Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

01 жовтня 2007 року Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого                               судді         Калайда И.С. ,

секретаря                                                      Мартиненко
Л.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в сел.Золочів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2  про розірвання шлюбу. В своїй
позовній заяві вказала,  що 14.07.2001
року вони зареєстрували шлюб в Золочівському відділі РАЦС Харківської
області,  актовий запис № 45. Від даного
шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Причиною
розпаду сім"ї стало те,  що між ним
відсутні взаємоповага та розуміння один одного,
втрачено почуття кохання,  мають
різні погляди на життя. Неодноразово виникали сварки та бійки,  свідком яких була дитина. Однією сім"єю
не проживають понад шість місяці. Спільне господарство не ведуть. Подальше
спільне проживання,  примирення між ними
та збереження шлюбу неможливі,  кожен
живе своїм життям.  Майнового спору
немає.

В
судовому засіданні відповідач проти позовних вимог позивачки не
заперечував,  згоден   на розлучення.

Виходячи із
наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч.4  ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
сторін,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Відповідно
до  ст.
112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

На
теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин,  характер відносин які склалися свідчить про
повний розпад сім"ї,  подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача,  що має істотне значення.

Згідно  ст. 105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі
рішення суду,  відповідно до  ст.
110 цього ж Кодексу.

Відповідно
до  ст.
З п. 5 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" від
30.04.1993 року за вчинення актів громадянського стану з сторін необхідно
стягнути державне мито.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  130,  174,
209,  213,  214,
215 ЦПК України,   ст.  ст.
105,  110,  112СКУкраїни, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу
задовольнити. Шлюб    між   ОСОБА_1
та   ОСОБА_2,  зареєстрований    14.07.2001 року відділом РАЦС Золочівського
РУЮ Харківської області,  актовий запис №
45,  розірвати.

Витрати,  пов"язані з видачею свідоцтва про
розірвання шлюбу,  покласти на
ОСОБА_2  - 17 грн.,  ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.