Справа №2-360207р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 р.
Святошинський районний суд м.
Києва в складі:

головуючої-судді:                                                                      Т.О.Величко,

при
секретарі:                                                                            І.М.
Коробій,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до   ОСОБА_2про розірвання шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з
25 вересня 1992 р. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись не ті обставини,  що
останні чотири роки вони з відповідачем не підтримують подружніх
стосунків,  ведуть окремо господарство,  але змушені проживати в одній квартирі до
вирішення питання про приватизацію житла та розподілу житлової площі. Головною
причиною розпаду їх сім»ї є грубе,
зневажливе,  недбале поводження
відповідача до членів сім»ї.

Позивачка
в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх
задовольнити,  посилаючись при цьому на
обставини справи викладені в позовній заяві та вказувала,  що дійсно з 2003 року не підтримує
шлюбно-сімейних стосунків з відповідачем,
не ведуть спільного господарства,
хоча і проживають в одній квартирі.

Відповідач
визнав позов у попередньому судовому засіданні. Погодився з позовними вимогами
позивачки та просив теж розірвати шлюб. Пояснював,  що якщо його дружина вирішила
розлучатися,  то він не заперечує.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що причини,  що спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими,  оскільки судом
достовірно встановлено,  що подальше
спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе,  а тому позов підлягає задоволенню,  сторони фактично з 2003 р. не підтримують
шлюбних стосунків,  не ведуть спільного
господарства,  позивачка наполягає на
розірванні шлюбу посилаючись на те,  що
подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  56,  104,
105,  110,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
61, 130, 174, 212-215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 25 вересня 1992 р. у відділі
ЗАГС Жовтневого району м.  Києва між
ОСОБА_2та ОСОБА_1,    про що є актовий
запис № 1338 - РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь
держави з  ОСОБА_2. 17 (сімнадцять)
грн.,   ОСОБА_1. . від сплати мита
звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.