Справа № 2-468-2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21"
вересня 2007 року                       Новоайдарський
районний суд Луганської області

складі:                                                                        головуючого
судді - Копанєвої О. М.

при секретарі -
Махортовій В. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в селищі Новоайдар цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В
судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 1989 р. сторони зареєстрували
шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (л.с.5). Від шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що
підтверджується свідоцтвом про народження (л.с.4). Спільне життя подружжя не
склалося з причин непорозуміння подружжя, виникли неприязні відносини,
відповідач знаходиться в громадянських відносинах з іншою жінкою. Шлюбні
відносини припинені з серпня 1999 року, спільне господарство не ведеться.
Суперечок відповідно до спільного майна не мають, дитина знаходиться на
вихованні та утриманні позивача. На примирення сторони не згодні. Згода про
утримання дитини досягнута.

Позивач
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд розірвати
шлюб з відповідачем.

Відповідач
ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, від нього надійшла телеграма, в якій
він прохав справу розглянути за його відсутністю.

Вислухавши
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до ст. 112 Сімейного Кодексу України, подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та дитини, що мають істотне
значення, шлюбні відносини між сторонами припинені, на примирення сторони не
згодні.

Згідно
ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивач документально підтвердила сплату держмита при подачі позову (л.с.1, 2),
про що свідчить квитанції, тому суд вважає запотрібне стягнути державне мито
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з відповідача, звільнивши позивачку
від сплати останнього.

Висновки
суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно
до ст. ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 11,
57, 58, 59, 60, 179, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1- задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 14 жовтня 1989 року відділом реєстрації
актів цивільного стану Баштанського районного управління юстиції Миколаївської
області, актовий запис НОМЕР_1- розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 державне мито на
користь держави у розмірі 17 грн.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_1від сплати державного мита -
звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.