overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2- 2791/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
червня 2007 року                      Нахімовський
районний суд м. Севастополя

У складі
головуючого - судді Луньовой С.І., при секретарі Сиротенко Т.В., розглянувши у

відкритому
судовому засіданні у приміщенні суду у м. Севастополі цивільну справу за
позовом Державного комунального підприємства «Севміськводоканал» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2про стягнення боргу за послуги з водопостачання и  водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

ДКП «Севміськводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1,

ОСОБА_2                              про     стягнення боргу за послуги з
водопостачання     і

водовідведення,
вказує, що відповідачі проживають у квартирі № 50 будинку АДРЕСА_1, і на ім'я
ОСОБА_1. був відкритий лицевий рахунок. Позивачем надавалися відповідачу
послуги з водопостачання і водовідведення. Однак з 1 березня 2004 року по 01
березня 2007 року відповідачі не провадять сплату послуг щодо водопостачання та
водовідведення, відповідачі попереджалися про необхідність проведення сплати за
надані послуги, однак сплата не проведена.

Сторони
у судове засідання не явилися, представник позивача просить розглянути справу
за його відсутності. Відповідач ОСОБА_1. позов визнала.

Суд,
вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню по наступним підставам.

Судом
встановлено, що на ім'я ОСОБА_1. був відкритий лицевий рахунок, у відповідності
до п. 1 Розпорядження міської державної адміністрації № 898-р от 27.05.1997р.
«Про заходи введення прямих розрахунків населення за послуги
тепло-водопостачання і водовідведення», відповідачу ДКП «Севміськводоканал»
регулярно надавало послуги щодо водопостачання та водовідведення. Однак з 1
березня 2004 року по 01 березня 2007року відповідачами сплата послуг
водопостачання і водовідведення не проводилась. Відповідачі були попереджені
про необхідність сплати за надані послуги, однак до теперішнього часу борг за
послуги водопостачання та водовідведення не сплачений, і складає   291 грн. 70 коп.

Таким
чином, суд вважає, що вимоги про стягнення боргу у розмірі 291 грн. 70коп. є
безспірними і підлягають задоволенню. Крім того, підлягає стягненню с відповідачів солидарно держмито у
розмірі 51 грн.

На
підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 257 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного
комунального підприємства «Севміськодоканал» задовольнити.

Стягнути
з до ОСОБА_1, ОСОБА_2 солидарно
на користь Державного комунального підприємства «Севміськводоканал»
(розрахунковий рахунок 3, в Укрсоцбанке м. Севастополя, МФО 324195, ЗКПО
03358274) борг за послуги по водопостачанню и водовідведенню у розмірі
291 (двісті дев'яносто одна) грн. 70 коп.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солидарно
держмито в доход держави в сумі 51 грн.

Рішення може
бути оскржене в апеляційному порядку до 22 червня 2007 року через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня прогошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.
Справа №2-230
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року. Путивльський районний суд, Сумської області в складі:           головуючого - судді Литовки М.І

при
секретарі - Ковальовій К.В. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Путивль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання
шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду і свої вимоги мотивує тим, що у вересні 2001
року зареєструвала шлюб з відповідачем вперше, від якого мають сина.

Оскільки на протязі року між ними виникають сварки і
склались неприязні стосунки, останній час вони мешкають окремо, у відповідача
склались нові сімейні стосунки, фактично сім,я розпалась, тому просить
розірвати між ними шлюб, зареєстрований відділом громадського стану
Путивльської райдержадміністрації 22 вересня 2001 року, актовий запис № 86 і
покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги відповідно до
свого позову.

Відповідач позов
визнав, просить суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні
позову судове рішення ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову,
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та пояснення відповідача,
суд вважає, що ця сім,я повністю розпалась і зберегти її не можливо, оскільки
подружжя сумісно не проживає, обоє наполягають на розірванні шлюбу,
відновлювати подружнє життя не бажають.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 10,57,60,130,174 ЦПК України,
ст. 112 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом громадського
стану Путивльської райдержадміністрації, Сумської області, 22 вересня 2001
року, актовий запис № 86.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 8,5 гривень,
та 7,5 гривень витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи.

Визначити розмір державного мита при одержанні свідоцтва про розірвання
шлюбу в 17 гривень, сплату якого покласти на ОСОБА_2 звільнивши від сплати
ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Сумської області через Путивльський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або у порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа № 2о-156/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                       Нахімовський
районний суд м. Севастополя в

складі:
головуючого судді Луньової С.І. , при секретарі Сиротенко Т.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні у м. Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2003 року. Від сумісного життя
мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Позивач
звернулася до суду із справжнім позовом і просить розірвати шлюб,
зареєстрований з відповідачем, вказуючи, що їх сім'я з вересня 2002 року
фактично розпалася, внаслідок різних поглядів на подружнє життя, примирення та
збереження сім'ї неможливі.

В судове
засідання позивач не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений
належним чином, надіслав заяву з проханням справу розглянути за його
відсутності, позовні вимоги підтримав.

Відповідач
у судове засідання не з'явилася, дату та час розгляду справи повідомлена
належним чином, надіслала заяву з проханням справу розглянути за її
відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд
розглядає справу у відсутності сторін за правилами ст. 224 ЦПК України, на
підставі наявних у ній даних та доказів про права та взаємовідносини сторін.

Суд,
вивчивши матеріали справи знаходить позовні вимоги обгрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2.. перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23
травня 2003 року.

Суд
вважає, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є
обґрунтованими, розлад між подружжям носить тривалий характер, сторони не
ведуть спільне господарство, сумісний бюджет, сумісно не проживають. Подальше
сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливі. Суд вважає, що сторони
втратили відчуття любові і пошани один до одного, не підтримують подружніх
відносин. Примирення між сторонами неможливе. Спору про розподіл спільно
нажитого майна не має.

Судові витрати
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з   позивача.

Керуючись ст.
ст. 105, 112, 114 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов    ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 травня 2003 року відділом РАЦС Нахімовського РУЮ
міста

Севастополя   (актовий запис НОМЕР_1)
між ОСОБА_1та     ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва в органах РАЦС держмито в дохід держави з ОСОБА_1   - 17 (сімнадцять) гривень,      ОСОБА_2.
від сплати судових витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до 01 серпня 2007 року через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.
Справа 2-201 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня
2007 року. Путивльський районний суд, Сумської області в складі:   головуючого-    судді
Литовки МЛ.

при
секретарі        -      Ковальовій К.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Путивль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим,
що в серпні 1998 року, вона вступила в шлюб з відповідачем. Від сумісного життя
мають сина ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1 і доньку ОСОБА_4- ІНФОРМАЦІЯ_2.

В листопаді 2006 року, шлюб між ними розірвано,
відповідач постійної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча
має таку можливість, бо є працездатним і працює, тому просить суд стягнути з нього
аліменти на утримання дітей в примусовому порядку, в розмірі 1/3 частини його
заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття дітей.

В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні
вимоги. Оскільки її син в даний момент досяг повноліття, то просить стягнути з
відповідача на її користь аліменти на утримання лише доньки в розмірі 1А
частини його заробітку і до її повноліття.

Відповідач з
позовом згоден.

Суд заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Відповідно до ст.180,181,182,183,184 СК України - батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу)
батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом, але не
може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку. Якщо платник аліментів має не регулярний, мінливий дохід, суд може
визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що відповідач відповідно до свідоцтва про народження, є
батьком ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.3), постійно працює монтажником в
будівельній компанії «Київ Планета Мост»,
а поскільки він в добровільному порядку допомоги на утримання дитини не
надає, хоча має таку можливість бо працює і отриує відповідну заробітну плату,
тому вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини
підлягають задоволенню, із заявленим розміром стягнення аліментів суд
погоджується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57,60 ЦПК
України, ст. ст. 180,181,182,183,184
СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання
його неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ј  частини його заробітку (доходу), але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожний місяць і до
досягнення нею повноліття, починаючи з 19.06.2007 року.

Стягування
аліментів проводити на користь матері дитини - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 51 гривню судових витрат в дохід
держави, та 7,5 гривні витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи.

Рішення суду в межах стягнення суми платежу аліментів за один місяць
підлягає негайному виконанню.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10-ти днів з моменту його проголошення, а апеляційну скаргу на
це рішення може бути подано протягом 20-ти днів після подання заяви на
апеляційне оскарження.
Справа№2-2815/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
червня 2007 року                                     Нахімовський
районний суд м. Севастополя

У складі
головуючого - судді Луньовой С.І., при секретарі Сиротенко Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Севастополі цивільну
справу за позовом Державного комунального підприємства «Севміськводоканал» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення боргу за послуги з водопостачання и водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

ДКП
«Севміськводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3про стягнення боргу за послуги з водопостачання і водовідведення,
вказує, що відповідачі проживають у квартирі АДРЕСА_1, і на ім'я ОСОБА_1. був
відкритий лицевий рахунок. Позивачем надавалися відповідачу послуги з водопостачання
і водовідведення. Однак з 1 березня 2006 року по 01 березня 2007 року
відповідачі не провадять сплату послуг щодо водопостачання та водовідведення,
відповідачі попереджалися про необхідність проведення сплати за надані послуги,
однак сплата не проведена.

Сторони
у судове засідання не явилися, представник позивача просить розглянути справу
за його відсутності. Відповідачі позов визнали.

Суд,
вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню по наступним підставам.

Судом
встановлено, що на ім'я ОСОБА_1. був відкритий лицевий рахунок, у відповідності
до п. 1 Розпорядження міської державної адміністрації № 898-р от 27.05.1997р.
«Про заходи введення прямих розрахунків населення за послуги тепло-водопостачання
і водовідведення», відповідачу ДКП «Севміськводоканал» регулярно надавало
послуги щодо водопостачання та водовідведення. Однак з 1 березня 2006 року по
01 березня 2007року відповідачами сплата послуг водопостачання і водовідведення
не проводилась. Відповідачі були попереджені про необхідність сплати за надані
послуги, однак до теперішнього часу борг за послуги водопостачання та
водовідведення не сплачений, і складає
494 грн. 78 коп.

Таким
чином, суд вважає, що вимоги про стягнення боргу у розмірі 494 грн. 78 коп., з
урахуванням того, що вимоги про стягнення заборгованості є безспірними і
підлягають задоволенню. Крім того, підлягає стягненню с відповідачів
держмито у розмірі 51 грн.

На
підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 257 ЦК України, ст. ст. 10, 11,
209,212,214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного
комунального підприємства «Севміськводоканал» задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3користь Державного комунального підприємства
«Севміськводоканал» (розрахунковий рахунок 3, в Укрсоцбанке м.
Севастополя, МФО 324195,
ЗКПО 03358274) борг за послуги по водопостачанню и водовідведенню у розмірі 494 (чотириста дев'яносто
чотири) грн. 78   коп.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 держмито в доход держави в сумі 51 грн.

Рішення може
бути оскржене в апеляційному порядку до 22 червня 2007 року

через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк
з дня прогошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа № 2-1936/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 липня
2007 року              Нахімовський
районний суд м. Севастополя в складі головуючого судді Луньової С.І., при
секретарі Сиротенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.
Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року. Від сумісного життя
мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Позивач
звернулася до суду із справжнім позовом і просить розірвати шлюб,
зареєстрований з відповідачем, вказуючи, що їх сім'я з січня 2007 фактично
розпалася, внаслідок різних поглядів на подружнє життя, сумісно не проживають,
у відповідача склалася нова сім'я. Почуття любові, поваги та довіри до
відповідача втрачені, примирення та збереження сім'ї неможливі.

В судове
засідання позивач не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена
належним чином, надіслала заяву з проханням справу розглянути за її
відсутності, позовні вимоги підтримала.

Відповідач
у судове засідання не з'явився, дату та час розгляду справи повідомлений
належним чином, надіслав заяву з проханням справу розглянути за його
відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд
розглядає справу у відсутності сторін за правилами ст. 224 ЦПК України, на
підставі наявних у ній даних та доказів про права та взаємовідносини сторін.

Суд,
вивчивши матеріали справи знаходить позовні вимоги обгрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01
червня 2002 року. Від сумісного життя мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, який мешкає з
матір ю.

Суд
вважає, що причини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є
обгрунтованими, розлад між подружжям носить тривалий характер, сторони не
ведуть спільне господарство, сумісний бюджет, сумісно не проживають. Подальше
сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливі. Суд вважає, що сторони
втратили відчуття любові і пошани один до одного, не підтримують подружніх
відносин. Примирення між сторонами неможливе. Спору про розподіл спільно
нажитого майна не має. Дитина залишається проживати з матір ю.

Судові
витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з відповідача.

Керуючись ст.
ст. 105, 112, 114 СК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1    задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований 01 червня 2002 року відділом РАЦС Нахімовського районного
управління юстиції міста Севастополя (актовий запис НОМЕР_1) між ОСОБА_1та
ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва в органах РАЦС держмито в дохід держави з ОСОБА_2    - 17 (сімнадцять) гривень,    ОСОБА_1.
від сплати судових витрат звільнити.

Рішення може
бути оскржене в апеляційному порядку до 17 липня 2007 року через суд першої
інстанції шляхом подачі в  10-денний  строк з дня прогошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295
ЦПК України.
Справа №2-238
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 липня 2007
року. Путивльський районний суд, Сумської області у складі:

головуючого - судді Литовки М.І. при секретарі -
Ковальовій К.В. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
мЛутивль, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрельниківської сільської
ради, Путивльського району   про надання
додаткового строку для подачі заяви на прийняття спадщини за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим,
що після смерті її чоловіка ОСОБА_2, їй у спадок за законом, залишилося майно
померлого.

За необізнаності, позивачка помилково вважала, що поскільки вона з померлим
проживала разом і після смерті останнього фактично вступила у володіння майном,
то може в любий зручний для неї час оформити спадщину.

В зв,язку з цим вона своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщини, тому просить суд постановити рішення яким надати
їй додатковий строк на прийняття спадщини, який вна пропустила з поважних причин.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить
також покласти на неї судові витрати.

Відповідач з
позовом згоден.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, при визнанні позову судове рішення
ухвалюється в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України.

Згідно до ч, 4 ст. 174 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову,
суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення
позову.

Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи дійшов висновку,
що заявлені вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1272 ЦК
України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про
одруження (а.с.4) позивачка являється дружиною, тобто спадкоємицею за законом
померлого спадкодавця ОСОБА_2 (а.с.5).

Інші спадкоємці, діти померлого ОСОБА_3 Та ОСОБА_4 Відмовились від
своєї частки у спадщині на користь позивачки (а.с.13-14).

Позивачка звернулася до Путивльської нотаріальної контори з заявою на
прийняття спадщини пропустити передбачений законом строк з поважних причин,
тому йому необхідно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви на
прийняття спадщини.

Таким чином, визнання відповідачем пред,явленого позову не суперечить
закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.1272 ЦК України, ст.ст.10, 57,60,130,174 ЦПК України,суд,-

ВИРІШИВ:

Визнанчити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для
подачі заяви на прийняття спадщини за законом до 01 вересня 2007 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а апеляційна скарга на
це рішення може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
справа   №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

14 серпня 2007 року Бродівський районий суд Львівської області

у складі: головуючої - судді   Бунда А.О.

при секретарі                             Музичка
Л.Т.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Броди справу за позовом кредитної спілки
" Орізон" до ОСОБА_1про стягнення боргу по договору позики, -

встановив :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, де в своїх позовних вимогах
покликається на те, що  сторони уклали
договори позики № 1767 від  12.12.2006 р.

Згідно з договором позики, кредитна спілка "Орізон" надала
відповідачу позику в розмірі 3500грн.під 0,0986% за кожен день (36% річних),
рівними частинами за кожен місяць. На даний момент відповідач умов договору не
виконав. Позивач просить стягнути борг по договору позики 1634,3 та 51 грн.
сплаченого судового збору і 30 грн. витрат інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про
відкладенння судового засідання, оскільки перебуває на даний момент за межами
Львівської області. Причину неявки відповідача суд визнав не поважною.

Справа розглянута у відсутності відповідача на підставі наявних у справі
доказів.

Заслухавши
пояснення представника  позивача,   вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає до задоволення з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 і кредитною спілкою " Орізон"
укладено договір позики (а.с. 7) відповідно до ст.1046, 1047 ЦК України. Умови
договору відповідач не виконав, а тому відповідно до ст.625 ЦК України
зобов'язаний повернути борг по грошовому зобов'язанню.

Керуючись ст. ст. 10,11,209,212,214-215 ЦПК України, ст.
ст.625, 1048, 1049, 1050 ЦК
України, суд, -

Вирішив:

Позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_1, 197 9 року
народження, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, в користь кредитної спілки
„Орізон" суму боргу по договору позики в розмірі 1634,3 грн.,
перерахувавши кошти на р/р 7, МФО
385123 в Бродівське відділення ОБ №6323/011 код ЗКПО 30320372.

Стягнути з ОСОБА_1. на користь кредитної спілки «Орізон» 51 грн. сплаченого
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпеченя розгляду
справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду

Львівської області через Бродівський районний суд
Львівської області шляхом подачі

в 10-денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і

подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч,4 ст.295

ЦПК України.