Справа №2-312/07
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ    УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 серпня 2007 року                                                           Знам'янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області

В
складі: головуючого судді                                              Яковлєвої
С. В.

при
секретарі                                                                     Тумановій
СМ. .

за
участю прокурора                                                          Загравенко
О.А.

за
участю сторін: представника позивача                       ОСОБА_2

представника
третіх осіб        ОСОБА_5

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Знам'янка справу за позовом ОСОБА_1 до
товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоградавтоцентркамаз"
про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на
цілісний майновий комплекс господарства,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до
ТОВ "Кіровоградавтоцентркамаз" про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права власності на цілісний майновий комплекс
господарства.

Свій
позов позивач обґрунтував тим,  що між
ним та відповідачем по справі було укладено договір купівлі-продажу цілісного
майнового комплексу господарства,
розташований в с Дмитрівка
Знам"янського району,  в рахунок
якого позивач сплатив 62000 грн. Оскільки нотаріально договір не було
посвідчено з вини відповідача по справі,
просить суд визнати дійсним зазначений вище договір та визнати за ним
право власності на цілісний майновий комплекс господарства.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав позов повністю,  просив його задовольнити.

Відповідач
по справі або його представник в судове засідання не з"явилися,  про день,
час і місце слухання справи повідомлені належним чином.  Причини неявки до суду суду не повідомили.

Прокурор
в судовому засіданні позовні вимоги позивача просив залишити без
задоволення,  оскільки зазначений в
позові майновий комплекс належить на праві власності громадянам і відповідач по
справі не мав права його відчужувати.

Представник
третіх осіб по справі,  що не заявляють
самостійних вимог,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та інших (всього 34 особи) заперечувал проти
задоволення позовних вимог,  оскільки
спірний майновий комплекс було виділено їм в рахунок майнових паїв,  тому підстав для набуття ОСОБА_1  права власності відсутнє.

Заслухав
пояснення учасників процесу,  дослідив
матеріали справи,  суд встановив
наступне.

Цілісний
майновий комплекс (надалі спірний майновий комплекс),  розташований в с Дмитрівка Знам"янського району,  належав на праві власності AT
"Україна",  яке в 1992 році
було реорганізоване в СТОВ "Україна. Ці обставини в судовому засіданні
сторони не заперечували.

21
вересня 2001 року між ТОВ "Кіровоградавтоцентркамаз" та ОСОБА_1  було укладено договір купівлі-продажу
спірного комплексу (т.1 а.с. 6,
149,  т.2 а.с.  159).

-2-

Згідно
зазначеного вище договору вбачається,  що
спірний комплекс належить продавцю на підставі договору купівлі-продажу від
15.02.2000 рок,  укладеного між СТОВ "України" та ТОВ
"Кіровоградавтоцентркамаз".

Відповідно
до  ст. 225 Цивільного кодексу України
(1963 року) право продажу майна належить власникові.

В
судовому засіданні не було встановлено,
що право власності на спірний майновий комплекс належало ТОВ
"Кіровоградавтоцентркамаз". Факт укладення 15.02.2000 року між СТОВ
"Україна" та ТОВ "Кіровоградавтоцентркамаз" договору
купівлі-продажу спірного майнового комплексу судом не було встановлено. Крім
того,  з матеріалів справи вбачається,  що Статут СТОВ "Україна" було
затверджено загальними зборами 2.03.2000 року,
та зареєстровано в Знам"янській райдержадміністрації 15.03.2000
року (том 2 ах. 61). Тобто на момент укладення договору купівлі-продажу СТОВ
"Україна" не було зареєстроване і на могло виступати стороною в
будь-яких зобов'язаннях.

За таких
обставин суд дійшов висновків,  що ТОВ
"Кіровоградавтоцентркамаз" не мало права власності та не мало права
відчужувати спірний майновий комплекс.

Разом з
тим,  в судовому засіданні було
встановлено,  що при укладенні договору
купівлі-продажу 21.09.2001 року ОСОБА_1
не знав та не міг знати про те,
що придбає спірний майновий комплекс у особи,  яка не мала права його відчужувати. Ці
обставини не заперечували учасники процесу в судовому засіданні.

З
матеріалів справи вбачається,  що згідно
угоди купівлі-продажу від 21.09.2001 року,
укладеної між позивачем та відповідачем,
ОСОБА_1  сплатив ТОВ
"Кіровоградавтоцентркамаз" 62000 грн.,  що підтверджується квитанцією до прибуткового
касового ордеру № 17 від 25.09.2001 року,
завіреної належним чином. .(а.с.
8 т.1).

Суд не
може погодитися з доводами представника третіх осіб по справі,  що згідно квитанції № 17 від 25.09.2001 року
ТОВ "Кіровоградавтоцентркамаз" приймало гроші вд іншої особи,  оскільки такі доводи не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні. Наявну в матеріалах справи копію вказаної
квитанції (а.с.  257 т.1) суд не може
взяти до уваги як належний доказ,
оскільки вона не завірена належним чином.

За таких
обставин,  суд дійшов висновку,  що ОСОБА_1
є добросовісним набувачем майна - спірного майнового комплексу.

Відповідно
до  ст.
ст.  145 ЦК україни (1963
року) та  ст. 330 ЦК України якщо
майно відчужене особою,  яка не мала на
це права,  добросовісний набувач набуває
право власності на нього,  якщо майно не
може бути витребувано у нього.

На підставі  ст. 388 ЦК
України власник майна може витребувати майно від добросовісного набувача
лише у разі,  якщо майно було загублено
власником або особою,  якій воно було
передано у володіння; було викрадено у власника або особи,  якій він передав майно у володіння; вибуло з
володіння власника або особи,  якій він
передав майно у володіння,  не з їх волі
іншим шляхом.  З такими вимогами власник
спірного майнового комплексу до суду не звертався.

За таких
обставин суд дійшов висновку,  що
ОСОБА_1  як добросовісний набувач,  набуває право власності на спірний майновий
комплекс і позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Суд
також вважає необхідним залишити без задоволення вимоги позивача щодо допущення
негайного виконання рішення суду,  оскільки
згідно  ст.  367 ЦПК України негайне виконання рішень у
таких справах непередбачено.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
215 ЦК України,   ст.
212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

-3-

Визнати право власності за
ОСОБА_1на цілісний майновий комплекс
господарства вартістю 62000 (шістдесят дві тисячі) грн.,  який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1- столярна
майстерня; по АДРЕСА_2 - автогараж,  центральний склад; по АДРЕСА_3 - автогараж; по АДРЕСА_4-
центральна механічна майстерня і обладнання,
що в ній знаходиться; поАДРЕСА_5- тік-комплекс.

Судові витрати
по справі віднести на користь позивача.

Рішення
може бути переглянуто за заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції,  який ухвалив
оскаржуване рішення. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.