Справа № 2-4130/07
РІШЕННЯ

Іменем України

12.10.2007
р.                                           Кіровський
районний суд м.  Кіровограда

в складі:
головуючого - судді Кореняк В.К. при секретарі - Гарбузовій М. С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і редакції
міжрегіонального громадсько-політичного щотижневика «Ведомости - плюс» про
захист честі і гідності та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд до відповідачів з позовними вимогами,  після уточнення яких в ході судового розгляду
справи вимагає визнати недостовірною та такою,
що принижує його честь і гідність інформацію,  поширену щодо нього ОСОБА_2 і редакцією
міжрегіонального громадсько-політичного щотижневика «Ведомости-плюс» у статті
«ОСОБА_3: ОСОБА_1 бессовестно лжет общественности» вказаного щотижневика,  який вийшов під НОМЕР_1 27 липня 2007
року,  а саме інформацію про те,  що

справа по сотому
округу ОСОБА_1  сфабрикована ;

- ОСОБА_1  13 липня в облпрокуратурі
заявив,  що справа по сотому округу

передана до суду,  фальсифікуючи при
цьому факти;

- ОСОБА_1  у радянські часи,  грубо порушуючи закон при затриманні та
арешті

кореспондента газети «Правда»,
протримав його у КПЗ
Московського району

м. Дніпропетровська;

ОСОБА_1,   угробивши державний  автотранспорт,   перевісив прокурорські номера на інший
автомобіль.

Крім
того,  заявлено вимогу про зобов'язання
редакції міжрегіонального громадсько-політичного  щотижневика
«Ведомости-плюс»  спростувати  зазначену
інформацію шляхом опублікування в запланованому найближчому випуску
вказаного щотижневика під заголовком «Спростування» на тому ж місці
шпальти,  де містилась згадана
стаття,  набраного таким же шрифтом
наступного тексту:

«27
липня 2007 року в загальнодержавному міжрегіональному громадсько-політичному
щотижневику «Ведомости-плюс» НОМЕР_1 надрукована стаття під заголовком «ОСОБА_3: ОСОБА_1 бессовестно лжет общественности».

Інформація,  поширена щодо ОСОБА_1,  про те,
що

·
справа по сотому округу ОСОБА_1  сфабрикована ;

·       ОСОБА_1  13 липня в облпрокуратурі заявив,  що справа по сотому округу передана до
суду,  фальсифікуючи при цьому факти;

ОСОБА_1  у радянські часи,  грубо порушуючи закон при затриманні та
арешті кореспондента газети
«Правда»,   протримав  його
у  КПЗ  Московського  району м.
Дніпропетровська;

ОСОБА_1,  угробивши державний  автотранспорт,   перевісив  прокурорські номера на інший автомобіль,
є недостовірною,  такою,  що не відповідає дійсності.»

Також заявлено вимогу про стягнення на користь позивача з відповідачів
солідарно 97600 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В судовому засідання представником позивача заявлені вимоги підтримані
повністю,  зазначено,  що вказані вище відомості щодо позивача,  котрий працює прокурором Кіровоградської області,  не відповідають дійсності і були поширені
відповідачами без перевірки їх достовірності,
з метою дискредитування позивача,
як людини і посадової особи,
через очевидно невигідну для окремих осіб його позицію принципового
реагування на факти порушення законів,  а
також для надання кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4,  ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9,  ОСОБА_10„ ОСОБА_11 за
ч.3  ст.
157,  ч.3  ст.
158,  ч. 2  ст.
364 КК України,  обвинувальний
висновок по якій затвердив позивач,  як
прокурор області,  і яка на сьогоднішній
день перебуває у провадженні суду,
якогось іншого,  крім
кримінального,  забарвлення. Поширення
відповідачами щодо позивача неправдивих відомостей про вчинення ним суспільно
небезпечних дій принижує його честь і гідність, - дискредитує в очах
громадян,  формує неадекватну думку про
нього,  як особистість і представника
органу влади,  змушує його давати
пояснення з приводу того,  чого він не
вчиняв,  в зв'язку з чим наполягає на
задоволенні заявлених вимог в повному обсязі:

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав
повністю,  пояснивши,  що редакцією щотижневика «Ведомости-плюс»
дійсно була отримана від ОСОБА_2 інформація,
яку опублікували в статті під назвою «ОСОБА_3: ОСОБА_1 бессовестно лжет общественности». При цьому
поширена інформація відповідала дійсності,
оскільки обвинувачення по вказаній вище кримінальній справі,  обвинувальний висновок по якій затверджував
позивач,  дійсно було пред'явлено без
належного з'ясування обставин справи,
тобто,  сфабрикована,  на брифінгу в обласній прокуратурі
ОСОБА_1  справді заявив,  що справа по сотому округу передана до
суду,  а,
оскільки в дійсності цього не було,
то,  відтак,  він сфальсифікував- факти,  інформація про дії позивача щодо кореспондента
газети «Правда» отримана з інтерв'ю офіційної особи - на той час Генерального
прокурора України ОСОБА_12,
опублікованого в газеті «День» від 20 березня 2002 року,  а тому не потребувала перевірки,  крім того,
службовий автомобіль ОСОБА_1.  дійсно
виходив з ладу і державні номери з нього перевішувались на інший автомобіль. З
посиланням на зазначені обставини вказується на безпідставність заявлених
позивачем вимог.

Після оголошення перерви в судове засідання 12.10.2007 р. представник
відповідачів і відповідач ОСОБА_2
не з»явились,  про час та місце
розгляду справи були повідомлені належним чином,  що підтверджено особистою розпискою
представника відповідачів ОСОБА_13,  про
причини неявки до суду не повідомили,
заяви про продовження перерви по справі до суду не представили. В
зв'язку з цим суд. відзначає,  що  ст.
157 ЦПК України передбачено розгляд судом справи протягом розумного
строку,  але не більше двох місяців з дня
відкриття провадження у справі ,  у
виняткових випадках за клопотанням сторони суд ухвалою може подовжити розгляд
справи,  але не більш як на один місяць.
По даній справі провадження відкрито 14.08.2007 p.,
представник позивача не лише не заявляє клопотання про
подовження розгляду справи,  але й в
своєму письмовому зверненні до суду,
вказуючи на затягування судового процесу відповідачами,  вимагає закінчити судовий розгляд,  представник .

відповідачів
відсутня за вказаних вище обставин,
пояснення представника відповідачів по суті позовних вимог,  судом отримані,  а тому суд вважає необхідним вирішення справи
в даному судовому засіданні без присутності представника відповідачів та
відповідача ОСОБА_2,  на підставі наявних
по справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні
представлений представником позивача речовий доказ суд вважає,  що позов підлягає задоволенню частково

В судовому засіданні встановлено,  що
в номері загальнодержавного міжрегіонального громадсько-політичного щотижневика
«Ведомости-плюс» від 27 липня 2007 року НОМЕР_1 опубліковано статтю «ОСОБА_3: ОСОБА_1 бессовестно лжет
общественности»,

в якій наведено наступні висловлювання ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1:

«...мероприятие,  которое достоялось 13 июля в облпрокуратуре,  где ОСОБА_1,
цинично фальсифицируя факты,
заявил,  что сфабрикованное им и
его подручными дело по сотому округу передано в суд.»

«Этому законнику нужно
было перестать верить еще в советские времена,
когда он,  грубо нарушая закон при
задержании и аресте кореспондента главной
партийной газеты СССР - «Правды»,  продержал его в КПЗ Московського района Днепропетровска.»

«...он туда может
съездить на «Toyota camri»,  принадлежащей частной фирме,  на которую . он,
угробив госавто,  перевесил
прокурорские номера.»

На факт відповідної
публікації вказують сторони,  він
підтверджений матеріалами справи,  а тому
вважається судом доведеним.

З урахуванням змісту опублікованої в статті щотижневика статті суд вважає
доведеним також і факт поширення відповідачами відомостей щодо позивача про
те,  що

-   . справа по сотому округу ОСОБА_1 сфабрикована ;

ОСОБА_1 13 липня в
облпрокуратурі заявив,  що справа по
сотому округу

передана
до суду,  фальсифікуючи при цьому факти;

ОСОБА_1  у радянські часи,  грубо порушуючи закон при затриманні та
арешті

кореспондента  газети
«Правда»,   протримав  його  у  КПЗ  Московського району

м.  Дніпропетровська;

ОСОБА_1,   угробивши державний автотранспорт,   перевісив
прокурорські

номера
на інший автомобіль.

Вказана
інформація,  яка поширена відповідачами
щодо позивача,  є недостовірною,  такою,
що не відповідає дійсності,  і
такий висновок судом зроблено на підставі наступного аналізу обставин справи і
доказів по ній:

1.
«Справа по сотому округу ОСОБА_1
сфабрикована»

За змістом згаданої вище статті і згідно пояснень представників сторін по
справі відповідна інформація стосується кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9,
ОСОБА_10.,  ОСОБА_11 за ч.3  ст. 157,
ч.3  ст. 158,  ч.2
ст. 364 КК України. Для оцінки відповідності дійсності інформації про
фабрикацію ОСОБА_1  вказаної кримінальної
справи судом

враховується
значення слова «сфабриковать»
в тлумачному словнику Єфремової,
відповідно до якого слово « сфабриковать»
означає «1. Изготовить
,  произвести подделку подо что-либо. 2. Создать,  организовать что-либо предосудительное,  неблаговидное». Виходячи з такого значення слова «сфабриковать»,  яке відповідає і загальноприйнятому його розумінню,  відповідна інформація є твердженням про
завідомо незаконні дії позивача по притягненню до кримінальної відповідальності
ряду.осіб із зазначенням для цього обставин,
які не відповідають і не можуть відповідати реальній дійсності. Оскільки
фабрикація кримінальної справи є видом злочинної діяльності,  остільки відповідна інформація є
звинуваченням позивача у скоєнні злочину і таке розуміння поширеної інформації
існує об'єктивно,  незалежно від пояснень
представників відповідача про інше розуміння ними значення слова «
сфабриковать».

Відповідно
до частин з статті 277 ЦК
України негативна інформація,
поширена про особу,    вважається
недостовірною ,  якщо особа,  яка її поширила,  не доведе протилежного.

В судовому засіданні встановлено,  що
відповідна кримінальна справа перебуває в провадженні суду і на сьогоднішній
день вироку по ній не постановлено.

В зв'язку з цим суд відзначає,  що в
разі поширення інформації про скоєння особою злочину,  доведення відповідності дійсності такої
інформації має здійснюватись,  згідно
положення ч. 1  ст.  62 Конституції України,  лише з посиланням на відповідний
обвинувальний вирок суду,  якого,  як певно встановлено в судовому
засіданні,  не існує. У даному випадку з
боку відповідачів взагалі не представлено доказів вчинення позивачем відповідних
злочинних дій,  а тому інформація про
те,  що справа по сотому,  округу ОСОБА_1 сфабрикована є
недостовірною.

2. «ОСОБА_1 13 липня
в   облпрокуратурі заявив,  що справа по сотому округу  передана до суду , фальсифікуючи при цьому
факти»

В зв'язку з отриманням в ході судового засідання від сторін різних пояснень
про висловлювання прокурора області ОСОБА_1.  на брифінгу
в обласній прокуратурі 13 липня 2007 року щодо вказаної вище кримінальної
справи судом в судовому засіданні 12.10.2007 року здійснено дослідження
представленого представником позивача аудіо запису вказаного брифінгу. В
результаті певно встановлено відсутність висловлювань позивача під час брифінгу
про передачу відповідної кримінальної справи до суду. В той же час з боку
відповідачів не представлено жодних доказів такого висловлювання позивача під
час брифінгу, - а тому інформація про те,
що ОСОБА_1
13 липня в облпрокуратурі заявив,  що
справа по сотому округу передана до суду,
а ,  відтак,  фальсифікував при цьому факти,  також підлягає визнанню недостовірною.

3. « ОСОБА_1  у
радянські часи,  грубо порушуючи закон
при затриманні та арешті

кореспондента газети «Правда»,  протримав його в КПЗ Московського  району м.

Дніпропетровська» «ОСОБА_1   О.С,
угробивши   державний   автотранспорт,    перевісив
прокурорські номера на інший автомобіль»

При аналізі даних відомостей суд,
враховуючи покладення законом на відповідачів обов'язку доведення
відповідності дійсності такої інформації,
також відзначає повну відсутність доказів вчинення позивачем відповідних
незаконних дій. В ході судового засідання представник відповідачів щодо
інформації про незаконні дії позивача відносно кореспондента газети «Правда»
вказував навіть не на наявність доказів відповідності такої інформації дійсності,  а лише на відсутність у відповідачів
обов'язку перевіряти достовірність такої інформації та нести відповідальність в
разі встановлення її недостовірності в зв'язку з

отриманням такої
інформації з газети «День» НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Таким чином, - і. в
даних випадках через повну відсутність доказів встановлена недостовірність
відповідної інформації.

В зв'язку з встановленням факту поширення недостовірних відомостей щодо
позивача суд відзначає ,  що поширена
інформація за своїм змістом є негативною ,
а ,  відтак,  вона об'єктивно принижує як на самооцінку
позивача,  так і оцінку його особистих і
професійних якостей іншими людьми. В зв'язку з цим поширена щодо позивача
недостовірна інформація є такою,  що
принижує його честь і гідність.

Частиною 4 статті 32 Конституції України передбачено,  що кожному гарантується судовий захист права
спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї,  а також право на відшкодування моральної
шкоди,  завданої збиранням,  зберіганням,
використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Частиною 3 статті 297 ЦК
України визначено право фізичної особи звернутись до суду з позовом про
захист її честі і гідності.

Вирішуючи питання щодо відповідальності за поширення недостовірної та
такої,  що принижує,  честь і гідність,  інформації щодо позивача по справі суд
ґрунтується на наступному аналізі чинного законодавства і обставин справи:

Відповідно до частини 2  ст. 302 ЦК України фізична
особа,  яка поширює інформацію,  зобов'язана переконатися в її достовірності.
Фізична особа,  яка поширює
інформацію,  отриману з офіційних джерел
( інформація органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
звіти,  стенограми тощо),  не зобов'язана перевіряти її достовірність та
не несе відповідальності в разі її спростування. Фізична особа,  яка поширює інформацію,  отриману з
офіційних джерел ,  зобов'язана
робити посилання на таке джерело.

3. урахуванням викладеного суд відзначає ,
що відповідач ОСОБА_2
перед поширенням через щотижневик «Ведомости-плюс» інформації щодо позивача
зобов'язаний був переконатися в її достовірності ,  а в разі визнання відповідної поширеної ним
інформації недостовірною і такою ,  що
принижує честь і гідність іншої особи,
має нести відповідальність відповідно до чинного законодавства.

При
цьому такі ж наслідки наступають для відповідача і за поширення
інформації,  отриманої з газети « День»
НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1 p.,  оскільки публікацію у вказаному органі не можна вважати
офіційним джерелом інформації і
відповідач не був звільнений від обов'язку перевіряти її достовірність.

Згідно  ст. 47 Закону України «Про
інформацію» відповідальність за порушення законодавства про інформацію несуть
особи,  винні у наданні інформації,  що не відповідає дійсності,  та поширенні відомостей,  що не відповідають дійсності,  ганьблять честь і гідність особи.

Частиною 2 статті 41 Закону України «Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні» визначено,
що порушення,  передбачені статтею
47 Закону України «Про інформацію»,  є
порушеннями законодавства України про друковані засоби масової інформації.

В зв»язку з цим відзначаються порушення також і щотижневиком
«Ведомости-плюс» чинного законодавства в зв'язку з фактом опублікуванням
недостовірної інформації в статті «ОСОБА_3
: ОСОБА_1 бессовестно
лжет общественности». При цьому ,  у даному випадку
відсутні передбачені  ст. 42 Закону
України « Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» підстави
для звільнення редакції від відповідальності за публікацію відомостей,  які

не відповідають
дійсності ,  принижують честь і гідність
громадян і організацій,  порушують права
і законні інтереси громадян.

Статтею 37 Закону України « Про друковані засоби масової інформації (пресу)
в Україні» визначено,  що громадяни,  юридичні особи і державні органи,  а також їх законні представники мають право
вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним
спростування поширених про них відомостей,
що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність.
Спростування повинно бути набрано тим же шрифтом і поміщено під заголовком
«Спростування» на тому ж місці. шпальти,
де містилось повідомлення,  яке
спростовується.

З
урахуванням викладеного суд відзначає необхідність,  крім визнання вказаної вище інформації
недостовірною і такою,  що  принижує честь і гідність позивача,  зобов'язання
редакції щотижневика «Ведомости-плюс» до спростування такої інформації
шляхом опублікування тексту спростування,
представленого до суду представником позивача.

Відповідно до ч.1 і ч.2  ст. 23 ЦПК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна . шкода полягає,  в тому
числі,  у приниженні честі,  гідності,
а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 49 Закону України «Про інформацію» визначено,  що у випадках,  коли правопорушенням,  вчиненим суб'єктом інформаційної діяльності,  завдано матеріальної чи моральної шкоди
фізичним або юридичним особам,  винні особи
відшкодовують її добровільно або на підставі рішення суду.

З урахуванням вказаних положень закону існують підстави для стягнення на
користь позивача відшкодування моральної шкоди,
завданої спільними діями відповідачів по поширенню недостовірної інформації,  яка принижує честь і гідність ОСОБА_1.

В той же час  ст.  17 Закону .України « Про державну підтримку
засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» передбачено ,  що у разі розгляду судом спору щодо завданої
моральної шкоди між журналістом або засобом масової інформації як відповідачем
та політичною партією,  виборчим
блоком,  посадовою особою як позивачем
суд вправі призначити компенсацію моральної шкоди лише за наявності умислу
журналіста чи службових осіб засобу масової інформації. Умислом журналіста та
службової особи засобу масової інформації є таке їх ставлення до поширення
інформації,  коли журналіст або службова
особа засобу масової інформації усвідомлювали недостовірність інформації та
передбачали її суспільно небезпечні наслідки.

За таких обставин суд враховує,  що
по даній справі не отримано доказів,  які
б свідчили про усвідомлення посадовими особами редакції щотижневика
«Ведомости-плюс» недостовірності поширеної ними інформації щодо ОСОБА_1,  а також передбачення ними суспільно
небезпечних наслідків такої інформації. В зв'язку з цим,  відповідно до вказаної вище норми
закону,  в задоволенні позовних вимог про
стягнення на користь позивача відшкодування завданої моральної шкоди з засобу
масової інформації необхідно відмовити.

Одночасно,  за наявності передбачених
законом підстав для стягнення на користь позивача відшкодування моральної шкоди
з відповідача ОСОБА_2,  суд враховує,  що внаслідок дій вказаної особи позивачу
об'єктивно було завдано значних душевних страждань,  пов'язаних з поширенням серед широкого кола
осіб негативної і одночасно недостовірної інформації щодо нього,  в зв'язку з чим,  враховуючи вимоги розумності і
справедливості,  вважає можливим

стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивача в рахунок
відшкодування завданої моральної шкоди 10000 грн.

При ухваленні рішення суд відзначає відповідність своїх висновків по справі
положенням  ст. 10 Європейської конвенції
з прав людини,  згідно,  якої кожен має право на свободу вираження
поглядів. Здійснення цих свобод,
оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю,  може підлягати таким формальностям,  умовам,
обмеженням або санкціям,  що
встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах
національної безпеки,  територіальної
цілісності або громадської безпеки,  для
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я чи моралі,
для захисту репутації чи прав інших осіб,  для запобігання розголошення конфіденційної
інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Суд окремо відзначає,  що по даній
справі судом оцінювалось поширення відповідачами тверджень фактичного
характеру,  а не оціночних суджень,  в зв'язку з чим  рішення про визнання відповідної інформації
недостовірною,  такою,  що принижує честь і гідність особи,  зобов'язання до спростування такої інформації
та стягнення відшкодування завданої моральної шкоди відповідає висновкам
Європейського Суду з прав людини,
зокрема,  по справі Мак Вікар
проти Сполученого Королівства,  в п.73
рішення по якому зазначено,  що  ст. 10 Конвенції не гарантує абсолютно
необмеженої свободи вираження поглядів навіть стосовно висвітлення пресою
питань,  які викликають великий
громадський інтерес.  Відповідно до умов
пункту 2 статті 10 Конвенції,  здійснення
цієї свободи водночас породжує «обов'язки та відповідальність»,  які набувають особливого значення,  коли як у цій справі,  постає питання щодо завдання шкоди репутації
окремих осіб та посягання на «права інших». З огляду на ці « обов'язки та
відповідальність»,  гарантія,  що надається журналістам статтею 10 стосовно
повідомлення інформації з питань,  які
мають загальний інтерес,  поширюється на
них за умови,  що вони діють добросовісно
і надають правильну і достовірну інформацію згідно з журналістською етикою.

При ухваленні рішення стягненню з відповідачів на користь позивача
підлягають його документально підтверджені судові витрати пропорційно до
розміру задоволених позовних  вимог.

З урахуванням викладеного,  на
підставі  ст.  ст. 28, 32, 55 Конституції України,   ст.
ст. 23, 277,  297,  302 ЦК
України,   ст.  47 Закону України «Про інформацію»,   ст.
ст. 37, 41, 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (
пресу) в Україні,  керуючись  ст.
ст. 88,  213-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою,  що
принижує честь і гідність ОСОБА_1 інформацію,
поширену щодо нього ОСОБА_2 і редакцією міжрегіонального
громадсько-політичного щотижневика «Ведомости-плюс» у статті «ОСОБА_3 : ОСОБА_1 бессовестно лжет
общественности» межрегіонального громадсько-політичного щотижневика
«Ведомости-плюс» від 27 липня 2007 року НОМЕР_1,  про те ,
що -    справа по сотому округу
ОСОБА_1 сфабрикована

·
ОСОБА_1  13 липня в
облпрокуратурі заявив,  що справа по
сотому округу передана до суду,
фальсифікуючи при цьому факти

·
ОСОБА_1  у
радянські часи,  грубо порушуючи закон
при затриманні та арешті кореспондента газети «Правда» ,  протримав його в КПЗ Московського
району М. Дніпропетровська.

. -    ОСОБА_1,
угробивши державний автотранспорт,
перевісив прокурорські номера на інший автомобіль.

Зобов'язати
редакцію міжрегіонального громадсько-політичного щотижневика «Ведомости-плюс»
спростувати вказану вище інформацію шляхом опублікування в найближчому випуску
вказаного щотижневика під заголовком «Спростування» на тому ж місці
шпальти,  де містилась стаття «ОСОБА_3: ОСОБА_1 бессовестно лжет
общественности»,  набраного таким
же шрифтом наступного тексту:

27 липня
2007 року в загальнодержавному межрегіональному громадсько-політичному
щотижневику «Ведомости- плюс»
НОМЕР_1 надрукована стаття під заголовком «ОСОБА_3: ОСОБА_1 бессовестно лжет общественности».

Інформація
,  поширена щодо ОСОБА_1,  про те,
що

-
справа по сотому округу ОСОБА_1  сфабрикована;

ОСОБА_1 13 липня в
облпрокуратурі заявив,  що справа по
сотому округу передана до суду,
фальсифікуючи при цьому факти ;

·
ОСОБА_1  у
радянські часи,  грубо порушуючи закон
при затриманні та арешті   кореспондента
газети  «Правда»,   протримав
його  в  КПЗ  Московського району М. Дніпропетровська,

·
ОСОБА_1,  угробивши
державний автотранспорт,  перевісив
прокурорські номера на інший автомобіль,

є недостовірною,
такою,  що не відповідає
дійсності.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн. в
рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні
позовних вимог про стягнення з редакції міжрегіонального-громадсько-політичного
щотижневика «Ведомости-
плюс» відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 531 грн.,  а з
редакції міжрегіонального громадсько-політичного щотижневика «Ведомости-плюс»
31 грн. в рахунок відшкодування витрат по справі.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня його проголошення,  а також подання апеляційної скарги на рішення
суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.