Справа №2-139/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
березня 2007 року                                                                                         м.
Теребовля

Теребовлянський
районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Янішевської Л.С. ,

при секретарі
Кузій Н.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою,
в якій просить розірвати шлюб,
зареєстрований 28.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського
стану Теребовлянського районного управління юстиції Тернопільської
області,  актовий запис №21.

Свої
позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим,  що
протягом тривалого часу вона спільно із ОСОБА_2 не проживає і не веде
господарства,  між ними систематично
виникають сварки,  немає почуттів поваги
та взаєморозуміння,  відповідач
застосовує до неї фізичне насильство,  а
тому вважає,  що сім'я існує
формально,  зберегти яку неможливо та
недоцільно. Крім того,  позивачка
зазначила,  що від вказаного шлюбу у них
народилась одна дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Відповідач
у справі про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,  про що свідчить розписка про одержання
судової повістки від 23.02.2007 року,
однак до суду не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки.

Відповідно
до  ст.224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача,  який
належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини
неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними,  суд може ухвалити заочне рішення на підставі
наявних у справі доказів,  якщо позивач
не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи
зазначені вимоги закону та згоду позивачки суд ухвалює рішення при заочному
розгляді справи.

Суд,  дослідивши та оцінивши докази у справі,  вважає,
що позов підлягає до задоволення,
оскільки сторони не проживають спільним сімейним життям,  а сім'я існує формально,  зберегти яку неможливо та недоцільно.

Згідно з
ч.3  ст.105 Сімейного кодексу України
шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на
підставі рішення суду,  відповідно до
статті 110 цього Кодексу.

Також
суд,  з'ясувавши фактичні взаємини
подружжя і той факт,  що протягом
наданого судом строку для примирення,
сторони не примирились,  прийшов
до висновку,  що подальше спільне життя
позивачки і відповідача,  збереження ними
шлюбу суперечило б його інтересам.

Судові
витрати позивачка просить покласти на неї.

2

Керуючись
ст. 10,
60,  179,  224-226 ЦПК України,   ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був зареєстрований 28.02.2003 року відділом
реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського районного управління
юстиції Тернопільської області,  актовий
запис № 21.

При
видачі свідоцтва про припинення шлюбу в органах РАЦСу за реєстрацію розірвання
шлюбу на підставі рішення суду стягнути з позивачки та відповідача
-ОСОБА_1,  ОСОБА_2 по 8 грн. 50 коп.
державного мита з кожного в дохід держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської
області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.