Справа № 22-1570 2007 р.                 Головуючий
у 1 інстанції Забуранний
Категорія  41                                        Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

7 серпня   2007 р. Судова палата в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого - Суржика М.М.

Суддів -
Спірідонової Л.С., Черниш Т.В.

при секретарі -
Задубняк В.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Кіровогаді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новомиргородського районного суду від 12 червня 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

18 квітня 2007
рокуОСОБА_1звернулась з позовом до Національної акціонерної страхової компанії
"Оранта" про стягнення заробітної плати.

В обгрунтування
своїх вимог зазначала, що з 6 червня 2005 року за договором вона працювала
страховим агентом Новомиргородського районного відділення ВАТ HACK
"Оранта".

3 серпня 2006
року у неї народилась дитина у зв'язку з чим вона пішла у декретну відпустку,
яка повинна була оплачуватись згідно лікарняному листу. З 28.09.2006 р. ій
надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Вважає, що
заробітна плата їй виплачувалась з порушенням трудового законодавства, оскільки
була меншою від встановленого законом мінімального розміру і нараховувалась у
відсотках від суми укладених нею договорів страхування, що трудовим договором
не обумовлено. Відповідно це вплинуло і на суму нарахувань по лікарняному
листу.

Просила стягнути
з відповідача на її користь недоплачену заробітну плату в сумі 6500 грн. та
кошти по лікарняному листу в сумі 1400 грн.

рішенням
Новомиргородського районного суду від 12 червня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Суд прийшов до
висновку, що порядок нарахування заробітної плати відповідає умовам трудового
договору і не суперечить вимогам трудового законодавства.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду у зв'язку з порушенням
норм матеріального права та ухвалення нового рішення про задоволення позовних
вимог.

Вважає
недоведеним той факт, що їй доводився план виробітки і що за нею була закоіплена
дільниця.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку,
що підстав для задоволення скарги немає. З матеріалів справи вбачається, що
наказом № 164-Л від 6 липня 2005 року ОСОБА_1 прийнята на посаду страхового
агента Новомиргородського відділення ВАТ HACK
"Оранта" з повною матеріальною відповідальністю та оплатою праці
згідно Умов оплати праці страхових агентів.

Того ж дня з нею
було укладено трудовий договір, де пунктом 4.1 передбачена оплата за послуги,
надані працівником згідно Положення про оплату праці.

При цьому
колегія суддів відмічає, що Умови виплати комісійної винагороди були
затверджені 6.12.2001 року і діяли до затвердження 20.01.2005 року Положення
про умови виплати зазначеної винагороди.

Незмінним в
даних документах є те, що вони визначають порядок виплати саме комісійної
винагороди, а не заробітної плати основою для якої є сума зарахованих страхових
платежів (п. 2.3 Положення).

З умовами
трудового договору позивачка була ознайомлена, її діяльність не обмежувалась
рамками того населенного
пункту, де вона проживала, функції страхового агента вона могла виконувати
на території всього Новомиргородського району, оскільки була призначена на
посаду агента районного відділення.

Допитані в
якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_2., що працює страховим агентом та
ОСОБА_3 який працював начальником Новомиргородського відділення HACK
"Оранта" підтвердили, що кожної неділі агентам в усній формі
доводились плани укладення страхових договорів, що становили значні суми (а. с.
85,182).

Колегія суддів
приймає до уваги, що позивачкою вносились незначні суми страхових платежів,
найбільша з яких складає 336 грн. 96 коп., в окремі місяці - 42 грн. 30 коп.,
167 грн. 50 коп., 36 грн. 60 коп.
(а. с 8).

За таких
обставин суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що підстав для
застосування ст. 95 КЗпП України щодо мінімальної заробітної плати.

Рішення суду
узгоджується з наявними у справі доказами і відповідає вимогам закону, а тому
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.1 п. 1,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Новомиргородського районного суду від 12 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.