Справа №2о-374-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Кирилюк Г.М.

при секретарі Обухівському О.В.

з участю заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

представника зацікавленої особи ОСОБА_3

заінтересованої особи ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: відділ реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, відділ опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства , -

встановив:

29.08.2007 р. ОСОБА_1. звернулась до суду з заявою, в якій

просить встановити факт батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2., стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посилається на ті підстави, що згідно розпорядження Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації №902 від 22.05.2007 р. вона призначена опікуном над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В актовому записі про народження ОСОБА_6, його батьком зазначено ОСОБА_5, а матір'ю - ОСОБА_8. При цьому відомості про батька записані за вказівкою матері.

Батько дитини, ОСОБА_5., помер ІНФОРМАЦІЯ_2

За свого життя, ОСОБА_5. визнавав ОСОБА_6 своїм сином. В березні 1999 року звертався з заявою до завідуючого відділу освіти Жовтневого району м. Києва з проханням не віддавати на усиновлення свого сина, оскільки сам бажає його усиновити.

Встановлення факту батьківства їй необхідно для вирішення питання про прийняття малолітнім спадщини після смерті свого батька.

Просить також зобов'язати ВРАЦС Святошинського РУЮ м. Києва внести відповідні зміни до актового запису №1871 від 07.09.1993 р. про народження ОСОБА_6, де зазначити батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва та видати нове свідоцтво про народження дитини з відповідними змінами.

В судовому засіданні заявниця та її представник заяву підтримали та просять її задовольнити.

Заявниця пояснила, що батьки малолітнього не перебували між собою в зареєстрованому шлюбу, проте проживали разом однією сім'єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син ОСОБА_6. В свідоцтві про народження дитини, батьком дитини було записано ОСОБА_5., зі слів матері. Мати дитини, ОСОБА_8. померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Після її смерті дитину віддали до дитячого будинку.

В жовтні 1997 року у ОСОБА_5 народився ще один син, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

В березні 1999 р. ОСОБА_5. звертався з заявою до відділу освіти Жовтневого району м. Києва з проханням не вирішувати питання щодо усиновлення його сина ОСОБА_6, оскільки він сам має намір бути усиновителем. В вересні 1999 р. опікуном над ОСОБА_6 було призначено його матір - ОСОБА_10, яка забрала дитину з дитячого будинку «Малятко» на постійне проживання в своїй сім'ї. Бабуся займалась вихованням та матеріальним утриманням ОСОБА_6 та вважала його своїм онуком.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько дитини, ОСОБА_5. помер. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла бабуся - ОСОБА_10

Оскільки за свого життя ОСОБА_5. визнавав ОСОБА_6 своїм сином, після його смерті залишилась спадщина, для оформлення якої необхідно встановити факт батьківства, просить заяву задовольнити.

Представник зацікавленої особи ВРАЦС Святошинського РУЮ м. Києва в судове засідання не з'явився. Про час слухання справи повідомлений належним чином, просить слухати справу в його відсутність. В листі на адресу суду повідомив, що відомості про батька дитини вказані за вказівкою матері відповідно до ст. 135 СК України.

Представник зацікавленої особи, відділу опіки та піклування Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує та вважає, що

встановлення факту батьківства буде відповідати інтересам малолітньої дитини.

Заінтересована особа, ОСОБА_4. , проти заяви не заперечує. Пояснила, що вона була двоюрідною сестрою ОСОБА_5., що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 Після його смерті вона є опікуном над малолітнім ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5. їй відомо, що ОСОБА_5. за свого життя визнавав ОСОБА_6, 1993 року народження, своїм сином, піклувався про нього. Його мати, ОСОБА_10, визнавала обох хлопчиків своїми рідними онуками.

Суд, заслухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи та заінтересовану особу, допитавши свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12., дослідивши матеріали справи, вважає необхідним заяву задовольнити з таких підстав.

Згідно 4.1-2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Заява про встановлення факту батьківства приймається судом , якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 і 127 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1. є опікуном над малолітнім ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно Розпорядження Солом 'янської районної у м. Києві державної адміністрації №902 від 22.05.2007 р.

Мати малолітнього ОСОБА_6 - ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 8).

ОСОБА_8. не перебувала у шлюбі з ОСОБА_5., а тому запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було проведено за вказівкою матері відповідно до ст. 135 СК України .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5. помер (а.с. 7).

Факт батьківства ОСОБА_5 відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, встановлено на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, свідок ОСОБА_11, суду показала, що знала ОСОБА_5 та його сім'ю близько 20 років. Підтвердила, що ОСОБА_5. був батьком малолітнього ОСОБА_6. Вона часто його бачила з дитиною на прогулянці. Коли вона була в гостях у його матері, ОСОБА_5. називав ОСОБА_6 своїм сином.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що знав ОСОБА_5 з 1991 року. Між ними були дружні стосунки. В 1993 році у нього народився син ОСОБА_6. Після смерті матері дитини, ОСОБА_8., ОСОБА_5 розповідав йому про своє бажання забрати дитину з будинку « Малютка».

Покази свідків не викликають у суду сумнівів в їх достовірності, оскільки є послідовними та підтверджуються сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, згідно письмової заяви ОСОБА_5 на ім'я заввідділом освіти Жовтневого району м. Києва від 26.03.1999 p., останній просив не віддавати на усиновлення ОСОБА_6, 1993 року народження, що народився поза шлюбом з ОСОБА_8., до вирішення питання щодо усиновленням сина через суд (а.с. 10).

Згідно листа заввідділом освіти Жовтневого району м. Києва від 11.06.1999 р. №310 на адресу директора дитячого будинку «Малятко», відділ освіти як орган опіки та піклування , не заперечував проти побачень ОСОБА_5 з неповнолітнім вихованцем закладу ОСОБА_6, 1993 року народження (а.с. 45).

Судом встановлено, що до цього часу жодна конкретна особа не записана батьком дитини відповідно до статей 126-128 СК України.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 130 , 134 СК України, ст. ст. 256-259 ЦПК України, суд-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2, стосовно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Внести відповідні зміни до Книги реєстрації народжень, актового запису № 1871 від 07 вересня 1993 року про народження ОСОБА_6, зазначивши батьком дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця м. Києва та видати нове Свідоцтво про народження.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.