Справа № 2-о-55 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року                                                                       Рівненський     районний     суд

Рівненської
області в особі:

судді
Красовського О.

при секретарі
Хрусюк Л.

з участю
представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Рівне справу за заявоюОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення, -

встановив:

Заявник просить суд постановити рішення про встановлення факту, що має
юридичне значення. В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що при придбанні
об'єкту нерухомості він вчиняв дії як фізична особа. Проте в різних документах
він зазначений і як фізична особа, і як суб'єкт 1111. Вважає заяву
обгрунтованою, просить її задоволити.

Представник
заявника підтримала заяву.

Суд вважає, що
заява підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 2, 318 UK України,
суб'єктами права власності на майно є Український народ, фізичні, юридичні
особи тощо. Згідно ст.325 ЦК
України, суб'єктами приватної власності на майно є юридичні і фізичні
особи. Частина 2 статті 368 ЦК України визначає, що суб'єктами права спільної
сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи тощо. При цьому
майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. А
суб'єктами шлюбно-сімейних відносин можуть бути виключно фізичні особи.

Тобто, чинним законодавством не розмежовується та
невідокремлюється право власності на майно (об'єкти нерухомості) фізичної особи
та фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності. Цивільний кодекс не
містить нормативного регулювання права власності СПД - фізичної особи, а
регулює лише право власності фізичної особи -громадянина. Так само врегульовано
й правовідносини з реєстрації права власності на об'єкти нерухомості. В
Тимчасовому положенні про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
підпункт 1.5. зазначає, що обов'язковій реєстрації прав підлягає право
власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб, у тому числі іноземців
та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій,
іноземних держав, а також територіальних громад в особі органів місцевого
самоврядування та держави в особі органів, уповноважених управляти державним
майном.

Не розрізняє право власності на об'єкти нерухомості фізичної особи - СПД та
фізичної особи й законодавство про нотаріат, вимоги якого при посвідчені
договорів щодо відчуження

нерухомості
встановлюються лише для фізичних осіб. В зв'язку з цим суд дійшов висновку що
заява є обґрунтованою.

Керуючись ст.
10, ч.1 ст.11, ст.ст. 60, 61, 212, 214, 215, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву
задоволити.

Встановити, що ОСОБА_2 придбав та продав об'єкт нерухомості - приміщення
переходу (І поверх) та пральні (підвал), за адресою: АДРЕСА_1, як фізична
особа.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня проголошення, якщо його
не буде оскаржено в апеляційному порядку. Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження
у випадку подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення
рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк
рішення набуває законної сили після закінчення цього строку. Якщо буде подано
заяву про апеляційне оскарження, але не подано в подальшому апеляційну скаргу в
20-денний строк, то рішення набирає законну силу.