№ 2-4/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 червня 2007 року         Добропільський
міськрайонний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді                                                               Павленко В.Д.

при секретарі                                                                        Тищенко Н.В.

у присутності позивачів                                            ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представників                                                             ОСОБА_5, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста
Добропілля справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, третя особа ОСОБА_3,

та зустрічний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо- транспортним випадком , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою
відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, третя особа
ОСОБА_3.

ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1
Валеріївни з вимогою відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортним
випадком .

В обґрунтування своїх вимог, що підтримав в судовому засіданні ОСОБА_1,
пояснив, що 30 серпня 2005 року о 13.30 годині
ОСОБА_2 в місті Білицьке, Добропільського району, Донецької області, по вул. Донецькій, керуя транспортним засобом ВАЗ-21061,
держномер НОМЕР_1, виконував обгін справа автомобіля
ЗАЗ-110307, держномер НОМЕР_2, належного ОСОБА_1, в результаті якого скоїв пошкодження автомобіля ЗАЗ-110307,
держномер НОМЕР_2. Позивач вважає, що провина водія
ОСОБА_2 у ДТП 30 серпня 2005 року встановлена, і цілком доведена. Згідно постанови Красноармійського
міськрайсуду Донецької області від 25 жовтня 2005 року ОСОБА_2 притягнут
до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУАП України і на нього накладено штраф в сумі 34 грн. В наслідок
зіткнення його автомобіль ЗАЗ 110307
був пошкоджений. Вартість ушкодження його автомобіля склала згідно висновку № 2735 від 6 вересня 2005 року експерта-автотоваровіда
3063 грн. 55 коп. Крім того він поніс витрати по оплаті послуг експерта
в розмірі 270 грн.

ОСОБА_1 вказує,
що внаслідок ДТП йому
заподіяні моральні страждання, що виразилися
в порушенні його життєвої діяльності, переживаннях, він змушен був відновлювати
свій автомобіль, який збирався
продавати, певний час був позбавлений транспортного засобу, який йому
був потрібен. Моральну шкоду оцінює в 3000 грн.

2

Просить задовольнити його вимоги в повному обсязі і стягнути з
відповідача заподіяну йому матеріальну шкоду у сумі 3063 грн.55 коп., понесені
витрати на проведення експертизи у сумі 270 грн., моральну шкоду в
розмірі 3000 грн. та понесені витрати по оплаті держмита в сумі 63 грн. 34 коп.

Представник
ОСОБА_1, діючий на підставі ордера, ОСОБА_4
підтримав позовні вимоги свого апонента
та просить їх задовольнити в повному обсязі. В позові ОСОБА_2, ОСОБА_3
відмовити.

Позивач ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги і пояснив, що він дійсно 30
серпня 2005 року о 13.30 години в м. Білицьке, Добропільського району,
Донецької області, в час руху по вулиці Донецькій скоїв зіткнення автомобіля
ВАЗ-21061, держномер НОМЕР_1, належним ОСОБА_3, яким керував на підставі
доручення з автомобілем ЗАЗ-110307, держномер НОМЕР_2,
яким керував відповідач. ВВажає, що зіткнення автомобілів скоїлося з вини
ОСОБА_1 з наступних підстав. Він
керував автомобілем ВАЗ-21061, рухався зі швидкістю 40 км/год. В цей час автомобіль відповідача знаходився на
протилежній стороні руху, стояв біля обочини. Він обгон не виконував, на
зустрічну смугу руху не виїзджав. Автомобіль ОСОБА_1 знаходився на обочині зустрічної полоси руху і почав рух в напрямку
перерізу правої полоси руху, по якій
він рухався - Ященко з обочини намагався заїхати у двір будинку № 11 по вул. Донецькій, який знаходиться справа по напрямку
руху автомобіля, яким він керував, не переконавшись, що це буде
небезпечно для інших учасників руху.

Він вважає, що
має право жадати від власника джерела підвищеної небезпеки відшкодування моральної шкоди, пов*язаної з
порушенням його склавшегося образу життя. Автомобіль тривалий час знаходився на ремонті, що привело до
незручностів їх сім*)'. Його батько хворий і транспортний засіб
необхідний для його пересування до лікарні. Моральну шкоду оцінює в 2000 грн., які просить стягнути з ОСОБА_1 на його
користь.

Представник позивачки ОСОБА_3, діюча на підставі доручення / а.с.45/
ОСОБА_5 підтримала позовні вимоги свого апонента, та пояснила, що
вважає винним в ДТП є тільки
водій ОСОБА_1, оскільки провина ОСОБА_2 не
доведена. ОСОБА_1 грубо порушив Правила Дорожнього Руху України, а
ОСОБА_2 зробив все можливе, щоб уникнути зіткнення
транспорту, але не зміг уникнути ДТП, бо не мав з технічної можливості.

В наслідок зіткнення автомобілю ВАЗ-21061, держномер НОМЕР_1 , належному
ОСОБА_3, згідно технічного паспорту НОМЕР_3
заподіяні технічні ушкодження, які складають 3355 грн. 88 коп., які просить стягнути з ОСОБА_1 Також просить стягнути
вартість послуг експерта-товаровіда, яка становить 270 грн, вартість судових
витрат у розмірі 59,50 грн., витрат за послуги адвоката у розмірі 500 грн.,
вартість проведення судовой автотехнічної та транспортно-тросологічної
експертизи в сумі 305,09 грн.

ОСОБА_3, як
володарь транспортного засобу, переживала за пошкодження автомобіля, та вважає, що ставшимся ДТП їй
нанесена також моральна шкода, пов*язана з технічним пошкодженням належного їй
автомобіля, переживаннями, пов*язаними з цим, порушенням склавшегося образу життя її сім*ї. Нанесену їй моральну
шкоду ОСОБА_3 оцінює в розмірі 2000 грн.

Просить позов ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 на її користь вищевказану матеріальну та моральну шкоду.
В задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити, бо вважає винним в ДТП водія ОСОБА_1

Вислухавши пояснення сторін, заслухавши пояснення свідків, допитаних в ході
судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 30 серпня 2005 року о 13 год. 30 хвилин в місті Біличьке,
Добропільського району, Донецької області, по вул. Донецькій між автомобілем
ВАЗ-21061 держномер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 під керуванням ОСОБА_2, та

3

автомобілем ЗАЗ 110307 держномер
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 під його керуванням, відбулося зіткнення, у
наслідок якого автомобілям причинені технічні пошкодження.

Обставини дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються копією схеми ДТП від 30 серпня 2005 року /а.с.39/, постановою
Красноармійського міськрайсуду від 25 лютого 2006 року про скасування постанови
судді Красноармійського міськрайсуду від 25 жовтня 2005 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2
по ст. 124 КУАП на підставі адміністративного протоколу АЕ №
0849509 від 30 серпня 2005 року в вигляді штрафу/а.с36-37 адміністративної
справи /.

Висновком № 6590/18, № 6591/19 судової автотехнічної та транспортно-трасологічної
експертизи від 17 квітня 2007 року Донецького науково-дослідного інституту
судових експертиз, підтверджується, що в данній дорожній обстановці водій
автомобіля ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1
розполагав технічною можливістю запобігти данну пригоду шляхом виконання вимог п.10.1, п. 10.3 та п. 10.4 Правил
дорожнього руху України, з технічної точки зору його дії не співпадали вимогам п. 10.1, п. 10.3, 10.4 Правил
дорожнього руху України.

В данній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ - 110307 д/н НОМЕР_2
ОСОБА_1 при належному виконанні обов*язкових дій, мав технічну
можливість запобігти пригоду шляхом виконання вимог п.10.1, 10.3, 10.4 ПДР
України.

В данних
дорожних умовах дії водія ЗАЗ - 110307 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1, 10.3, 10.4 ПДР
України, з технічної точки зору утворювали достатні умови для виникнення
данної пригоди і знаходились в прямому причинному зв*язку з настанням події.

В умовах данної пригоди показання водія автомобіля ВАЗ-21061, д/н НОМЕР_1
ОСОБА_2 о механизмі данної події з
технічної точки зору не визивають сумніву.

В умовах данної події показання водія автомобіля ЗАЗ-110307 д/н НОМЕР_2
ОСОБА_1 21061, о механизмі данного дорожнього випадку з технічної точки зору є не
спроможними.

В автотехнічному
досліжденні данної експертизи проаналізовані показання водія автомобіля ЗАЗ-110307 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 Експерт
прийшов до висновку, що показання ОСОБА_1
о механізмі данної пригоди з технічної точки зору є неспроможними. КінЦеве
положення автомобіля ЗАЗ-110307 д/н НОМЕР_2 свідчить, що водій ОСОБА_1
виконував правий поворот з зустрічної полоси руху, що суперечить його
показанням і підтверджує показання водія
автомобіля ВАЗ-21061, д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2/а.с.116-119/.

При розгляді
даного спору, суд керується вимогами ЦК
України, де статтею 1187 ЦК України
встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об*єктом, використання, зберігання або
утримання якого створює підвищему небезпеку.

Відповідачі є джерелом підвищеної небезпеки, оскільки ОСОБА_1 керував
автомобілем ЗАЗ-110307 держномер НОМЕР_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_4 від 26 березня 2003 року, виданого
Добропільським МРЕВ на його ім*я, ОСОБА_2 керував автомобілем
ВАЗ-21961 держномер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3 згідно технічного паспорту НОМЕР_3, на підставі доручення
на право керування, реєстраційний номер
НОМЕР_5 від 14 серпня 2003 року, посвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_6

Законодавством встановлено, що відповідальність за заподіяння такої
шкоди  настає незалежно від вини, тобто
не тільки за винне, але і за випадково заподіяну шкоду, заподіяну джерелом
підвищеної небезпеки.

В п.2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди зі змінами, внесеними Постановами від 8 липня 1994р № 7, від 30 вересня 1994 p., № 11 від 25 травня 1998 р № 15,
та від 24 жовтня 2003 року № 9/ вказано, що розглядаючи позови про
відшкодування

4

шкоди, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 440 та 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі
особою, яка її заподіяла, за умови, що останньою були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок
та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, незалежно від наявності вини.

З матеріалів
справи вбачається, що ДТП
відбулося з вини водія ОСОБА_1, підтверджується
висновком судової автотехнічної та транспортно-тросологічної експертизи № 6590/18, № 6591/19 від 17 квітня 2007 року, що
знаходиться в матеріалах справи /а.с. 116-119/, де вказано, що технічна
можливість попередити пригоду для водія автомобіля ЗАЗ-110307 держномер НОМЕР_2 ОСОБА_1 визначалась виконанням
вимог п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху. В даному випадку технічно
налагоджений транспортний засіб ЗАЗ-110307 держномер НОМЕР_2 дозволяв водію ОСОБА_1 виконати данні вимоги, мав у
"своєму розпорядженні технічну
можливість запобігання події шляхом виконання вимог п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху. Дії водія ОСОБА_1 не
відповідали вимогам п. 10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього руху, з
технічної точки зору створювали достатні умови для настання данної події і знаходились у прямому причинному
зв'язку з її настанням .

Крім того,
постановою Красноармійського міськрайсуду від 25 лютого 2006 року скасувано постанову судді Красноармійського
міськрайсуду від 25 жовтня 2005 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 по ст. 124
КУАП на підставі адміністративного
протоколу АЕ № 0849509 від 30 серпня 2005 року в вигляді штрафу/а.с.36-37 адміністративної
справи /.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, суд вважає, що аварійну
ситуацію в ДТП, що мало місце 30 серпня 2005 року
створив водій ОСОБА_1, який почав виконувати правий поворот з
зустрічної полоси руху, не виконав вимоги п.10.1, 10.3, 10.4 Правил дорожнього
руху України:

п.10.1 "Перед початком руху, перестроюванням та іншою зміною напрямку
руху водій повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху;

п.10.3. " У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним
засобам, що рухаються у попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір
перестроїтися;

п. 10.4. "
Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїздній
частині, призначеній для руху в цьому напрямку,
крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в*їзду на перехрестя, де
організовано круговий рух.

Водій, що
виконує поворот ліворуч, або розворот поза перехрестям із відповідного крайнього положння на прїздній частині данного напрямку, повинен дати дорогу попутним, зустрічним
транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого
положення на проїздній частині - попутним транспортним засобам.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 показав, що він складав схему ДТП зі слів водіїв, вони самі проводили заміри та підписували
протокол. Також при складенні протоколу та схеми до нього він допитав свідків
та одібрав пояснення.

Свідок ОСОБА_8, очевидець ДТП, яка знаходилась в автомобілі, в
судовому засіданні пояснила, що коли автомобіль
ЗАЗ-110307 держномер НОМЕР_2 під керуванням її чоловіка ОСОБА_1 повертав з проїздної частини в двір, несподіванно між їх машиною,
та воротами з*явиласась автомашина ВАЗ, яка їх
зачепила, що також вказує на невиконання вимогу. 10.1 ПДР України " водієм ОСОБА_1 /«Перед початком руху, перестроюванням та
іншою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод іншим
учасникам руху»/ і співпадає з висноквом автотехнічної експертизи.

Також позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вказував, що він не може точно
пояснити, кто кого зачепив.

5

Допитаний в якості свідка ОСОБА_9суду показав, що він звернув увагу на ДТП, коли воно скоїлось. При цьому вказав, що бачив, як
автомашина ОСОБА_1 рухалась, виконуя поворот праворуч, в двір
з середини проїздної частини, тому, що дорога не дозволяє добре розвернутися.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що знаходився в автомобілі
ВАЗ-21061 на пасажирському місті рядом з водієм. Таврія стояла на зустрічгній
смузі з лівої сторони і коли вони рухались- вдарила несподівано в лівий бок, а потім Таврія ще вдарила в заднюю частину автомобіля ОСОБА_2 . З цієї причини автомобіль ВАЗ правою стороною
врізався потім в дерево.

При цьому суд дає критичну оцінку показанням свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 по
факту ДТП, оскільки вони є суперечними та не
узгоджуються з іншими, встановленими по справі доказами. Вказані свідки
подробиців ставшегося ДТП не бачили. Так, свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що знаходився в автомобілі ВАЗ-21061 на
задньому сидінні за водієм, але в момент, коли автомобіль отримав удар, він
нагнувся з метою зав*язати шнурок на черевикі.

Досліджуючи надані докази, суд приходить до висновку про те, що причиною нйстання
дорожньо-транспортного випадку, що мало місце 30
серпня 2005 року між транспортними засобами під
керуванням водіїв ОСОБА_1 і ОСОБА_2, послужило невиконання водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України і шкідливі
наслідки, що наступили знаходяться в безпосередньому
прямому причинному зв'язку з вказаними порушеннями.

Інших доказів, підтверджуючих невинність ОСОБА_1 в ставшемуся 30 серпня 2005 року дорожньо-транспортному випадку
суду не надано.

У зв'язки з цим, затвердження ОСОБА_1 про відсутність його вини в дорожньо-транспортному
випадку, що відбувся є не спроможними і повністю спростовуються вищевикладеними
доказами.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова
шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

Суд
вважає, що провина водія ОСОБА_1 в дорожньо-транспортному випадку, що

відбувся повністю доведена, а його дії знаходяться в
прямому причинному зв'язку з шкідливими

наслідками, що настали.

Визначаючи розмір відшкодування
шкоди, суд доходить наступних висновків.

Згідно висновку автотовароведческої експертизи № 57 от 16 вересня 2005 року
по факту скоєння технічних пошкоджень автомобілю ВАЗ-21061
держномер НОМЕР_1 вартість матеріального збитку складає 3355 грн. 88
коп./а.с.106-114/, витрати на проведення автотовароведческої
експертизи складають 270 грн./а.с.35/, за проведння судової автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи 315,18 грн./а.с.137-138/.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1, як
особи, яка здійснювала експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права
власності, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на
користь ОСОБА_3, власника автомобіля ВАЗ-21061, держномер НОМЕР_1, в розмірі 3355 грн.88 коп. та витрати на проведення
експертиз на общу суму 585,18 гривен.

Відповідно до вимог позивача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, суд вважає таким, що не підлягає
задоволенню. Свій висновок суд обґрунтовує наступним.

ОСОБА_2 на день ДТП дійсно керував автомобілем ВАЗ-21061 держномер НОМЕР_1, належного на праві власності ОСОБА_3 на підставі
доручення на право керування від 14 серпня 2003 року, посвідченого
14 серпня 2003 року приватним нотаріусом ОСОБА_6

6

Відповідно до
постанови Красноармійського міськрайсуду від 25 лютого 2006 року скасовано постанову судді Красноармійського
міськрайсуду від 25 жовтня 2005 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 по ст. 124
КУАП на підставі адміністративного протоколу АЕ № 0849509 від 30 серпня
2005 року.

Таким чином за
відсутності вини водія ОСОБА_2 в даній ДТП
вимоги позивача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до
ст. 1167 ЦК України
, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

Розглядаючи
вимоги позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, судом прийнято до уваги те, що позивачами перенесені
істотні моральні та душевні страждання, заподіяні власником джерела
підвищеної небезпеки, винного в пошкодженні
транспортного засобу, що належить ОСОБА_3, чим позбавило можливості користування
транспортним засобом, що в значній мірі змінило її образ життя, заподіяні моральні страждання ОСОБА_2, виражені в
додаткових зусіллях для організації життя, негативні емоційні
переживання в момент ДТП,
і вважає, що ці життєві обмеження повинні бути відповідним образом
компенсовані.

З урахуванням
суті позовних вимог, обставин справи, характеру діяння відповідача ОСОБА_1, що заподіяв збиток, суд вважає за
необхідне стягнути з нього на користь позивача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди ЮООгрв., на користь
ОСОБА_2 300 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 слід відмовити.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Матеріалами
справи /на а.с. 30-32/ підтверджується сплата судового збору в розмірі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду судової справи на суму 17 грн., витрати, пов*язані з оплатою за проведення
автотовароведческої експертизи в сумі 270 грн. /а.с.35/. та проведення судової автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи 315,18 грн./а.с.137-138/.

Розглядаючи
позов про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 500 грн., який був змінений в судовому засіданні, згідно
якого позивачи ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять
стягнути з ОСОБА_1 кошти, пов*язані з правовою допомогою на користь ОСОБА_3 в
розмірі 2000 грн. та на користь ОСОБА_2 1500 грн. суд вважає задоцільне
залишити без розгляду з наступних підстав.

Згідно договору на правову допомогу від 24 листопада 2005 року /а.с.40/ між
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 обумовлена в п. 3.1 сума 500 грн., яка підлягає
виплаті в термін 3 діб з часу отримання суми, стягнутої по рішенню суду. Надані
довідки суперечать складеному між сторонами договору,
іншого договору суду не надано. З таких підстав вказаний позов
передчасний і розгляду не підлягає.

В порядку ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути
витрати, які були сплачені позивачами при подачі позовної заяви до суду.

На підставі
викладеного та, керуючись ст..ст. 1166, 1167, 1187 Цивільного Кодексу України,
ст.ст. 10-12,31,88,208,209,213-215,218 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

7

Позови ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо - транспортним випадком задовольнити
частково.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, третя особа ОСОБА_3 -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортним
випадком на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 3355
(три тисячи триста п*ятдесят п*ять) гривен 88 копійок,
рахунок витрат, пов*язаних з проведенням автотовароведческої експертизи 270
(двісті сімдесят) гривень, за проведення судової автотехнічної та
транспортно-трасологічної експертизи 315
(триста п*ятнадцять) грн. 18 коп., в рахунок відшкодування моральної
шкоди, завданої ДТП
в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі
300 (триста) гривень.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 59 (п*ятдесят
дев*ять)грв.50коп., на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 8 (вісім) грн. 50
коп.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_3, ОСОБА_2 - відмовити.

Позов ОСОБА_3, ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу залишити
без розгляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Донецької області через даний суд протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів у зазначеному порядку.