пояснив суду, що він був у складі комісії, що
розслідувала обставини нещасного випадку із сигналістом  ОСОБА_3 наступного дня після нещасного
випадку. За участю машиніста ОСОБА_5 провели експеримент по видимості'з
робочого місця машиніста, у результаті можна було установити, що сигналіст йшов
з боку, протилежної машиністу, тобто він був поза зоною його видимості. Зміст
експерименту - підтвердити, що ОСОБА_3 знаходився праворуч по ходу руху
локомотива, тобто з боку, що перекривається для машиніста. Місце, де ОСОБА_3
знаходився перед зіткненням, комісія не установила. Крім того, ОСОБА_3 рухався
по службовому проході і знаходився в місці, для цього не передбаченому, він
повинний був знаходитися в приміщенні техконторы,
куди йти повинний був по службовому
проході; вважає також що на причинах нещасного випадку позначилося і керування
локомотивом одним машиністом, без помічника, машиніст, якщо бачить небезпека,
повинний подати попереджувальний звуковий сигнал, а при відсутності реакції на
нього - застосувати екстрене гальмування.

Свідок ОСОБА_34
пояснила, що два з половиною року вона працює оператором СТЦ на станції
Дебальцеве -Сортувальне і стільки часу знала і сигналіста ОСОБА_3 Приміщення
сигналістів у них знаходиться в будинку контрольної посади, ' разом з
операторами, де сигналісти, приймають їжу, переодягаються, однак ОСОБА_3 тут не
бував, у нього було інше місце - він переодягався і відпочивав у приміщенні
вагонників, що   знаходиться на одній
стороні з приміщенням сигналістів, напевно, так

6

йому було зручно, там у нього була своя шафка. Усі вони,
у тому числі і сигналісти, під час зміни підкорялися чергової по станції
ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_35,
начальник Дебальцевской дирекції залізн. перевезень, пояснив суду, що під час
нещасного випадку з ОСОБА_3, він обіймав посаду начальника станції
Дебальцеве-Сортувальне. Нещасний випадок відбувся в парку Східного .
відправлення. Пояснив, що як таке місце відпочинку сигналіста не передбачене, є
місце, де сигналісти переодягаються - службове технічне місце, де знаходяться
оператори і сигналісти. А робоче місце сигналіста - це вся горловина, близько
600- 1000 кв. м. Оглянувши фотознімок на а. с. 61 свідок пояснив, що це -
будинок вагонників і туалет, до яких службовий маршрут не розробляється, але і
ходити тут ОСОБА_3 заборонялося. Йому відомо, що ОСОБА_3 переодягався в будинку
вагонників, але він вважає, що не ця обставина є причиною його травмування.
Йдучи в приміщення вагонників, до туалету, і, переходячи залізн. шлях в цьому
районі, ОСОБА_3 повинний був дотримувати загальних правил по їхньому переході,
що він і не виконав, наприклад, перехід під
кутом 90 градусів, що і привело до нещасного випадку. Оскільки службовий прохід
тут не передбачений, і він установлюється лише для проходу до робочого місця,
де він повинний закріплювати потяг, то і немає підстав говорити про те, що до
нещасного випадку привів рух ОСОБА_3 по службовому маршруті.

Суд не може погодитися з
висновками, що міститься в актах форми Н-1 і Н-5 про те, що нещасний випадок
відбувся з вини сигналіста ОСОБА_3, оскільки такий • висновок не підтверджений
матеріалами справи.

Так, пункт 5
Пам'ятки по охороні праці для працівників станції, затв. Наказом Укрзалізниці №
207/Ц від 07.06.2000р., що, згідно вищевказаних актів порушив сигналіст
ОСОБА_3, говорить: «Переходити шляхи слід тільки під прямим кутом, попередньо
переконавши у відсутності рухливого потягу, що наближається по цій колії;
особлива увага й обережність необхідно виявляти при виході зі службових
приміщень, розташованих на межпутьє, через
рухаючи потягів, будівель і споруджень, що погіршують видимість рухаючи
потягів, що наближається. Пункт 3.4 Інструкції з охорони праці № 5 для сигналістів ст. Дебальцеве-Сортувальне
Донецької залізн., затв. начальником станції 01.04.2001р. наказ № 73/ЛС,
що також, згідно зазначених вище актів порушив сигналіст ОСОБА_3, говорить:
«При перебуванні на залізничних коліях сигналісти зобов'язані дотримувати
запобіжного заходу:

- при виході на шлях із-за рухливих
потягів, з будинків і споруджень попередньо переконатися у відсутності руху цим
шляхом рухливого потягу; проходити шлях під прямим
кутом, попередньо переконавши, що в цей момент немає рухливого потягу, що рухається
на небезпечній відстані; зійти зі шляху ( як того, де виконуються роботи, так і
сусіднього) за 600 м від потягу, що
наближається; почувши сповіщальний сигнал, негайно піти в безпечну зону (широке
міжколійя і узбіччя), зупинитися і повернутися особою до шляху, по якому
рухається потяг, дочекатися його проїзду чи зупинки і після цього продовжити
рух.

З пояснень
представників відповідачів і усіх свідків випливає, що після того, як сигналіст
ОСОБА_3 доклав чергової по станції ОСОБА_6 про закріплення рухливого потягу
гальмовими колодками, ніхто не бачив і не знав, куди він направився, ніхто
також не бачив, відкіля і куди йшов ОСОБА_3 перед тим, як був збитий
локомотивом, де він у цей момент знаходився, як саме він переходив чи колію як
рухався уздовж її; місце його безпосереднього травмування встановлено не було,
свідки називали лише місце, де кожний з них бачив ОСОБА_3 вже після того, як
він був збитий локомотивом. Вказівка в протоколі комісії від 11-13 вересня
2006р. про те, що в районі стрілочного переводу № 1116 сигналіст був збитий
локомотивом, не відповідає показанням вищезгаданих свідків, насправді під
місцем травмування сигналіста в цьому документі мається через місце його

7

виявлення після того, як його збив локомотив. Посилання в
протоколі огляду місця події від 18.04.06р.
(а .с .73) на те, що під час нещасного випадку ОСОБА_3 був в середині кривої
стрілки перекладу № 111, по цих же причинах не може бути прийнята судом в
увагу, а той факт, що на залізничних шпалах стрілочного переводу
виявлені сліди крові, ще не означає, що це
місце і є місцем травмування ОСОБА_3. На а. с. 74 на схемі ст. Дебальцев-сорт
знаком «X» позначене місце .травмування сигналіста, хоча з допитаних у справі осіб ніхто не
знає, де воно знаходиться і фактично так називають місце виявлення тіла сигналіста.

На знімках на а.
с. 77 і 87 стрілкою як місце травмування сигналіста зазначена узбіччя, а не
колія 1-го шляху, по якому рухався ЧМЭ.
Саме про це у своїх поясненнях комісії з розслідування вказував машиніст
ОСОБА_5, називаючи місцем виявлення сигналіста узбіччя залізничні колії, однак
у суді він став говорити по іншому, причому не міг пояснити, чому знаючи, що
таке залізнична колія, написав що знайшов ОСОБА_3а її узбіччі. На знімках на а. с. 81 місце травмування зазначене
усередині рейкових ниток контрольного шляху перед стрілочним переводом №
111.

Отже, вказівка в
актах про те, що ОСОБА_3. пішов убік службового приміщення, об'єктивними даними
не підтверджено; не вбачається з Правил, що досліджувалися судом, і Інструкцій
обов'язок сигналіста ОСОБА_3 після закріплення потягу на третьому шляху знаходитися тільки в службовому приміщенні
сигналістів - на т.н. контрольному посту. Більш того, у документах, що
досліджувалися судом, немає вказівок і про те, як саме учасники маневрів і
особи, до них причетні, у тому числі і сигналісти, повинні проводити
технологічну паузу в роботі з закріплення потягів.

Представник ДП
«Донецька залізниця» Ень Д.В. пояснив суду, що позивачка не представила суду доказів відсутності в діях
ОСОБА_3 порушень правил безпеки, того, що ОСОБА_3, знаходячись на
залізничних шляхах, переконався у відсутності рухливого складу, що наближається. Однак, крім відсутності об'єктивних даних про
маршрут руху сигналіста, у розпорядженні суду немає даних про те, яким
був психофізіологічний стан сигналіста перед травмуванням, з якої причини він
не зміг уникнути наїзду локомотива. Коль незабаром очевидців травмування
сигналіста не було, при відсутності інших об'єктивних даних про маршрут і
характер руху сигналіста висновки комісії про порушення їм вищевказаних актів є
не більш, ніж припущенням. Тому доводи представників Донецької залізниці Лебеди
В.Г. і Ень Д.В. про те, що раз ОСОБА_3 був збитий на залізничних коліях,
виходить, він і порушив правила безпеки, а інакше б нещасний випадок не
відбувся б, є неспроможними.

В актах форми Н-1 і Н-5 немає даних про те, що нещасний випадок із
сигналістом відбувся в результаті того, то він не рухався маршрутом
службового проходу; така версія була висловлена вже в ході судового розгляду
представниками відповідачів. Однак суд не бере до уваги цю версію по двох
причинах. По-перше, вона не зазначена в актах форми Н-1 і Н-5 як причина
нещасного випадку. По-друге, для такого висновку в комісії не було підстави.
Відповідно до Методичних рекомендацій по складанню маршрутів службових проходів
на робочі місця в структурних підрозділах Донецької залізн., затв. • начальником Донецької залізниці 15.02.06р.,
установлюються вони для проходів на робочі місця. Про це ж сказано в п.2
Пам'ятки по охороні праці для працівників станції № 207/Ц. Відповідно до п.1.6
Інструкції з охорони праці № 5 для сигналістів ст. Дебальцево-Сорт. № 73/ДС
робочим місцем сигналіста є шляхи парків прибуття і відправлення, у п. 1.21
цієї ж Інструкції сказано, що після одержання інструктажу ( робоче місце - чергової
по станції п.2.1) сигналісти йдуть до робочих місць по встановлених маршрутах
службового проходу. У даному випадку
комісія, що проводила розслідування нещасного випадку, не мала у своєму
розпорядженні дані про те, що ОСОБА_3 рухався на робоче місце чи назад. У
районі, де стався нещасливий випадок, не встановлений знак «Прохід
заборонений», що, згідно вищевказаних Методичних рекомендацій ставлять там, де
проходити уздовж

8

шляхів чи переходити через них не
можна. Тому сигналісту, як і пояснював свідок ОСОБА_36, не заборонялося
рухатися обраним їм маршрутом до туалету чи приміщенню вагонників.

У відповідності
зі ст. 43 Конституції України кожний має право на безпечні умови праці. У
Конституції України Україна проголошена демократичною, соціальною, правовою
державою (ст. 1), визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина,
його права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності
держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов'язком держави (ст. 3).
У відповідності зі ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в
області охорони праці визначається
відповідно до Конституції України і спрямована на створення належних,
безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасних випадків і
профзахворювань. Державна політика в області охорони праці базується на
принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності
роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Ст. 6
Закону України «Про охорону праці» говорить
про право працівників на охорону праці під час роботи.

Начальником ДП «
Донецька залізниця» 18 березня 2002р. ін. 142/н була затверджена Інструкція про
порядок роботи локомотивів, зайнятих на маневровій роботі, при обслуговуванні
одним машиністом, що привело до істотного зниження ступеня безпеки, експлуатації такого локомотива. При
керуванні локомотивом одним машиністом без помічника, у машиніста
знизилася можливість спостереження за людьми, що знаходяться на залізничних
шляхах, оскільки повною мірою машиніст може обдивлятися тільки ту сторону по
ходу руху локомотива, на якій знаходиться його робоче місце; не маючи
можливості повною мірою спостерігати за умовами проходження локомотива, машиніст утрачає можливість своєчасного виявлення
небезпечної ситуації і її своєчасного попередження як звуковим сигналом,
так і екстреним гальмуванням. У зв'язку з цим комісія, що розслідувала причини
нещасливого випадку, вказала в акті Н-5 про
те, що вона рекомендує Укрзалізниці виключити з ПТЭ й Інструкції з руху потягів
і маневровій роботі ті пункти, що передбачають можливість керування
локомотивом одним машиністом (роздягнув 6 акта Н-5).

У той же час суд
вважає, що ця обставина не звільняла машиніста локомотива ЧМЭ ОСОБА_5 від
виконання вимог наступних нормативних документів по техніці безпеки:

·
п. 1.2 ПТЭ,
відповідно до якого кожен працівник, зв'язаний з рухом потягів, несе в
межах своїх обов'язків особисту відповідальність за виконання ПТЭ, вимог охорони
праці і безпеки руху.

·
п. 15.24 ПТЭ, відповідно до якого локомотивна бригада у випадку
виконання маневрів зобов'язана уважно стежити за людьми, що знаходяться на
шляхах;

- п.3.1 Інструкції локомотивної
бригади, завт. наказом Мінтрансу України і державної адміністрацією України
залізн. транспорту 22.11.04р. № 876-ЦЗ, відповідно до якого працівники
локомотивних бригад зобов'язані знати і чітко виконувати ПТЭ залізниць України,
інструкцію з руху потягів і маневровій роботі на залізн. України, що діють
інструкцій, наказів, вказівок і інших нормативно-правових актів, віднесених до
кола обов'язків працівників локомотивних бригад, правила й інструкції з безпеки
руху, охорони праці;

- п.3.15
Інструкції 876-ЦЗ, відповідно до якого при виконанні маневрів необхідно
виявляти особлива увага і пильність, крім усякої поспішності. А відповідно до
розділу 5 ПТЭ, з Інструкцією з руху потягів і маневровій роботі, завт. наказом
Мінтрансу і зв'язку від 31.08.05р. № 507, ведення поїзда ( у тому числі і
локомотива без вагона) з особливою

9

пильністю означає постійна підвищена увага локомотивної бригади до умов
прямування поїзда;

Розд. 5
Інструкції 876-ЦЗ, відповідно до якого локомотивна бригада несе відповідальність за забезпечення безпеки руху
поїздів і маневрової роботи, виконання вимог документів по охороні
праці;

- п. 16.3.8 вищевказаної Інструкції . № 507, відповідно
до якого локомотивна бригада при виконанні маневрів зобов'язана
уважно стежити за людьми, що знаходяться на шляхах,
забезпечувати безпеку   виконання
маневрів;

- п.21. і 2.5 Інструкції про порядок роботи локомотивів, зайнятих
на маневровій роботі, при обслуговуванні одним машиністом,
завт. начальником Донецької залізн. 18 березня 2002р. ін. 142/н, відповідно до
яких маневрова робота повинна проводитися відповідно до ТРА станції і
технічного процесу роботи станції, за планом, що припускає безпеку руху поїздів і безпека працівників, зв'язаних з маневрами;
машиніст потягів зобов'язаний виключати всяку поспішність при
виробництві маневрових робіт, виявляючи особливу увагу і
пильність.

Невиконання машиністом ОСОБА_5 зазначених Правил і
Інструкцій також сприяло нещасному випадку із сигналістом ОСОБА_3.

Комісія з розслідування цілком виключила провину
машиніста ОСОБА_5, виходячи з того, що він працював в одну особу,
що позбавляло його, на думку комісії, об'єктивної можливості
бачити праву сторону по ходу руху керованого їм локомотива. І коли  незабаром
він збив сигналіста, не бачачи його, отже, він міг з'явитися на шляху локомотива тільки з цієї сторони. При цьому
комісія вказала в акті форми Н-5 (п.2 розділу
4), що потерпілий знаходився поза зоною видимості машиніста протягом усього маршрут
а проходження від сигналу М-22 до місця травмування.

Однак такий висновок не відповідає
іншим доказам, що досліджувався судом.

Так, судом досліджувався протокол огляду місця події від
19 березня 2007р., складений слідчим З ЛВ на ст. Дебальцеве
Антиповой И.Г. за участю понятих і фахівця апарата безпеки руху поїздів. Метою цієї дії була
перевірка видимості з робочого місця локомотива ЧМЭ, яким керував ОСОБА_5 Для
цього в місці виявлення сигналіста ОСОБА_3 був
установлений статист, і відстань від нього до сигналу М-22 (від який рухався локомотив п/к ОСОБА_5 убік статиста - до першого
шляху) був розділений на відрізки довжиною 10м кожний. Потім
локомотив ЧМЭ, рухаючи заднім ходом від сигналу М-22 до статиста зупиняється через кожні 10м і
провадиться фотозйомка. При перебуванні локомотива біля сигналу
М-22 статиста з кабіни локомотива ( як з робочого місця машиніста, так і з робочого місця відсутнього помічника) не видно.
При зупинці локомотива через кожні перші, другі,
треті, четверті, п'яті Шості,, сьомі (напроти приміщення вагонників), восьмі, (напроти середини зазначеного приміщення),
дев'ятих десять метрів статист видний з
робочого місця машиніста, що знаходиться з лівої сторони по ходу руху
локомотива і лише в 10 метрах від стрілочного переводу убік сортувального парку статист не видний - при цьому відстань від задньої
частини локомотива до місця, на якому знаходився статист,
складало 12 м 84 см. Таким чином, зазначений протокол спростовує висновки комісії з розслідування, викладені в акті форми Н-5
(р.4 п.2) про те, що машиніст ОСОБА_5, знаходячись на
робочому місці машиніста за основним пультом керування, не міг під час руху від сигналу М-22 на перший шлях бачити
сигналіста ОСОБА_3 зі свого робочого місця,
тому, що потерпілий знаходився поза зоною видимості протягом усього маршруту проходження від сигналу М-22 до місця травмування, і про те, що перебування потерпілого поблизу
стрілочного переводу № 111-«місце
травмування» - можна було побачити тільки з місця помічника машиніста, посада якого
в штаті локомотивної бригади не передбачена.

10

Зазначений протокол огляду місця події представник ДП
«Донецька залізниця» Ень Д.В. не вважає доказом провини машиніста
ОСОБА_5 у нещасному випадку, оскільки не встановлене
місце травмування машиніста. Однак приводячи такий довід, Ень сам же його спростував своїми поясненнями про те, що місце
травмування можна було бачити тільки з правої
сторони по ходу руху. Суд вважає, що оскільки місце травмування встановлене не було, то і доводи про те, з якої сторони по ходу руху
локомотива можна було побачити сигналіста, позбавлені змісту.

Крім того, дані протоколу огляду місця події, складеного
слідчим, відповідають і копіям фотознімків на а. с. 77-80.
Це знімки, зроблені комісією зі спеціального розслідування з робочого місця
машиніста і, якщо на знімках на а. с. 77-78 місце виявлення сигналіста, яке усі називають місцем його травмування, від
сигналу М-22 дійсно не видно, те на знімках на а.
с.79-80 місце виявлення сигналіста видно також, як і підходи до нього як ліворуч, так і праворуч по ходу руху локомотива. Крім того, на фотознімках, на а. с. 79 і 80, зроблених з
робочого місця машиніста ЧМЭ-3 під час зазначеного огляду місця
події, місце, де лежав після наїзду локомотива ОСОБА_3, проглядається дуже добре, як і підходи до нього як праворуч, так і
ліворуч, що спростовує твердження ОСОБА_5 про
наявність деякої мертвої зони видимості з його робочого місця в тім місці, де він почув звук удару об локомотив ( у районі
приміщення вагонників).

Суд критично оцінює показання зацікавленого в результаті
справи свідка ОСОБА_5, що керував локомотивом, яким був
збитий сигналіст ОСОБА_3. Його пояснення про те, що він
не бачив сигналіста, не можуть бути доказом того, що ОСОБА_3 з'явився лише тоді і там, де він був невидимий для машиніста.
Більш того, у такій ситуації як керування локомотивом в одну особу
машиніст ОСОБА_5, відповідно до перерахованими вище Інструкцій і правил, повинний був виявляти постійну підвищену увагу і
пильність на всьому шляху проходження
локомотива, не обмежуючи подачею звукового сигналу на самому початку його руху в сигналу М-22 . Твердження ОСОБА_5 про те, що навіть якби він побачив машиніста, то не встиг би
загальмувати, з огляду на вагу локомотива, суд також не може взяти
до уваги, оскільки в такій ситуації, крім екстреного гальмування, ОСОБА_5 повинний був подати попереджувальний звуковий сигнал з
тією метою, щоб на небезпеку зреагувала людина,,
що знаходиться на шляхах.

Відповідно до п.15.13 ПТЭ маневри на станційних коліях повинні здійснюватися за розпорядженням тільки
одного з працівників - чергового по станції, маневрового диспетчера, чергового
сортувальної чи гірки парку. У парку Східного відправлення ст. Дебальцеве сорт
17 квітня 2006р. керівником маневрової роботи була чергова по станції ОСОБА_6 (розд. У ПТЭ, Інструкція з руху потягів і
маневровій роботі - розділ «терміни», п. 16.2.1, а також п.3і
п.5 Технічно-розпорядницького акта ст. Дебальцев-сорт., затв. наказом Укрзалізниці
№ 91-ц від 30.04.96г). Цей факт визнав і представник ДП « Донецька
залізниця» Ень Д.В.

ОСОБА_6, як
керівник робіт,  як і машиніст ОСОБА_5,
відповідно до п.1.2 ПТЭ, як працівник, зв'язаний з рухом
потягів, несе в межах своїх обов'язків особисту . відповідальність за виконання ПТЭ, вимог охорони праці і безпеки руху.

Відповідно до п. 15.23 ПТЭ керівник маневрів зобов'язаний: забезпечувати правильне розміщення і погодженість дій усіх працівників, що беруть участь
у виробництві маневрів, на основі ознайомлення їх із
планом і способами виконання майбутньої маневрової роботи;
організувати маневрову роботу так, щоб були забезпечені безпека-руху, особиста безпека працівників, зайнятих на маневрових
роботах.. Тому суд не може погодитися з доводами
представника Донецької залізниці Ень Д. про те, що ОСОБА_6, знаходячись у будинку чергової по станції, позбавлена можливості
спостерігати за учасниками маневрових робіт.
Судячи з показань самої ОСОБА_6 як свідка, після того, як сигналіст ОСОБА_3 доклав їй про закріплення складу на 3-м шляху,
вона не знала напрямки його подальшого руху і
місця перебування і цим питанням не цікавилася. Така

11

ситуація, при якій керівник робіт не знає місце перебування учасників
маневрової роботи, забезпечення особистої безпеки яких, входить в обов'язку
чергового по станції, привела до порушення чергової по станції ОСОБА_6 вимог
пункту 15.23 ПТЭ, оскільки ніякої погодженості в діях працівників, зайнятих на
маневрових роботах, а, отже, і їхню особисту безпеку вона не забезпечила.

Довід
представника Донецької залізниці про те, що маневри були закінчені і тому
ОСОБА_6 також не може нести відповідальність за нещасний випадок з ОСОБА_3, суд
не може взяти до уваги, оскільки маневровий локомотив, яким керував ОСОБА_5,
знаходився на території парку Східного відправлення, там же знаходилися зайняті
на маневрових роботах ОСОБА_9, ОСОБА_10, машиніст ОСОБА_12 та інші працівники.
По цій же причині суд не приймає до уваги довід відповідача про те, що під час
нещасного випадку учасників маневрових робіт було тільки двоє: машиніст ОСОБА_5
і чергова по станції ОСОБА_6 В Інструкції з охорони праці № 5 для сигналістів
ст. Дебальцев-Сорт.  зазначено, що праця
сигналістів характеризується великими фізичними зусиллями, зв'язаними з
укладанням і збиранням гальмових башмаків, а також нервовою напругою через
роботу поблизу рухливого потягу (п.1.3), операції, виконувані сигналістом,
входять до складу технологічного процесу станції (п.1.6); сигналіст, зокрема,
закріплює вагони і потяги, що перебувають на шляхах, подає звукові і видні
сигнали при прийомі, відправленні, пропуску потягів і виробництві маневрової
роботи (п.1.7), тобто має саме безпосереднє відношення до маневрової роботи на
станції. Крім того, р.16.4 Інструкції з руху потягів і маневровій роботі
називається «Закріплення вагонів», тобто це та робота, що виконував сигналіст
ОСОБА_3.

Відповідно
до ч.2 п.1.2 ПТЭ відповідальність
за дотримання цих правил працівниками залізничного транспорту покладається на
керівників відповідних підрозділів.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає
задоволенню, оскільки акти форми, що заперечуються нею, Н-1 і Н-5 у частині
визначення причин нещасного випадку із сигналістом ОСОБА_3 є необ'єктивними.

Керуючись ст. 43
Конституції України, ст. ст. 4 та 6 Закону України «Про охорону праці»,    п.
59    Порядку    розслідування    і
ведення    обліку    нещасних
випадків, профзахворювань і аварій на виробництві ( пост. КМУ №1112 від
25.08.04 р.), ст. ст. 10,11,60,61,
21-215,88 ЦПК України, суд Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов'язати
Державне підприємство «Донецька залізниця», Територіальне управління
Держгірпромнагляду України по Донецькій області внести наступні зміни в акт форми Н-1 від 22 травня 2006 ,р. про нещасний
випадок на виробництві із сигналістом ОСОБА_3 та акт спеціального розслідування
нещасного випадку з ОСОБА_3 форми Н-5 від 22 травня 2006 р:

У
розділі 7 Акта Н-1 та розділі 4 Акта Н-5 вказати три основні причини
смертельного травмування сигналіста ОСОБА_3:

· Порушення Державним підприємством «Донецька залізниця» ст.. 43 Конституції України, ст. 4 та 6 Закону України
«Про охорону праці» у результаті дозволу обслуговування
локомотивів, зайнятих на маневрових роботах, одним машиністом.

Порушення
машиністом ОСОБА_5, вимог п. 15.24 ПТЄ залізниць України, п. 16.3.8 Інструкції
з руху потягів, п. п. 3.1, 3.15 і розд. 5 Інструкції локомотивній бригаді, п. 2.5
Інструкції про порядок роботи локомотивів, зайнятих на маневровій роботі, при
обслуговуванні одним машиністом,

12

- Порушення чергової станції ОСОБА_6
ТПП залізниць України ( п. 15.13, 15.23), Інструкції з руху потягів в маневрової роботи на залізницях України ( п.
16.2.1., 16.3.1), • п.п.3.5 ТРАст.. Дебальцеве-сорт.

Виключити з п.1 р.4 та абз 1 р. 6 Акта Н-5, з п 7 та п.
10 Акта Н-1 та п. 1 р. 4 Акта форми Н-5 вказівку як на причину
нещасного випадку порушення законодавства по охорону праці
сигналістом ОСОБА_3

У р.6 акта форми Н-5 слова «Провини посадових осіб і
працівників станції, підприємства в даному нещасному
випадку не вбачається» замінити словами «Причиною нещасного випадку, що відбувся 17 квітня 2006 р. із сигналістом ОСОБА_3, з»явилось порушення адміністрацією Державного
підприємства «Донецька залізниця», ст. 43 Конституції України та ст.. 4 і 6
Закону України «Про охорону праці» у результаті незабезпечення повної безпеки учасників технологічного процесу по
маневрових роботах, машиніста локомотива ЧМЄ-3 ОСОБА_7
та чергової по станції ОСОБА_6»

У п. 10 акта форми Н-1 «Особи, що допустили порушення законодавства'про охорону
праці» Вказати:

ОСОБА_7 - машиніст локомотива, порушення п. 15.24 ПТЄ
залізниць України, п. 16.3.8. Інструкції щ руху потягів, п.З.1.,3.15 і розд. 5
Інструкції локомотивній бригаді, п.2.5.
Інструкції про порядок роботи локомотивів, зайнятих на маневровій
роботі, при обслуговуванні одним машиністом;.

ОСОБА_6 - чергова по станції, порушення п. 15.13, 15.23
ПТЄ залізниць України, п.16.2.1, 16.3.1 Інструкції з
руху потягів і маневровій роботі на залізн.. України, п.п.
3.5. ТРА ст. Дебальцеов- сортировочне.

Зобов'язати відповідачів скласти акти форми Н-5 і Н-1 у
повній відповідності з указівками суду і видати їх позивачці ОСОБА_1

Стягнути з Державного підприємства «Донецька залізниця»,
Територіального управління Держгірпромнагляд України по Донецькій області,
солідарно, на користь: '

· місцевого бюджету Ворошилівського району м. Донецька
витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи у сумі 7,50 грн.

· держави судовий збір у розмірі 8,50 грн.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, апеляційна скарга
протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду Донецької області через Дебальцевський міський, суд.