Справа №2- 1353
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

18 жовтня 2007
року Орджонікідзевський районний суд М.
Запоріжжя

у складі:
головуючого судді Гнатик Г.Є. при секретарі Якимовій О.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.
Запоріжжі цивільну справу за позовом дочірнього підприємства «Запорізьке
спеціалізоване управління № 1» ВАТ «Дніпродомноремонт» до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про виселення без надання іншого
житлового приміщення,

встановив:

Позивач
звернувся до суду із позовом до відповідачів про виселення без надання іншого
житлового приміщення.

У позові
вказав,  що відповідачі проживають у
гуртожитку,  розташованого за адресою:
АДРЕСА_1. ОСОБА_1   працював у ДП «ЗСУ-1»
ВАТ «Дніпродомноремонт» з 08.09. 2000 року по 25.02.2002 року і звільнений за
власним бажанням,  у теперішній час на
підприємстві не працює. ОСОБА_1
проживає у гуртожитку разом з дружиною ОСОБА_2,  тому просив
виселити відповідачів з гуртожитку без надання іншого житлового
приміщення.

У судовому
засіданні представник позивача підтримав позов,
посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві. Крім того суду пояснив,  що зараз розпочата процедура банкрутства
підприємства,  є рішення господарського
суду про передачу вказаного гуртожитку у комунальну власність,  але строк виконання рішення відстрочено на
один рік. Чому керівництво підприємства не зверталося до суду із позовом про
виселення відповідачів раніше,  пояснити
не може. Про те,  що відповідач ОСОБА_2
не звільнена з підприємства позивача,
йому не відомо. Просить позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1   проти позову заперечує. Суду
пояснив,  що він проживає у гуртожитку з
моменту поселення,  після звільнення йому
ніяких претензій керівництво підприємства не пред»являло. Просить залишити
позов без задоволення.

Відповідач
ОСОБА_2 проти позову заперечує. Суду пояснила,
що вона проживає у гуртожитку разом з чоловіком,  до теперішнього часу з ДП «Запорізьке СУ-1»
«Дніпродомноремонт» не звільнена,  тому
проживає у гуртожитку на законних підставах,
просить позов залишити без задоволення.

Представник
відповідача проти позову заперечує. Суду пояснила,  що ОСОБА_1
звільнився з підприємства у 2002 році і до теперішнього часу керівництво
підприємства  не висовувало ніяких вимог
до нього про звільнення займаної у гуртожитку кімнати,  тому позивачем пропущено строк звернення до
суду із вказаним позовом.   Відповідач
ОСОБА_2 на теперішній час з підприємства не звільнена і є працівником ЗСУ-1
«Дніпродомноремонт»,  тому вимоги про
виселення її є безпідставними. Просить позов залишити без задоволення.

Крім того,  постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.06.2007 року прийнято рішення про передачу ДП
«ЗСУ-1» ВАТ »Дніпродомноремонт» до комунальної власності територіальної громади
М.  Запоріжжя в особі Запорізької міської
ради об»єктів державного житлового фонду,
у тому числі і АДРЕСА_1. На теперішній час є рішення виконкому
Запорізької міської ради № 346/1 від 23.08.2007 року про передачу до
комунальної власності вказаного гуртожитку,
у зв»язку з чим ЗСУ-1 є неналежним позивачем за даним позовом.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши пояснення
представника позивача,
відповідачів,  представника
відповідачів,  суд вважає позов не
підлягаючим задоволенню у зв»язку з наступним.

Відповідачі
ОСОБА_1   і ОСОБА_2 проживають у
гуртожитку,  розташованому за адресою:
АДРЕСА_1

ОСОБА_1   працював на підприємстві з 08.09.2000 року
по 25.02.2002 року,  як вбачається з
наданих суду документів,  відповідач
ОСОБА_2 на теперішній час працює на підприємстві і з підприємства не звільнена.

З
моменту звільнення ОСОБА_1 .,  як вказує
представник позивача,  з 2002 року ніхто
до ОСОБА_1  претензій з приводу
проживання у вказаному гуртожитку не пред»являв.

Згідно
зі  ст.
256 ЦК України,  позовна давність- це строк у межах якого
особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно
до  ст.
257 ЦК України,  загальна позовна давність встановлена три
роки.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідач ОСОБА_1  звільнився з
підприємства з 2002 року,   з моменту
звільнення підприємство не зверталося до суду із позовом про його
виселення,  а звернулося лише 02.04.2007
року,  тобто у строк,  який перевищує встановлений законодавством
строк для звернення до суду.

Крім
того,  постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 12.06.2007 року( справа № А8/115-07) задоволено
адміністративний позов регіонального відділення Фонду державного майна України
по Дніпропетровській області до Запорізької міської ради,  ВАТ «Дніпродомноремонт»,  ДП «Запорізьке СУ-1 ВАТ «Дніпродомноремонт».

Зобов»язало
ЗСУ-1 «Дніпродомноремонт» передати до комунальної власності територіальної
громади м. Запоріжжя приміщення гуртожитку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1

Крім
того,  рішенням виконкому Запорізької
міської ради № 346/1 від 23.08.2007 року визначено прийняття до комунальної
власності м. Запоріжжя житловий фонд від ДП «ЗСУ № 1»ВАТ «Дніпродомноремонт».

Як
вбачається з матеріалів справи,  ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 09.08.2007 року встановлено,  що ДП «Запорізьке СУ-1 ВАТ
«Дніпродомноремонт» є неналежним позивачем у справах про виселення громадян із
гуртожитку,  розташованого за
адресою:АДРЕСА_1

Відповідно
до  ст.
61 ЦПК України,  обставини,  встановлені судовим рішенням у цивільній,  господарській або адміністративній
справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або
особа,  щодо якої встановлено ці
обставини.

Відповідач
ОСОБА_2 на теперішній час з підприємства не звільнена,  тому підстав для її виселення з гуртожитку не
має.

Отже,  виходячи з вищевказаного,  суд вважає позовні вимоги позивача не
підлягаючими задоволенню.

Керуючись   ст.
ст. . 257,  256 ЦК України,    ст.
ст.   208,   209,
212,  213,  214,
215   ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
дочірнього підприємства «Запорізьке спеціалізоване управління № 1» ВАТ
«Дніпродомноремонт» до ОСОБА_1,  ОСОБА_2
про виселення без надання іншого житлового приміщення,  залишити без задоволення.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення суду до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду або у порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.