Справа №2-4058-1/04
№2-207-1/05
№2-48-06
№2-26-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 липня
2007 року                                 м.  Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва в складі
головуючого - судді Кирилюк Г.М

при
секретарях:                  Сливінській
О.М. ,  Обухівському О.В.

з участю
позивачки           ОСОБА_1

представників
позивачки        ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4

відповідачів                         ОСОБА_5,  ОСОБА_6

представника
відповідачів      ОСОБА_7 представника АКБ «Аркада»
Крижанівського Д.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
Акціонерного товариства холдингова компанія
"Київміськбуд",  Акціонерного
комерційного банку "Аркада",
Київської міської державної адміністрації,  третя особа: Київське міське бюро технічної
інвентаризації про визнання угод недійсними та поділ майна подружжя,  а також за зустрічним позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
визнання права на грошові кошти , -

встановив:

В
листопаді 2004 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_53 позовом про
поділ майна подружжя.

Посилається
на ті підстави,  що з 18.10.2002 р.
проживала з відповідачем в шлюбі. Починаючи з лютого 2004 р. вони з
відповідачем проживають окремо,  мають
окремий бюджет,  спільне господарство не
ведеться. Під час шлюбу ними було придбано квартиру АДРЕСА_1. Оскільки вона
вирішила поділити майно,  нажите з
відповідачем ОСОБА_5 під час шлюбу,
просила виділити їй половину вказаної квартири.

Оскільки
в процесі розгляду справи було встановлено,
що між відповідачем ОСОБА_5 та його батьком ОСОБА_6 було укладено
правочин щодо уступки права
вимоги на вищевказану квартиру,  ОСОБА_6
став її власником та отримав відповідне свідоцтво,  позивачка позовні вимоги неодноразово
змінювала,  доповнювала та остаточно їх
визначила.

Просить
визнати недійсними угоду про уступку
права вимоги на квартиру АДРЕСА_1,
укладену 08.12.2003 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2,  договір №41864 про участь у Фонді
фінансування будівництва (надалі- ФФБ) від 08.12.2003 p.,  укладений між

Акціонерним
комерційним банком «Аркада» (надалі - АКБ
«Аркада») та ОСОБА_2 та свідоцтво про право власності на квартиру від
24.02.2005 р.

Посилається
на ті підстави,  що в період проживання
однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_5 ,
за їх згодою,  за рахунок спільних
сімейних коштів,  з метою отримання житла
у власність,  було укладено договір про
участь у ФФБ від 23.09.2002 р. № 35197 з АКБ
«Аркада».

Відповідно
до умов укладеного договору ними здійснювалось інвестування будівництва
квартири за адресою: АДРЕСА_1. Станом на 08.12.2003 р. ними було внесено
спільні кошти в розмірі 190575, 37 грн.,
що становило 89, 58 кв.м.
вищевказаної квартири.

Діючи
недобросовісно по відношенню до неї,
таємно ,  без отримання її
згоди,  08.12.2003 р. ОСОБА_5 уклав усну
угоду зі своїм батьком ОСОБА_2,  згідно
якої уступив останньому право вимоги вищевказаної квартири,  про що останні повідомили АКБ «Аркада» у
своїх письмових заявах.

08.12.2003
р. ОСОБА_6 уклав з АКБ «Аркада»
договір №41864 про участь у ФФБ на інвестування квартири АДРЕСА_1. При
цьому,  грошові кошти,  внесені ОСОБА_8 та ОСОБА_5 по договору №35197
від 23.09.2002 р. в розмірі 190575, 37 грн. були зараховані ОСОБА_6 в рахунок
виконання зобов'язань за Договором №41864 про участь у ФФБ від 08.12.2003 року
. При цьому самим ОСОБА_2 було внесено залишок грошових коштів в фінансування
будівництва в розмірі 44012, 19 грн.,  що
становило 14, 63 кв.м.  загальної площі
квартири.

Оскільки
угода про уступку права
вимоги спірної квартири була укладена ОСОБА_53 порушенням вимог закону ,  а саме
ст.  23 КпШС України,   ст.
197 ЦК України
в редакції 1963 р.,  у відповідності до  ст.  48
цього Кодексу вона підлягає визнанню недійсною. Як наслідок визнання вказаної
угоди недійсною,  просить визнати також
недійсними договір від 08.12.2003 року №41864 про участь ФФБ,  укладений між ОСОБА_2 та АКБ «Аркада» та
свідоцтво про право власності на квартиру від 24.02.2005 р. з відповідним
стягненням на користь ОСОБА_6 грошових коштів в розмірі 44 012, 19 грн. та
визнанням за нею права власності на 14, 63 кв.м.  загальної площі квартири.

Крім
цього,  просить поділити спільне сумісне
майно подружжя,  а саме 89,  58 кв.м.
загальної площі квартири АДРЕСА_1 та припинити право ОСОБА_5 на його
частку в спільному майні в розмірі 44, 79 кв.м.
загальної площі квартири з відповідним стягненням на його користь
грошової компенсації частки в розмірі 280009, 16 грн. Посилається на ті
підстави,  що ОСОБА_5 сам відмовився від
подальшого інвестування спірної квартири у зв'язку з тим,  що це стало для нього важким тягарем,  заявив,
що йому така велика квартира не потрібна і він втратив інтерес до неї.

У
зв'язку з припиненням права ОСОБА_5 на його частку в спільній сумісній
власності подружжя,  просить визнати за
нею право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивачка та її представник позов з урахуванням змін та
доповнень від 12.07.2007 р. підтримали та просять його задовольнити.

Відповідачі
ОСОБА_5,  ОСОБА_6 та їх представник проти
позову заперечують. Вважають,  що при
укладенні угоди про уступку
права вимоги на квартиру АДРЕСА_1,
договору №41864 про участь у ФФБ від 08.12.2003 р. та свідоцтва про
право власності на

вказану квартиру не було порушено вимог
закону. Зокрема,  укладення угоди з уступки вимоги
обов'язкового нотаріального посвідчення законодавець не передбачив,  а тому вважається,  що ОСОБА_5 діяв за згодою другого
подружжя,  що повністю узгоджується з
нормами діючого на той час законодавства.

При
цьому відповідач ОСОБА_5 не заперечував,
що згоди на уступку
майнових прав на квартиру у своєї дружини він не питав та не ставив її до
відома про наявність такої угоди.

Відповідач
ОСОБА_53аперечує проти визнання за позивачкою,
права власності на всю квартиру,
оскільки спільним сумісним майном подружжя з вересня 2002 року по
червень 2003 року були лише грошові кошти,
внесені ним до АКБ
«Аркада» в сумі 141837 грн.

Відповідач
ОСОБА_5 в січні 2005 р. звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,  в якому з урахуванням уточнень просить
поділити спільне сумісне майно наступним чином.
У його власність просить передати наступне майно: тумбу під телевізор
вартістю 707 грн.; диван - 1515 грн.; стільці кухонні 2 шт. -318 грн.;
телевізор «Sony» - 300 грн.; пральну машину «BOSCH» -
1466, 5 грн.; соковижималку - 70 грн.; холодильник « HAIER» -1060
грн.; картину «Дерева біля річки » - 500 грн.; картину «Яблуко» - 750
грн.,  а всього на загальну суму 6686, 5
грн.

У
власність ОСОБА_1 просить виділити наступне майно: меблі кухонні залишковою
вартістю 4454, 1 грн.; витяжку кухонну - 707 грн.; поверхню для кухонь «HANSА» - 505
грн.; світильник підвісний - 140 грн.; тумбу для ванної кімнати -1149, 50
грн.,  а всього на загальну суму 6955, 6
грн.

Пояснив,  що вказана майно було придбано за сумісні з
ОСОБА_1 кошти у 1997-2003 роках. Вирішивши розірвати подружні стосунки ,  в грудні 2003 р. він пішов від дружини та
залишив в квартирі все вищезазначене майно. Оскільки будь-якої угоди між ним та
ОСОБА_1 відносно порядку розподілу спільного сумісного майна не було ,  а майно,
придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї є їх спільною сумісною
власністю,  просить позов задовольнити.

В грудні
2006 року ОСОБА_5 доповнив свої позовні вимоги. Просить визнати за ним право
приватної власності на грошові кошти в сумі 405235 грн. отримані ним за час
окремого з ОСОБА_1 проживання з червня 2003 року по 01 квітня 2005 року.

Посилається
на ті підстави,  що в період окремого
проживання на особовий рахунок НОМЕР_1 у АППБ «Аваль» ним було отримано 149285,
76 грн. Крім цього,  ПП «Bin Рент» в
період 31.03.2004 р. -24.03.2005 р. перерахувало на його ім'я кошти на загальну
суму 255949 грн. 71 коп.3агальна сума його доходів склала 405235 грн.,  з якої 51 227, 84 грн. він вніс до
банківської установи -АКБ «Аркада» за договором про участь у фонді фінансування
будівництва від 23 вересня 2002 року за касовими ордерами від 29.06.2003 p.,  17.08.2003 p.,  30.08.2003 p.,  06.11.2003 p.,  08.12.2003 p.

24.07.2007
p. представник
відповідача ОСОБА_5 доповнив позовні вимоги та просить визнати кошти,  внесені ним до АКБ «Аркада» за договором по участь у ФФБ №35197 від 23
.09.2002 року за період з 23.09.2002 року до 1 червня 2003 року у сумі 141837
грн. спільним сумісним майном подружжя та здійснити його поділ шляхом визнання
за ним та ОСОБА_1 права власності на 1/2 вказаної суми зі стягненням з нього на
користь останньої 70918 грн.

Посилається
на те,  що до початку літа 2003 року (1
червня) ,  за договором №35197 про участь
у ФФБ квартири АДРЕСА_1,  за рахунок
сумісних коштів подружжя було внесено 141837 грн. З початку літа 2003 року вони
з дружиною разом не проживали,  сумісного
господарства не вели,  спільного бюджету
не мали,  подружніх стосунків не
підтримували. Подальше будівництво квартири він здійснював за кошти,  що були його особистою приватною власністю.
Шлюб між ними було розірвано 01.04.2005 року.

ОСОБА_1
зустрічну позовну заяву про поділ сумісно нажитого майна,  що знаходиться в квартирі АДРЕСА_2 визнала. В
іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 просить відмовити. Заперечує
посилання представника відповідача,  що з
червня 2003 року були припинені подружні стосунки та ведення спільного
господарства. Пояснила,  що з червня по
серпень 2003 року вона була вагітна,  а в
жовтні 2003 року вони разом з чоловіком відпочивали в Єгипті.

Представник
АКБ «Аркада»
проти позову ОСОБА_1 заперечує,  вважає
що угоду було укладено відповідно до вимог закону.

Представники
Київської міської державної адміністрації,
Акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» ,  БТІ м.
Києва в судове засідання не з'явилися,
просять слухати справу в їх відсутність.

Суд,  заслухавши пояснення сторін та їх
представників,  дослідивши матеріали
даної справи та цивільних справ № 2-554-1/05,
№ 2-57-/06,  допитавши свідків
ОСОБА_9,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11,
ОСОБА_12,  ОСОБА_13,  ОСОБА_14,
ОСОБА_15,  ОСОБА_16,  ОСОБА_17 ,
ОСОБА_18,  ОСОБА_19,  ОСОБА_20,  ОСОБА_21,
ОСОБА_22 ,  дійшов висновку про
необхідність задоволення основного та часткового задоволення зустрічного позову
з таких підстав.

Судом
встановлено,  що з осені 1997 року
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом,  вели
спільне господарство,  мали сумісний
бюджет.

11.10.2002       року між ОСОБА_5 та
ОСОБА_1 у відділі

реєстрації актів громадянського стану Святошинського районного управління

юстиції м.  Києва було зареєстровано
шлюб.

В період
їх спільного проживання та перебування у шлюбі,
з метою забезпечення потреб сімї у власному житлі,  23.09.2002 року ОСОБА_5 уклав договір з АКБ
«Аркада» №35197 про участь у ФФБ (а.с. 24- 25 т.1) з метою отримання у
власність квартири АДРЕСА_1.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_5 на виконання
вказаного договору було внесено до ФФБ спільні з ОСОБА_1 грошові кошти на
загальну суму 190575, 37 грн. ,  що
відповідає 89, 58 кв.м.  загальної площі
квартири. Загальна площа квартири становить 104, 21 кв.м.  (а.с. 169 т.1).

08.12.2003       р. ОСОБА_5,  перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з

ОСОБА_1,  уклав зі своїм
батьком,  ОСОБА_2,  усну угоду про

уступку права
вимоги за договором № 35197 від 23.09.2002 р. (а.с. 63, 64 т.1).

При цьому ОСОБА_5 передав ОСОБА_6 майнові права на 89, 58 кв.м.

загальної площі житла,
проінвестованого сумісно з ОСОБА_1

Згідно
ч.1  ст.
22 КпШС України,  який був чинний
на час виникнення спірних правовідносин,
майно,  нажите подружжям за час
шлюбу,  є його спільною сумісною
власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,  користування і розпорядження цим майном.

Згідно ч.1
ст. 23 цього Кодексу,
майном,  нажитим за час
шлюбу,  подружжя розпоряджається за
спільною згодою.

Пленум
Верховного Суду України в підпункті «д» п.16 постанови від 28 квітня 1978 року
№3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» роз'яснив,  що відсутність згоди другого (дружини) на
відчуження спільного майна може бути підставою для визнання недійсною угоди в
тому випадку,  коли угода потребувала
обов'язкового нотаріального посвідчення або судом встановлено,  що сторони (сторона) в угоді діяли
недобросовісно.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_5 розпорядився
майновими правами на отримання житла у власність без згоди другого з
подружжя,  чим порушив майнові права
ОСОБА_1 Суд дійшов висновку,  що ОСОБА_5
діяв в угоді недобросовісно,  оскільки
мав на меті позбавлення дружини майнових прав на спірну квартиру. Вказана
обставина підтверджується показами відповідача ОСОБА_5,  який пояснив,
що угоду з батьком він уклав таємно від дружини.

За таких
обставин угода по переуступці права вимоги не відповідає вимогам закону,  а саме
ст.  ст.  22,  23
КпШС України,  ОСОБА_5 в цій угоді діяв
недобросовісно,  а тому у відповідності
до  ст.
48 ЦК України в редакції 1963 року вона підлягає визнанню недійсною.

Згідно
ч.2  ст. 48 цього Кодексу по недійсній
угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за
угодою,  а при неможливості повернути
одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах,  якщо інші наслідки недійсності угоди не
передбачені законом.

Судом
встановлено,  що внаслідок
недобросовісних та протиправних дій відповідача ОСОБА_5,  між АКБ
«Аркада» та ОСОБА_2 було укладено договір про участь у ФФБ від 8.12.2003 р.
№ 41864. При цьому,  ОСОБА_2 було внесено
по договору грошові кошти за загальну суму 44012, 19 грн.,  що підтверджується відповідними квитанціями
(а.с.  139-142 т.1). 24.02.2005 р.
ОСОБА_6 отримав у власність квартиру АДРЕСА_1,
що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с. 209 т.1).

За таких
обставин є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання
недійсними договору №41864 про участь у ФФБ від 08.12.2003 p.,
укладеному між АКБ
«Аркада» та ОСОБА_2 та свідоцтва про право власності на квартиру від
24.02.2005 p.,  а також про визнання за ОСОБА_1 права власності на
14,  63 кв.м.  загальної площі квартири АДРЕСА_1.

З
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 44012, 19
грн.,  внесені ним відповідно до договору
№41864 від 8.12.2003 р. про участь у ФФБ. При цьому суд враховує ту обставину,  що ОСОБА_1 мала намір отримати квартиру у
власність,  не відмовлялась від
подальшого фінансування спірної квартири,
проте була протиправно позбавлена такої можливості,  а ОСОБА_5 добровільно відмовився від своїх
майнових прав на квартиру на користь іншої особи.

Згідно
ч.1  ст. 60 СК України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав з поважної причини (навчання,  ведення домашнього господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Згідно
ч.1  ст. 61 СК України об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно,  за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно ч.3 цієї статті якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах
сім'ї ,  то гроші,  інше майно,
в тому числі гонорар,  виграш,  які були одержані за цим договором,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Згідно
ч.1  ст.
190 ЦК України
майном,  як особливим об'єктом вважається
окрема річ,  сукупність речей,  а також майнові права та обов'язки.

Згідно
рішення Апеляційного суду м.  Києва
встановлено той факт,  що ОСОБА_53 осені
1997 р. сумісно проживав з ОСОБА_1,  вів
з нею сумісне господарство,  мав сумісний
бюджет ,  виконував щодо ОСОБА_1
обов'язки та мав права,  передбачені
законодавством для подружжя.

Судом
встановлено,  що в період спільного
сумісного проживання однією сім'єю та після реєстрації шлюбу в жовтні 2002 р.,
ОСОБА_5 було внесено спільні з ОСОБА_1 грошові кошти та отримано
майнові права на 89, 58 кв.м.  загальної
площі квартири АДРЕСА_1,  що
підтверджується свідоцтвом АКБ
«Аркада» від 06.11.2003 р. до договору про участь у ФФБ №35197 від
23.09.2002 р. (а.с. 169 т.1).

Згідно
ч.1  ст. 69 СК України дружина і чоловік
мають право на поділ майна,  що належить
їм на праві спільної сумісної власності,
незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно
ч. 1  ст. 70 СК України у разі поділу
майна,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя. Частки майна дружини та чоловіка є рівними,  якщо інше не визначено домовленістю між ними
або шлюбним договором.

За таких
обставин спільне сумісне майно подружжя у виді 89, 58 кв.м.  загальної площі квартири АДРЕСА_1,  належить ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на праві спільної
сумісної власності та підлягає поділу між ними в рівних частках.

Згідно
ч.1  ст. 365 ЦК України право особи на
частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі
позову інших співвласників,  якщо:
1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3)
спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Судом
встановлено,  що частка ОСОБА_5 в
спільному майні подружжя становить 44, 79 кв.м.
або 43/100 загальної площі квартири АДРЕСА_1,  є незначної і не може бути виділена в натурі.
Крім цього,  у зв'язку з розірванням шлюбу
та погіршенням відносин між сторонами,
спільне володіння та користування майном ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є неможливим,  співвласник ОСОБА_5 у вказаній квартирі не
проживає і забезпечений Іншою житловою площею в квартирі АДРЕСА_3.

Згідно
висновку №6239 судової будівельно-технічної експертизи КНДІСЕ від 07.10.2005 р.
дійсна вартість квартири АДРЕСА_1 становить 659542 грн.,  6251, 6 грн. за 1 кв.м.

Вказаний
висновок не викликає у суду сумніву в його достовірності,  оскільки ґрунтується на спеціальних пізнаннях
та сторонами не оспорюється.

ОСОБА_1 виконала вимоги
ч. 2  ст. 365 ЦК України та внесла на депозитний
рахунок суду грошові
кошти в розмірі
280 009, 16 грн. ( 6251,
6 х 44,
79),  що є компенсацією вартості частки
ОСОБА_5 у спільному майні.

За таких
обставин позовні вимоги ОСОБА_1 про припинення права ОСОБА_5 на частку у
спільному майні підлягають задоволенню з відповідним стягненням з ОСОБА_1 на
користь останнього 280009, 16 грн.

Підлягають
задоволенню зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_1 в частині поділу майна
подружжя,  що знаходиться в квартирі
АДРЕСА_2.

Судом
встановлено,  що в період проживання
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та під час перебування в
шлюбі,  ними було придбано наступне
майно: тумбу під телевізор вартістю 707 грн.; диван -1515 грн.; стільці кухонні
2 шт.-318 грн.; телевізор «Sony»-300 грн.; пральну машину «BOSCH» - 1466,
5 грн.; соковижималку - 70 грн.; холодильник « HAIER» - 1060
грн.; картину «Дерева біля річки » - 500 грн.; картину «Яблуко» - 750 грн,  меблі кухонні залишковою вартістю 4454, 1
грн.; витяжку кухонну - 707 грн.; поверхню для кухонь «HANSA» - 505
грн.; світильник підвісний - 140 грн.; тумбу для ванної кімнати -1149, 50
грн.,  а всього на загальну суму 13642, 1
грн.

ОСОБА_1
проти запропонованого ОСОБА_5 варіанту поділу спільного сумісного майна не
заперечує.

За таких
обставин позовні вимоги ОСОБА_5 в цій частині є обґрунтованими,  доведеними та підлягають задоволенню. При
цьому на користь ОСОБА_5 підлягає виділенню у власність наступне майно: тумбу
під телевізор вартістю 707 грн.; диван -1515 грн.; стільці кухонні 2 шт.-318
грн.; телевізор «Sony» - 300 грн.; пральну машину «BOSCH» -
1466, 5 грн.; соковижималку - 70 грн.; холодильник « HAIER» - 1060
грн.; картину «Дерева біля річки » - 500 грн.; картину «Яблуко» - 750
грн.,  а всього на загальну суму 6686, 5
грн.

У
власність ОСОБА_1 підлягає виділенню наступне майно: меблі кухонні залишковою
вартістю 4454, 1 грн.; витяжку кухонну - 707 грн.; поверхню для кухонь «HANSA» - 505
грн.; світильник підвісний - 140 грн.; тумбу для ванної кімнати -1149, 50
грн.,  а всього на загальну суму 6955, 6
грн.

Не
підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання за ним права
приватної власності на грошові кошти в сумі 405235 грн.,  отримані ним за час окремого з ОСОБА_1
проживання з червня 2003 року по 01 квітня 2005 року.

Судом
встановлено,  що грошові кошти в сумі 405235
грн. на час розгляду справи відсутні в наявності та були витрачені ОСОБА_5 на
власний розсуд. Крім цього,  його право
особистої власності на них ніким не оспорюється та не потребує судового
захисту.

Не
підлягають також задоволенню позовні вимоги про поділ грошових коштів,  внесених ОСОБА_5 в період з 23 вересня 2002
року до 1 червня 2003 року в сумі 141837 грн. за договором про участь у ФФБ
№35197 від 23.09.2002 p.,  як спільного сумісного майна подружжя.

Судом
встановлено,  що вказані грошові кошти
було внесено до АКБ «Аркада»
за договором про участь у ФФБ квартири та стали власністю банку. Замість
грошових коштів подружжя отримало майнові права на 89, 58 кв.м.  загальної
площі   спірної   квартири,
що   підтверджується   свідоцтвом
АКБ

«Аркада»
від 06.11.2003  р. до договору про
участь у ФФБ №35197 від

23.09.2002           р.(а.с. 169т.1).

У
зв'язку зі стягненням з ОСОБА_22 на користь ОСОБА_5 половини вартості
проінвестованого будівництва квартири за цінами на момент розгляду справи
згідно висновку проведеної по справі судової експертизи,  позовні вимоги в цій частині є
необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Є
недоведеними посилання відповідача ОСОБА_5 на те,  що грошові кошти в сумі 48738, 37 грн.,  внесені до АКБ «Аркада» за договором про участь у ФФБ №35197 в період з
1 червня 2003 року,  були його особистим
майном.

Згідно
рішення Святошинського районного суду м.
Києва від 1 квітня 2005 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1
встановлено,  що сторони не ведуть
спільного господарства та проживають окремо з 2003 року. При цьому в рішенні
суду відсутнє посилання з якого саме місяця цього року фактично припинено
шлюбні стосунки. Крім цього,  в судовому
засіданні сам ОСОБА_5 визнав той факт,
що саме з грудня 2003 року вони перестали жити з ОСОБА_1 як одна сім'я.
Вказана обставина підтверджується й письмовими доказами,  а саме проїзними документами та полісом
страхування перебування    подружжя в
Єгипті    з 18.10.2003 р. по

25.10.2003           р. (а.с. 68-71 справи №2-554-1/05).

У
відповідності до  ст.  88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати
по справі наступним чином.

З
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_22 підлягають стягненню судові витрати по сплаті
судового збору в сумі 1700 грн. та витрати,
пов'язані з проведенням судової будівельно-технічної експертизи в сумі
384 грн. 60 коп.,  а всього на загальну суму 2084 грн.
60 коп.

З
Волощино!' Н.А. на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати,  пов'язані з проведенням судово-товарознавчої
та мистецтвознавчої експертиз на загальну суму 1464 грн. 68 коп.,  витрати по сплаті судового збору відповідно
до вартості присудженого майна в сумі 66 грн. 86 коп.,  а всього на загальну суму 1532 грн. 54 коп.

Таким
чином,  шляхом зарахування та розподілу
понесених судових витрат,  з ОСОБА_5 на
користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати в сумі 552 грн. 06 коп.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  22, 23 КпІПС України,  ч.1
ст. 60,   ст. .61,  ч.1
ст. 69,  ч.1  ст. 70,
ч. 4,  5  ст. 71,
ст. 74 СК України,   ст.  48 ЦК
України в редакції 1963 року,
ст.  190,  ч.1
ст. 365,  ч.2  ст. 365,
ст. 392 ЦК України,   ст.
ст.  10, 14,  57,
58,  59,  60,
61,  79,  88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
недійсною угоду про уступку
права вимоги на квартиру АДРЕСА_1,
укладену 08.12.2003 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Визнати
недійсним договір №41864 про участь у Фонді фінансування будівництва від
08.12.2003 p.,  укладений між Акціонерним комерційним банком «Аркада» та
ОСОБА_6.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру АДРЕСА_1 від 24.02.2005 p.,  видане Головним управлінням житлового
забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 44012, 19 грн.

Припинити
в порядку поділу майна подружжя право ОСОБА_5 на частку у спільному сумісному
майні подружжя в розмірі 44.79 кв.м. ,
що становить 43/100 загальної площі квартири АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію його частки в сумі 280009, 16
грн.

Позовні вимоги
ОСОБА_5 задовольнити частково.

Виділити
в порядку поділу майна подружжя та визнати за ОСОБА_5 право власності на
наступне майно: тумбу під телевізор вартістю 707 грн.; диван - 1515 грн.;
стільці кухонні 2 шт. -318 грн.; телевізор «Sony» - 300
грн.; пральну машину «BOSCH» - 1466, 5 грн.; соковижималку - 70 грн.; холодильник «HAIER» - 1060
грн.; картину «Дерева біля річки » - 500 грн.; картину «Яблуко» - 750
грн.,  а всього на загальну суму 6686, 5
грн.

Виділити
в порядку поділу майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на
наступне майно: меблі кухонні залишковою вартістю 4454, 1 грн.; витяжку кухонну
- 707 грн.; поверхню для кухонь «HANSA» - 505 грн.;
світильник підвісний - 140 грн.; тумбу для ванної кімнати -1149, 50 грн.,  а всього на загальну суму 6955, 6 грн.

В решті позовних
вимог ОСОБА_5 відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 552, 06 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.