справа 2- 1189/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2 липня 2007 року Центрально-Міський районний суд м.
Горлівки Донецької області в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при
секретарі Полякової СМ.,
за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відповідача
ОСОБА_3., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Горлівка цивільну справу за позовом
Горлівського автодорожнього технікуму Державного вищого навчального закладу
«Донецькій національний технічний університет» до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди ,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду із
позовом в якому зазначає, що він на праві власності має автомобіль ГАЗ-5327, реєстраційний номер
НОМЕР_1, який був переданий майстру виробничого навчання водінню автомобіля відповідачу ОСОБА_3., згідно наказу
№45-0 від 22.03.2006 року. Позивач уклав
Договір про повну матеріальну відповідальність , у якому передбачається повна матеріальна відповідальність за небезпечне
збереження ввірених йому матеріальних цінностей. 29 травня 2006 року о 10.30
годині позивач знаходився у зазначеному
автомобілі, яким керував учень ОСОБА_4, який не витримавши безпечної дистанції , допустив зіткнення з
автомобілем марки ВАЗ-21093, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, під
керуванням ОСОБА_5 що рухався по переду у попутному
напрямку, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху та у зв'язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності
за ст.. 124 КоАП України. В наслідок зіткнення автомобіль марки ВАЗ-21093 отримав ушкодження. Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Горлівки з
державного навчального закладу на користь ОСОБА_5 було стягнуто 6621,42 грн. . Просить суд постановити рішення, яким
стягнути на свою користь з відповідача 6621,42 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та пояснив, що відповідач
знаходився у трудових відносинах з позивачем, працював майстром виробничого
навчання, з ним був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. 29 травня 2006 року перед
початком навчання водіння відповідачу було надано наказ промити гальмовий циліндр, але після аварії було виявлено,
що усередині циліндру шлак, тобто відповідач наказ не виконав. Таким
чином відповідач не виконав свої обов'язки,
тому можливо відказали гальма, крім того, мало місце порушення правил дорожнього
руху з боку відповідача. В наслідок його вини трапилась дорожньо-транспортна пригода, позивач відшкодував завдану
шкоду. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав та пояснив, що автомобіль, на якому він здійснював навчання учнів, 1968 року випуску, гальма автомобіля
були несправні, зіткнення з автомобілем
було здійснено внаслідок неякісного технічного обслуговування, яке повинен здійснювати механік, а не він. Наказ промити
гальмовий циліндр він не виконав, але
машину перевіряв, гальма були справні. Просив у позові відмовити.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності,
суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної
особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно cm. ІЗО.КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

Судом встановлено, що позивачу
належить автомобіль ГАЗ-5327, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідач знаходився з позивачем у
трудових відносинах, працюючи згідно наказу №39-к від 1 вересня 2005 року у Горлівському автодорожньому
технікумі майстром виробничого навчання за контрактом з 1.09.2005
року по 30.06.2006 року. Рішенням
Центрально- Міського районного суду м.Горлівки від 1 листопада 2006 року встановлено, що 29 травня 2006 року з вини
відповідача ОСОБА_3. внаслідок порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху на перехресті АДРЕСА_1 сталося зіткнення автомобіля ГАЗ-5327,
реєстраційний номер НОМЕР_1 з автомобілем
ВАЗ-21093, державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та на користь останнього з позивача було стягнуто в рахунок
відшкодування шкоди 6621,42 грн. Згідно
платіжного доручення №221 від 25 грудня 2006 року позивач перерахував 500 грн.
за моральну шкоду, та платіжним дорученням №217 від 25 грудня позивач перерахував 5890 грн. за матеріальну шкоду згідно
постанови про відкриття виконавчого провадження №1274/8 від 18.12.2006
року.

Вирішуючи спір, суд не може взяти
до уваги пояснення позивача в тій частині, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його
вини, а в наслідок поганого технічного стану
автомобіля, що сприяв дорожньо-транспортній пригоді, оскільки згідно наданої суду Посадової інструкції майстра виробничого
навчання, затвердженої директором технікуму, та з якою був ознайомлений
відповідач, майстер виробничого навчання водінню
автомобілів повинен знати правила дорожнього руху, перевіряти технічний стан
автомобілів перед виїздом на лінію, виконувати Правила дорожнього руху ,
забезпечувати безпеку у різних умовах
руху на дорогах. Крім того, суд враховує зазначене рішення суду, що має преюдиціальне значення для розгляду справи
по суті та згідно з яким убачається, що відповідач ОСОБА_3 був
притягнутий до розгляду справи у якості третьої особи та під час слухання справи визнавав, що
дорожньо-транспортна пригода була спричинена з його вини.

Згідно ст.. ІЗОКЗпП України
працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків. Тому суд вважає, що відповідач повинен
нести матеріальну відповідальність
за шкоду заподіяну з його вини. Між тим , суд не може погодитися з вимогою
позивача про стягнення з відповідача суми відшкодування шкоди у повному обсязі тільки тому, що був укладений договір про
повну матеріальну відповідальність між позивачем та відповідачем, оскільки
відповідно до ст.. 135-1 КЗпП письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено
підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли
вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою,
продажем (відпуском),   перевезенням   або
застосуванням   у   процесі
виробництва  переданих  їм

цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також
типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку,
який визначається Кабінетом Міністрів України. Так як в Переліку посад і робіт, що заміщуються або
виконуються робітниками , з якими підприємство, установою,
організацією можуть укаладатися письмові
договори про повну матеріальну відповідальність за незабеспечення збереження
цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу, (відпуску),
перевезення або застосування в
процесі виробництва (затверджений постановою Держкомпарці СРСР і Секретаріату
ВЦРПС від 28 грудня 1977р. №447/24) не зазначена посада майстра виробничого навчання водінню автомобілів,
відповідач не може нести повну матеріальну відповідальність за спричинену
ним шкоду.

Згідно ст..
132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі,
організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких
заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної
шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку

Згідно довідки, наданої позивачем, середньомісячна
заробітна плата позивача складає 505грн.05 коп. Тому суд задовольняє позов в частині стягнення шкоди у
розмірі 505грн.05 коп.

Керуючись ст.ст. 10,11, 31, 60,
212-215   ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов Горлівського автодорожнього
технікуму Державного вищого навчального закладу «Донецькій національний технічний університет» до
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь Горлівського автодорожнього технікуму Державного вищого
навчального закладу «Донецькій національний технічний університет» матеріальну шкоду у розмірі 505грн.05 коп..та судові витрати у
розмірі 51грн., за інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн.

Про апеляційне оскарження рішення
може бути подане заяву до Центрально-Міського районного суду м. Горлівки протягом десяти днів
з дня його проголошення, а також апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.