№   2-1488/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                                                                     місто
Маріуполь

Іллічівський
райсуд міста
Маріуполя,  під головуванням судді
Харитонової Г.Л.,  при секретарі Пасюрі
І.Ю.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської
ради,  про визнання права власності на
самочинно збудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ:

У червні
2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати право
власності на самочинно збудовані будівлі: житловий будинок літ. А -1,  житлову прибудову літ.А1-1,  сарай літ. Б-2,  убиральню літ. В,  які розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1.

В
обґрунтування своєї вимоги позивач у судовому засіданні підтримав позов у
повному обсязі та пояснив,  що у
16.08.1976 році він та ОСОБА_2 уклали між собою договір купівлі-продажу,  згідно якого відповідачка продала належний їй
на підставі договору на право побудови,
який був посвідчений Третьою Маріупольською нотаріальною конторою від
01.11.1973 року за № 619,  недобудований
будинок,  готовністю 13 %,  який розташований за адресою: АДРЕСА_1. Він
сплатив відповідачці вартість вказаної будівлі у розмірі 2200 руб. Земельна
ділянка,  яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1,  була надана ОСОБА_2 згідно
договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для
будування індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від
01.02.1973 року. З часу отримання права власності на будівлю позивач без
відповідного дозволу та узгодження,
самочинно збудував будівлі,  а
саме: житловий будинок літ. А -1,
житлову прибудову літ.А1-1,  сарай
літ. Б-2,  убиральня літ. В,  розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1,  які значаться на генеральному
плані. У 1986 році відповідачем було закінчено будівництво будинку літ.
А-1,  у період з 2000 -2001 р. р. він
збудував житлову прибудову літ.А1-!,
раніш у 1978 -1981 році був побудований сарай літ. Б-2,  і убиральня літ. В. Вказані будови не були
прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документу на них не було. В даний
час у позивача виникла необхідність одержати на ці будівлі право власності на
підставі цього позивач прохає визнати за ним,
ОСОБА_1 право власності на
вказані самочинно збудовані будівлі.

Представник
позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав пояснення позивача ОСОБА_1 у
повному обсязі та прохав задовольнити його позовні вимоги,  тобто визнати право власності на самочинно
збудовані будівлі: житловий будинок літ. А -1,
житлову прибудову літ.А1-!,  сарай
літ. Б-2,  убиральня літ. В,  які розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
в матеріалах справи є заява від її імені,  у якій вона просить розглянути справу у його
відсутність,  позовні вимоги підтримує у
повному обсязі.

Суд,  вислухавши позивача,  та його представника,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу від 16.08.1976 року придбав,  недобудований будинок,  готовністю 13%,  який розташований на земельній ділянці за
адресою: АДРЕСА_1.

Вказана
земельна ділянка знаходилася в користуванні попереднього власника ОСОБА_2
згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для
будування індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від
01.02.1973 року за № 22747.

Згідно
дозволу за № 23 на проведення будівельних робіт від 01.02.1973р.,  виданий Управлінням головного архітектора при
виконкомі Маріупольської міської ради депутатів трудящих ОСОБА_2,  був наданий дозвіл на проведення будівельних
робіт з будівництвом індивідуального житлового будинку з будівлями подвір'я на
присадибної дільниці АДРЕСА_1.

На
вказаній земельній ділянці згідно довідки з БТІ від 0 6.07.2007 р. за №
92,  по АДРЕСА_1,  самочинно збудовані: житловий будинок літ. А
-1,  житлова прибудова літ.А1-1,  сарай літ. Б-2,  убиральня літ. В. Вказані будови не були
прийняті в експлуатацію і правовстановлюючого документа на них отримано не
було.

Згідно з
рішенням про надання дозволу на будівництво житлових,  не житлових прибудов та інших будов за № 217
від 25.08.2005 р. ОСОБА_1 був наданий дозвіл на будівництво не житлової
прибудови,  гаражу та внутрішнє перепланування
існуючого житлового будинку на АДРЕСА_1.

Згідно
висновку технічного експерта про технічний стан за № 715 від 22.06.2007
року,  самочинно збудовані будівлі:
житловий будинок літ. А-1,  житлова
прибудова літ. А1-1,  сарай літ.
Б-2,  убиральня літ. В,  розташовані на земельній ділянці по
АДРЕСА_1,  знаходяться у задовільному технічному
стані і можуть експлуатуватись надалі.

Вивчивши
зібрані по справі докази,  суд
вважає,  що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню і за ним слід визнати право власності на самочинно
збудовані: житловий будинок літ. А-1,
житлова прибудова літ. А1-1,
сарай літ. Б-2,  убиральня літ.
В,  які розташовані на земельній ділянці
по АДРЕСА_1,  які є закінченими
будовами,  також судом встановлено,  що права інших осіб при цьому не порушуються.

Керуючись
ст.ст. 10,  57,  60,
209,  212,  213,
215 ЦПК України,  ст. ст.331,  376 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради
про визнання права власності на самочинно збудовані будівлі
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані: житловий будинок літ.
А-1,  житлову прибудову літ. А1-1,  сарай літ. Б-2,  убиральню літ. В,  та включити їх до складу домоволодіння,  що розташоване на земельній ділянці по
АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя з одночасним надісланням копії апеляційної
скарги,  особою,  яка її подає,
в суд апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження рішення
може бути подано потягом 10 днів з дня проголошення рішення,  а апеляційна скарга повинна бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви по апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання такої заяви.