Справа  №  2-979/2007   p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03
вересня 2007 року Татарбунарський районний суд Одесь­кої області в складі:

головуючого
- судді                                                                           Чебан
А.П.

при
секретарі                                                                                      Білик
М. М.

адвоката
(ів)                                                                            ОСОБА_3

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Татарбунари цивільну оправу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про ви­знання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до від­повідачки про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на земельні ділянки,  посилаю­чись на слідуючі обставини.

Відповідачка
по справі одержала по праву успадкуван­ня спадщину у вигляді двох земельних
ділянок розміром 11, 40 га та 6, 17 га на території Везім'янської сільської
-Ради Татарбунарського району. Але,
оскільки вона є грома­дянкою Російської Федерації,  то зобов'язана відчужити вказані земельні
ділянки сільськогосподарського призна­чення протягом одного року,  як передбачено земельним за­конодавством
України. Тому остання,  запропонувала
позива­чці придбати у неї вказані земельні ділянки на пільгових умовах,  як родичці,
за 15000 гривень,  на що та
погоди-,  лась .

05
травня 2007 року між сторонами був укладений дого­вір купівлі-продажу земельних
ділянок. Згідно домовленос­ті,  позивачка
виконала зобов'язання покупця,  передавши
відповідачці 15000 гривень,  а та,  в свою чергу,
повинна була укласти з позивачем договір купівлі-продажу нотаріа­льно до
01.07.2007 року,  про що свідчить її
розписка,  та передала їй документи,  які підтверджують її право власно-' сті на
вказані земельні ділянки. Однак раптово у ОСОБА_2 захворіла
дитина,  тому вона вимушена була рапто­во
виїхати за місцем свого проживання у Московську об­ласть. До теперішнього часу
відповідачка зобов'язання не виконала,
по невідомим причинам не відповідає на листи позивачки,  тому остання вважає,  що та ухиляється від ви-,  конання умов договору купівлі-продажу
вищевказаних земе­льних ділянок. Оскільки позивачка зі своєї сторони вико­нала
умови договору купівлі-продажу,  вона
просить визнати договір купівлі-продажу дійсним та визнати за нею право
власності на вищезазначене майно.

Представник
позивачки у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідачка
у судове засідання не з'явилась,  але на­правила
до суду телеграму,  в якій просить
заслухати спра­ву за її відсутності,
проти вимог позову не заперечує.

Заслухавши
пояснення і доводи представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов підля­гає задоволенню.

З розписки (а.с.
15) вбачається,  що ОСОБА_2 отримала в
рахунок оплати по договору купівлі-продажу зе-' мельних ділянок розміром 11, 40
га  та 6, 17 га,  15000 гри­вень та зобов'язується оформити
вказаний договір нотаріа­льно до 01.07.2007 року.

Із копій
Державних актів на право власності на земе­льні ділянки серії ЯЕ №113405 та
серії ЯЕ №113404 від 28.04.2007 року (а.с. 4, 8),  додатків до актів (а.с. 5, 10),  витягів з технічної документації №14 4 та
№145 від. 03.05.07р. (а.с. 7, 9) вбачається,
що ОСОБА_2є власником земельних ділянок розмірок 11, 40 га та 6, 17
га,  розташованих на території
Везім'янської сіль­ської Ради Татарбунарського району.

Копіями
актів від 06.11.06 року та 18.12.06 року (а.с. 6, 11) підтверджується передача
та прийом спірних зе­мельних ділянок в натурі відповідачці по справі.

Таким
чином в судовому засіданні з достовірністю встановлено факт належності спірних
земельних ділянок відповідачці на праві приватної власності.

У
відповідності зі  ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зо­бов'язується
передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві),  а покупець приймає або зо­бов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього' певну грошову суму.

Згідно  ст. 220 ЦК
України,  якщо сторони домовилися що­до
усіх істотних умов договору,  що
підтверджується пись­мовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його нотаріа­льного
посвідчення,  суд може визнати такий
договір дійс­ним.  У цьому разі наступне
нотаріальне посвідчення дого­вору не вимагається.

За таких
обставин,  суд вважає,  що договір купівлі-продажу земельних ділянок
між сторонами по справі має бу­ти визнано дійсним та за позивачкою повинно'
бути визнано

право власності на
вказане нерухоме майно,  оскільки судом з
достовірністю встановлений факт купівлі позивачкою ви­щевказаних земельних
ділянок у відповідачки,  яка є закон­ним
власником вказаного нерухомого майна відповідно до Державних актів.

Керуючись  ст.
ст.  220,  655,
657 ЦК України,   ст.
ст. 58-60,  213, 215,  ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності - задовольни­ти.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу земельних ді­лянок розміром 11, 40 га,  вартістю 144655, 80 грн. та 6, 17 га,  вартістю 72327, 99 грн.,  розташованих на території Везім'янської
сільської Ради Татарбунарського району Оде­ської області,  укладений між ОСОБА_1та ОСОБА_2

Визнати
за ОСОБА_1право власності на земельні ділянки розміром 11, 40 га,  вартістю 144655, 80 грн. та 6, 17 га,  вартістю 72327, 99 грн.,  розта­шованих на території Везім'янської
сільської Ради Татар­бунарського району Одеської області,  що належали на праві приватної власності ОСОБА_2відпові--дно
до Державних актів серії ЯЕ № 113405 та серії ЯЕ № 113404 від 28 квітня 2007
року.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційне скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.