№2-3611/07/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

02 липня
2007 року                                                                                   м.
Харків

головуючого
- судді                            Чередник
В.Є.,

при
секретарі                                            Андросові
А.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2до Харківської міської
ради Харківської області про визнання права власності, -

встановив:

У червні
2007 р. позивачі звернулись до суду з позовом  та просив визнати за ними право власності на
не житлові приміщення.

В судове
засідання представник позивачів ОСОБА_3.,  яка діє на підставі довіреності,  з'явилась,
позовні вимоги підтримала.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явилась,
надала до суду відзив на позовну заяву,
згідно якої просить розглядати справу за її відсутності.

Суд,  вислухавши пояснення представника
позивачів,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що 21 грудня 2006 року між
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  діючою за себе особисто
та від імені ОСОБА_8,  згідно
довіренності з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони укладено договір
купівлі-продажу 55/100 частини квартири,
посвідчений та зареєстрований в реєстрі під № 11729 приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу Васіковою Л.Є. Відповідно до
предмету договору ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  діюча за себе особисто
та від імені ОСОБА_8 передали,  а ОСОБА_1
прийняла у власність 55/100 частини квартири № 85,  загальною площею 207, 0 кв.м. ,  яка знаходиться а адресою: АДРЕСА_1.
Зазначена квартира зареєстрована КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» шляхом внесення в реєстр прав власників на нерухоме майно в
книгу № 1 запису № П-2-16328 від 26.01.2007 р на 55/100 частини за ОСОБА_1.

21
грудня 2006 року між ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
діючою за себе особисто та від імені ОСОБА_8,  згідно довіренності з однієї сторони та
ОСОБА_2з іншої сторони укладено договір купівлі-продажу 28/100 частини
квартири,  посвідчений та зареєстрований
в реєстрі під № 11725 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального
округу Васіковою Л.Є. Відповідно до предмету договору ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  ОСОБА_7,  діюча за себе особисто та від імені ОСОБА_8
передали,  а ОСОБА_2прийняв у власність
28/100 частини квартири № 85,  загальною
площею 207, 0 кв.м. ,  яка знаходиться за
адресою:. АДРЕСА_1. Зазначена квартира зареєстрована КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» шляхом внесення в реєстр прав власників на нерухоме
майно в книгу № 1 запису № П-2-16328 від 26.01.2007 р на 28/100 частини за
ОСОБА_2.

28
серпня 2006 року між ОСОБА_9,  від імені
якої діє ОСОБА_10,  за довіреністю,  ОСОБА_11 з однієї сторони та ОСОБА_2з іншої
сторони укладено договір купівлі-продажу 17/100 частини квартири,  посвідчений та зареєстрований в реєстрі під №
4586 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Широковою
В.А. Відповідно до предмету договору ОСОБА_9,
ОСОБА_11 передали,  а ОСОБА_2прийняв
у власність 17/100 частини квартири № 85,
загальною площею 207, 0 кв.м. ,
яка знаходиться за адресою: . АДРЕСА_1. Зазначена квартира зареєстрована
КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» шляхом внесення в реєстр
прав власників на нерухоме майно в книгу № 1 запису № П-2-16328 8.12.2006 р на
17/100 частини за ОСОБА_2.

Отже,  позивачі набули право власності на квартиру №
85,  загальною площею 207, 0 кв.м. ,  що розташована за адресою: АДРЕСА_1 на
підставах не заборонених законом і є її власниками.

Згідно  ст.
317 ЦК України власнику належить право володіння,  користування та розпорядження своїм
майном,  що передбачає юридичну
можливість власника панувати над нею,
здійснювати щодо неї свою волю,
використовувати корисні якості майна та можливість встановлювати,  змінювати,
припиняти юридичну долю майна.

Відповідно
до  ст.
319 ЦК України
власник володіє,  користується та
розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тобто власник здійснює свої
правомочності за власною волею та не зобов'язаний отримувати на це дозвіл інших
осіб.

Як
вбачається з вищенаведеного,  Цивільний
кодекс України закріплює принципи свободи власника у здійсненні права
власності,  то відповідно він має право
також на використання свого майна в підприємницькій діяльності,  не забороненій законом,  зазначене положення відображене в  ст.  320
ЦК України.

Позивачі
звернулися до ТОВ «Харківреконструкція» з замовленням про надання висновку про
можливість

Перепланування
квартири АДРЕСА_1. У січні 2007 року позивачі отримали Технічне заключения ТОВ
„Харківреконструкція",  і реалізуючи
свої правомочності власника,  позивачі за
власні кошти,  виконали реконструкцію
квартири,  що полягала у переобладнанні
її під нежитлові приміщення.

Позивачі
звернулися до ТОВ "Модулор" з замовленням про надання висновку про
можливість експлуатації самочинно реконструйованних житлових приміщень
будинку,  будівель,  переведення до нежитлового фонду. У 2007 році
позивачам видано відповідний Технічний висновок,  згідно до якого,  будівельні конструкції нежитлових
приміщень,  квартири АДРЕСА_1,  з позиції жорсткості і надійності
відповідають вимогам ДБН України і можуть експлуатуватися за призначенням.

Технічну
інвентаризацію нежитлових приміщень,  на
замовлення позивачів,  виконало
Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Воно
виготовило та видало технічний паспорт а нежитлове приміщення першого поверху
№85-1-:-85-20 в будинку літ. «В-1»,  що
розташований по АДРЕСА_1. Згідно до технічного паспорту загальна площа
нежитлових приміщень становить 307, 6 кв.м.

Відповідно
до ч. 2  ст.  331 Цивільного кодексу України - право
власності на знову створене нерухоме майно виникає з моменту завершення
будівництва. Тобто право власності на нову річ вникає в той момент,  коли в результаті виготовлення чи створення
з'являється об'єкт,  який може кваліфікуватись
як нова річ. Отже,  відповідно до  ст.
331 Цивільного кодексу України,
позивач здобуває право власності на знову створене нерухоме майно з
моменту завершення будівництва.

Згідно
ч.3  ст. 376 ЦК право власності
на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці,  що не
була їй відведена для цієї мети,  за
умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване
нерухоме майно.

Державна
реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості у зв'язку з
виникненням,  снуванням або припиненням
права власності на нерухоме майно здійснюється за місцезнаходженням нерухомого
майна на підставі правовстановлюючих документів в межах відповідної
адміністративно-територіальної одиниці комунальним підприємством бюро технічної
інвентаризації. Оформлення права власності на новозбудовані,  перебудовані або реконструйовані об'єкти
нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими
органами виконавчої влади,  місцевими
органами самоврядування. При усному зверненні позивачів до Харківської міської
ради Харківської області із проханням видати їм свідоцтво про право власності
на новостворений об'єкт нерухомого майна,
позивачам відмовлено у видачі такого свідоцтва з посиланням на
недодержання вимог п. 6.1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно»,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002р №
7/5 (у редакції наказу від 28 січня 2003р. № 6/5)

Відповідно
до п.10 Додатку 1 «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно»,  затвердженого
наказом Міністерства юстиції від 7 лютого 2002р № 7/5 (у редакції наказу від 28
січня 2003р. № 6/5) підставою для реєстрації права власності на нерухоме
майно,  тобто правовстановлюючим
документом,  може бути рішення суду,  третейського суду про визнання права
власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності
на об'єкти нерухомого майна

У
зв'язку з наведеним вище,  суд приходить
до висновку про те,  що позовні вимоги
знайшли своє підтвердження сукупністю наданих позивачем доказів.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
15,  208,  209,
212,  214-215 ЦПК України,   ст.
ст. 317,  319,  321,
331,  376 ЦК України,   ст.
48 ЗУ „Про власність",  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1,  ОСОБА_2- задовольнити.

Визнати
право власності на 55/100 частини не житлового приміщення першого поверху
№85-1-:-85-20,  під клініку,  загальною площею 307,  6 кв.м. ,
що розташоване в будинку літ."В-1" за адресою АДРЕСА_1за
ОСОБА_1(ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Визнати
право власності на 45/100 частини не житлового приміщення першого поверху
№85-1-.-85-20,  під клініку,  загальною площею 307,  6 кв.м. ,
що розташоване в будинку літ."В-1" за адресою АДРЕСА_1за
ОСОБА_2(ідентифікаційний номер НОМЕР_2)

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.