№ 2-2729/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                                                                  Лили В.М.

секретаря                                                                        Зурак А. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного
суду

цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання

договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності, -

встановив:

позивач
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 дійсним та визнання за нею права
власності, мотивуючі тим, що 21.02.2007р. вона з ОСОБА_2 уклали
договір купівлі-продажу житлового будинку. Продавець передав йому житловий будинок, а вона передала гроші, та домовилися, що цю
угоду вкладено. Коли настав час оформити своє право
власності, то виявилося, що угоду потрібно було вкласти нотаріально чого вона не знала. Відповідач відмовився від укладення угоди у
нотаріуса.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засідання позов підтримала в повному обсягу.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, був повідомлений у
встановленому законом порядку про час та дату
слухання справи, тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України вважає, що можливо
розглянути справу в його відсутність та винести по справі заочне рішення.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши докази в підтвердження та заперечення
позову вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд
встановив, що згідно заповіту від 07.04.1998року
будинок АДРЕСА_1 належав відповідачу (а.с.4), та між сторонами був укладений договір купівлі-продажу житлового
будинку від 21.02.2007р., згідно якого позивач прийняла житловий будинок, а відповідач отримав гроші, що підтверджено
розпискою (а.с.3).

Згідно ст.657 ЦК України договори купівлі-продажу земельної ділянки, жилого
будинку, квартири та іншого нерухомого майна
укладаються у письмовій формі та підлягають нотаріальному засвідченню та державній реєстрації. У відповідності ст.220 ЦК України у випадку недотримання вимог закону про нотаріальне посвідчення такий договір є недійсним. Якщо
сторони домовилися про всі істотні умови договору, що
підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна сторона ухиляється
від його нотаріального засвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. Тому суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу вкладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлового будинку по
АДРЕСА_1, та не засвідчений нотаріально,
необхідно вважати дійсним, так як відбулася фактична
передача житлового будинку, та оплата за нього, а також визнати право
власності на житловий будинок за ОСОБА_1

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 331, 657 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 169, 212, 215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити, визнати договір купівлі-продажу від 21.02.2007р.
житлового будинку по АДРЕСА_1 дійсним, та
визнати право власності на вказаний житловий будинок за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл.
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
оголошення рішення, та на нього може бути подано
апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.