СПРАВА № 2-525/2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10  жовтня 2007 року Красноармійські  міськрайонний
суд Донецької  області

у  складі:

головуючої судді
Стоілової ТВ.

при секретарі
Коваленко О.Г,

за участю
адвоката ОСОБА_3

представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні  в залі суду м.
Красноармійська цивільну справу  за  позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2про стягнення заборгованості за
виконані роботи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за
виконані роботи.

В
обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва НОМЕР_1від 04.12 2006р.
він здійснює діяльність в сфері надання послуг по ремонту та технічному
обслуговуванню автотранспорту. В листопаді 2006р. до нього звернувся відповідач
ОСОБА_2 з проханням зробити ремонт транспортного засобу, що належить йому на
підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виданого
Красноармійським МРЕВ Донецької області 21 11.2006р. - автомобіля ВАЗ 2108
випуску 1987р., державний номер НОМЕР_1При цьому письмовий договір між
сторонами не укладався, але відповідач зобов'язався сплатити йому за виконані
ремонтні роботи та необхідні запасні частини на автомобіль

12.12.2006р.
ним були виконані умови усної домовленості, за власний рахунок він придбав
запасні частини на автомобіль на суму 2752,00грн. та виконав ремонтні роботи на
суму 3998грн. 50коп., загальна вартість виконаних робіт та запчастин складає
6750,50грн., але відповідач відмовився від оплати за виконані роботи, мотивуючи
значним завищенням цін на запчастини та на роботу.

Враховуючи
вищевикладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2на його користь затрати на
запасні частини до автомобілю та за виконані ремонтні роботи на загальну суму
6750,50грн.

В судовому засіданні позивач та його адвокат
ОСОБА_3. повністю підтримали  позовні
вимоги та просили їх задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь
позивача судові витрати - державне мито 67,50 грн. та витрати на інформаційно -
технічне забезпечення 30 гривень.

Відповідач
ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5
позовні вимоги визнали частково в межах 3000грн., мотивуючи тим, що позивач
завищив вартість робіт та запчастин, а також тим, що роботи були виконі
неналежної якості.

Третя
особа   без самостійних вимог    ОСОБА_6 позовні вимоги
ОСОБА_1 вважає
законними та обґрунтованими і просить їх задовольнити.

Суд,
заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх
доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом
встановлено, що в кінці листопада 2006 року сторонами було укладено усну угоду
про надання послуги з ремонту автомобіля. За цією угодою ОСОБА_1, що є
приватним підприємцем та займається технічним обслуговуванням з ремонту
автомобілів (а. с. 10-11) зобов'язався відремонтувати після дорожньо -
транспортної пригоди транспортний засіб - автомобіль ВАЗ 2108 держаний номер
НОМЕР_3який належить ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного
засобу (Л. с 30). При цьому ремонт він мав виконати своїми силами, запасні
частини для ремонту також повинен був придбати позивач. Відповідач же, після
виконання ремонтних робіт, мав сплатити вартість ремонту.

Як
вбачається із матеріалів справи, 12 грудня 2006 року позивач ОСОБА_1 виконав свою
частину угоди, а саме виконав ремонтні робити, використавши при цьому запасні
частини, які він придбав у приватного підприємця ОСОБА_7Згідно акту виконаних робіт (а. с. 14) та накладної на
запасні частини (а. с. 13), вартість ремонту складає 6750,50 гривень.

2

Згідно ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг
одна сторона(виконавець)
зобов"язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов"язується оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено законом.

Якщо
договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов"язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені
договором. ( Ст. 903 ЦК України).

Відповідач
не надав суду доказів того, що позивач зобов"язався виконати ремонтні
роботи та придбати запасні частини для ремонту всього за 3000-4000 гривень, не
зміг він і спростувати в суді докази позивача про реальні затрати на ремонт.

Висновки
автотоварознавчої експертизи , що була проведена судом на клопотання сторін ,
від 6.08.2007 року, підтверджують докази позивача, про те що ним були виконані
ремонтно - відновлювані роботи автомобіля, а саме замінено передні крила, капот
та решітка радіатора, виявлені сліди рихтування на бризковику переднього
правого крила та підсилювачі бризковика. Об"єм відновлюваного ремонту
визначити експертним шляхом : неможливо, оскільки вигляд транспортного засобу
змінено внаслідок ремонту (а.с75-78)..

Враховуючи
вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1слід і задовольнити та
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь 6750,50 гривень - вартість
ремонтних робіт разом з вартістю запасних частин, а також судові витрати, що
позивач поніс при зверненні до суду: державне мито67,50 гривень (а.с.5,8),
витрати на інформаційно - технічне забезпечення 30 гривень(а.с.4), та витрати
за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 566,59 грн.
(а.с.73).

Керуючись
ст. 10,11, 79,81,88, 212,213, 214,215, ЦПК України, ст.901,903 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення заборгованості за виконану роботу
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1: 3998 (три тисячі дев"ятсот дев"яносто
вісім) грн.. 50 копійок-вартість виконаних робіт, 2752 ( дві тисячі сімсот
п"ятдесят дві) грн. - вартість запасних частин, а всього 6750 ( шість
тисяч сімсот п"ятдесят) гривень 50 копійок, а також судові витрати -
державне мито 67 ( шістдесят сім) грн.. 50 коп., витрати на інформаційно -
технічне забезпечення 30 (тридцять) грн., витрати за проведення
автотоварознавчої експертизи 566 ( п"ятсот шістдесят шість) грн.. 59 коп.

Рішення
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20  днів апеляційної скарги або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.