overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№2-2366/2007
Код суду
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

21 травня 2007
року. Гагарінський районний суд м. Севастополя

У складі:
головуючого судді Полівода С.В.

При
секретарі                 Глушенко Н.В.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні у м. Севастополі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до
Військової Частини № 53054

Про стягнення
заробітної платні

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
пояснила суду, що вона працювала у відповідача та була звільнена з роботи
15.03.2004 року. При звільненні з нею не прозвели розрахунок. Просить стягнути
з відповідача грошову компенсацію за невикористану відпустку, надбавку до
посадового окладу за охорону складу боєприпасів, нічні, премію за березень 2004
року, зарплату за березень 2004 року, та середній заробіток за весь час
затримки розрахунку, а всього просить стягнути 33000 гривень.

Представник
відповідача позов не визнав та пояснив суду, що всі вимоги по заробітній платі
відповідачці були нараховані у день звільнення, та позивачка не йде до каси
отримувати розрахунок з незрозумілих причин, рахунок куди перерахувати гроші
також не надає. Просить суд у позові відмовити.

Вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню по наступних підставах: як видно з рішення Гагарінського райсуду м. Севастополя
ОСОБА_1. бала звільнена з роботи 15.03.2004 року по ст.. 40 п.3 КЗпПУ. та
16.11.2004 року рішенням суду її у позові про поновлення на роботі було
відмовлено.

Відповідач надав
суду відгук та докази- розрахункові відомості за березень 2004 року де
обчислені всі вимоги позивачки та зарплата була депонована оскільки позивачка
за отриманням розрахунку не з'явлалась з невідомих причин. З наданих доказів
відповідачем також витікає, що у письмовому виді позивачці надсилалось повідомлення
про необхідність з'явитись та отримати розрахунок при звільненні.

Позивачка не
надала суду доказів в тім, що вона з'являлась за розрахунком ,а її відмовляли.
Вона не надала відповідачу рахунок банківської установи куди перерахувати
гроші.

Не підлягають
вимоги позивачки також в тім, що вона заявила про виплату її середнього
заробітку за весь час затримки розрахунку / ст.117/ КЗпПУ/ оскільки також не
надала суду доказів, про наявність затримки виплати розрахунку при звільненні   з вини відповідача, оскільки відповідач дій
по затримці розрахунку не вчиняв. Таким чином позов не обґрунтований та
задоволенню не підлягає. Згідно ст..
88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню судові витрати-держмито
пропорційно розміру позову 330 гр. та 30 гр. на ІТЗ судів Керуючись ст.232, 233
, КЗпПУ ст. 212-214,88 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у позові до Військової Частини № 53054 про стягнення заробітної
платні відмовити.Стягнути з ОСОБА_1. на користь держави держмито 330 гр., та на
користь Центру інформаційно-технічного забезпечення судів 30 гр. Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду м. Севастополя протягом 20 днів з дня
подачі заяви про оскарження яка подається протягом 10 днів з дня оголошення
рішення через суд Гагарінського р-ну.
Код Суду 2702
Справа №2-2034/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2007р.
Гагарінський райсуд м. Севастополя
в складі:

головуючого   - судді Яковенко С.Ю.,

при
секретарі  - Павленко C.O.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі справу за позовом ОСОБА_1до
ТОВ «Юнілодес-Крим» про стягнення зарплати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до віповідача про стягнення зарплати за період
затримки розрахунку при звільненні.

В
судовому засіданні позивач підтримав вимоги та пояснив суду, що при звільненні
відповідач не провів з ним розрахунок, просить стягнути зарплату за період
затримки розрахунку.

Представник
відповідача в судовому засіданні 16.04.2007р. позов визнала частково по
стягненню зарплати за період з 01.12.2006р. по 01.02.2007р., так як позивачу
01.02.2006р. направлений лист з пропозицією отримати зарплату в м. Сімферополі,
а компенсацію за відпустку позивач одержував.

Вислухавши
позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
таким, що підлягає задоволенню: судом встановлено, що 01.12.2006р. позивач
звільнений відповідачем з роботи, але розрахунок з позивачем при звільненні
проведений не був. Заборгованість по зарплаті була відповідачем частково
погашена тільки 21.03.2007р. (а.с.40) Компенсація за невикористану в 2005р.
відпустку сплачена позивачу в судовому засіданні 06.06.2007р., тобто має місце
затримка розрахунку з 01.12.2006р. до 06.06.2007р., що складає 6 місяців 5
днів.

Зарплата
позивача за жовтень - листопад 2006р. складає 400гр. Таким чином, на підставі
ст.117 КЗПУ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2464,52гр. (6
місяців 5 днів дня х 400 = 2464,52 ).

На
підставі викладеного, керуючись ст.10,60,179 ЦПК України, ст.117 КЗпП України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Стягнути з ТОВ «Юнілодес-Крим» ( ОКПО 33130903 р/р 3601
в ФАБ Пивдений м. Сімферополя ) на користь ОСОБА_1зарплату у розмірі 2464гр. 52
коп.

Стягнути
з ТОВ «Юнілодес-Крим» на користь держави судовий збір у розмірі 51 гр. та
витрати з інформаційно-технічного забезпечення Гагарінського райсуду м. Севастополя у
сумі 30гр. на користь ТУ ДСА в м. Севастополі.

Рішення підлягає
негайному виконанню в розмірі 400гр.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
вступає в законну силу після закінчення терміну подачі заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була подана. Якщо подана
заява про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення набирає чинності після закінчення
цього терміну. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо воно не
скасовано, вступає в законну силу після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено власноручно в дорадчій кімнаті.
№ 2-о-59/2007
РІШЕННЯ

іменем     України

27 червня 2007 року                                                                                         м.  Теребовля

Теребовлянський районний
суд в складі:

головуючої судді
Янішевської Л.С. ,  при секретарі Кузій
Н.С. ,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про надання права на шлюб,  зацікавлені особи ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  служба у справах
неповнолітніх Теребовлянської районної державної адміністрації,  відділ реєстрації актів громадянського стану
Теребовлянського районного управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою,  в якій просить надати їй право на шлюб,  оскільки вона не досягла шлюбного віку.

У судовому засіданні заявниця свої вимоги,  викладені в заяві,  підтримала і пояснила,  що має намір укласти шлюб із ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  оскільки 12.06.2007 року народила від нього
дитину.

Суд,  заслухавши
пояснення заявниці,  заінтересованих
осіб,  дослідивши матеріали справи,  проаналізувавши та оцінивши докази у
справі,  вважає,  що заява підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року і на даний час не досягла шлюбного віку.

Згідно з медичним свідоцтвом про народження від
18.06.2007 року № НОМЕР_2 ОСОБА_1 12 червня 2007 року у незареєстрованому шлюбі
народила дитину.

ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  що підтверджується паспортом громадянина
України,  виданим йому Теребовлянським РВ
Управління МВС України в Тернопільській області 11.11.2004 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявили бажання зареєструвати шлюб.

Згідно з  ст. 22,
23 Сімейного кодексу України шлюбний вік встановлюється для жінки у сімнадцять
років. За заявою особи,  яка досягла
чотирнадцяти років,  за рішенням суду їй
може бути надано право на шлюб,  якщо
буде встановлено,  що це відповідає її
інтересам

Враховуючи наведене,
суд приходить до переконання,  що
надання ОСОБА_1 права на шлюб відповідає її інтересам,  а тому подана нею заява підлягає задоволенню.

Керуючись  ст.  10, 60, 179,
ч.3  ст. 234 ЦПК України,   ст. 22, 23 Сімейного кодексу України,  суд, -

В И
РІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про надання
права на шлюб задоволити.

Надати ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,  яка не досягла шлюбного
віку,  право на шлюб із ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Суддя Теребовлянського

районного суду              Л.С. Янішевська
№ 2-о-70/2007
РІШЕННЯ

іменем     України

24 липня 2007 року                                                                                         м.  Теребовля

Теребовлянський районний
суд в складі:

головуючої судді
Янішевської Л.С. ,  при секретарі Кузій
Н.С. ,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
цивільну справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському
районі Тернопільської області про встановлення факту належності
правовстановлюючого документа,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою,  в якій просить встановити факт належності їй
трудової книжки,  де помилково вказано її
ім"я "ОСОБА_1" замість дійсного "ОСОБА_1".
Встановлення зазначеного факту їй необхідно для призначення пенсії.

У судовому засіданні заявниця свої доводи підтримала з
мотивів,  викладених у заяві.

Суд,  заслухавши
пояснення заявника,  зацікавленої
особи,  вивчивши матеріали справи,  проаналізувавши та оцінивши докази у
справі,  вважає,  що заява підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до паспорта громадянина України серії
НОМЕР_1,  виданого 15 травня 2003 року
Теребовлянським районним відділом Управління МВС України в Тернопільській
області ім"я заявниці зазначено як ОСОБА_1. Таке ж ім"я заявниці
вказано і у свідоцтві про її народження серії НОМЕР_2 від 06.06.1952 року.

Після одруження 30.01.1971 року із ОСОБА_2 заявниця
змінила своє дівоче прізвище ОСОБА_1на прізвище ОСОБА_1.

Трудову книжку заявника заповнено 31.10.1968 року і
видано їй з іменем "ОСОБА_1".

Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України
передбачено,  що суд розглядає справи про
встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,  прізвище,
ім"я,  по батькові,  місце і час народження якої,  що зазначені в документі,  не збігаються з ім"ям,  по батькові,
прізвищем,  місцем і часом
народження цієї особи,  зазначеним у
свідоцтві про народження або в паспорті.

Факт,  про
встановлення якого просить заявниця,  має
для неї юридичне значення,  оскільки
надає їй право для призначення пенсії.

Враховуючи наведене,
суд вважає,  що трудова
книжка,  видана 31.10.1968 року ОСОБА_1
(дівоче прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_1,
дійсно належить ОСОБА_1.

Керуючись  ст.
10, 60,  ч.4  ст. 130,
256 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого
документа задоволити.

Встановити факт належності правовстановлюючого
документа,  а саме,  що трудова книжка,  видана 31.10.1968 року ОСОБА_1 (дівоче
прізвище ОСОБА_1) ОСОБА_1,  дійсно
належить ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  мешканці с. Лозівка
Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через
Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку
ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-о-75/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем     України

23
серпня 2007 року                                                                                         м.  Теребовля

Теребовлянський
районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді
Янішевської Л.С. ,  при секретарі Пасько
Л.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1,  зацікавлена особа Теребовлянська державна
нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою,  в якій просить встановити факт,  що померла ОСОБА_2 є дійсно його дочкою.

У
судовому засіданні заявник свої доводи підтримав з мотивів,  викладених у його заяві. Крім того,  ОСОБА_1  у суді зазначив,  що встановлення вказаного юридичного факту
йому необхідно для прийняття спадщини.

Суд,  заслухавши пояснення заявника,  вивчивши матеріали справи,  проаналізувавши та оцінивши докази у
справі,  вважає,  що заява підлягає до задоволення з наступних
підстав.

У
свідоцтві про народження дочки заявника зазначено,  що її по-батькові ОСОБА_2. Матір"ю
померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_3,  з якою
заявником 07.07.1977 року укладено шлюб.

Після
одруження 24 квітня 1969 року із ОСОБА_4 дочка заявника змінила прізвище на
ОСОБА_2.

Відповідно
до свідоцтва про смерть серії ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

З
інформації відділу реєстрації актів громадянського стану Теребовлянського
районного управління юстиції вбачається,
що актовий запис про народження ОСОБА_2 за 1945 рік відсутній.

У
судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підтвердили,  що ОСОБА_1 був
дійсно батьком ОСОБА_2,  яка у 2006 році
померла.

Пунктом
1 частини 1' статті 256 ЦПК України передбачено,  що суд розглядає справи про встановлення
факту родинних відносин між фізичними особами.

Факт,  про встановлення якого просить заявник,  має для нього юридичне значення,  оскільки надає право для прийняття спадщини.

Враховуючи
наведене,  суд вважає,  що ОСОБА_2(дівоче прізвище ОСОБА_2 є дійсно
дочкою ОСОБА_1.

Керуючись  ст.
10, 60, 179,  256 ЦПК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин задоволити.

Встановити
факт родинних відносин між фізичними особами ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  а саме,
що померла ОСОБА_2 дійсно була дочкою ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  жителя с
Хмелівка Теребовлянського району Тернопільської області.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської
області через Теребовлянський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа№2-413/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007
року    Тетіївський районний суд
Київської області   в складі:

головуючого
судді               Лісовенка П.І.

при
секретарі
Ковальчук В.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони з 22
травня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя
мають дітей: дочку ОСОБА_3, 1999 року народження та сина ОСОБА_4, 2002 року
народження. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що підставою для
розпаду сім'ї є те, що з відповідачем сімейні відносини не склались, проживають
окремо протягом року, відповідач проживає з іншою жінкою, на примирення не
згодна.

В судовому
засіданні позивач підтримала позовні вимоги повністю.

Відповідач
позовні вимоги визнав і пояснив, що він проживає з іншою жінкою протягом року і
бажає шлюб розірвати.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позовні вимоги обгрунтовані.

Так, в суді із
пояснень сторін встановлено, що сторони шлюб зареєстрували 22.05.1999 року, від
спільного проживання мають дітей: дочку ОСОБА_3, 1999 року народження та сина
ОСОБА_4, 2002 року народження. За час спільного проживання сімейні відносини не
склались, між подружжям відсутнє взаємопорозуміння. На даний час сторони
проживають окремо більше одного року.

Встановлені
судом факти об'єктивно підтверджуються: поясненнями сторін, свідоцтвом про
одруження; копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім'ї.

Таким чином,
аналізуючи зібрані по справі і досліджені в суду докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню, поскільки, в суді знайшов своє підтвердження той факт, що
сім'я ОСОБА_1 розпалась остаточно і збережена бути не може.

Керуючись ст.ст.
10,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст. ст. 104,105,110 Сімейного Кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1, 1979 року народження, жителькою АДРЕСА_1 та ОСОБА_2, 1973 року
народження, жителем АДРЕСА_2, зареєстрований 22 травня 1999 року відділом
реєстрації актів громадянського стану Тетіївського районного управління юстиції
Київської області, актовий запис №40-розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнути з ОСОБА_2- 17 гривень. ОСОБА_1 від
сплати мита звільнити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
№ 2-542/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2007
року   Тетіївський районний суд Київської
області   в складі:

головуючого
судді:                      Кравець О.А.

при секретарі:                               Рабенко Н.І.

адвоката:                                      ОСОБА_1

розглянувши в
попередньому відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до Дібрівської сільської ради про визнання права власності на
спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на
спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3,    посилаючись на те, що після смерті
останньої вступила в управління її майном, проте не оформила власність на
спадкове майно, так як вважала, що в неї є заповіт і зможе зробити це в
будь-який час.

В попередньому
судовому позивачка та її представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала.

Представник
Дібрівецької сільської ради в попереднє судове засідання не прибув, до суду
подав заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, проти позову
заперечень не має.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та
дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані,
виходячи з наступних підстав.

В попередньому
судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 доглядала ОСОБА_3, в наслідок чого
остання склала на неї заповіт.

ОСОБА_3 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті ОСОБА_2 вступила в управління та володіння
спадковим майном, яке складається із житлового будинку, який розташований
АДРЕСА_1, проте позивачка довгий час не оформляла власність на даний будинок,
так як вважала, що в неї є заповіт і може зробити це в будь-який час.

Встановлені
судом факти об'єктивно підтверджуються: копією свідоцтв про смерть; копією
заповіту, в якому вказано, що ОСОБА_3 заповідає все своє майно ОСОБА_2;
довідкою № 683 від 19.09.2007 року виданою Дібрівською сільською радою в якій
вказано, що спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_2 яка спадщину прийняла фактично,
вступила в управління та володінням будинком АДРЕСА_1. Інших спадкоємців не
має.

Таким чином,
аналізуючи зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК
України, позивачка прийняли спадщину і фактично вступила в управління та
володіння, а тому за нею необхідно визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.
ст. 10,15,60, 130, 208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст. 1268 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2 1951 року народження, уродженкою с.Дібрівка, Тетіївського району,
Київської області право власності на спадкове майно, яке залишилось після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Дібрівка, а саме на житловий
будинок АДРЕСА_1, вартістю 29348 грн.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-585/2007
2007 року Тетіївський районний суд, Київської області в складі:
судді:                  Лісовенко П.І.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Тетієві, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом про виселення ОСОБА_2 з будинку АДРЕСА_1,
посилаючись на те, що дії відповідача роблять неможливим для неї проживання з
ним в одному будинку.
В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримала.
ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, про час і місце слухання справи
повідомлений належним чином через оголошення в газеті «Київська правда» і про
причини неявки суду не повідомив.
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає
положенням ст. 224 ЦПК України.
розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення
позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому
засіданні встановлено, що будинок, що розташований АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1.
17.10.2006 року шлюб між відповідачем та дочкою позивача був розірваний, проте
ОСОБА_2 проживає в даному будинку, систематично порушує правила співжиття,
зловживає спиртними напоями, протягом 2007 року тричі притягувався до
адміністративної відповідальності за ст.ст. 173, 198 КпАП. Але міри
адміністративного впливу виявилися безрезультатними, так як відповідач не
змінив своєї поведінки та відношення до осіб, які проживають разом з ним в
судом факти об'єктивно підтверджуються: поясненнями позивача;
довідкою-характеристикою на ОСОБА_2 від 29.10.2007 року за №222; довідкою
виконавчого комітету Теліжинецької сільської ради Тетіївського району Київської
області від 26.10.2007 року за №744; довідкою Тетіївського РВ ГУ МВС України в
Київській області від 29.10.2007 року №23/172; копією свідоцтва про розірвання
аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в судовому засіданні докази, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, в судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_2 систематично порушує правила спільного проживання, його
дії роблять неможливе для інших проживання з ним в одному будинку, а міри
попередження та адміністративного впливу виявились безрезультатними, тому,
відповідно до ст. 116 Житлового кодексу України, його необхідно виселити з
даного будинку без надання іншого житлового приміщення.
10,15, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 367 ЦПК України, ст. 116 ЖК України
суд,
ОСОБА_2, 1968 року народження, із будинку АДРЕСА_1, без надання йому іншого
житлового приміщення.
може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може
бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Тетіївський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом подання в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.