АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2278/07                                                     Головуючий
-23                                                                     Ребрина
апеляційній інстанції Іваненко В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
10" грудня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Іваненка В.Д.

суддів                                Корнієнко
Н.В.,  Скіць М. І.

при секретарі                    Шульга
Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Добриніна О.
Л. на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 жовтня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  -

встановила:

ОСОБА_1 в позові до
ОСОБА_2 просив стягнути на його користь матеріальну ( 75 920 грн. 80 коп.) і
моральну ( 10 000 грн.) шкоду завдану самовільно проведеною відповідачкою у
2004 році реконструкцією належного йому приміщення комп'ютерного клубу.

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 16 жовтня 2007 року ОСОБА_1 в позові
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати як незаконне ,  а справу направити на новий розгляд.
Вказує,  що суд частину наданих ним
доказів необгрунтовано відхилив,  а інші
- неправильно оцінив,  та упереджено
надав перевагу доказам відповідачки,  що і
спричинило винесення судом незаконного рішення.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися у судове засідання,  перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
відхиляє апеляційну скаргу з таких підстав.

Згідно  ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням,  що
ґрунтується на всебічному,  повному,  об'єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів.

Колегія суддів
вважає,  що суд при розгляді справи ці
вимоги закону виконав.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. не наводить аргументів щодо порушень судом вимог
закону про всебічність,  повноту та
безпосередність дослідження доказів,
проте заперечує об'єктивність їх оцінки,
з чим погодитися не можна.

Твердження,  апелянта про упередженість та зацікавленість
судді ніякими доказами ним не підтверджені. Позивач при розгляді справи дійсно
заявляв судді відвід,  який обгрунтовано
відхилений як безпідставний.

Помилковими
є доводи апеляційної скарги про незаконність допиту судом та посилання в
рішенні на покази свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 з тих
підстав,  що вони давали свідчення по
інших справах сторін,  які раніше
вирішувалися судами. Зокрема не можна погодитися з доводами скарги,  що суд допитав та послався на покази вказаних
свідків всупереч висновкам рішення апеляційного суду від 19 грудня 2005
року,  оскільки по вказаній справі
предметом доказування були інші правовідносини сторін.

Колегія
суддів не погоджується з доводами скарги про те,  що суд не критично оцінив покази свідків
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8,
ОСОБА_9 ,  а також письмові докази по справі: постанову
Уманської санепідемстанції,  довідку
Уманського БТІ,  довідку міської
податкової адміністрації. З протоколу судового засідання та рішення суду
вбачається,  що всі ці докази були
отримані,  проаналізовані та оцінені
судом відповідно до вимог процесуального закону у взаємозв'язку їх як між
собою,  так і з іншими доказами по
справі. Позивач в судовому засідання брав активну участь у їх дослідженні

Належно оцінивши надані сторонами докази суд прийшов до правильного
висновку про те,  що в основі конфлікту
між ними лежать боргові зобов'язання ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 які
трансформувалися у спір за предмет застави,
приміщення комп'ютерного клубу. Висновки суду про узгодженість дій
ОСОБА_1. та ОСОБА_2  по переобладнанню
приміщення та відсутність вини відповідачки за їх вчинення,  відповідають доказам по справі.

Оскільки
ОСОБА_1. не доказав вину ОСОБА_2  та
розмір спричиненої йому шкоди суд,
відповідно до вимог  ст. 60 ЦПК
України,   ст.  ст. 1166,
1167 ЦК України обґрунтовано відмовив йому в стягненні з відповідачки
5372 грн. як витрачених ним на відновлювані ремонтні роботи,  шкоди від упущеної вигоди в розмірі 70 548
грн. 80 коп. та моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Колегія
судців вважає,  що суд першої інстанції
ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального
права і підстав для його скасування,  про
що просить позивач у апеляційній скарзі,
не має.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1. - відхилити. Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської
області від 16 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
- залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.