Справа № 22ц- 1864/2007р.
Головуючий в інстанції Григоренко Л. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2007 року    жовтня
«3»    дня        Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Луганської області в складі:

Головуючий  Карташов O. Ю. »

Члени суду     Свинцова Л. М., Савченко В. О.

при секретарі
Ковальчук Є. В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луганську цивільну справу

за апеляційною
скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Попаснянському районі
Луганської області

та за
апеляційною скаргою

ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2

на рішення

місцевого
Попаснянського районного суду Луганської області від 5 березня 2007р.

за позовом

ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у Попаснянському
районі Луганської області про стягнення не донарахованих щомісячних страхових
виплат, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
місцевого Попаснянського районного суду Луганської області від 5 березня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Попаснянському районі Луганської області про стягнення не
донарахованих щомісячних

2

страхових виплат
задоволені частково. Судом стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Попаснянському районі Луганської області, на користь
ОСОБА_2 грошову суму не донарахованих щомісячних страхових виплат за період з
1. 03. 2004р. по 1. 03. 2007р. в сумі - 1722, 60грн., в решті вимог відмовлено.

Не погодившись з
зазначеним рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення про відмову у
задоволенні позову. При цьому він в скарзі посилається на те, що суд поспішно
прийшов до необгрунтованого висновку, порушивши при цьому норми матеріального
та процесуального права, а саме ст. 15, 16, 17, 18, 29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності" та ст. ЗО, 33,
213 ЦПК України, що призвело до прийняття незаконного судового рішення. Також
посилається на те, що судом не прийнято до уваги статус та компетенція
відділення ВД Фонду ССНВ України у Попаснянському районі Луганської області, те
що відділення виконавчої дирекції Фонду є лише робочим органом виконавчої
дирекції Фонду і не наділене повноваженнями щодо вирішення проблемних питань,
які належить вирішувати на централізованому рівні лише органам Фонду, тому
відділення Фонду не може бути відповідачем по цій справі, оскільки перерахунок
щомісячних страхових виплат позивачу проводився згідно постанов правління
Фонду, які не скасовані та жодним іншим нормативно - правовим актом не врегульовано
порядок перерахунку сум щомісячних страхових виплат, його механізм та не
визнано на який саме коефіцієнт повинні перераховуватися вказані суми. Також
посилалися на те, що правління Фонду керується Методикою розрахунку індексів
реальної заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 07. 06. 2002р.
№ 219, а застосування коефіцієнтів зростання реальної зарплати обумовлено також
п. 1 с. 5 Декрету КМу "Про прибутковий податок з громадян", згідно
якого суми, одержані працівниками на відшкодування шкоди, заподіяної їм
трудовим каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ними
трудових обов'язків до сукупного оподаткованого доходу, одержаного громадянином
в період, за який здійснюється оподаткування, не включається.

Представник
позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що
суд, встановивши наявність неправильного перерахунку страхових сум, задовольнив
позов тільки в межах 3-річного строку позовної давності. Втім, на думку
апелянта позовна давність згідно п. З ч. 1 ст. 268 ЦК України не поширюється на
вимогу про відпгкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням
здоров'я. Суд не врахував того, що на момент набрання чинності новим ЦК України строк
позовної давності на вимоги, починаючи з 2002р., ще не сплинув. Тому він
вважає, що позовні вимоги заявлені позивачем в межах строків позовної давності.
Крім того, представник позивача зазначив, що суд безпідставно відмовив в
задоволені позовних вимог про визначення розміру щомісячних страхових виплат з
1. 03. 2007р. в сумі 249, 23грн. Просить скасувати рішення суду і постановити
нове, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши
доповідача, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України у Попаснянському районі
Луганської області не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 10
ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом
змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює
необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При
дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення
суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

3

Згідно ст. 11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих
сторонами доказів.

Крім того згідно
. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на основу своїх вимог або заперечень. Аналогічні вимоги
містилися і в ст. 15, 15-1, 30 ЦПК України в редакції 1963 р.

Як вбачається з
матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи були створені такі умови:
сторони були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи і мали
реальну можливість як дати свої пояснення по справі, так і надати всі наявні у
них докази. Судом були досліджені і оцінені в їх сукупності всі докази, надані
сторонами, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Виходячи з
наданих сторонами доказів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про
порушення прав позивача стосовно застосування коефіцієнтів для перерахунку
щомісячних страхових виплат.

Так, приймаючи
рішення по справі суд виходив з того, що предметом спору по даній справі є коефіцієнти,
застосовані відповідачем для перерахунку сум щомісячних страхових виплат у разі
зростання в попередньому календарному році середньої заробітної плати в галузях
національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань
статистики, передбаченого ч. 2 ст. 29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності". В
період з 14. 03. 2002р. по 28. 02. 2005р. Правління Фонду щорічно виносило
постанови "Про перерахунок сум щомісячних страхових виплат потерпілим
(членам їх сімей)", згідно яких з 1 березня поточного року проводилися
перерахунки сум щомісячних виплат потерпілим на коефіцієнт зростання
середньомісячної реальної заробітної плати в галузях економіки. Судом було
встановлено, що така практика суперечить принципу повного відшкодування шкоди,
заподіяної застрахованому внаслідок пошкодження здоров'я, що цим фактично були
внесені зміни в ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань, які спричинили втрату працездатності" в частині терміну,
так як ця норма права не містить в собі такого терміну як реальні заробітна
плата. Законодавство в спірних правовідносинах не передбачає використання
показника реальної середньої заробітної плати.

Також суд
виходив з того, що належним відповідачем по справі є саме відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України у Попаснянському районі Луганської області, бо саме у
нього знаходиться особиста справа позивача і безпосередньо ним проводиться
перерахунок належних позивачеві страхових виплат і їх виплата, а позивач просив
стягнути на його користь страхові виплати у встановленому законом розмірі.

Тому суд дійшов
висновку про необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з
відповідача на користь позивача не донарахованих щомісячних страхових виплат за
період з 1. 03. 2004р. по 1. 03. 2007р. у розмірі 1722, 60грн. з урахуванням
коефіцієнтів зростання номінальної середньої заробітної плати в галузях
економіки за зазначений період.

Висновки суду
першої інстанції щодо невірного застосування розміру коефіцієнтів під час
перерахунку позивачу страхових виплат підтверджуються матеріалами справи та
відповідають вимогам ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань, які спричинили втрату працездатності".

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 14. 06. 2005р., залишеною без
змін ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 6. 09. 2006р., визнано
недійсними: п. 4 Положення про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного
випадку

4

на виробництві
та профзахворювання, які спричинили втрату працездатності, затвердженого
постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та профзахворювань України від 1. 11. 2001р. № 43 із змінами внесеними п. З
постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України від 31. 01. 2002р. № 7, постанову правління Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України від 14. 03. 2002р. № 15 "Про перерахування сум щомісячних
страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 1 березня 2002р., постанову
правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України від 04. 03. 2003р. № 3 "Про перерахування сум
щомісячних страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) з 01 березня 2003р.,
як такі, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 29 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань, які спричинили втрату працездатності".

З огляду на
наведене не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те,
що суд поспішно прийшов до необґрунтованого висновку, порушивши при цьому норми
матеріального права, а саме ст. 15, 16, 17, 18, 29 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності", що
перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу правильно проводився згідно
постанов правління Фонду, які не скасовані та жодним іншим нормативно -
правовим актом не врегульовано порядок перерахунку сум щомісячних страхових
виплат, його механізм та не визнано на який саме коефіцієнт повинні
перераховуватися вказані суми, а також про те, що при вирішенні питання про те,
які саме коефіцієнти слід застосовувати для перерахунку сум щомісячних
страхових виплат у разі зростання в попередньому календарному році середньої
заробітної плати в галузях національної економіки, слід керуватися Методикою
розрахунку індексів реальної заробітної плати, затвердженої наказом
Держкомстату від 07. 06. 2002р. № 219, а також п. 1 с 5 Декрету КМУ
"Про прибутковий податок з громадян", бо ці нормативні акти регулюють
інші правовідносини.

Доводи
апеляційної скарги відповідача про те, що суд не взяв до уваги статус та
компетенцію відділення ВД Фонду ССНВ України у Попаснянському районі Луганської
області, те що відділення виконавчої дирекції Фонду є лише робочим органом
виконавчої дирекції Фонду і не наділене повноваженнями щодо вирішення
проблемних питань, які належить вирішувати на централізованому рівні лише
органам Фонду, тому відділення Фонду не може бути відповідачем по цій справі,
оскільки перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу проводився згідно
постанов правління Фонду, також не заслуговують на увагу, так як позивач
перебуває на обліку саме у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України у
Попаснянському районі Луганської області, у нього ж знаходиться особова справа
позивача, призначення, перерахунок та виплата належних йому страхових виплат
здійснюється на підставі постанов відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України у Попаснянському районі Луганської області, а не безпосередньо на
підставі постанов виконавчої дирекції чи правління Фонду ССНВ України.
Предметом спору по даній справі є належні позивачу страхові виплати, які
призначалися і перераховувалися йому згідно постанов саме відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України у Попаснянському районі Луганської області. Таким
чином, належним відповідачем по справі є саме відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
профзахворювань України у Попаснянському районі Луганської області, бо саме за
результатами його діяльності виник спір по даній справі. Крім того, згідно ст.
16 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату працездатності
" безпосереднє управління Фондом ССНВ дійсно здійснюють його правління та
виконавча дирекція. Згідно ст. 18 цього ж Закону виконавча дирекція   Фонду
соціального   страхування   від
нещасних   випадків   є
постійно   діючим

5

виконавчим
органом правління Фонду. При цьому Виконавча дирекція є підзвітною правлінню
Фонду, проводить свою діяльність від імені Фонду у межах та в порядку, що
визначаються його статутом і Положенням про виконавчу дирекцію Фонду
соціального страхування від нещасних випадків, організовує та забезпечує
виконання рішень правління Фонду. Однак, робочими органами виконавчої дирекції
Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, відділення в районах та містах обласного значення. Управління та
відділення виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні
кошториси, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм
найменуванням.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду, та не є
підставою для скасування рішення суду.

Ухвалами колегії
судів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19. 03.
2007р. справа № 6-33570, від 16. 05. 2007р. справа № 728138, апеляційні скарги
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Первомайську Луганської
області, відповідно за позовом ОСОБА_3 та за позовомОСОБА_4 про стягнення не
донарахованих щомісячних страхових виплат, відхилені.

Але,
застосовуючи до позовних вимог за період з 1. 03. 2002р. по 1. 03. 2004р. строк
позовної давності, суд не врахував того, що згідно ч. 7 ст. 40 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань, які спричинили втрату
працездатності ", якщо потерпілому або особам, які мають право на
одержання страхової виплати, з вини Фонду соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця
сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в
порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".
В даному ж випадку позивачу суми страхові виплати в належному розмірі своєчасно
не були визначені та виплачені саме з вини відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України у Попаснянському районі Луганської області, бо відповідні відділення
повинні робити належні перерахунки без додаткового звернення до них з таким
проханням осіб, які отримують дані виплати. Крім того, на момент вступу в дію ЦК України в новій
редакції (1. 01. 2004р. ) строк позовної давності на звернення до суду з
зазначеними вимогами ще не сплинув. Згідно ж п. 6 Прикінцевих та Перехідних
положень ЦК України
в новій редакції правила цього Цивільного кодексу України про позовну давність
застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством,
що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. А відповідно до
вимог ст. 268 ЦК України
в новій редакції позовна давність не поширюється: на вимогу про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

За таких
обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, встановивши дійсні
обставини по справі, дійшов помилкового висновку про необхідність відмови в
задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача не
донарахованих щомісячних страхових виплат за період з 1. 03. 2002р. по 1. 03.
2004р. через збіг строку позовної давності, а також про передчасність
встановлення позивачу розміру суми щомісячної страхової виплати. Зазначене
свідчить про те, що доводи апеляційної скарги позивача є обґрунтованими, а тому
рішення суду слід змінити, та постановити нове про задоволення позовних вимог,
стягнення з відповідача на користь позивача суми не донарахованих страхових
виплат за період з 1. 03. 2002р. по 1. 03. 2007р. в розмірі - 2051, 28грн.,
зобов'язання відповідача виплачувати позивачу з 1. 03. 2007р. страхові виплати
в сумі 249, 23грн.

Керуючись ст.
ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

6

Апеляційну
скаргу Відділенім виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у
Попаснянському районі Луганської області - відхилити.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення
місцевого Попаснянського районного суду Луганської області від 5 березня 2007р.
- змінити, стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_2 суму не
донарахованих страхових виплат за період з 1. 03. 2002р. по 1. 03. 2007р. в
розмірі - 2051, 28грн., зобов'язати відповідача виплачувати позивачу з 1. 03.
2007р. страхові виплати в сумі 249, 23грн., в іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає
чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку
протягом двох місяців з моменту проголошення безпосередньо до Верховного Суду
України.