АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-415 /2007р.                                                     Головуючий
Суддя-доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року.                                                                                     м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого
судді: Абрамова П.С. Суддів : Корнієнка В.І.
Бондаревської С. М. При секретарі:
Бідній О.С

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу директора
кооперативу «Монумент» ОСОБА_1

на рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 листопада 2006 року

у справі за
позовом ОСОБА_2 до кооперативу « Монумент» , ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок недобросовісного виконання
зобов'язань.

Колегія суддів , заслухавши
доповідь судді - доповідача Апеляційного суду

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2006 року ОСОБА_2
звернулася до суду з вказаним позовом, зазначала, що з відповідачем був
укладений договір про виготовлення намогильного пам'ятника, за що вона заплатила
3189  грн.  70 коп.

Однак належним
чинові відповідач у мови договору не виконав, тому зобов'язаний сплатити на її
користь 24008  грн.
пені ( з
розрахунку 95 грн в
день за 252 дні.),
та повернути сплачені за пам'ятник кошти.

Крім того
відшкодувати моральну шкоду.

Рішенням
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 листопада 2006 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з
кооперативу «Монумент» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в сумі 26349, 02  грн.  та
2000  грн.  моральної шкоди.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про зміну судового рішення, стягнення з кооперативу
Монумент на користь ОСОБА_2 3189  грн. ,
з тих підстав, що суд першої інстанції невірно встановив фактичні обставини
справи,

2

не звернув у вагу на відсутність вини кооперативу, що в
договорі не були зазначено кінцевого терміну виготовлення пам'ятника, та що
позивачка відмовилася як від отримання виготовленого пам'ятника так і від
повернення їй коштів.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги.

Як вбачається з
матеріалів справи та вірно встановив суд першої інстанції 4.06.2005 року між
сторонами був укладений договір побутового замовлення на виготовлення
намогильного пам'ятника, за що ОСОБА_2 сплатила 3189  грн.  70
коп. Оскільки пам'ятник виготовлений не був з вини відповідача суд вірно
зробив висновок про повернення позивачці сплачених коштів та відшкодування моральної
шкоди.

При цьому розмір
моральної шкоди визначений з дотриманням принципів розумності та
справедливості.

Однак висновок
суду першої інстанції щодо стягнення неустойки зроблений всупереч вимог
матеріального та процесуального права.

Таку
відповідності до вимог ст. 309 ч.1 п.3 ЦПК України рішення суду першої
інстанції підлягає зміні чи скасуванню в разі невідповідності висновків суду
обставинам справи.

У відповідності
до вимог ст. 10 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має
право відмовитися від договору про виконання робіт і вимагати відшкодування
збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язання або
виконує роботи так повільно , що закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 в цій частині суд першої інстанції не звернув увагу на
ту обставину, що 2.09.2005 року ОСОБА_2 написала заяву в якій повідомляла про
необхідність повернення їй сплачених за пам'ятник коштів.( а.с. 57) та що ця
вимога була прийнята відповідачем.

Таким чином
позивачка відмовилася від договору.

Що стосується
терміну виконання договору ,
то дійсно у відповідності до рахунка замовлення від 4.06.2005 року строк
виконання договору був визначений на кінець липня 2005 року. Однак в
послідуючому, протягом червня, липня були додаткові замовлення до виготовлення
пам'ятника в яких не обумовлювався кінцевий строк виконання робіт.

В зв'язку даними
обставинами колегія суддів ,
вважає, що за таких умов підстави для застосування вимог ст. 10 ч.5 Закону
України « Про
захист прав споживачів» відсутні.

Керуючись ст. 303, 309 ч.1 п.3 316 ЦПК України
колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу директора кооперативу «Монумент» ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 листопада 2006 року в частині
стягнення неустойки в сумі 23159
грн.
32 коп.
скасувати.

3

В задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 до кооперативу «
Монумент», про
стягнення неустойки відмовити.

В іншій
частині рішення суду залишити без змін.

Рішення
може бути оскаржено в касаційному порядку до верховного

Суду України в
двохмісячний строк.