Справа №2-2379/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

1 серпня 2007
року Голосіївський районний суд м.  Києва
в складі: головуючого - судді Горбань Н.І. при секретарі Цуранову А.Ю.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Києві справу за позовом  ОСОБА_1
до  ЗАТ
"Страхова  компанія
"Інкомстрах" про виплату у повному обсязі страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача про виплату у повному
обсязі страхового відшкодування,
мотивуючи свої позовні вимоги тим,
що 18.05.2005р. позивач уклав договір добровільного страхування засобу
наземного транспорту із ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах" на
страхування транспортного засобу "Мазда" д. н. НОМЕР_1.

Зазначив,  що 28.02.2006р. у результаті ДТП,
яке трапилося на перехресті вулиць Мостицька - провулок
Квітневий у м.  Києві,  було пошкоджено автомобіль "Мазда"
д. н. НОМЕР_1. Відповідно
до постанови Подільського районного суду м.
Києва від 5.04.2006р. винуватцем ДТП визнано ОСОБА_2.

Згідно
звіту про оцінку вартості матеріального збитку розмір матеріального
збитку,  завданого позивачеві в
результаті ДТП,  складає 24987 грн. 54
коп.3битки без врахування втрати товарної вартості автомобіля,  що відповідно до п. 2.8 "є"
Договору не включається до страхового відшкодування,  складають 20464 грн. 10 коп. Фактичні витрати
позивача на ремонт застрахованого автомобіля склали 17411 грн. 58 коп.

16.05.2006р.
відповідач повідомив його листом за № 837,
що ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах" прийняла рішення
про виплату страхового відшкодування лише у розмірі 13753 грн. 97 коп.

Відповідно
до п. 2.9 Договору страхове відшкодування за цим договором не може перевищувати
розмір фактичної шкоди,  що виникла
внаслідок пошкодження чи втрати транспортного засобу. Враховуючи,  що фактичні витрати позивача на ремонт
транспортного засобу склали 17411

грн. 58 коп.,
а йому було відшкодовано лише 13753 грн. 97 коп.,
заборгованість відповідача становить 3657 грн. 61 коп.

Представник
позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить суд стягнути
з відповідача не виплачену суму страхового відшкодування в сумі 3657 грн. 61
коп.,  суму сплаченого держмита в розмірі
51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі ЗО грн.,  а всього 3738 грн. 61 коп.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав і заперечує проти його
задоволення. Згідно п. 2.4 Договору страхування розмір заподіяної шкоди
визначається на підставі висновку спеціаліста-автотоварознавця експертної
установи чи організації або документів ремонтного підприємства,  де здійснювався ремонт ТЗ із зазначенням
замінених (відремонтованих) деталей,
використаних матеріалів,  їх ціни,  обсягів використаних робіт та їх вартості.
Зазначені документи можуть бути прийняті для розгляду,  якщо ремонт пошкодженого ТЗ здійснювався на
даному підприємстві за згодою страховика. При незгоді страховика щодо ремонту
ТЗ на конкретному ремонтному підприємстві розмір заподіяної шкоди визначається
на підставі висновків спеціаліста-автотоварознавця. Так як позивач надав
документи з ремонтного підприємства,
ремонт на якому не було узгоджено з відповідачем,  тому відповідно до п. 2.4 (б) визначення
розміру заподіяної шкоди проведено на підставі висновку автотоварознавчого
дослідження. З цих підстав в задоволенні позову просить відмовити.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню з підстав.

Згідно  ст.
993 ЦК України
до страховика,  який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового страхування,  у межах фактичних витрат переходить право
вимоги,  яке страхувальник або інша
особа,  що одержала страхове
відшкодування,  має до особи,  відповідальної за завдані збитки.

В
судовому засіданні встановлено,  що
28.02.2006р. приблизно о 7 год.
49 хв. на перехресті вул.  Мостицька
- пров. Квітневий в м.  Києві з вини
ОСОБА_2.,  який управляв автомобілем
"Мерседес" д. н. НОМЕР_2,
сталася ДТП,  в результаті якої
було пошкоджено автомобіль "Мазда" д. н. НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_1.

Це
підтверджується даними постанови Голосїївського районного суду м.  Києва від 5.04.2006р.,  із змісту якої вбачається,  що винуватцем ДТП є ОСОБА_2.,  якого піддано штрафу в розмірі двох
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34 грн. (а. с.  № 6).

Згідно
повідомлення від 16.05.2006р. за № 836 ЗАТ "Страхова компанія
"Інкомстрах" прийняла рішення про виплату ОСОБА_1. страхового
відшкодування в розмірі 13753 грн. 97 коп. (а. с.  № 8) на підставі

договору страхування наземного транспорту від 18.05.2005р. (а. с.  № 7),  звіту про оцінку вартості
матеріального збитку (а.
с.  № № 16-58).

Позивач
фактично витратив на ремонт 17411 грн. 58 коп.,
які перераховані ним ДП "Авто Інтернешнл" відповідно сумами
13911 грн. 58 коп. (а. с
№ 9) та 3500 грн. 00 коп.
(а. с № 14),  що в загальному складає 17411
грн. 58 коп.

Різниця
між страховим відшкодуванням відповідача в сумі 13753 грн. 97 коп. та
фактичними затратами на проведення відновлювального ремонту позивачем на 17411
грн. 58 коп.,  що не перевищує розміру
матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості автомобіля,  який відповідно до звіту становить 20464 грн.
10 коп.,  складає 3657 грн. 61 коп.

Таким
чином,  вимоги позивача повністю знайшли
своє підтвердження в судовому засіданні,
є обгрунтовані,  тому підлягають
задоволенню.

Доводи
представника відповідача,  що позивач не
погодив з ним на якому підприємстві буде проводити відновлювальний ремонт
автомобіля,  про що зазначено в умовах
договору,  суд вважає,  що відповідно до вимог  ст.
982 ЦК України
такі умови не можуть вважатися істотними,
тому не приймає їх до уваги (а. с.
№ 88),

Відповідно
з вимогами  ст.  88 ЦПК України з відповідача належить
стягнути державне мито на користь позивача в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. (а. с.  № № 1,
2).

На
підставі викладеного,   ст.   ст.
979 - 984,  988 ЦК України,  керуючись
ст.   ст.  10,
11,  57,  60,
88,  212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ЗАТ "Страхова компанія "Інкомстрах" на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування в сумі 3657 грн. 61 коп.,  держмито в сумі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.,  а всього 3738 (три тисячі сімсот тридцять
вісім) гривень 61 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.