Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 листопада
2007 року    Широківський районний суд
Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: Шевченко О.В., при
секретарі:
Гетьманенко О.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Широке суду цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2, треті особи - Виконавчий комітет
Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області,
Група у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Широківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи
такою, що втратила право користування житлом, знаття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи - Виконавчий комітет
Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області,
Група у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Широківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, про визнання особи
такою, що втратила право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1, знаття
з реєстрації відповідача за вказаною адресою.

В обґрунтування
позову позивачка посилається на те, що вона на праві приватної власності є
власником квартири АДРЕСА_1, а саме на підставі Договору дарування квартири від
31.03.2004 року. З відповідачем вона перебувала у шлюбі з 15 вересня 2001 року
по квітень 2005 року. Без її згоди відповідач зареєструвався в її квартирі.
Добровільно знятися з реєстрації у спірній квартирі відповідач не бажає.
Відповідач у даній квартирі не проживає з 08.03.2005 року.

Виступаючи у
судовому засіданні, позивачка свої вимоги та їх обгрунтування, викладені в   позовній заяві, підтримала повністю, просила
суд їх задовольнити.

Представник
відповідачки вимоги та їх обгрунтування, викладені в позовній заяві, підтримала
повністю, просила суд їх задовольнити.

Відповідач,
виступаючи у судовому засіданні, позов не визнав та суду пояснив, що в квартирі
АДРЕСА_1 не проживає з весни 2005 року. В квартирі без відома позивачки не
проживав. Стверджував, що позивачка змінила замки в квартиру, через що він не
міг потрапити до квартири. Позивачка дала йому змогу вивезти його речі.

Представник
третьої особи - Виконавчий комітет Широківської селищної ради, вважає, що позов
повинен бути задоволений.

Представник
третьої особи - Група у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних
осіб Широківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області, вважає, що
позов повинен бути задоволений.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, представника позивачки, представників третіх осіб, дослідивши
матеріали справи в сукупності, приходить до висновку, що вимоги позивачки
підлягають задоволенню в повному обсязі,
оскільки згідно ч. 1  ст.  717 ЦК

України, за
договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується
передати в майбутньому іншій стороні (що одаряється) безвідплатно майно (дар) у
власність.

Позивачка на
підставі Договору дарування від 31.03.2004 року набула право власності на
квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується самим договором (а.с. 35), витяг з
реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 37).

Згідно п. 6
вказаного Договору право власності на вказану квартиру виник у позивачки з
моменту  підписання та нотаріального
посвідчення договору.

Відповідно до ч.
1 ст. 317 ЦК України,
власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Як випливає з
пояснень позивачки, відповідач з 15.09.2001 року по 28.04.2005 року перебувала
у шлюбі з відповідачем та їй було присвоєно прізвище „ОСОБА_1", про що
свідчать довідка про реєстрацію шлюбу (а.с. 5), свідоцтво про розірвання шлюбу
(а. с. 6).

Судом
встановлено, що відповідач з весни 2005 року без поважних причин не проживає в
квартирі АДРЕСА_1, де зареєстрований з 2004 року, що підтверджується також
Актом обстеження (а.с. 43), довідкою (а.с. 44), відповідним штампом в паспорті
відповідача (а.с. 7). Доказів поважності не проживання в спірній квартирі
відповідачем суду не було надано. Фактично відповідач в АДРЕСА_2 зі своєю
дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується Актом обстеження умов проживання від
02.09.2007 року (а.с. 47).

Беручи до уваги
викладене, а також те, що відповідач не є співвласником спірної квартири за
вищезгаданою адресою, більше одного року в ній без поважних причин не проживає,
фактично проживає в АДРЕСА_2 домовленість про порядок користування спірним
будинком у нього з позивачкою відсутня, суд вважає за можливе визнати
відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою унаслідок
його відсутності понад встановлені терміни та зобов'язати відповідні органи
зняти його з реєстрації в даній квартирі.

Крім того, з
відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, а саме
судовий збір в сумі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 7,50 грн., які були сплачені позивачем при зверненні до
суду з позовом, що підтверджується квитанціями (а.с. 27, 28). Також з
відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову
допомогу в сумі 500 грн., понесені позивачем у зв"язку зі зверненням до
суду з даним позовом, що підтверджується Договором № 027/2007 від 22.06.2007
року на представництво інтересів громадян в суді та надання їм інших правових
послуг (а.с. 84), рахунковою квитанцією на суму 500 грн. (а.с. 85).

На підставі
викладеного, керуючись ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 717, 405 ч. 2 ЦК України, Законом
України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в
Україні", ст.ст. 88, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1задовольнити.

Визнати ОСОБА_2
таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати
Групу у справах громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Широківського РВ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації
ОСОБА_2 за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі 8,50 грн., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн., витрати на
правову допомогу в сумі 500 грн., всього -516 грн.

Рішення може
бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.