Справа №2-276/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007
року Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді Юр'євої A.M.

при секретарях -
Галда С.  В.,  Чередниченко О.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до   ОСОБА_2про
вселення,   за зустрічним позовом
ОСОБА_3до ОСОБА_4про захист приватної власності та про зняття з
реєстрації,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просив вселити його у квартиру за адресою : АДРЕСА_1та
зобов'язати відповідача не перешкоджати йому у користуванні житлом.   Позивач посилався на те,  що відповідачка з причин негативного ставлення
до нього та через відсутність взаєморозуміння почала перешкоджати йому мешкати
у зазначеній квартирі,  створювала
неможливі умови мешкання. В результаті цих дій він змушений був у 2001 році
тимчасово залишити місце проживання. Відповідачка змінила на вхідних дверях
замок та не стала пускати його у квартиру,
внаслідок чого він змушений був тимчасово мешкати у знайомих.

У
судовому засіданні позивач позов підтримав,
просив його задовольнити,
зустрічний позов не визнав через його необґрунтованість .

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала,  посилаючись на
те,  що позовні вимоги ОСОБА_1 є
безпідставними та необгрунтованими,
посилаючись на те,  що позивач
ОСОБА_1 не проживає у АДРЕСА_1фактично 20 років,  але зареєстрований у цій квартирі поза її
письмовою згодою та без законних підстав,
а вона є власником зазначеної квартири .

Крім того,  ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1,  в якому просила
захистити її право приватної власності на АДРЕСА_1; виписати ОСОБА_1 ,  який мешкає за адресою: АДРЕСА_2,  із квартири,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1та зобов'язати районні органи
паспортної служби внести відповідні зміни до реєстраційних документів.
Позивачка посилалася на те,  що вона є
власником зазначеної квартири,  де на її
думку,  без будь-яких передбачених
законодавством підстав прописано ОСОБА_1,
у зв'язку з чим вона позбавлена можливості у повному обсязі реалізувати
свої повноваження власника з користування та розпорядження своїм майном.

Позивачка
ОСОБА_2 позов підтримала,  просила його
задовольнити.

Суд,  заслухавши пояснення осіб,  які беруть участь у справі,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає ,  а зустрічний позов ОСОБА_2   підлягає задоволенню з наступних підстав.

/

2

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1є
сином ОСОБА_5та ОСОБА_6,  що
підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 19).

31.03.1995
року ОСОБА_5уклала шлюб із ОСОБА_7,
після чого їй було присвоєно прізвище ОСОБА_2 ,  що вбачається з ксерокопії свідоцтва про
укладення шлюбу,  виданого Палацем одруження „Центральний"
(а.с. 36-37).

Як
вбачається з ксерокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від
01.06.2005 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП
„Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 22.07.2005 року,  АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_2за правом приватної власності (а.с. 33-34).

ОСОБА_5
є членом ЖБК „Домобудівельник" та власником АДРЕСА_1,  пай нею було повністю виплачено у 1979
році,  що підтверджується довідкою ЖБК
„Домобудівельник" від 24.02.2004 року та довідкою КВЖРЕП Комінтернівського
району м.  Харкова від 21.01.2005 року №
41 (а.с. 35, 38).

ОСОБА_1
прописаний за адресою: АДРЕСА_1з 05.07.1988 року,  що підтверджується дублікатом „форми А"
та довідкою ЖБК „Домобудівельник" від 30.06.2006 року (а.с. 5, 18).

Позивач
ОСОБА_1 зазначав,  що з березня 2001 року
відповідач ОСОБА_2 почала перешкоджати йому проживати у спірній квартирі з
причин негативного ставлення до нього та за відсутності взаєморозуміння.

Як
вбачається з повідомлення ГОМ Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській
області від 24.01.2005 року ,  ОСОБА_1 не
звертався до ГОМ з жодними усними чи письмовими заявами за період з 2002 року
по 24.01.2005 року про те,  що йому
створюють перешкоди у користуванні житловим приміщенням АДРЕСА_1(а.с. 31).

Зазначене
не заперечувалось позивачем,  який
пояснив суду,  що з 2001 року по 2003 рік
він не звертався із заявами про заміну у спірній квартирі замків відповідачкою
ОСОБА_2

Згідно з
повідомленням Комунального закладу охорони здоров'я „Міської поліклініки №
5" від 25.01.2005 року,  ОСОБА_1за
період з 2002 року по 25.01.2005 року до Міської поліклініки № 5 за медичною
допомогою не звертався (а.с. 32).

Як пояснив
позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні,  з
2003 року взаємовідносини між його матір'ю та дружиною загострилися,  виникали сварки з різних приводів та спільне
проживання його сім'ї у квартирі матері за адресою: АДРЕСА_2стало
неможливим.  07.06.2003 року його разом
із сім'єю було виселено із зазначеної квартири із залученням працівників
міліції. Відповідачка ОСОБА_2. заборонила йому повертатися у квартиру за місцем
його прописки за адресою: АДРЕСА_1ОСОБА_1 звертався до міліції про вселення
його до зазначеної квартири.

3

17.06.2003
року ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови ЖБК „Домобудівельний",  де зазначив,
що його мати ОСОБА_2 за вищезазначеною адресою не мешкає,  змінила замок на вхідній двері,  дублікат ключів йому не надала (а.с.
69),  але ця заява не містить дати її
прийняття до виконання.

Як
пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_8,
який був головою ЖБК „Домобудівник" з 1995 року до лютого 2005
року,  ОСОБА_1 не звертався до нього із
заявою про заміну замків у вхідній двері АДРЕСА_1,  а звертався лише із заявою про те,  що його мати ОСОБА_2 не надає йому ключі від
зазначеної квартири. Проте ОСОБА_8 з цього приводу бесіди з ОСОБА_2 не
мав,  тому не може підтвердити
достовірність цієї заяви.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 17.11.2005 року він    звертався                                          до

начальника
Комінтернівського РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області,  зазначаючи,
що він позбавлений можливості проживати за адресою: АДРЕСА_1,  оскільки ОСОБА_2 змінила замки від вхідної
двері,  не надавши йому нового ключа
(а.с. 7),  але цю заяву було подано лише
2005 року,  а не 2001 року,  коли зі слів позивача ОСОБА_1 відповідач
ОСОБА_2 почала перешкоджати йому проживати у спірній квартирі.

03.12.2005
року ОСОБА_1 звернувся із заявою до голови ЖБК „Домобудівельник",  де зазначив,
що він не має можливості проживати у АДРЕСА_1у зв'язку із заміною замків
від вхідної двері його матір'ю ОСОБА_2,
яка не надала йому дублікату ключів (а.с. 6).

Відповідно
до висновку за матеріалами перевірки заяви ОСОБА_1 ,  затвердженого начальником Комінтернівського
РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області від 25.11.2005 року,  інформація,
викладена в заяві ОСОБА_1 є такою,
що частково підтверджена. Протягом розгляду заяви було встановлено,  що 17.11.2005 року ОСОБА_1 приїхав додому та
виявив,  що замки на дверях
АДРЕСА_1замінено та він не може потрапити до квартири. Також встановлено,  що замки на дверях змінила ОСОБА_2,  яка не надала ОСОБА_1 дублікату зазначеного
ключа,  але опитати ОСОБА_2 з цього
приводу не було можливості (а.с. 8).

Отже,  цей висновок з достовірністю не підтверджує
заміну замків ОСОБА_2,  оскільки
грунтується лише на словах ОСОБА_1,  а
ОСОБА_2 з цього приводу опитано не було.

Пояснення
свідка ОСОБА_9 - бабусі позивача ОСОБА_1 про те,  що ОСОБА_2 замінила замки у АДРЕСА_1суд до
уваги не бере,  оскільки її пояснення
базуються лише на словах ОСОБА_1 та ніякими доказами не підтверджено.

Інших
доказів на підтвердження того,  що
ОСОБА_2 перешкоджала йому користуватися спірним житлом позивачем суду не
надано.

Таким
чином,  позивач ОСОБА_1 не надав суду
доказів того,  що відповідачка ОСОБА_2
перешкоджала йому користуватися спірною квартирою шляхом заміни замків на
вхідній двері цієї квартири.

Зазначене
підтверджується також поясненнями свідків.

Так,  свідок ОСОБА_10- чоловік відповідачки ОСОБА_2
пояснив суду,  що у 1988 році ОСОБА_1
повернувся із армії та мешкав з ним та своєю матір'ю у спірній квартирі два
тижні,  а потім він пішов проживати до
своєї бабусі; ключів від   спірної

4

квартири
у ОСОБА_1 ніколи не було,  замки від
вхідної двері спірної квартири ніхто не міняв,
а було замінено лише вхідні двері. ОСОБА_1 комунальні послуги у спірній
квартирі не сплачував.

Свідок
ОСОБА_8,  який був головою ЖБК
„Домобудівельник" з 1995 року до лютого 2005 року,  пояснив суду,
що ОСОБА_1 прописаний у АДРЕСА_1
він звертався до ЖБК „Домобудівельник" із заявою про те,  що його мати не надає йому ключі від
зазначеної квартири 2 роки тому . Про заміну замків у цій квартирі його ніхто
не інформував,  за експлуатаційні послуги
не сплачували ані ОСОБА_1,  ані ОСОБА_2

Таким
чином,  позивач ОСОБА_1 не проживає у
АДРЕСА_1фактично 12 років,  що
підтверджено самим ОСОБА_1,  який пояснив суду ,
що з 1995 року він не проживає за місцем прописки.

Факт
непроживання позивача у зазначеній квартирі підтверджується також довідкою КЗОХ
„Міської поліклініки № 5" про те,
що він не звертався за медичною допомогою з 2002 року по 25.01.2005 року
(а.с. 32),  та поясненнями свідків:
ОСОБА_10,  ОСОБА_9

Власником
зазначеної АДРЕСА_1 є ОСОБА_2

Згідно
зі  ст. 319 ЦК України,  власник володіє,  користується,
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

Відповідно
до  ст. 150 ЖК України громадяни,  які мають у приватній власності будинок
(частину будинку),  квартиру,  користуються ним (нею) для особистого
проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією
власністю на свій розсуд: продавати,
дарувати,  здавати в оренду,  обмінювати,
закладати,  укладати інші не
заборонені законом угоди.

ОСОБА_1
не надав суду жодних доказів на підтвердження того,  що ОСОБА_2,
яка є власником спірної квартири,
перешкоджає йому користуватися квартирою 49 по Садовому проїзду,  10 в м.
Харкові,  вчинила будь-які дії
щодо свого майна,  які суперечать закону.

Згідно з
ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно
до ч.4  ст. 60 ЦПК України доказування не
може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи
наведені докази,  суд вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не
підлягають.

В
обґрунтування свого позову позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2
зазначала,  що вона є власником
АДРЕСА_1,  де зареєстровано ОСОБА_1,  у зв'язку з чим вона позбавлена можливості у
повному обсязі користуватися,
розпоряджатися своїм майном.

Згідно з
ксерокопією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.06.2005 року
та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП „Харківське
міське бюро технічної інвентаризації" від 22.07.2005 року,  квартира № 49,

5

розташована
по АДРЕСА_1,  дійсно належить ОСОБА_2за
правом приватної власності ,  вона є
членом ЖБК „Домобудівельний" та повністю виплатила пайовий внесок за цю
квартиру у 1979 році (а.с. 33-35).

Проте у
зазначеній квартирі прописано ОСОБА_1,  у зв'язку з чим її позбавлено
можливості у повному обсязі реалізувати повноваження власника із користування
та розпорядження своїм майном (а.с.  5,
18).

Крім
того,  ОСОБА_1 не сплачує комунальні
послуги,  що підтверджується поясненнями
свідка ОСОБА_10 та не заперечується самим ОСОБА_1,  який пояснив,
що ОСОБА_2 відмовилась від запропонованих ним грошей для цієї оплати.

Згідно з
ч.2  ст. 48 Закону України „Про
власність",  власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння,  і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно
до  ст. 391 ЦК України,  власник майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи
наведені докази,  суд приходить до
висновку про те,  що позовні вимоги
ОСОБА_2 обґрунтовані,  знайшли своє повне
підтвердження протягом судового розгляду,
тому підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 10,  11,
57,  60,  209,
212,  214-215,  218 ЦПК України,   ст. 41 Конституції України,   ст. 4,
48 Закону України „Про власність",
ст.  ст.  318, 319, 384, 391 ЦК України,   ст.
ст. 9, 10, 150, 156 ЖК України , -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_4про вселення в АДРЕСА_1відмовити.

Зустрічний позов
ОСОБА_2задовольнити.

Усунути
перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю - АДРЕСА_1ОСОБА_2та зняти з
реєстрації за адресою: АДРЕСА_1ОСОБА_1

Рішення суду
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.