Справа №2-484 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„30" серпня
2007 р.       Тернівськийрайонний суд м.
Кривого Рогу

у складі: головуючого, судді                                           -  Потьомкіна
О.П.

при секретарі                                                   -  Паращенко
В.Д.

за участю представників: позивача               -  ОСОБА_1.

відповідача          -  Димченко О.М.

третьої особи       -  Юфєрєвої
О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області про
стягнення недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2006р. ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного
товариства „Північний гірничо-збагачувальний
комбінат" і Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про стягнення недоплат по втраченому заробітку, одноразової допомоги та компенсації за
несвоєчасну виплату недоплат і одноразової допомоги в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю - а.с.1-3, потім уточнив
і доповнив свої позовні вимоги - а.с.54-60,63-65.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. в межах своїх
повноважень за довіреністю без обмеження
процесуальних прав звернулася до суду з письмовим клопотанням про залишення без розгляду позову свого довірителя в частині
стягнень грошових коштів з ВАТ „Північний ГЗК" - у повному
обсязі та з Фонду соцстрахування - в частині стягнення компенсації, оскільки згідно останнього уточнення позовних вимог,
позивач пред'являє вимоги тільки до Фонду
соцстрахування і тільки в частині стягнення недоплат по втраченому заробітку.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 30.08.2007р.
позовну заяву ОСОБА_2 до Відкритого акціонерного
товариства „Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської
області про стягнення недоплат по втраченому заробітку, одноразової допомоги та компенсації за несвоєчасну виплату недоплат і
одноразової допомоги в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю -
залишено без розгляду в частині позовних вимог до Відкритого акціонерного товариства „Північний гірничо-збагачувальний
комбінат" - у повному обсязі та до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської області -в частині
стягнення компенсації, у зв"язку з письмовим клопотанням представника
позивача про залишення позову без розгляду в частині. Одночасно, суд залучив до
участі у справі Відкрите акціонерне товариство „Північний
гірничо-збагачувальний комбінат" в якості третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні відповідача. Ухвала в апеляційному порядку не
оскаржувалася та набрала чинності в установленому законом порядку.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2. в уточненому позові (з урахуванням залишеної судом без розгляду частини
позовних вимог) вказав, що він працював машиністом екскаватора Ганнівського
кар'єру ВАТ „Північний ГЗК" і йому вперше згідно висновку МСЕК від 02.12.1997 року була встановлена втрата
профпрацездатності у зв"язку з профзахворюванням в 65% та 2 група інвалідності. При подальших медичних оглядах відсоток втрати
працездатності

2 змінювався, а
висновком МСЕК з 01.12.2005р. встановлено 60% втрати працездатності та 3 група
інвалідності - безстроково. Свого часу відповідач - ВАТ „Північний ГЗК" не
врахував коефіцієнт підвищення тарифних ставок на суму відшкодування шкоди -
1,4 з листопада 1996 року згідно СПАП №215/55 від 28.11.1996 року, що не
відповідає вимогам п.28 „Правил відшкодування шкоди...", затверджених
постановою КМУ від 23.06.1993 року №472.

Крім того, він
незгоден із заробітком, що вказано в наказі підприємства №11 від 28.11.1996р.,
оскільки згідно довідки підприємства, його заробіток за три повно відпрацьовані
місяці до першої МСЕК складав: у квітні 1996 року - 410,33 грн., в травні 1996
року - 384,30 грн., в липні 1996 року - 285,11 грн. Загальний розмір його
заробітку складає: 1079,74 грн. : 3 місяці = 359,91 грн.

Таким чином,
його середній заробіток, з урахуванням К-1,4 з 01.11.1996р., а також К-1,12 (з
01.01.1999р.) та К-1,156 (з 01.01.2000р.) і середніх заробітків за його
професією за січень 1999р. у розмірі 384,04 грн. і січень 2000р. - 513,00 грн.
складає 513,00 грн., а 60% втрати ним працездатності: 513,00 грн. х 60% : 100%
= 307,80 грн.

Разом з тим, на цей час претензій до ВАТ „Північний
ГЗК" він не має.

З 01.04.2001 року виплату страхових сум здійснює
відповідач - Фонд соцстрахування.

Недоплати по Фонду соцстрахування
складуть:

· з
01.04.2001 року йому необхідно було виплачувати по 307,80 грн., виплачено по
231,78 грн., недоплата за 11 місяців складає: 76,02 грн. х 11 міс. = 836,22
грн. - до 01.03.2002 року;

· з 01.03.2002 року при К-1,193 необхідно було виплачувати
по 367,21 грн., було виплачено при К-1,193 по 276,51 грн., недоплата за
12 місяців складає: 90,70 грн. х 12 міс. = 1088,40 грн. (з урахуванням пенсії
по інвалідності в розмірі 172,00 грн.) - до 01.03.2003 року;

· з
01.03.2003 року при К-1,182 необхідно було виплачувати по 434,04 грн., фактично
виплачено при К-1,182 по 326,83 грн., недоплата за 12 місяців складає: 107,21
грн. х 12 міс. = 1286,52 грн. (з урахуванням пенсії по інвалідності в розмірі
189,20 грн.) - до 01.03.2004 року;

· з 01.03.2004
року при К-1,152 необхідно було виплачувати по 500,01 грн., фактично виплачено при К-1,152 по 376,51 грн., недоплата за 6
місяців 26 днів складає: 123,50 грн. х 6 міс. = 741,00 грн. + 123,50
грн. х 26 днів : 30 днів = 107,03 грн. = 848,03 грн. - до 27.09.2004 року (з
урахування пенсії по інвалідності в розмірі 200,00 грн.);

З 27.09.2004 року він перейшов на
пенсію за віком.

· з
27.09.2004 року йому необхідно було виплачувати по 500,01 грн., фактично
виплачено по 376,51 грн., недоплата за 5
місяців 4 дні складає: 123,50 грн. х 5 міс. = 617,50 грн. + 123,50 грн. х 4 дні:
30 днів = 16,47 грн. = 633,97 грн. - до 01.03.2005 року;

· з 01.03.2005 року при К-1,238 необхідно було виплачувати
по 619,01 грн., виплачено при К-1,23 8 по 466,12 грн., недоплата за 12
місяців складає: 152,89 грн. х 12 міс. = 1834,68 грн. - до 01.03.2006 року;

· з
01.03.2006 року при К-1,203 необхідно було виплачувати по 744,67 грн., було
фактично виплачено при К-1,203 по 560,76 грн., недоплата за 12 місяців складає:
183,91 грн. х 12 міс. = 2206,92 грн. - до 01.03.2007 року;

· з
01.03.2007 року при К-1,183 необхідно було виплачувати по 880,94 грн., фактично
виплачено при К-1,183 по 663,38 грн., недоплата за 3 місяці складає: 217,56
грн. х 3 міс. = 652,68 грн. - до 01.06.2007 року.

Загальна
сума недоплат по його втраченому заробітку по Фонду соцстрахування за вказаний
період становить - 9387,42 грн., а з 01.06.2007р. йому необхідно виплачувати
щомісяця по 880,94 грн.

Позивач
у позові просить стягнути з відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області на його користь
- 9387,42 грн. недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди
здоров'ю за період з 01.04.2001р. по 01.06.2007р., а також стягувати надалі з
01.06.2007р. щомісячно з Фонду соцстрахування на його користь по 880,94 грн. -
до зміни обставин, що тягнуть перерахунок.

Представник
позивача за дорученням у судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача
у повному обсязі на підставі аргументів, викладених в уточненому позові,
просить суд задовольнити позов до Фонду соцстрахування у повному обсязі.

Представник
відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.
Кривому Розі Дніпропетровської області за
дорученням позов не визнала у повному обсязі, суду пояснила, що в 2002
році облікова справа позивача була передана Фонду з ВАТ „Північний ГЗК" і
на момент передачі справи вже була встановлена сума щомісячних страхових
виплат. Фонд продовжив виплату та починаючи з 01.03.2002р. Фондом були
застосовані всі необхідні підвищуючи коефіцієнти. Свої зобов'язання Фонд виконує,
страхові суми позивачеві виплачуються своєчасно і

3

в повному
обсязі. Крім того, початкова сума страхових виплат була призначена позивачеві
ще в 1995 році, тобто до утворення Фонду
соцстрахування. В наступні роки страхові суми коригувалися відповідно до
норм Галузевих угод між Міністерством промисловості, добровільними об'єднаннями
і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки. За таких
підстав позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню. Представник Фонду соцстрахування просить суд
відмовити позивачу в позові до Фонду соцстрахування у повному обсязі.

Представник третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача Відкритого акціонерного товариства
„Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за дорученням вважає
позов необгрунтованим, оскільки комбінатом для визначення початкової суми
відшкодування шкоди вірно взято заробіток позивача згідно відповідного наказу
підприємства. Також, К-1,4 підприємством було застосовано у 1998 році. Крім
того, позивач пропустив трирічний строк для звернення з позовом до суду до ВАТ
„ПівнГЗК".

Вислухавши,
представників сторін, третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

При
розгляді справі судом встановлено, що позивач працював машиністом екскаватора
Ганнівського кар'єру ВАТ „Північний ГЗК" (а.с.4-7) і йому вперше згідно
висновку МСЕК від 02.12.1997 року була встановлена втрата профпрацездатності у
зв"язку з профзахворюванням в 65% та 2 група інвалідності - а.с.8. При
подальших медичних оглядах відсоток втрати працездатності змінювався
(а.с.9-14), а висновком МСЕК від 12.12.2005р. з 01.12.2005р. позивачу
встановлено 60% втрати працездатності та 3 група інвалідності - безстроково
(а.с.15).

Суд
вважає, що свого часу відповідач - ВАТ „Північний ГЗК" не врахував
коефіцієнт підвищення тарифних ставок на суму відшкодування шкоди - 1,4 з
листопада 1996 року згідно СПАП №215/55 від 28.11.1996 року, що не відповідає
вимогам п.28 „Правил відшкодування шкоди...", затверджених постановою КМУ
від 23.06.1993 року №472.

Крім
того, суд не може взяти до уваги середній заробіток позивача, вказаний в наказі
підприємства №11 від 09.01.1998р. в розмірі
298,54 грн. (а.с.16), оскільки цей заробіток взято не за три повно
відпрацьованих позивачем місяці, що передували висновку першої МСЕК. Згідно
довідки підприємства, заробіток позивача за три повно відпрацьовані місяці до
першої МСЕК складав: у квітні 1996 року - 410,33 грн., в травні 1996 року -
384,30 грн., в липні 1996 року -285,11 грн. (а.с.25). Загальний розмір
заробітку позивача складає: 1079,74 грн. : 3 місяці = 359,91 грн.

Таким
чином, середній заробіток позивача, з урахуванням К-1,4 з 01.11.1996р. (СПАП
№21555 від 28.11.1996р. - а.с.20), а також К-1,12 (з 01.01.1999р.) - а.с.23,
та К-1,156 (з 01.01.2000р.) - а.с.24 і середніх заробітків за його професією за
січень 1999р. у розмірі 384,04 грн. і
січень 2000р. - 513,00 грн. (а.с.47), складає - 513,00 грн., а 60% втрати ним
працездатності: 513,00 грн. х 60% : 100% = 307,80 грн.

Разом з тим, на цей час претензій до ВАТ „Північний
ГЗК" позивач - не має.

Закон
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного
захворювання, що призвели до втрати працездатності" від 23.09.1999р.
набрав законної сили з 01.04.2001р. і особову справу позивача було передано з
ВАТ „Північний ГЗК" до Фонду соціального страхування, який продовжив
виплату страхових сум.

Недоплати
позивачу по Фонду соцстрахування (з урахуванням довідки про отриману позивачем
пенсію по інвалідності - а.с.29-30) складуть:

- з
01.04.2001 року позивачу необхідно було виплачувати по 307,80 грн., виплачено
по 231,78 грн., недоплата за 11 місяців складає: 76,02 грн. х 11 міс. = 836,22
грн. - до 01.03.2002 року;

· з 01.03.2002 року при К-1,193 необхідно було виплачувати
по 367,21 грн., було виплачено при К-1,193 по 276,51 грн., недоплата за
12 місяців складає: 90,70 грн. х 12 міс. = 1088,40 грн. (з урахуванням пенсії
по інвалідності в розмірі 172,00 грн.) - до 01.03.2003 року;

· з
01.03.2003 року при К-1,182 необхідно було виплачувати по 434,04 грн., фактично
виплачено при К-1,182 по 326,83 грн., недоплата за 12 місяців складає: 107,21
грн. х 12 міс. = 1286,52 грн. (з урахуванням пенсії по інвалідності в розмірі
189,20 грн.) - до 01.03.2004 року;

· з
01.03.2004 року при К-1,152 необхідно було виплачувати по 500,01 грн., фактично
виплачено при К-1,152 по 376,51 грн.,
недоплата за 6 місяців 26 днів складає: 123,50 грн. х 6 міс. = 741,00 грн. +
123,50 грн. х 26 днів : 30 днів = 107,03 грн. = 848,03 грн. - до 27.09.2004
року (з урахування пенсії по інвалідності в розмірі 200,00 грн.);

З 27.09.2004 року позивач перейшов на пенсію за віком -
а.с.28.

-           з 27.09.2004 року позивачу необхідно
було виплачувати по 500,01 грн., фактично виплачено по 376,51 грн., недоплата за 5 місяців 4 дні складає: 123,50 грн. х 5 міс.
= 617,50 грн. + 123,50 грн. х 4 дні: 30 днів = 16,47 грн. = 633,97 грн.
- до 01.03.2005 року;

4

- з 01.03.2005 року при К-1,23 8
необхідно було виплачувати по 619,01 грн., виплачено при К-1,238 по 466,12
грн., недоплата за 12 місяців складає: 152,89 грн. х 12 міс. = 1834,68 грн. -
до 01.03.2006       року;

· з
01.03.2006 року при К-1,203 необхідно було виплачувати по 744,67 грн., було
фактично виплачено при К-1,203 по 560,76 грн., недоплата за 12 місяців складає:
183,91 грн. х 12 міс. = 2206,92 грн. - до 01.03.2007 року;

· з
01.03.2007 року при К-1,183 необхідно було виплачувати по 880,94 грн., фактично
виплачено при К-1,183 по 663,38 грн., недоплата за 3 місяці складає: 217,56
грн. х 3 міс. = 652,68 грн. - до 01.06.2007          року.

Загальна сума
недоплат позивачу страхових сум по його втраченому заробітку по Фонду
соцстрахування за вказаний період становить - 9387,42 грн.

При
цьому, в перерахунку на 100% втрати працездатності страхові суми не перевищують
граничної суми щомісячної плати, з якої
сплачуються внески до Фонду соціального страхування: з 01.04.2001р. -
1600,00 грн., з 01.05.2002р. - 2200,00 грн., з 01.07.2003р. - 2660,00 грн., з
01.01.2005р.-4100,00 грн.

Разом з
тим, суд не може стягнути з відповідача на користь позивача вищеприведені суми
за весь період недоплат, оскільки згідно ст.43 «Правил відшкодування власником
підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472
від 23.06.1993р. (з наступними змінами), що діяли на момент незастосування ВАТ
„Північний ГЗК" спірного коефіцієнту 1.4 - виплата суми відшкодування
шкоди, яку своєчасно не одержав потерпілий чи особи, які мають на це право,
провадиться за минулий час, але не більш як за три роки до подання заяви про відшкодування
шкоди. Позивач у справі відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника, звільняється від судових
витрат у доход держави. У випадку задоволення позову (повністю або частково)
судові витрати стягуються з відповідача.

Вимоги
щодо стягнення недоплат не більше, ніж за три роки, які передували зверненню
особою з позовом до суду про перерахунок, викладено також в п.22 постанови
Пленуму Верховного Суду України №6 від
27.03.1992р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовоми
про відшкодування шкоди" (з наступними змінами).

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню з
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі
Дніпропетровської області недоплати страхових сум за три роки до дня звернення
з позовом до суду, тобто за період з 01.12.2003р. (оскільки позов надійшов до
суду в листопаді 2006 року) до 01.06.2007р. (оскільки позивач просить стягнути
недоплати до 01.06.2007р., а суд не може вийти за межі позовних вимог згідно
ст.П ЦПК України). Розмір недоплат страхових сум за вказаний трирічний період
становить - 6497,91 грн. із розрахунку:

· з
01.12.2003 року при К-1,182 позивачу необхідно було виплачувати по 434,04 грн.,
фактично виплачено при К-1,182 по 326,83 грн., недоплата за 3 місяці складає:
107,21 грн. х 3 міс. = 321,63 грн. (з урахуванням пенсії по інвалідності в
розмірі 189,20 грн.) - до 01.03.2004 року;

· з
01.03.2004 року при К-1,152 необхідно було виплачувати по 500,01 грн., фактично
виплачено при К-1,152 по 376,51 грн.,
недоплата за 6 місяців 26 днів складає: 123,50 грн. х 6 міс. = 741,00 грн. +
123,50 грн. х 26 днів : 30 днів = 107,03 грн. = 848,03 грн. - до 27.09.2004
року (з урахування пенсії по інвалідності в розмірі 200,00 грн.);

З 27.09.2004 року позивач перейшов на пенсію за віком.

· з
27.09.2004 року позивачу необхідно було виплачувати по 500,01 грн., фактично
виплачено по 376,51 грн., недоплата за 5
місяців 4 дні складає: 123,50 грн. х 5 міс. = 617,50 грн. + 123,50 грн. х 4 дні:
30 днів = 16,47 грн. = 633,97 грн. - до 01.03.2005 року;

· з 01.03.2005 року при К-1,238 необхідно було виплачувати
по 619,01 грн., виплачено при К-1,238 по 466,12 грн., недоплата за 12 місяців
складає: 152,89 грн. х 12 міс. = 1834,68 грн. - до 01.03.2006 року;

· з
01.03.2006 року при К-1,203 необхідно було виплачувати по 744,67 грн., було
фактично виплачено при К-1,203 по 560,76 грн., недоплата за 12 місяців складає:
183,91 грн. х 12 міс. = 2206,92 грн. - до 01.03.2007 року;

· з
01.03.2007 року при К-1,183 необхідно було виплачувати по 880,94 грн., фактично
виплачено при К-1,183 по 663,38 грн., недоплата за 3 місяці складає: 217,56
грн. х 3 міс. = 652,68 грн. - до 01.06.2007 року.

При цьому, на
користь позивача з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.

5 Кривому Розі Дніпропетровської області щомісяця слід стягувати по 880 грн. 94 коп.,
починаючи з 01.06.2007р. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок.

З урахуванням вимог п.43 вищевказаних „Правил відшкодування ...",
затверджених постановою КМУ №472 від
23.06.1993р., п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від
27.03.1992р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовоми про
відшкодування шкоди" (знаступними змінами), в
іншій частині позову про стягнення недоплат з ВВД ФСС за період з 01.04.2001р. до 01.12.2003р. - необхідно відмовити. При цьому,
такий період (з 01.12.2003р. до 01.06.2007р.)
відповідає вимог законодавства щодо обмеження стягнення недоплат не більше, ніж за три роки, які передували зверненню
особою з позовом до суду про перерахунок, оскільки це стосується трьох років саме до подачі позову, та не стосується
періоду після звернення до суду з позовом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат по справі, суд виходить з
того, що відповідно п.43 зазначених вище „Правил відшкодування ...",
затверджених постановою КМУ №472 від 23.06.1993р., позивач ОСОБА_2.,
а також відповідно до ст.4 Декрету КМУ „Про державне мито" - позивач ОСОБА_2. і Фонд соцстрахування звільнені від
сплати державного мита (судового збору). Оскільки
позов ОСОБА_2. необхідно задовольнити частково (в межах трирічного терміну до дня звернення до суду з позовом), відповідно до ч.2
ст.88 ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Разом з тим, відповідно до ст.81 ЦПК України, не підлягають оплаті при
зверненні до суду і покладаються на сторони після
розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення компенсацій працівникам, відшкодування
за затримку їх виплати, а також про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"я. В зв"язку з частковим задоволенням позову, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1,50 грн.
слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, у відповідності з п.п.23,28,43,48 «Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від
23.06.1993р., керуючись ст.ст.10,11,60,79,81,88,169,212-215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити
частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Кривому Розі Дніпропетровської
області на користь ОСОБА_2 6497 грн. 91 коп. недоплат по щомісячних страхових платежах за період з
01.12.2003р. по 01.06.2007р., а також стягувати щомісяця по 880 грн. 94 коп., починаючи з 01.06.2007р. до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок.

В іншій частині позову - відмовити.

Суми стягнуто без урахування
податків і обов'язкових платежів.

Судовий збір відповідно до ч.2
ст.88 ЦПК України - компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Кривому Розі Дніпропетровської
області на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 1 грн. 50 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано всіма учасниками
по справі до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.