року                                               Голосіївський
районний суд м.  Києва
складі: головуючого - судді                          Чередніченко
секретарі -                                                 Гайді
у відкритому судовому засіданні у м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа: Голосіївська районна у м.  Києві державна адміністрація про визнання
права користування жилим приміщенням,  -
в квітні 2007 р. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2.,
третя особа: Голосіївська районна у м.  Києві державна адміністрація про визнання
права користування жилим приміщенням,
посилаючись на те,  що в 1987 р.
познайомившись з відповідачкою за її ініціативою вселився в квартируАДРЕСА_1 в
м.  Києві,  наймачем якої є остання. Став спільно проживати,  підтримував фактичні шлюбні відносини,  мав спільний бюджет,  спільно утримував квартиру,  здійснював всі платежі по квартирі,  що свідчить про те,  що він належним чином здійснював
обов'язки,  пов'язані з його
користуванням спірною квартирою. Вважає,
що набув права користування квартирою на правах члена сім'ї наймача
квартири. Просив з цих підстав його позов задовольнити.
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в
повному обсязі за вищевикладеними обставинами та просили позов задовольнити.
в судове засіданні не з'явилася,
належним чином,  відповідно до
вимог глави 7 ЦПК України судом повідомлялась,
було опубліковано оголошення в газеті „Урядовий кур'єр". Суд вважає
можливим розглядати справу на підставі наявних доказів.
особа: Голосіївська районна у м.  Києві
державна адміністрація,  надіслала листа
про розгляд справи за відсутності їх представника.
наявних в справі доказів,  суд ухвалює по
справі заочне рішення.
Суд
дослідивши зібрані по справі докази,
заслухавши пояснення позивача,
представника позивача,  покази
свідків,  вважає,  що позов підлягає задоволенню.
Судом достовірно
встановлені фактичні обставини справи.
відповідно до  ст.  ст.
61,  63 ЖК України є наймачем неприватизованої
квартириАДРЕСА_1 в м.  Києві,  що належить до державного житлового фонду.
вбачається із довідки ТОВ „ЖЕК - 107" № 786 від 11.05.2005 р. та довідок
адресного бюро м.  Києва відповідачка з
21.04.1987 р. згідно  ст.  58 ЖК України в установленому законом порядку
зареєстрована / прописана/ в квартиріАДРЕСА_1 в м.  Києві.
Голосіївського РУ ГУ МВС
України в м.  Києві від 22.08.2005 р.
за №58/к -2658 вбачається,  що позивачу
на його заяву було роз'яснено,  що в
спірну квартиру він може бути зареєстрований за наявності письмової згоди
в м.  Києві,  є ізольованою однокімнатною квартирою,  жилою площею 16,  0 м2 та загальною 33,  1 м2,
розташована на 3 - му поверсі 16-ти поверхового будинку.
пояснень позивача в судовому засіданні вбачається,  що на початку 1987 р. він познайомився з
відповідачкою. За її згодою весною 1987 р.
у якості члена її сім'ї вселився в квартиру АДРЕСА_1 в м.  Києві,
та став в квартирі з відповідачкою постійно проживати підтримуючи фактичні
шлюбні відносини,  мав з відповідачкою
спільний бюджет,  вів спільне
господарство,  за спільні кошти зробив з
відповідачкою ремонт в квартирі.
посилався на те,  що з 1987 р. і до
теперішнього часу спільно з відповідачкою утримує квартиру,  та в підтвердження надав до суду
квитанції,  із яких вбачається,  що по даній квартирі за вищевказаний період
здійснювалася оплата квартирної плати,
оплата за спожиту електроенергію,
газ,  телефон,  телевізійні послуги. Згідно рахунків на
сплату комунальних послуг по спірній квартирі,
оформлених на відповідачку за особовим рахунком НОМЕР_1,  за березень - травень 2007 р. наявна
заборгованість по оплаті оплачена позивачем у повному обсязі.
проживання позивача в спірній квартирі достовірно підтверджується наявними у
справі письмовими доказами - поштовою кореспонденцією,  що відповідно до позначок пошти на
конвертах,  в досліджуваний судом період
надходили позивачу в квартируАДРЕСА_1 в м.
Києві; довідками медичних установ,
про огляд позивача лікарями в спірній квартирі,  довідкою з місця його роботи,  судовими повістками,  які позивач отримує за даним місцем
проживання позивача в спірній квартирі на правах члена сім'ї відповідачки
підтвердили в судовому засіданні свідки сусіди сторін по справі - ОСОБА_3,  ОСОБА_4.
ЖК України передбачено: „Наймач вправі в установленому порядку за письмовою
згодою всіх членів сімї,  які проживають
разом з ним,  вселити в займане ним жиле
приміщення свою дружину,  дітей,  батьків,
а також інших осіб. Особи,  що
вселилися в жиле приміщення як члени сімї наймача,  набувають рівного з іншими членами сімї права
користування жилим приміщенням,  якщо при
вселенні між цими особами,  наймачем та
членами його сімї,  які проживають з
ним,  не було іншої угоди про порядок
користування жилим приміщенням. "
ЖК України передбачено: „Члени сімї наймача,
які проживають разом з ним,
користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі
обов'язки,  що випливають з договору
найму жилого приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем
майнову відповідальність за зобов'язаннями,
що випливають із зазначеного договору.
членів сімї наймача належать дружина наймача,
їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших
осіб,  якщо вони постійно проживають
разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
особи,  зазначені в частині другій цієї
статті,  перестали бути членами сімї
наймача,  але продовжують проживати в
займаному жилому приміщенні,  вони мають
такі ж права і обов'язки,  як наймач та
п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 р. „Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України" /в останній редакції від
25.05.98 р./: „ 9. Вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням
осіб,  які вселилися до наймача,  суд повинен з'ясувати,  чи дотриманий встановлений порядок при їх
вселенні,  зокрема: чи була письмова
згода на це всіх членів сімї наймача,  чи
приписані вони в даному жилому приміщенні,
чи було це приміщення постійним місцем їх проживання,  чи вели вони з наймачем спільне
господарство,  тривалість часу їх проживання,  чи не обумовлювався угодою між цими
особами,  наймачем і членами сімї,  що проживають з ним,  певний порядок користування жилим
приміщенням.  При цьому,  як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в
п.15 постанови від 1 листопада 1996 p. N 9 "Про застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя",  наявність
чи відсутність прописки сама по собі не може бути
для визнання права користування жилим приміщенням за особою,  яка там проживала чи вселилась туди як член
сімї наймача (власника) приміщення,  або
ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї
наймача на вселення сама по собі не свідчить про те,  що особи,
які вселилися,  не набули права
користування жилим приміщенням,  якщо за
обставинами справи безспірно встановлено,
що вони висловлювали таку згоду."
Правових позицій щодо розгляду судами окремих категорій судових справ
Верховного Суду України від 26.05.2001 p.: „13.Виходячи з
положень Конституції про гарантування громадянам свободи пересування і вільного
вибору місця проживання,  сама по собі
наявність чи відсутність прописки не може бути підставою як для визнання права
користування жилим приміщенням за особою,
яка вселилася до наймача,  так і
для відмови в цьому."
Суд
оцінюючи зібрані по справі докази у своїй сукупності приходить до
висновку,  що позов ОСОБА_1. підлягає
задоволенню. Суд вважає,  що позивач
вселившись в спірну квартиру за фактичною згодою відповідачки - наймача
квартири,  постійно проживаючи в квартирі
на правах члена сім'ї відповідачки,
набув права користування квартироюАДРЕСА_1 в м.  Києві.
підставі викладеного та керуючись  ст.  ст.
224 - 233 ЦПК України,   ст.  ст.
64,  65 ЖК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
2 від 12.04.85 р. „Про деякі питання,  що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України",  -
ОСОБА_1 таким,  що набув права
користування жилим приміщенням - квартироюАДРЕСА_1 в м.  Києві.
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.  Києва повністю або частково.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.