Справа № 2-2702
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
жовтня 2007 року Галицький районний суд м. Львова в складі: головуючого-судді
Курильця А.Р. при секретарі Гаврилюк О.П.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по оплаті витрат на утримання
будинку,  квартири та прибудинкової
території,

встановив:

Позивач
звернувся з позовом в суд про стягнення з відповідача заборгованості по оплаті
витрат на утримання будинку,  квартири та
прибудинкової території,  мотивуючи
тим,  що відповідач отримує вказані
послуги,  однак не вносить за них плати,  через що виникла заборгованість.

У
судовому засіданні представники позивача позов підтримали,  дали пояснення аналогічні мотивам позовної
заяви,  просять стягнути з відповідачів
суму боргу по оплаті витрат на утримання будинку,  квартири та прибудинкової території,  яка виникла станом на квітень 2007 року у
розмірі 2349 грн. 71 коп.

Відповідач
та його представник в судовому засіданні позов не визнали,  дали пояснення,  що відповідно до  ст. 162 ЖК України,  квартирна плата встановлюється згідно
укладеної угоди,  якої він з ОСОБА_1 не
укладав. Враховуючи вищенаведене,
просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов ОСОБА_1 слід задоволити частково з
наступних підстав.

Як
вбачається з довідки ОСОБА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. З),  відповідачі є власниками квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Згідно
роздруківки заборгованості (а.с. 6),
така у відповідачів становить 2349, 71 грн.

Відповідно
до ч.2  ст. 10 Закону України „Про
приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року,  власники квартир багатоквартирних будинків
зобов'язані брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і при будинкової території.

Пунктом
7 Правил користування приміщеннями житлових будинків,  що затверджені постановою Кабінету Міністрів
України № 572 від 8 жовтня 1992 p.,  встановлено,  що власники квартири зобов'язані оплачувати
надані житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

До
житлово-комунальних послуг,  згідно п.2
ч.1  ст. 13 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року належать також послуги з
утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Щодо
покликання відповідача,  що між ним і
комунальним підприємством не був укладений письмовий договір,  то суд приходить до висновку,  що відповідач не робив жодних дій щодо його
укладення,  хоча зобов'язаний такі робити
згідно п.1 ч.3  ст. 20 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги".

В
судовому засіданні встановлено,  що між
позивачем та відповідачами фактично склалися відносини по сплаті витрат по
обслуговуванню будинку і прибудинкової території. Позивачем надавались
відповідачам послуги щодо утримання будинку,
квартири та прибудинкової території,
вони від них не відмовлялися та використовували для власних потреб,  тим самим визнавали наявність правовідносин з
ОСОБА_1,  що свідчить про факт укладення
усного договору про надання

послуг.
При цьому,  вказані правовідносини між
сторонами існували і до набуття чинності Законом України „Про житлово -
комунальні послуги".

Доводи
відповідача про те,  що ОСОБА_1 взагалі
не надавало йому жодних послуг та про неналежну їх якість,  судом не беруться до уваги,  оскільки ці доводи у встановленому порядку
об'єктивно не підтверджені,  актів -
претензій до позивача у порядку,
встановленому  ст. 18 Закону
України „Про житлово - комунальні послуги" відповідачі не складали і
зустрічний позов про це не заявляли.

Враховуючи
вищенаведене,  суд приходить до
висновку,  що з відповідача на користь
позивача слід стягнути 2349, 71-1124, 56=1225, 15 грн. заборгованості за
експлуатаційні витрати на утримання будинку,
квартири та прибудинкової території,
оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду без поважних
причин,  30 грн. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та в дохід держави 51 грн.
судового збору.

Керуючись  ст.
ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України,   ст. 162 ЖК України,   суд

вирішив:

Позов   задоволити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ОСОБА_3 солідарно в користь
ОСОБА_1 1225 грн. 15 коп.3аборгованості по оплаті за експлуатаційні витрати на
утримання будинку,  квартири та
прибудинкової території,  ЗО грн. витрат
з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та в дохід держави
солідарно 51 грн. судового збору.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається протягом 10-ти днів з дня
складання рішення у повному обсязі. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку заяву не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано,  набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.