Справа №2-131-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня
2007 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого -
судці Бахаєва І.М. при секретарі - Хімченко A.M.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Мелітополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про   визнання
угоди недійсною,

суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1
звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання угоди недійсною, мотивуючи свої позовні вимоги
тим, що на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 31 серпня
2005 року її чоловік ОСОБА_4був
власником не житлової будівлі „Ж-Г'/'Ж1-!" яке розташовано у АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право власності від 5 жовтня 2005 року за №
8546932, ця будівля розташована на земельній ділянці площею 941, 05 га, яка
передана в оренду ОСОБА_4
згідно договору між Мелітопольською міською Радою і ОСОБА_4 від 24 квітня
2006 року строком на 50 років. В 2003 році відповідач по справі ОСОБА_3 набула
право власності на вищезазначене майно на підставі усних угод з ОСОБА_2, про що
ОСОБА_4 стало
відомо у січні 2006 року, тому він змушений був звернутись до суду за захистом
своїх прав. ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4
помер і 15 лютого 2007 року його дружина ОСОБА_1прийняла право на спадщину за законом і була долучена до
участі у справі у якості позивачки.

У судовому засіданні позивачка, та її представники позов
підтримали у повному обсязі.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки
і просив позов задовольнити у повному обсязі враховуючи, що рішення по справі
стосується неповнолітніх дітей, їх права на спадщину.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому
засіданні позов не визнала і суду пояснила, що її довіритель укладаючи угоду з
ОСОБА_3 діяв у рамках діючого законодавства, що підтверджується рішенням
Господарського суду Запорізької області, від 31 жовтня 2005 року, яким було
визнано дійсним договір міни укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яке набрало
законної сили.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав і суду
пояснив, що його довіритель укладала
угоду з ОСОБА_2 в

усній формі, але діяла у рамках діючого законодавства, що підтверджується
рішенням Господарського суду Запорізької області, від 31 жовтня 2005 року, яким
було визнано дійсним договір міни укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3, яке набрало
законної сили.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, її представників, представника третьої
особи, представників відповідачів, надійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню.

31 серпня 2005 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду був
задоволений позов ОСОБА_4
до ОСОБА_5 про визнання угоди дійсною, та визнання право власності на не
житлове приміщення, „Ж-1", Ж'-І" розташоване по вул.. Беляева, 82 (
нині АДРЕСА_1) у місті Мелітополі, зареєстроване у Мелітопольському МЕТІ на
ім'я ОСОБА_5 на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду від
21.02.2005 року. ( а. с 2)

Згідно виписки, про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого
КП „Мелітопольське бюро технічної інвентаризації"" від 05.10.2005
року ОСОБА_4 належить
не житлова будівля по АДРЕСА_1. (а.с.3)

24 квітня 2006 року між Мелітопольською міською Радою і ОСОБА_4 укладено
договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться у АДРЕСА_1, строком на 50
років, (а. с. 4-8)

28 квітня 2006 року був складений акт приймання - передачі земельної
ділянки між Мелітопольською міською радою і ОСОБА_4 (а. с. 9)

19 квітня 2006 року був складений акт визначення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). (а. с. 11)

31 жовтня 2005 року рішенням Господарського суду Запорізької області право
власності на спірне приміщення було визнане за ОСОБА_3..(а. с 15)

Проте у судовому засіданні встановлено, що 31 серпня 2005 року рішенням
Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області право власності на
спірні не житлові приміщення „Ж-1" та „Ж1 - 1" визнано за ОСОБА_4 і
це рішення набрало законної сили. На підставі цього 05 жовтня 2005 року
Мелітопольське МБТІ зареєструвало право власності на ці приміщення за ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4 помер (а. с. 32)

15 лютого 2007 року ОСОБА_1прийняла
спадщину, від померлого чоловіка ОСОБА_4, на не
житлові будівлі, що знаходяться по АДРЕСА_1 у місті Мелітополі у розмірі 1/3
частки вищевказаного спадкового майна, на інші 2/3 частки вищевказаного
спадкового майна свідоцтва про право на спадщину видані неповнолітнім дітям
померлого ОСОБА_4, ОСОБА_5та ОСОБА_6

Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним засадам суспільства, також правочин має
вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою
та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 48
Закону України „Про власність" (зі змінами від 14.09.2006року) Україна
законодавчо забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови
захисту прав власності.

Згідно п. З ст. 48 Закону України „Про власність" (зі змінами від
14.09.2006року) захист прав власності здійснюється судом або третейським судом.

На підставі викладеного, суд, вважає, що позовні вимоги позивачки
підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 38, 209, 213, 215, 218, 292, 294 ЦПК
України, ст.ст. 182, 203, 215, 216 ЦК,
ст.ст. 60, 65, 70 СК України, ст. 48 Закону України „Про власність",
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання угоди недійсною задовольнити у
повному обсязі.

Визнати угоди міни, що укладені 27 березня 2003 року та 20
червня 2003 року між приватним підприємцем ОСОБА_2та приватним підприємцем
ОСОБА_3предметом яких є об'єкт нерухомості: не житлове приміщення (Ж-1, нині
А-1) по АДРЕСА_2( нині АДРЕСА_1) площею 22,8 кв. м., 114,9 кв. м., 68,9 кв. м.,
34,2 кв. м. - недійсним.

Рішення суду вступає у закону силу по закінченню терміну подання заяви про
апеляційне оскарження, як що заява про апеляційне оскарження не була подана.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана апеляційному
суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької
області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або може бути подана в десятиденний строк
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.