Справа №2-243
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007
року      Заліщицький районний суд
Тернопільської області

складі:
головуючого                                            Дудяка
С. В.

при
секретарі                                                      Богдану
В.М.

представника
позивачки                                   ОСОБА_1

відповідачів                                                        ОСОБА_2ОСОБА_3

представника
відповідачів                                ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Заліщики справу за позовом

ОСОБА_5 до
ОСОБА_2та ОСОБА_3 про визнання осіб такими,
що втратили право на користування

житловим
приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2та ОСОБА_3 про визнання їх такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням в АДРЕСА_1посилаючись на те,
що вони не проживають в даному житловому приміщенні і ніколи не
проживали. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги
підтримала.

Відповідачі
в судовому засіданні позову не визнали,
вважають,  що мають право на
житлову площу в квартирі АДРЕСА_1.

Допитані
у судовому засіданні свідки ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7суду
ствердили,  що позивачка проживає і
завжди проживала одна в квартирі,  і
відповідачі ніколи не проживали разом з нею.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
свідків,  суд вважає,  що позов підлягає до задоволення,  виходячи з таких підстав: рішенням
Залщицького районного суду від 28 грудня 2006 року визнано недійсним договір
дарування квартири АДРЕСА_1 який укладено 05.03.2004 року між позивачкою
ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2і його дружиною ОСОБА_8,  в користь їхньої неповнолітньої дочки -
відповідачки по справі ОСОБА_3,  на
підставі якого відповідачі прописалися в дану квартиру. Відповідачка ОСОБА_3
втратила право на квартируАДРЕСА_1в зв'язку з визнанням недійсним договору
дарування,  а відповідач ОСОБА_2 і не мав
законних підстав на користування вказаним житловим приміщенням.  В квартиріАДРЕСА_1  відповідачі не проживають понад 6
місяців,  так як ніколи там не
проживали,  що також стверджується актом
від 16.03.2007 року складеним заступником міського голови Заполох М. М. ,  юрисконсультом   міської
ради   Долинчуком  Р.С. ,
депутатом   міської  ради

Рудько М. А.,  в якому
зазначається,  що відповідачі
зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1  а
фактично проживають в АДРЕСА_1 тому,  суд
вважає,  що відповідачку ОСОБА_3 слід
визнати такою,  що втратила право на
користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 а відповідача ОСОБА_2
таким,  що не має права користування
вказаним жилим приміщенням.

Суд також
вважає,  що з відповідача ОСОБА_2 слід
стягнути в користь позивачкиОСОБА_5157 гривень 50 копійок судових витрат.

Керуючись   ст.
72  Житлового  кодексу
України,     ст. 391   ЦК  України,   ст.  ст. 10,
11,  209,  212-214 ЦПК України ,  суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задоволити.

Визнати
ОСОБА_3 такою,  що втратила право на
житло в будинку АДРЕСА_1  а ОСОБА_2 -
таким,  що не має права користування
квартирою АДРЕСА_1

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 157
(сто п'ятдесят сім) гривень 50 копійок.

На рішення може бути подано апеляцію шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення,  яка подається апеляційному
суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з
дня проголошення рішення,  та апеляційної
скарги,  яка подається протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Тернопільської
області через Заліщицький районний суд.