Справа №2-330/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня 2007 року                                           Братський
районний суд

Миколаївській
області

у
складі: головуючої -                    судді
Кірімової О.М.

при
секретарі -                                         Москаленко
С. Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Братське цивільну справу

за
позовною заявою                ОСОБА_1

до ОСОБА_2,  Голови комісії по врегулюванню майнових
відносин ОСОБА_2

про стягнення майнового паю в натурі

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі

ОСОБА_2),                          голови    комісії
по    врегулюванню    майнових
відносин

ОСОБА_2,  в якому просить стягнути з останніх на її
користь майновий пай в розмірі 1890 грн. в натурі у вигляді реального
майна,  яке має вартість рівну розміру
паю в грошовому виразі.

Свої
позовні вимоги мотивує тим,  що вона
будучи членом ОСОБА_3,  має право на
майновий пай в зазначеному підприємстві. А так як у даний час вийшла з членів
ОСОБА_3 бажає отримати свою частку майнового паю в натурі із фонду
підприємства.

У
судовому засіданні представник позивачки змінив позовні вимоги та пояснив,  що ОСОБА_1
відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) має
частку в майні пайового фонду ОСОБА_3,
що становить 1890 грн. або 0, 072%. Оскільки позивачка вийшла із членів
ОСОБА_3 правонаступником якого є ОСОБА_2,
то має намір отримати свій майновий пай в грошовому виразі. А так як
директор ОСОБА_2 відмовляє виплатити позивачці майновий пай грошима,  просив стягнути із відповідача на користь
ОСОБА_1,  належну їй частку,  визначену в розмірі 1890 грн.

Представник
відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду
пояснила,  що майно виділене на пайовий
фонд членам колишнього ОСОБА_3 нині є спільною частковою власністю громадян.
ОСОБА_2 не є власником майна пайового фонду колишнього ОСОБА_3 Виділення зі
складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам за їх бажанням у процесі
вирішення майнових питань,  здійснюється
комісією з організації вирішення майнових питань на підставі рішення зборів
співвласників,  у порядку встановленому
законом.

Посилання
позивача на  ст. 387 ЦК України є
необгрунтованим,  оскільки позивачка не
набула права власності на певне майно,
воно не виділено їй в натурі з пайового фонду,  не передано їй в установленому порядку,  та не зареєстровано,  так як воно є нерухомістю чи транспортними
засобами. Позивач не має підстав вважати певне майно пайового фонду своїм,  а тому просила в позові відмовити.

Голова
комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_2 позов не визнав та суду
пояснив,  що з метою виділення частки
майна в натурі або в грошовому виразі,
позивачу необхідно звернутись до комісії по врегулюванню майнових
відносин ОСОБА_2,  для отримання на це
згоди інших   співвласників. Крім
цього,  з позивачем,  як

співвласником
майна,  що перебуває у спільній частковій
власності та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу частини такого майна
ОСОБА_1,  також укладено договір безоплатного користування частиною
майна позивачки та укладено договір оренди частини її ж майна строком на 20
років. Тому вважає вимоги позивачки не обґрунтованими і такими,  що не підлягають задоволенню.

Вислухавши
пояснення представника позивачки,
представника ОСОБА_2,  голови
комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_2,  дослідивши письмові матеріали справи,  суд приходить до висновку про те,  що позовні вимоги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 має право на
пайовий фонд майна ОСОБА_3 відповідно до списку осіб,  які мають право на майновий пай,  затвердженого зборами співвласників від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії МК
НОМЕР_1 (а.с.  6),  виданого Новокостянтинівською сільською радою
Братського району Миколаївської області ІНФОРМАЦІЯ_2 року,  частка ОСОБА_1 визначена в розмірі 1890 грн.
або 0, 072%.

Протоколом
НОМЕР_2 загальних зборів членів ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с.  88-96),
затверджено порядок реорганізації ОСОБА_3 в ОСОБА_2.

Зазначеним
протоколом затверджено Положення про розрахунки за майнові паї при виході із
ОСОБА_3та про передачу майна в спільну часткову власність членами ОСОБА_3 які
не побажали отримати майно окремо,  і не стали
засновниками ОСОБА_2 та передають таке майно,
як цілісний майновий комплекс в оренду ОСОБА_2.

Згідно
наказу Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 „
Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих
колективних сільськогосподарських підприємств" майновий пай у натурі може
бути отриманий як індивідуально,  так і в
спільну часткову власність групи осіб,
шляхом виділення підприємством - правонаступником ( користувачем) на
підставі рішення зборів співвласників,
із складу пайового фонду майна у натурі.

Як
встановлено в судовому засіданні,  ОСОБА_1,  як власник майнового паю,
отримала майно у спільну часткову власність,  як єдиний майновий комплекс.

В силу
ст. . 361 ЦК
України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у
праві спільної часткової власності.

Згідно
зі  ст. . 364 ЦК України співвласник має право на виділ частки із
майна,  що є у спільній частковій
власності.

ч.3  ст.  9
Закону України „Про колективне сільськогосподарське підприємство" від
14.02.1992 року передбачено,  що у разі
виходу з підприємства,  його члени мають
право на пай натурою,  грішми або цінними
паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій,  за згодою сторін,  формі.

Однак,  відповідно до розділів 3, 6 Договору про
спільне володіння,  користування і
розпорядження майном,  що знаходиться у
спільній частковій власності від ІНФОРМАЦІЯ_3 року укладеного між Співвласниками,  як власниками майнових паїв,  в тому числі позивачка,  як співвласник такого майна,  не може реалізувати своє право на виділення
їй в натурі належної частки у праві спільної часткової власності на майно
строком на 20 років,  про що підписано
сторонами,  в тому числі ОСОБА_1 (а.с.  23- 69)

Відповідно
до Договору від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,  ОСОБА_1 надала свою
частку у праві спільної часткової власності на майно в розмірі 339 грн. в
безоплатне користування ОСОБА_2 строком на 20 років,  про що підтверджує її особистий підпис на
вказаному договорі (а.с.  70-75).

Згідно
договору купівлі-продажу майна від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,  співвласник ОСОБА_1 продала ОСОБА_2 частину свого майна на суму 1196
грн.,  а ОСОБА_2 в свою чергу
зобов'язалося сплатити ОСОБА_1 вартість майна грошима рівними частками протягом
20 років після закінчення першого року з моменту укладення цього Договору,  а саме 1196 грн.,  і в рахунок погашення кредитної
заборгованості 206 грн. ( ах. 83-87)

Відповідно
Договору оренди від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
укладеного між позивачкою та ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  як співвласник майна,
передала останньому основні

засоби,  вартістю що рівняються її вартості частки на
суму 149 грн. ОСОБА_2 в оренду строком на 20 років. За користування основними
засобами ОСОБА_2 повинно щорічно сплачувати їй орендну плату в розмірі 2 %
вартості основних засобів відповідно до частки у спільному майні.( а.с.  77-82)

В силу
ч.1  ст.
363 ЦК України
частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором
з моменту укладення такого договору.

Частка
ОСОБА_1 в майні
ОСОБА_3 становить 1890 грн. Позивачем використане все майно,  яке належить їй на праві спільної часткової
власності згідно зазначених вище договорів: оренди,  безоплатного користування та купівлі-продажу
(339 + 1196 + 149 + 206 = 1890грн.),  що
сторонами в судовому засіданні не оспорювалося.

Крім
цього,  питання щодо розірвання
зазначених вище договорів,  укладених між
сторонами,  ні позивачем,  ні відповідачами в судовому засіданні не
ставилося.

А
тому,  на підставі викладеного та
керуючись  ст.   ст. 10,
60,  209,  213,
215,  218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
голови комісії по врегулюванню майнових відносин ОСОБА_2 про стягнення
майнового паю в грошовому виразі - відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення Братського районного суду Миколаївської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.