Справа № 2-1158/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2007 року                                                                                                  м.
Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді   Шелудякова Л.В.

при секретарі      Пишненко Я.Ю.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в
залі Полтавського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2
до Нестеренківської сільської ради Полтавського району та Полтавської районної
державної адміністрації,  про визнання
права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до
Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області про
визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок і
господарські будівлі та споруди,  що
розташовані по АДРЕСА_1,  посилаючись на
те,  що в 1976 році ОСОБА_1
Нестеренківською сільською радою була наділена земельна ділянка,  на якій знаходився старий будинок у ветхому стані,  для
будівництва та обслуговування житлового будинку,  господарських будівель,  ведення особистого підсобного господарства за
вищевказаною адресою.

Також зазначили,
що з 1984 року вони стали проживати у фактичному шлюбі і разом провели
капітальний ремонт старого будинку і розпочали будівництво нового без належного
дозволу та затвердженого проекту. Отримати свідоцтво на право власності не
можуть,  в зв'язку з тим,  що будівлі побудовані самочинно.

В судовому засіданні при попередньому розгляді справи
позивачі позовні вимоги повністю підтримали,
підтвердили зазначені в позові обставини,  надавши всі можливі докази на їх
підтвердження.

Представник відповідача - Полтавської районної державної
адміністрації ОСОБА_3не заперечив проти задоволення позову.

Представник відповідача - Нестеренківської сільської ради
Полтавського району надав заяву про розгляд справи у його відсутність,  не заперечував проти задоволення позову.

Суд з'ясувавши думку позивачів,  представника відповідача - Полтавської
райдержадміністрації,  які не заперечили
проти розгляду справи у відсутності представника відповідача -
Нестеренківської" сільської ради при наявності від нього відповідної
заяви,  вважає за можливе ухвалити
рішення по справі при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4
ст. 130 ЦПК України,  при визнанні
відповідачами позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4
ст. 174 ЦПК України,  у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачів,  представника відповідача - Полтавської
райдержадміністрації,  дослідивши
матеріали справи,  суд приходить до
висновку,  що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено,
що відповідно до рішення №2 від 29 березня 1994 року Нестеренківської
сільської ради Полтавського району ОСОБА_1
надано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку розміром 0, 59
га для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого підсобного
господарства,  яка розташовано в с.
Головки

Полтавського району (а.с. 16). На підставі даного рішення
ОСОБА_1 14 лютого 1998 року видано державний акт на право приватної власності
на землю серії ІІ-ПЛ №052094 (а.с. 15).

На зазначеній земельній ділянці по АДРЕСА_1 та області
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 побудували житловий будинок,
господарські будівлі та споруди без належного дозволу та затвердженої
проектно-кошторисної документації (а.с. 5-11). Відповідно до довідки виконкому
Нестеренківської сільської ради Полтавського району позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на даний час проживають в даному будинку та є його співвласниками (а.с. 14).

Згідно архітектурно-будівельного висновку КП „Бюро
технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району" від 14
серпня 2007 року,  планувальне та
конструктивне вирішення житлового будинку літ.Б-1 по АДРЕСА_1 частково не
відповідає вимогам діючих на даний час державних будівельних норм ДБН В
2.2-15-2005 „Житлові будинки. Основні положення",  але беручи до уваги рік побудови (1988),  він є придатним для постійного проживання з
житловою площею 64, 1 кв.м (а.с. 12, 13).

Відповідно до ч.5
ст. 376 ЦК
України на вимогу власника земельної ділянки суд може
визнати за ним право власності на нерухоме майно,  яке самочинно збудовано на ній,  якщо це не порушує права інших осіб.

Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону,  не порушує права,  свободи та охоронювані законом інтереси інших
осіб.

На підставі викладеного,
ст.  ст. 316,  331,
376 ЦК
України,  керуючись
ст.  ст.
7,  8,  10,
11,  60,  130, 174,
209,  212-215,  218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в рівних частках право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок,  господарські будівлі та споруди,  які розташовані поАДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційного суду або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.