Справа № 1-840/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2007
року Кркжівський районний суд М. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого-
судді - Якимець Т.Є.

при секретарі -
Пестовій 0.0.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в М. Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи
ОСОБА_1 до юридичної особи приватне підприємство Видавничий дім „Приватна
газета" про спростування недостовірних відомостей та стягнення моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до юридичної особи приватне
підприємство Видавничий дім „Приватна газета" про спростування
недостовірних відомостей та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від
26 квітня 2007 року співвідповідачами по справі притягнуті фізична особа ОСОБА_2 та державний
орган КМУ УМВС України в Полтавській області.

В судовому
засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав,  дав пояснення,  що 22 березня 2007 року в міському тижневику
„Кременчуцький телеграф" за № 12,
який видається підприємством Видавничий дім „Приватна газета" на б
сторінці було надруковано статтю автора ОСОБА_2 під назвою
„Самогубство після сварки". Поширена у вказаній статті інфоормація „...всі
рідні схильні думати,  що це було
самогубство через сварку" не відповідає дійсності,  зухвало принижує честь і гідність загиблого
та його рідних,  соромить пам'ять
загиблого. В дійсності 14.03.2007 року чоловік позивачки ОСОБА_3 був знайдений
мертвим в районі будинку № 8  по вул. Київській
в М. Кременчуці з травмою голови. За своєю ініціативою з проханням провести
негайне розслідування стосовно загибелі чоловіка до правоохоронних органів
звернулася позивачка,  але до проведення
слідства ні її,  ні будь-кого з рідних
померлого ніхто не залучав,  будь-яких
відомостей на її звернення їй не надходило,
натомість через п'ять днів після смерті чоловіка позивачки з
безпідставними висновками та коментарями з приводу думки рідних була
надрукована зазначена інформація. Підприємство ВД „Приватна газета" без
згоди особи зібрало і надрукувало відомості про її особисте життя,  втрутилися в особисте життя сім'ї. Прохає
зобов'язати підприємство Видавничий дім „Приватна газета" спростувати
інформацію,  яка принижує честь та
гідність загиблого чоловіка та його рідних,
соромить пам'ять загиблого шляхом надрукування спростування тим же
шрифтом та розміщенням під заголовком „Спростування" на тому ж місці
шпальти,  де містилося повідомлення,  яке спростовується,  а також стягнути на користь позивачки
спричинену рідним загиблого моральну шкоду в розмірі 1500грн..

Представник
відповідача приватного підприємства Видавничий дім „Приватна газета"
позовні вимоги не визнав,  вважає,  що позивачка не є належним позивачем по
справі,  оскільки не є ріднею
загиблого,  її особисті права не
порушені,  Видавничий дім „Приватна
газета" не є особою,  що
розповсюдила інформацію,  оскільки вона
була отримана на пресконференції в КМУ. Оскільки вина ПП Видавничий дім
"Приватна газета" в розповсюдженні інформації та спричиненні
моральної шкоди

2

позивачці не
доведена,  прохають в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Співвідповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
не визнав,  дав пояснення,  що інформацію,  що була надрукована в газеті він взяв з
прес-релізу КМУ,  а щодо думки рідних - з
відповіді прес-секретаря,  тому
вважає,  що отримав достовірну інформацію
з офіційного джерела. Прохає суд в позовних вимогах відносно нього відмовити.

Співвідповідач
КМУ УМВС України в Полтавській області позовні вимоги не визнав,  дав пояснення,  що в ході слідства було встановлено,  що смерть ОСОБА_3 настала в результаті
самогубства - ця версія є офіційною,
тому вона була зазначена в прес-релізі. Всі інші версії висловленні під
час прес-конференції є припущеннями,
тому повинні перевірятися. Вважають,
що вини КМУ в розповсюдженні недостовірної інформації та спричиненні
моральної шкоди позивачці та рідним померлого немає.

Третя особа - фізична особа ОСОБА_4 - вважає,  що в її діях порушення законодавства
немає,  дала пояснення,  що вона будучи працівником КМУ,  проводила прес-конференцію,  під час якої кореспондентам був наданий прес-реліз,  при обговоренні якого хтось із присутніх
дійсно задавав питання щодо думки рідних відносно смерті працівника МНС
ОСОБА_3,  якого дехто із присутніх
кореспондентів знали особисто. Можливо вона щось і відповіла,  але це було не офіційно.

Суд,  вивчивши матеріали справи,  заслухавши сторін,  третю особу ОСОБА_4,  свідків ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  вважає,  що позовні
вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено,  що 14.03.2007
року чоловік позивачки ОСОБА_3
був знайдений мертвим в районі будинку № 8 по вул. Київській в М.
Кременчуці з травмою голови.

За своєю
ініціативою з проханням провести негайне розслідування стосовно загибелі
чоловіка до правоохоронних органів звернулася позивачка,  але будь-яких відомостей на її звернення їй
не надходило,  до проведення слідства ні
позивачку,  ні будь-кого з рідних
померлого ніхто не залучав.

На офіційній
прес-конференції Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області
20.03.2007 року кореспондентам був наданий прес-реліз за період часу з
12.03.2007 року по 19.03.2007 року,  в
якому було письмово офіційно повідомлено: „14.03.2007р. в 23.35 по вул.
Київській біля буд.  № 8 виявлено труп юнака
1984 р.н. М.  який після сварки з
дружиною покінчив життя самогубством.  Актом
СМЕ також встановлено,  що юнак був в
алкогольному сп'янінні." Вела прес-конференцію офіційний представник КМУ
УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4. Під час прес-конференції
обговорювалось повідомлення щодо смерті ОСОБА_3,  якого частина присутніх кореспондентів знала
особисто,  висловлювалась різна
інформація,  що підтвердили свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8,  в тому числі і
офіційним представником КМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про
думку рідних,  що підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10, .

22 березня 2007
року в міському тижневику „Кременчуцький телеграф" за № 12,  який видається підприємством Видавничий дім
„Приватна газета" на б сторінці було надруковано  статтю автора ОСОБА_2 під назвою
„Самогубство після сварки",  де
значилось:  „...всі рідні схильні
думати,  що це було самогубство через
сварку".

Відповідно до
п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 28 вересня 1990 року із
змінами „Про застосування судами

з

законодавства,  що регулює захист честі,  гідності і ділової репутації громадян та
організацій" та ч.2  ст.  277 ЦК України вимагати спростування
недостовірної інформації щодо особи,  яка
померла,  мають право члени її
сім'ї,  близькі родичі та інші
заінтересовані особи.

Суд вважає,  що ОСОБА_1 як
дружина померлого має право звернутися до суду за спростуванням недостовірної
інформації.

Відповідно до
4.4  ст.
32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права
спростувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї,  право на відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  завданої
збиранням,  використанням та поширенням
недостовірної інформації.

Згідно постанови
слідчого з ОВС прокуратури М. Кременчука від 23.04.2007 року,  враховуючи,
що будь-яких даних про причетність третіх осіб до смерті ОСОБА_3 в ході дослідчої
перевірки не здобуто,  на підставі  ст.
ст.  94-97,  б п.2 КПК України в порушенні кримінальної
справи по факту смерті ОСОБА_3
відмовлено за відсутністю складу злочину.

Ні Кременчуцьке міське управління УМВСУ в Полтавській області,  ні приватне підприємство Видавничий дім
„Приватна газета" в судовому засіданні не довели,  що інформація щодо думки рідних про причину
смерті померлого через сварку з дружиною є достовірною.

Суд вважає,  що дана інформація є недостовірною та
стосується особистих немайнових прав як позивачки,  так і доброго імені померлого.

Суд також
вважає,  що поширена у зазначеній статті
недостовірна інформація дійсно принижує честь та гідність позивачки,  соромить пам'ять загиблого,  обмежує можливість встановлення додаткових
обставин по факту загибелі ОСОБА_3,  тому підлягає спростуванню відповідно до  ст.  37
Закону України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в
Україні".

Судом дійсно
встановлено,  що позивачці в зв'язку з
поширенням недостовірної інформації спричинена моральна шкода,  але в позовній заяві позивачка прохає
стягнути моральну шкоду,  заподіяну
рідним загиблого,  позовні вимоги в
повному обсязі в судовому засіданні підтримала її представник,  тому необхідно в задоволенні позовних вимог
про стягнення моральної шкоди,
заподіяної рідним загиблого,
позивачці відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  212,  213,
215 ЦПК України,   ст.  ст.
23,  277,  1167 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
7 від 28 вересня 1990 року із змінами „Про застосування судами
законодавства,  що регулює захист
честі,  гідності і ділової репутації
громадян та організацій",  Законом
України „Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні" від
16.11.1992 року № 2782-ХІІ,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи приватне підприємство Видавничий дім
„Приватна газета",  фізичної особи
ОСОБА_2,  державного органу КМУ УМВС
України в Полтавській області про спростування недостовірних відомостей та
стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати
відомості,  поширені на шостій сторінці в
міському

тижневику
„Кременчуцький телеграф" за № 12 від 22 березня 2007 року,

що
видається приватним підприємством Видавничий дім „Приватна газета",

автора
ОСОБА_2 під назвою „Самогубство після сварки"

„всі
рідні схильні думати,  що це було
самогубство через сварку"

недостовірними.

4

Зобов'язати
приватне підприємство Видавничий дім „Приватна газета",  ОСОБА_2,  Кременчуцьке міське управління УМВС України в
Полтавській області спростувати недостовірні відомості шляхом публікації в
міському тижневику „Кременчуцький телеграф" тим же шрифтом під заголовком
„Спростування" на тому місці шпальти,
де містилося повідомлення "всі рідні схильні думати,  що це було самогубство через сварку" не
пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні
позовних вимог про стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.