Справа № 2-2574/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14  "
листопада 2007 р.                                                                                м.
Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого - судді Бойка М. Я.

секретаря -
Гладенької Л.Ф.

з участю :
позивача -  відповідача - ОСОБА_1.

відповідача -
позивача  -   ОСОБА_2.

представника
відповідача - позивача - ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право на житло,
зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користувані житлом
та вселення в житло,

встановив:

що сторони по
справі є матір»ю і дочкою, які звернулися до суду із зазначеними позовами.
Позовні вимоги ОСОБА_1 . обґрунтовує тим, що відповідач - позивач ОСОБА_2. є її
дочкою, яка у прописана у квартиріАДРЕСА_1 і яка у серпні 2005 році разом із
сім»єю перейшла проживати у с.
Сівка- Калуська Калуського району, де проживає по даний час. Для неї
накладно оплачуватим комунальні послуги за дочку, які стягнуютьзя за рішенням
суду, тому звернулася до суду із зазначеним позовом.

ОСОБА_2.
звернулася до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод в користувані
житлом, який обґрунтовує тим, що  через
неприязні відносини між нею та вітчимом ОСОБА_4 . її мати вигнала у серпні 2005
року її із зазначеної квартири, у зв»язку з чим вона із сім»єю змушена була
перейти проживати в с Сівка
Калуська Калуського району. Тільки у жовтні 2006 року вона стала повнолітньою.
У серпні 2007 року звернулася до Калуського МРВ УМВС із заявою про те, що мати
чинить перешкоди їй у користуванні квартирою.

У судовому
засіданні кожна із сторін  підтримали
свої позови та заперечили протилежні позови.

Суд, вислухавши
доводи сторін та представника відповідача - позивача, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення,
а зустрічний позов ОСОБА_2не  підлягає до
задоволення, виходячи із наступних підстав.

У судовому
засіданні встановлено, що основним наймачем квартириАДРЕСА_1є ОСОБА_1.(а.с. 9),
у якій прописані сторони.

Відповідач-позивач
ОСОБА_2зареєструвала шлюб із ОСОБА_5. 21.10.2006 року, хоча у фактичних шлюбних
стосунках перебуває з ним з 12.02. 2005 року та повінчались у церкві. Через
неприязні відносини її чоловіка ОСОБА_5. із молодшою дочкою позивача-відповідача
ОСОБА_6., позивач- відповідач ОСОБА_1. заборонила не ОСОБА_2., а її чоловіку
проживати у її увартирі АДРЕСА_1. У зв»язку з цим ОСОБА_2. із сім»єю перейшла
проживати в с Сівка
Калуська Калуського району до батьків чоловіка ОСОБА_5., де проживають по даний
час і ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет.

Наведені
обставини у сукдовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6., ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8.
суду пояснила, що ОСОБА_2. не погодилася із пропозицією матері покинути
чоловіка, а разом з ним у серпні 2005 року проживають у неї в с Сівка Калуська
Калуського району, де спільно ведуть господарство.

Свідок ОСОБА_9.
пояснила, що ОСОБА_2не проживає У спірній квартирі з 2005 року.

Такі ж показання
дала суду свідок ОСОБА_10., а також пояснила, що ОСОБА_2. у серпні 2005 року
забрала із спірної квартири свої речі.

Ці ж обставини у
судовому засіданні підтвердила сама відповідач- позивач ОСОБА_2., яка пояснила,
що дійсно у 2005 році після конфлікту її чоловіка із матір'ю та сестрою, мати
запропонувала їй покинути чоловіка, обіцяючи їй матеріальне забезпечення та
матеріальні блага та, заборонила її чоловіку приходити на квартиру. Однак вона
відмовилась та пішла за чоловіком.

Забравши свої
речі із квартири, із серпня 2005 року проживає із чоловіком та малолітньою
дитиною - сином ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у своєї бабусі ОСОБА_8. в с. Сівка
Калуська Калуського району, з якою ведуть спільне господарство . У 2007 році
зареєструвала у квартирі малолітнього сина
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1., оскільки сама прописана у зазначеній квартирі.

Таким чином, у
судовому засіданні ОСОБА_2. сама спростувала свої покликання на обґрунтування
позову та викладені у заяві, яку адресувала Калуському РВУМВС, на те, що її
мати вигнала її із квартири, і спростувала пояснення свідків ОСОБА_8. та
ОСОБА_7. з приводу цього, яким вона повідомила таку обставину.

Пропозицію
матері покинути ОСОБА_2. свого чоловіка суд не розцінює як вигнання із квартири
і вчинення перешкод в користуванні житлом, а як її відповідну реакцію на
негативну поведінку ОСОБА_5 в сім'ї.

Таким чином, суд
приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_2є безпідставними.

Суд не приймає
як доказ на обгрунтування позовних вимог ОСОБА_2. покликання її представника
ОСОБА_3 . про те, що вона певний час була неповнолітньою і не мала змоги
захистити себе, а досягнувши повноліття і будучи вагітною, не подавала позову
про усунення перешкод в користуванні житлом, оскільки переживала за протікання
вагітності, а також покликання на те, що її малолітній син лише у 2007 році зареєстрований
у квартирі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2., забравши
свої речі, добровільно перейшла на постійне місце проживання до бабусі у с Сівка Калуська
Калуського району, з якою мають спільний бюджет те ведуть спільне господарство.
З часу досягнення нею повноліття пройшов тривалий час, і вона, в разі наявності
спору з приводу житла мала змогу звернутися до суду із позовом про усунення
перешкод в користуванні житлом. У судовому засіданні встановлено, що вагітність
ОСОБА_2. протікала без ускладнень, а тому вона не була перешкодою для звернення
до суду. Після пологів ОСОБА_2. забрала дитину в с Сівка Калуська за місцем свого проживання, і тільки
зареєструвала її у спірній квартирі, що не є фактом проживання у квартирі.

Відповідно до ст.29
п.4 ЦК України,
місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання
її батьків.

З 2005 року
ОСОБА_2не сплачувала жодних комунальних витрат.

У судовому
засіданні не доведено, що ОСОБА_2. до 2007 року зверталася у правоохоронні
органи з приводу порушення права на житло. Лише після складання акту
житлово-експлуатаційної організації (а.с.7), яким встановлено факт її не
проживання у квартирі та під час підготовки ОСОБА_1. даного позову, ОСОБА_2.
звернулася з приводу цього в Калуський РВУМВС, про що свідчать матеріали
перевірки.

Відповідно до
ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається
протягом 6 місців з часу його вибуття.

Відповідач-
позивач ОСОБА_2. не проживає у спірній квартирі більше 6 місяців без поважних
причин, оскільки проживає із сім»єю із серпня 2005 року  у с
Сівка- Калуська Калуського району, а малолітнього сина зареєструвала за
місцем прописки.

Тому суд
приходить до висновку, що вона та її син втратили право на житло у спірній
квартирі, а тому позов ОСОБА_1. слід задоволити.

Відомості,
наведені у заяві ОСОБА_2. на підтвердження зустрічного позову повністю
спростовані у судовому засіданні вищенаведеними доказами, тому суд приходить до
висновку,

що у його
задоволенні слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На підставі
ст.ст.64, 71,72 ЖК України й керуючись ст.ст., 209,213-215 ЦПК України, суд, -

рішив:

Позов ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання особи такою, що втратила право на житло задоволити і
визнати ОСОБА_2

та малолітнього сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 .,
такими, що втратили право на житло у квартиріАДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користувані житлом та вселення в житло
відмовити за  безпідставністю позовних
вимог.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний
строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення подається через Калуський міськрайонний суд
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.