Справа № 2-26 / 07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня 2007 року.                                                                             м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі Примушко Н.М.,

за участю: позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача Підгорної
Л.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні залу
суду в м.Ніжині справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок пошкодження автомобіля,-

ВСТАНОВИВ:

7.09.2006 року ОСОБА_4, ОСОБА_1 звернулись до суду з
позовною заявою, у якій просять стягнути на
їхню користь з відповідача ОСОБА_3 85085 грн.
матеріальної шкоди, 20000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля, стягнути з відповідача понесені
судові витрати по оплаті державного мита та за інформаційно-технічне
забезпечення, та 331 гривню 80 коп. витрат за проведення
автотоварознавчої експертизи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що 13.07.2006 року ОСОБА_1 на автомобільній стоянці,
розташованій біля 3-го мікрорайону у м. Ніжині, залишив на
зберігання автомобіль "Мерседес Бенц-210" д-н НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4. і яким ОСОБА_1 керував по дорученню. При цьому він оплатив послугу та отримав
відповідну квитанцію, в якій зазначено термін послуги 13.07.2007
р. -14.07.2006 р. Що в ніч 14.07.2006 року виникла пожежа, в результаті якої автомобіль "Мерседес Бенц-210" було пошкоджено. Що причиною пожежі був підпал автомобіля невстановленою особою, а це
значить, що відповідачем, який є власником
автостоянки, було неналежно виконано послугу щодо охорони
транспортного засобу. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження матеріальна шкода, заподіяна
автомобілю становить 85085 грн.

Внаслідок неналежного надання послуг відповідачем, їм була заподіяна і моральна шкода, оскільки через втрату автомобіля вони
втратили спокій, погіршилося самопочуття, не можуть повноцінно спілкуватися з
близькими. І моральну шкоду вони оцінюють у сумі 20000 гривень.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 повністю підтримав заявлені ним в позовній заяві вимоги і пояснив, що в ніч на 14 липня
2006 року, на платній автомобільній стоянці, розташованій по вул. 3-й
Мікрорайон в м. Ніжині, був знищений, шляхом підпаду, належний
йому на праві власності автомобіль марки "Мерседес-Бенц-210",
д-н НОМЕР_1. Керував автомобілем по дорученню гр. ОСОБА_1  Останній возив його при необхідності,  оскільки він сам, через

2

поранення в
голову отримане під час виконання бойових дій, не завжди міг самостійно керувати автомобілем. За надану послугу
ОСОБА_1 були сплачені кошти охороннику та отримана
квитанція. Тому відповідач ОСОБА_3, котрий являється власником автостоянки, повинен відшкодувати йому матеріальну
шкоду за знищений автомобіль у відповідності
до Закону "Про захист прав споживачів", оскільки не
забезпечив належну охорону автомобіля.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження сума збитків, яка заподіяна йому внаслідок пошкодження автомобіля,
становить 85085 гривень, тому просив стягнути з відповідача
зазначену суму коштів в рахунок відшкодування заподіяної йому
матеріальної шкоди.

Знищенням автомобіля йому заподіяна і значна моральна шкода. Він являється інвалідом війни і згідно довідки МСЕ йому протипоказані
психоемоційні перевантаження. Проте знищення
автомобіля негативно відбилось на психічний та загальний стан його здоров'я. Він втратив рівновагу, в нього погіршився
сон, самопочуття. Він довгий час не може користуватись
автомобілем. В зв"язку з розглядом справи в суді він не міг
поїхати в госпіталь та в санаторій на лікування, хоча йому кожен рік рекомендоване таке лікування за станом його
здоров"я, і для цього йому безкоштовно виділяються путівки.

В зв"язку з цим просив стягнути з відповідача на його користь 20000
гривень в рахунок відшкодування заподіяної
йому моральної шкоди, та стягнути понесені судові витрати та
витрати по експертизі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав
заявлені ним в позовній заяві вимоги і дав аналогічні
пояснення що і позивач ОСОБА_2, і крім того доповнив, що коли 13.07.2006 року він поставив автомобіль марки "Мерседес
Бенц-210" на автомобільну стоянку розташовану по вул. 3-й Мікрорайон, то заплатив за це охороннику 3 гривні та отримав квитанцію. Про постановку
автомобіля на стоянку охоронник зробив запис в журналі. До
цього він користувався послугами даної стоянки приблизно півроку, і весь час
він проводив оплату послуг за стоянку автомобіля.
Тому просив задовільнити позовні вимоги заявлені ним в позовній заяві в повному обсязі і стягнути заподіяну шкоду на користь
позивача ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав заявлених до нього позовних вимог і пояснив, що він являється приватним
підприємцем, проте станом на 14.07.2006 року він не являвся
надавачем послуг по стоянці автомобілів, оскільки в нього не було дозволу на відкриття автомобільної стоянки. Він лише планував
відкрити автомобільну стоянку на наданій йому в
оренду земельній ділянці, де на той час
проводились будівельні роботи. Охоронників він не наймав на роботу, а наймав
людей для того, щоб вони охороняли будівельні матеріали. На площадці ставили автомобілі його знайомі, проте він не брав з них плати за
стоянку. Він не укладав з власником автомобіля договору на
стоянку автомобіля і не давав дозволу охороннику пускати автомобіль на стоянку. Квитанцій на стоянку автомобілів він нікому
не видавав, і звідки вони взялись на стоянці він не
знає. Тому просив відмовити позивачам в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що
порядок постановки автомобілів на стоянку регулюється Правилами зберігання транспортних засобів на автостоянках, які належать
суб"єктам господарської діяльності. Проте ОСОБА_3 не являвся
суб"єктом господарської діяльності відносно
стоянки автомобілів, оскільки стоянка не була зареєстрованою в установленому порядку. При постановці автомобілів на
стоянку необхідно щоб вівся журнал і щоб особа, яка ставить автомобіль на
стоянку, розписалась в журналі. Проте такий журнал не вівся, квитанції про
постановку транспортних засобів на автостоянку

3

ОСОБА_3 нікому не видавались, і
звідки квитанції взялись невідомо. Між діяльністю
ОСОБА_3 та пошкодженням автомобіля належного позивачу відсутній причинний зв"язок, а тому відсутні підстави для
стягнення з відповідача заподіяної матеріальної
шкоди. Також позивачами не надано належних доказів стосовно заподіяння їм моральної шкоди. В зв"язку з цим
просила повністю відмовити позивачам в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін по справі, пояснення представника відповідача по справі, покази свідків, дослідивши матеріали справи
суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог
позивачів з слідуючих підстав.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, копія якого є
в матеріалах справи / а.с.20 /, автомобіль марки
"Мерседес-Бенц-210", д-н НОМЕР_1, зареєстрований на праві власності
за позивачем ОСОБА_2.

Також в судовому засіданні встановлено, що керував даним автомобілем на підставі
доручення позивач ОСОБА_1

І про це пояснили в судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та                                         ОСОБА_1, копія даного доручення є в
матеріалах справи / а.с.19 /.

Також в судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2006 року                                      ОСОБА_1
поставив автомобіль марки "Мерседес-Бенц-210", д-н НОМЕР_1, на охороняєму автостоянку, розташовану по вул. 3-й
Мікрорайон в м. Ніжині, належну відповідачу
ОСОБА_3, сплативши охороннику за надану послугу 3 гривні та отримавши
відповідну квитанцію.

І про це пояснили в судовому
засіданні позивачі по справі.

Відповідач ОСОБА_3 також не заперечував в судовому засіданні, що автомобільна
стоянка по вул. 3-й Мікрорайон належить йому.

В матеріалах справи / а. с 22 / є квитанція про сплату коштів
ОСОБА_1 в розмірі 3 гривень за постановку
вищезазначеного автомобіля на автостоянку 3-й Мікрорайон з
13.07.2006 року по 14.07.2006 року.

Також в судовому засіданні встановлено, що в ніч на 14 липня 2006 року автомобіль марки "Мерседес-Бенц-210", д-н
НОМЕР_1, котрий знаходився на автомобільній стоянці 3-й
Мікрорайон, був знищений шляхом підпалу.

Про це пояснили позивачі по справі в судовому засіданні, цього не
заперечував і відповідач по справі.

Це підтверджується також копією протоколу огляду місця події, копією акту про пожежу, копією протоколу перевірки технічного стану
транспорту / а.с.64-67 /, довідкою з Ніжинського МРВ УМВС від 1.06.2007 року
про проведення пожежно-технічної експертизи по кримінальній справі порушеній по
факту знищення майна ОСОБА_2 шляхом підпалу, та копією висновку
пожежно-технічної експертизи яка є в матеріалах справи.

В судовому засіданні також встановлено, що хоч автомобільна стоянка і не
була зареєстрована відповідачем належним чином, проте
вона була обладнана належним чином і функціонувала.

І про це підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 котрі зокрема показали, що в 2006 році вони ставили свої
автомобілі на автомобільну стоянку по вул.З-й Мікрорайон в м. Ніжині. За надані
послуги вони проводили оплату і їм видавали квитанції. Що стоянка автомобільна
огороджена, є охорона.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що він працює у ОСОБА_3 протягом року і одного чи двох місяців.
Він здійснював охорону території та будівельних
матеріалів на стоянці. 13.07.2006 року він дозволив ОСОБА_1 поставити автомобіль на стоянку і взяв за це 3 гривні та видав квитанцію. Що ОСОБА_3 не давав йому квитанцій, а
квитанції лежали в сторожовій

4

будці на столі, і звідки вони
взялись він не знає. Він брав плату з власників автомобілів які ставили автомобілі подобово та видавав їм квитанції. Дані
кошти він витрачав на себе, оскільки ОСОБА_3
заробітну плату йому не платив.

Проте даючи пояснення працівникам міліції безпосередньо після підпалу автомобіля ОСОБА_9 пояснював, що він працює охоронником
на автомобільній стоянці по вул. 3-й Мікрорайон, про
що зазначено в постанові про відмову в порушенні
кримінальної справи від 23.07.2006 року, копія якої є в матеріалах справи / а.с.6-7
/.

А в суді він став давати покази про те, що не являвся охоронником
автостоянки з тією метою, на переконання суду,
щоб допомогти відповідачу Хлібику уникнути матеріальної
відповідальності за неналежне надання послуг.

Факт функціонування автостоянки підтверджується також тим, що квитанції які
видавались за послуги автостоянки номерні, і ОСОБА_1 була видана квитанція за
№000656, що свідчить про те, що до цього послугами даної автостоянки
скористалось ще 655 осіб.

Факт
функціонування автостоянки підтверджується і фотографіями автостоянки, наданими позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні 2.02.2007 року / а.с.97-100 /, які зроблені в денний час в літню пору року, і на яких
видно, що автостоянка огороджена, є
освітлення, сторожова будка і на ній установлено близько десяти легкових
автомобілів. Проте ніяких будівельних матеріалів, які зі слів Хлібика охоронялись
охоронниками, на автостоянці не видно.

Крім того, в протоколі огляду місця події слідчим зазначено / а.с. 64 /, що
автомобіль Мерседес знаходиться на стоянці 3-го
Мікрорайону під металевою сіткою, біля таблички 488-51 ВАЗ. При огляді
місця події понятим був відповідач ОСОБА_3 і з цього
приводу він ніяких зауважень не зазначив.

З копії акту про пожежу / а.с. 65 / видно, що саме від відповідача Хлібика надійшло повідомлення про пожежу автомобіля на стоянці
3-й Мікрорайон.

Що стосується Правил зберігання транспортних засобів на автостоянках, то вони регламентують організацію та порядок надання послуг
щодо зберігання транспортних засобів і поширюються
на всі автостоянки що охороняються, незалежно від форм власності, які є суб'єктами господарської діяльності, чи належать
цим суб"єктам.

Пунктом 27 Правил передбачено, що автостоянки гарантують схоронність транспортних засобів, прийнятих на зберігання згідно з
цими Правилами, а у разі їх зникнення, розукомплектування чи
пошкодження під час зберігання несуть відповідальність у встановленому
законодавством порядку.

А тому порушення
відповідачем ОСОБА_3 Правил зберігання транспортних
засобів на належній йому автостоянці, які були допущені з його боку, не звільняють його від відповідальності відшкодувати
заподіяну шкоду, а навпаки, зобов'язують відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України "Про захист прав
споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній
роботі / наданій послузі / споживач має право вимагати
відшкодування завданих йому збитків.

Ст. 22 вищезазначеного Закону передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної /немайнової шкоди /.

Ст. 1210 ЦК України також передбачено, що шкода,
завдана внаслідок недоліків робіт / послуг /, підлягає
відшкодуванню їх виконавцем.

Згідно акту товарознавчного дослідження автомобіля сума заподіяної шкоди становить
85085 гривень.

5

Проте відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи від 8.05.2007 року / а.с.126-136 / вартість матеріального
збитку заподіяного власнику автомобіля в результаті його пошкодження у пожежі
становить 74053 гривень 20 коп.

Тому саме таку суму коштів слід стягнути з відповідача на користь позивачів
у рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Що стосується позовних вимог позивачів про відшкодування моральної шкоди, то пошкодженням автомобіля позивачу ОСОБА_2 заподіяна така шкода, оскільки він внаслідок знищення
автомобіля довгий час не може користуватись автомобілем, в зв"язку з цим не може вести звичний для себе спосіб
життя. В нього погіршився стан здоров'я, погіршились
взаємовідносини в сім'ї і це призводить до моральних страждань з його боку. Тому суд, з урахуванням принципів розумності та
достатності вважає необхідним задовільнити
позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині частково, в розмірі 5000 гривень.

Також суд вважає необхідним стягнутим з відповідача на користь позивачів
понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 740 гривень 53 коп.,
пропорційно до суми задоволених позовних вимог, оскільки ці витрати підтверджуються документально, а також вважає
необхідним стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30
гривень, оскільки ці витрати також підтверджуються документально.

Що стосується позовних вимог про відшкодування витрат за проведення товарознавчого та пожежно-технічного дослідження
автомобіля, то в задоволенні цих вимог позивачам слід відмовити,
оскільки ст. 88 ЦПК України не передбачено відшкодування таких витрат стороні, на користь якої постановлено рішення.

Керуючись ст. 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст. 23, 1166, 1167, 1209, 1210
ЦК
України, ст.10, 22, 23 Закону України "Про
захист прав споживачів" від 12.05.1991 року із змінами
та доповненнями, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_1 задовільнити частково і стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 74053 гривні 20 коп. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 5000 гривень
в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди, 740 гривень 53 коп. в
рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового
збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього стягнути з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 79823
гривні 73 коп.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині ОСОБА_2 та ОСОБА_1
відмовити

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку передбаченому ч.4 ст.295
ЦПК України.