Справа  № 2-1847/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02  липня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді

Дубае
Т.В.,  при секретарі
Паламарчук І.І. , . розглянувши у відкритому судовому

засіданні в м. Києві позовні вимоги ОСОБА_1                                                  до
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  третя особа ОСОБА_4

Ігоровича про стягнення грошей ,  отриманих від продажу   земельної ділянки ,  -

встановив:

У квітні
2007 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
третя особа ОСОБА_4 Ігоровича про визнання недійсним укладеного 18 липня
2005 року від його імені договору купівлі -продажу належної йому земельної
ділянки розміром 1,  3020 га на території
Личанської сільської ради ,  посилаючись
на те,  що його повірений ОСОБА_2
перевищив надані йому позивачем повноваження не погодив ціну земельної ділянки
з позивачем продав земельну ділянку відповідачці ,  хоч домовленість з позивачем була про продаж
ділянки іншій особі,  внаслідок чого
позивач у похилому віці залишився без тих грошей ,  яких реально коштує спірна земельна ділянка.
Тому позивач просив визнати недійсним право чин та зобов»язати відповідачку
ОСОБА_3 повернути йому земельну ділянку.

В
судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги . Посилаючись на те,  що відповідач ОСОБА_2 ,  який діяв за довіреністю від імені позивача
,  не повернув отримані від продажу 18
липня 2005 року належної позивачеві земельної ділянки розміром 1,  3020 гав сумі 75400 грн.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги .

Відповідач
позов не визнав ,  посилаючись на
те,  що свої обов»язки повіреного виконав
належним чином ,  відповідно до
вимог  ст.  1006 ЦК України ,  він гроші передав позивачеві одразу після
підписання договору ,  про що свідчить
навіть те,  що більше двох років позивач
не звертався ні до нього ,  ні до суду з
позовом про стягнення грошей . Але так як за два роки ціна земельної ділянки
збільшилася і знайшлися особи,  які
намагаються заробити кошти та перепродати вже продані земельні ділянки громадян
,  тому й з»явився даний позов.

Вислухавши
пояснення осіб ,  які брали участь у
справі дослідивши письмові докази,
вважає ,  що справа не підлягає до
задоволення з наступного.

Згідно
п.3 ч. 1  ст.  1006 ЦК
України повірений зобов»язаний негайно передати довірителеві все одержане у
зв»язку з виконанням доручення .

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини ,  на які вона посилається як на підставу своїх
доводів або заперечень .

3  матеріалів справи вбачається ,  що 04 травня 2004 ОСОБА_1 . видав нотаріально

посвідчену довіреність ОСОБА_2 на вчинення від його імені певних дій,  в тому

числі продати земельну ділянку на умовах та за ціну ,  відомих позивачеві.

18 липня
2005 року відповідач ОСОБА_2 О. В. уклав від імені позивача нотаріально
посвідчений договір купівлі продажу належної ОСОБА_4 земельної ділянки розміром
1,  3020 га відповідачці ОСОБА_5 за 75400
грн.. В судовому засіданні позивач та його представники відповідно до
вимог  ст.  60 ЦПК України не довели і судом не здобуто
достовірних доказів про те,  що ОСОБА_2
не передав довіреній особі виручених купівлі продажу грошей. Навпаки,  всі обставини в справі свідчать про те,  що відповідач належно виконав свій обов»язок
повіреного передбачений  ст.  1006 ЦК
України. Так,  більше двох років
позивач взагалі не заявляв ніяких претензій. Крім того,  у позовній заяві про визнання нечинним
правочину представник позивача не посилається на те,  що позивач взагалі не отримав коштів від продажу
земельної ділянки,  а

2

зазначив про те ,  що позивач залишився без грошей,  які реально
коштує земля,  тобто треба
розуміти скільки реально
коштує земельна ділянка через два роки після її продажу.

Оскільки
відповідно до вимог статті 60 ЦПК України позивач не довів заявлених позовних
вимог і в судовому засіданні не знайдено достовірних доказів на підтвердження
позову,  суд відмовляє в його
задоволенні.

На
підставі викладеного,   ст. 215,  1006 ЦК
України,  керуючись  ст.
ст.  60,  212-215,
218 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1                                                        до
ОСОБА_2

Олександра
Васильовича ,  ОСОБА_3 ,  третя особа ОСОБА_4 Ігоровича про стягнення
грошей ,  отриманих від продажу   земельної ділянки .

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: