Справа №
районний суд Тернопільської області  в
судді                                                                    Сарновського
секретарях                                                                          Домчук
В.І.,  Сопільняк О.В.,
представника позивача                                            ОСОБА_3
у відкритому судовому засіданні в м. Ланівці справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про поділ спільного майна подружжя
березні 2007 року позивач звернулася до суду з позовом про поділ житлового
будинку з господарськими будівлями,  що
розташований по АДРЕСА_1і був набутий під час шлюбу,  мотивуючи тим,  що відповідач відмовляється добровільно
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і
пояснив,  що позивач з відповідачем
одружилися 14 вересня 1980 року. Під час шлюбу,
з 1980-их роках,  за спільні кошти
було збудовано спірний житловий будинок,
в якому вони проживають. Представник подав заяву позивача про уточнення
позовних вимог,  де вона просить
визначити рівні частки у спірному майні та погодилась на виділення їй 60/100
частин майна в натурі відповідно до варіанту 3 викладеному в додатку 3 до
висновку № 847 судової будівельно-технічної експертизи.
в судовому засіданні погодився на визначення рівних часток у спірному майні та
виділення йому 40/100 частин майна в натурі відповідно до варіанту З експертизи
з виплатою компенсації за 10/100 частин.
та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  виходячи з наступних обставин.
ОСОБА_2зареєстрували шлюб 14 вересня 1980 року,
який зареєстрований Рокитнівським районним відділом ЗАГС Рівненської
області за № 16.
Рішенням
Лановецького районного суду від 30 червня 2005 року даний шлюб розірвано.

Згідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27 лютого 2006 року серії
ЯЯЯ № 715624,  виданого Лановецькою
міською радою на підставі рішення її виконавчого комітету № 48 від 27.02.2004
року,  житловий будинок з господарськими
будівлями, що розташований по АДРЕСА_1,
реєстраційний №НОМЕР_1,  належить
відповідачу ОСОБА_2

В
попередньому і в судовому засіданнях відповідачем визнано факт будівництва
даного будинковолодіння під час шлюбу в 1980-их роках.

Відповідно
до  ст.60 Сімейного кодексу України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання,   ведення

2

домашнього
господарства,  догляд за дітьми,  хвороба тощо) самостійного заробітку
(доходу). Вважається,  що кожна річ,  набута за час шлюбу,  крім речей індивідуального користування,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя.

Таким
чином,  житловий будинок з господарськими
будівлями,  що розташований по
АДРЕСА_1,  належить на праві спільної
сумісної власності ОСОБА_1та ОСОБА_2

Згідно
висновку № 847 судової будівельно-технічної експертизи від 18 травня 2007 року
дійсна вартість даного будинковолодіння на дату оцінки становить 164974
грн.,  а вартість Ѕ його частини - 82487
грн. В дослідницькій частині висновку запропоновано три варіанти поділу
будинковолодіння,  згідно яких одному із
співвласників може бути виділено 28/100 ідеальних долей будинковолодіння з
доплатою іншим співвласником 35727 грн., або 33/100 ідеальних долей
будинковолодіння з доплатою іншим співвласником 27359 грн., або 40/100
ідеальних долей будинковолодіння з доплатою іншим співвласником 15881 грн. Інші
варіанти поділу будинковолодіння у співвідношенні Ѕ до Ѕ частини з влаштуванням
окремих входів відсутні.

Відповідно
до  ст.
ст. 69,  70 Сімейного кодексу
України дружина і чоловік мають право на поділ майна,  що належить їм на праві спільної сумісної
власності,  незалежно від розірвання
шлюбу. У разі поділу майна,  що є
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя,  частки майна дружини та чоловіка є
рівними,  якщо інше не визначено
домовленістю між ними  або  шлюбним договором.

Шлюбний
договір подружжям не укладався,
домовленості між сторонами про порядок поділу майна не досягнуто,  підстав для відступлення від засад рівності часток
подружжя в судовому засіданні не встановлено,
тому суд прийшов до висновку,  що
позивачу та відповідачу належить по Ѕ частині спірного будинковолодіння.

Відповідно
до  ст. 71 Сімейного кодексу України
майно,  що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя,  ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу
майна,  спір може бути вирішений
судом.  При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини,  чоловіка,  дітей та інші обставини,  що мають істотне значення.

Оскільки
найближчим до поділу будинковолодіння на дві рівних частини є запропонований
експертизою варіант № 3,  то в даному
випадку слід прийняти саме його.

Враховуючи
те,  що позивач погодилась провести
оплату різниці реальної та ідеальної частини за цим варіантом в сумі 15881
грн., а відповідач пояснив,  що ніде не
працює і зможе провести відшкодування лише при умові залучення кредитних
ресурсів, суд прийшов до висновку,  що позивачу
слід виділити 60/100 ідеальних долей будинковолодіння.

Судові
витрати по справі в сумі 2379,  74 грн.
підлягають розподілу між сторонами пропорційно до присуджених часток у спірному
майні, тобто порівну, з урахуванням витрат,
понесених позивачем.

Керуючись  ст. ст. 60,
69,  70,  71 Сімейного кодексу України,   ст.
ст.15,  174, 213-215 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
АДРЕСА_1, реєстраційний №НОМЕР_1,
спільною сумісною власністю ОСОБА_1та ОСОБА_2

3

Поділити
житловий будинок з господарськими будівлями,
що розташований по АДРЕСА_1,
реєстраційний №НОМЕР_1,  в натурі
між ОСОБА_1та ОСОБА_2,  а саме:

-    визнати за ОСОБА_1право власності
на 60/100 ідеальних долей житлового будинку з господарськими будівлями,  що розташований по АДРЕСА_1,  реєстраційний №НОМЕР_1,  і виділити їй наступні приміщення вартістю
98368 гривень:

1. Із
першого поверху будинку „А ":

·
Коридор 1-22 площею 4, 4 м. кв. вартістю 3340 грн.;

·
Кімната 1-3 площа 21, 2 м. кв. вартістю 15947 грн.

·
Кімната 1-4 площа 30, 9 м. кв. вартістю 23243 грн.

·
Кімната 1-5 площа 16, 3 м. кв. вартістю 12261 грн. Разом
із будинку площа 72, 8 м. кв,  вартістю
54791 грн.

2. Із господарських приміщень:

·
Літня кухня „В" з банею вартістю - 8874 грн.

·
Гараж „Г" з кімнатою над гаражем - 34703 грн.

-    залишити
ОСОБА_2наступні приміщення житлового будинку з господарськими будівлями,  що розташований по АДРЕСА_1,  що становлять 40/100 ідеальних долей вартістю
66606 гривень:

1. Із
будинку „А":

1.1. Із
підвального поверху:

о   Підвал І площа 10, 0 м. кв. вартістю 4922
грн.

о   Підвал II площа
17, 0 м. кв. вартістю 8368 грн. 1.2. Із першого поверху:

·
Веранда ПІ площа 8, 4 м. кв. вартістю 6318 грн.

·
Кухня 1-1 площа 7, 0 м. кв. вартістю 5265 грн.

·
Ванна 1-І1 площа 4, 0 м. кв. вартістю 3009 грн.

·
Коридор 1-21 площею 6, 9 м. кв. вартістю 5160 грн.

·
Кімната 1-6 площа 16, 0 м. кв. вартістю 12035 грн.

·
Комора 1-7 площа 1, 2 м. кв. вартістю 904 грн.

Разом із
будинку приміщення площею 70, 5 м. кв. вартістю 45981грн. 2. Із господарських
приміщень:

·
Хлів „Б" вартістю
19190 грн.

·
Вбиральня „Д" вартістю - 1435грн.

Стягнути
з ОСОБА_1в користь ОСОБА_215 881 (п'ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят одну)
гривню компенсації 10/100 частин різниці між ідеальною та виділеною частинами
спірного будинковолодіння.

Стягнути з
ОСОБА_1в користь держави мито в сумі 356, 64 гривень.

Стягнути
з ОСОБА_2в користь держави мито в сумі 1189, 87 гривень.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через
Лановецький районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10 днів з дня його проголшення,  а також
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у встановлений строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.