Ц.с.№2-162/07
РІШЕННЯ

іменем України

14
лютого 2007 року                                          Обухівський
районний суд Київської області в

складі:

Головуючого -
судді Кулініченко Г.В.,

при секретарі
судового засідання - Войцеховській Н.В.,

за участю
представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного
суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до виконавчого
комітету Обухівської міської ради Обухівського району Київської області про
визнання права власності на нерухоме майна,

установив:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій
просять суд відповідно до ст.ст. 375,376 Цивільного кодексу України визнати за
ним право власності на об'єкти нерухомого майна, яки знаходиться в м. Обухові
Київської області, а саме: виробничу базу МПП „Квіт" на території
промвузла; м'ясо-молочний павільйон, магазин та магазин-кафе „Варенична"
МПП „Квіт" на території „Ранкового ринку" в м. Обухові по вул.
Каштановій; магазину МПП „Квіт", по вул.. Каштановій м. Обухів; магазину
МПП „Квіт" на території зупинки „Піщана" в м. Обухові по вул.
Київській.. Обґрунтовуючи зазначений позов позивач вказав, що ним особисто було
створено МПП „Квіт" для здійснення торгівельної діяльності в Обухівському
районі. Під час здійснення даної діяльності його власним підприємством були
отримані у постійне користування земельні ділянки, на яких були побудовані за
рахунок позивача, даного підприємства торгівельні об'єкти, але в зв'язку з тим,
що будівництво велося дуже тривалий час, що сприяло втраті певних документів та
стало перешкодою в отриманні відповідного свідоцтва про право власності на
об'єкти нерухомого майна, а тому просить в судовому порядку визнати за ним
право власності на дані об'єкти.

8 судовому засіданні позивач свій позов підтримав
і просить його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов частково,
вказавши, що вони заперечують проти задоволення позову в частині визнання права
власності на магазин МПП „Квіт", який знаходиться на території автобусної
зупинки „Піщана", так як даний об'єкт знаходиться на центральний
теплотрасі, земельна ділянка під об'єктом знаходиться в тимчасовому
користуванні позивача і об'єкт перебуває в стадії реконструкції, в іншій же
частині позову не заперечують.

Суд вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали
справи установив наступне.

15 березня 1994 року було зареєстроване мале приватне підприємство
„Квіт", власником якого є позивач, що підтверджується копією статуту
підприємства, (а.с.7-15).

19
листопада 1997 року МПП „Квіт" отримав Державний акт
на право постійного користування землею для виробничої бази в м. Обухові
Київської області на території промвузла, що підтверджується копією акту
НОМЕР_1 (а.с.41-42).

20
жовтня 1997 року МПП „Квіт" отримав МПП „Квіт" отримав
Державний акт на право постійного користування землею для громадської забудови
в м. Обухові Київської області, що підтверджується копією акту
П-НОМЕР_2(а.с.45-46).

09 квітня 1998 року
МПП „Квіт" отримав Державний акт на право постійного користування

землею для комерційної забудови (магазин, павільйон) в м.
Обухові Київської області, що

підтверджується копією акту ІІ-КВ №001028 (а.с.43-44).

15 грудня 2000 року МПП „Квіт" укладає з
відповідачем договір оренди земельної ділянки в районі зупинки „Піщана" м.
Обухів Київської області строком на три роки, що підтверджується копією
договору, (а.с.47-48).

Встановивши
обставини справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 42 Конституції України встановлено, що кожен
має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом згідно ст.
320 ЦК України
встановлено, що власник має право

використувати
своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків
встановлених законом, а згідно ст. 81 ЦК
України встановлено, що юридичні особи, залежно від порядку їх створення,
поділяються також на юридичних осіб приватного права, тим самим позивач
реалізуючі своє право як громадянин України заснував своє власне підприємство -
юридичну особу приватного права.

Дана юридична особа приватного права отримала у постійне користування
земельні ділянки, тим самим власне підприємство позивача стало
землекористувачем. Згідно ст.95 ЗК України встановлено, що землекористувач має
право: самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі
та інші будівлі і споруди, тим самим реалізуючі дане право юридична особа
приватного права - власне підприємство позивача здійснювало будівництво
об'єктів нерухомого майна. Дане будівництво було проведено без порушення
державних норм, що підтверджується відповідними висновками (а.с.22-33), тому
суд керуючись ст. 376 ЦК України, приймаючи до уваги, що будівництвом даних
об'єктів не порушуються права інших осіб, вважає за можливе визнати за
позивачем право власності на нерухомі об'єкти, крім магазину МПП „Квіт" на
території автобусної зупинки „Піщана" в м. Обухові по вул.. Київській, так
як даний об'єкт розміщений на земельній ділянці, яка перебувала у позивача в
тимчасовому користуванні на умовах оренди і даний договір на час розгляду
справі не продовжений тим самим відсутнє право землекористувача у позивача
відносно даної земельної ділянки.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст.42 Конституції України, ст. ст. 10,
15, 59, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст.81,320, 376 Цивільного кодексу,
ст.95 ЗК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно: виробничу базу МПП
„Квіт", що знаходиться на території промвузла м. Обухів Київської області;
м'ясо-молочний павільйон МПП „Квіт", магазин МПП „Квіт", магазин-кафе
„Варенична" МПП „Квіт", що знаходяться на території „Ранкового
ринку" в м. Обухові по вул. Каштанова, Київської області;магазин МПП
„Квіт", що знаходиться по вул.. Каштановій м. Обухів Київської області, а
в інший частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Київської області через Обухівський районний суд на протязі двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається на протязі десяти днів з
дня проголошення рішення.