overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-П-1038/07
РІШЕННЯ

Іменем      України

19 січня
2007р.                                                                                      м.  Житомир

Богунський
районний суд міста Житомира

В
складі:       суддя                                  Грибан І.О.

секретар      Матвієнко О.В.

розглянув
у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебували в шлюбі до 2000.р. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1  що навчається у вечірній
загальноосвітній школі №2 м. Житомира.

Позивачка
звернулася з позовом в суд ,  в якому
просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання
сина в розмірі 1/4частини доходу на період навчання до досягнення 23 років.

Дитина в
інтересах якої заявлено позов,  вимоги
позивачки підтримала. Відповідач   вимоги
не визнав . Зазначав,  Що він не має
можливості сплачувати аліменти,  оскільки
на його утриманні перебуває ще неповнолітній дитина.

Дослідивши
матеріали справи та надані сторонами по справі докази в їх сукупності суд
приходить до висновку,  що позов підлягає
до задоволення .

Відповідно
до вимог  ст. . 199 СК України батьки зобов'язані
утримувати повнолітню дитину,  якщо вона
продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги,  а батьки можуть надавати таку допомогу.

З
матеріалів справи вбачається,  що
повнолітня дитина проживає з позивачкою,
перебуває на її повному утриманні ,
та продовжує навчання на здобуття середньої загальнообов'язкової освіти.

Відповідач
не має за станом здоров'я протипоказання щодо можливості працювати. Не є
інвалідом.  Працює і отримую в середньому
на місяць 1800грн. заробітної плати. За виконавчим листом відповідач сплачує на
іншу неповнолітню дитину аліменти в сумі 1/6 частки від доходу.

Таким
чином,  має можливість надавати
повнолітній дитині , що навчається матеріальну допомогу,  але від надання допомоги самоусунувся.

Враховуючи
вікові потреби дитини,  на яку стягуються
аліменти суд вважає обгрунтованими вимоги позивачки щодо визначення розміру
аліментів 1/4 частка від доходу.

На
підставі викладеного , керуючись  ст. 199
Сімейного кодексу України,   ст. 11,  15, 60, 214, 215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягувати
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1  уродженця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1
щомісячно,  починаючи з 09.09.06р.
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 14 частки всіх
видів доходу але не менше 30% прожиткового мінімуму,  встановленого на дитину відповідного
віку,  на період її навчання до
досягнення нею 23 річного віку.

Стягнути
з ОСОБА_2 в доход держави судові витрати в розмірі 51 грн. судового збору та 30
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області протягом десяти
днів,  починаючи з дня його
проголошення,  шляхом подання через
Богунський районний суд заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо така заява або
апеляційна скарга не були подані.
Справа №2-2680/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23
березня 2007 року                                                                                                         м.
Житомир

Богунський
районний суд іліста Житомира в складі. головуючого - судді Котіка В.П.
секретар: Поляновська Т.О.,  Якусевич
І.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони
перебувають в шлюбі з липня 1994 року. Від шлюбу мають неповнолітню
доньку,  ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

Позивачка
просить шлюб розірвати,  посилаючись на
ті обставини,  що сім'я розпалася,  оскільки вони не знайшли порозуміння в
побуті,  тому постійно виникали сварки.
Відповідач зловживає спиртними напоями,
не раз застосовував до позивачки фізичну силу. Тривалий час вони не
підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. Подальше
сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим.  На примирення не погоджується,  наполягає на розлученні.

Відповідач
в судове засідання не з"явився,  про
день розгляду справи був повідомлений належним чином.  Відповідно до
ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності
відповідача.

Дослідивши
матеріали справи,  суд вважає позов
таким,  що підлягає до задоволення,  оскільки сторони тривалий час не підтримують
подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства - тому спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Керуючись  ст.
ст.  110,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  10,  11,
60,  212-215, 224,  розділом 3,
главою 8 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб гр. України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження та гр. України ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  який зареєстрований міським відділом РАГС
Житомирського облуправління юстиції Житомирської області,  актовий запис НОМЕР_1 від 30.07.1994 року.

Неповнолітню
доньку ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження
на подальше виховання залишити при матері.

Витрати,  пов'язані з розірванням шлюбу покласти на
ОСОБА_2.

Рішення може
бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд
м.  Житомира шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня постановления та в послідуючому подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою відповідача
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Справа №2-П-322/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня
2007 року                                                                                                 м.  Житомир

Богунський
районний суд м.  Житомира в складі:

Головуючої судді
Бучик А.Ю.

при секретарі
Городнюк В.М.  розглянув у відкритому
судовому засіданні в м.  Житомирі
цивільну справу за позовомОСОБА_2 до ОСОБА_1 ОСОБА_2про визнання недійсним
договору дарування,

встановив:

ОСОБА_219.08.2004
р. звернулась до суду з позовною заявою,
в якій просила визнати недійсним договір дарування квартири
АДРЕСА_1  укладений 15.07.2003 р. між нею
та ОСОБА_1,  ОСОБА_3 посилаючись на
відсутність вільного волевиявлення при укладенні угоди.

Під час
розгляду справи позивачка змінила підстави позову і просила визнати недійсним
договір дарування квартири,  посилаючись
на те,  що не підписувала такий договір,  її підпис підроблений,  тому зазначена угода не відповідає вимогам
закону. Представник позивачки підтримала позов.

Відповідачі
позов не визнали,  зазначили,  що позивачка особисто підписала договір
дарування квартири.

Заслухавши
думку сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов задоволенню не підлягає.

Встановлено,  що згідно нотаріально посвідченого договору
дарування від 15.07.2003 р. ОСОБА_2подарувала,
а ОСОБА_1,  ОСОБА_2 прийняли у дар
квартиру АДРЕСА_1

За
змістом  ст. 48 ЦК України ред.1963р.\
недійсною є та угода,  що не відповідає
вимогам закону.

Відповідно
до ч.1, 2  ст. 45 Закону України «Про
нотаріат» при посвідченні угод перевіряється справжність підписів учасників
угод,  нотаріально посвідчувані угоди
підписуються в присутності нотаріуса.

В тексті
оспорюваного договору дарування в графі «підпис» міститься підпис дарителя та обдарованих.

На
підтвердження свої вимог про недійсність угоди ОСОБА_2посилається на висновок
судово-почеркознавчої експертизи від 22.11.2006 р. (а.с. 126). Згідно даного
висновку підпис вірогідно виконаний не ОСОБА_2,
а іншою особою. Інших доказів позивачка та її представник не
надали,  клопотання про витребування
таких доказів не заявляли.

За
змістом  ст. 213 ЦПК України рішення суду
не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже,
висновок судово-почеркознавчої експертизи,  який має вірогіднісний,  неконкретний характер не може бути покладений
в основу судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  позовні вимоги ОСОБА_2 про
визнання недійсним договору дарування є безпідставними і задоволенню не
підлягають.

Керуючись  ст. 48 ЦК
України ред.1963р.,   ст.  ст.
10,  11,  209,
212,  213,  215,
292,  294 ЦПК України,  суд -

вирішив:

В позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ОСОБА_2відмовити в повному обсязі за безпідставністю.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Справа № 2-П-956/07

17 січня
2007 року                                                                            м.  Житомир

Богунський
районний суд м.  Житомира

в складі:   головуючої судді  Бучик А.Ю.

при секретарі
Городнюк В.М.  розглянув у відкритому
судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом
комунально-виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №
4   до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні
2006 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
ОСОБА_1. заборгованості на користь КВЖРЕП № 4 м.  Житомира в сумі 465 грн. 77 коп.3а
обслуговування будинку та прибудинкової території,  що утворилась у період з 01.07.2003 р. по
30.06.2006 р. (включно).

В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач
позов не визнав,  посилаючись на
неналежне надання послуг з обслуговування будинку та прибудинкової території з
боку позивача.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що відповідач ОСОБА_1.
прописаний в квартири АДРЕСА_1 проживає за вказаною адресою. Позивач обслуговує
утримання будинку по АДРЕСА_1 та прибудинкової території. У відповідності зі  ст.
66,  68 ЖК України та «Правилами
користування будинками та при- будинковими територіями» відповідач користується
послугами позивача,  від їх отримання не
відмовлявся. Послуги відповідачеві з боку КВЖРЕП надаються належної якості та
належним чином (а.с. 40, 41). Оплата за надані послуги здійснюється відповідно
до тарифів,  затверджених виконкомом
Житомирської міськради (а.с. 42-46).

Між
сторонами по справі фактично існують зобов»язальні правовідносини. Відповідно
до  ст.
ст.  526,  527 ЦК
України зобов»язання має виконуватись належними сторонами та належним
чином.  Відповідач не виконав
зобов»язання належним чином,  допустив
заборгованість за період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. (включно) в сумі 465
грн. 77 коп. (а.с. 47).

Суд
стягує з відповідача зазначену суму на користь позивача та держмито на користь
держави.

Керуючись  ст.
ст. 66,  68 ЖК України,   ст.
ст.  509,  526,
527 ЦК України,  п.п. 14,
35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими
територіями,   ст.  ст.
10,  11,  209,
212,  215,  292, 294 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь комунально- виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного підприємства № 4 заборгованість за надані послуги за
період з 01.07.2003 р. по 30.06.2006 р. (включно) в сумі 465 грн. 77 коп.,  сплачені витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Стягнути
з ОСОБА_1 держмито в прибуток держави в сумі 51 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про-апеляційне оскарження.
Справа №2-П-778/07
РІШЕННЯ

Ім"ям     України

19 січня
2007 року                                                                           м.  Житомир

Богунський
районний суд м. Житомира

в складі
головуючої: судді Грибан І.О.

при  секретарі:                                                   Матвієнко
О.В.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до
відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1та дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2мотивуючи позов тим,  що вона знаходилася з відповідачем в
зареєстрованому пілюбі.В даний час шлюб розірвано.Відповідач є батьком дітей,  проте матеріальної допомоги на їх утримання
не надає.

Позивачка
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала ,  просила задовольнити позов.

Відповідач в
судове засідання не з»явився,  надав до
суду заяву в якій позов визнав частково,
просив стягнути з нього аліменти згідно закону,  слухати справу у його відсутності. Заслухавши
пояснення позивача та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що сторони перебували в
шлюбі,  згідно свідоцтва про народження
дітей відповідач є батьком неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно
до  ст. 180 Сімейного Кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття;  ст. 182 Сімейного кодексу України визначає
обставини,  які враховуються судом при
визначенні розміру аліментів. Відповідно до
ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку батька,  яка буде стягуватись,  як аліменти на дитину,  визначається судом.

Керуючись  ст.
ст. 110, 112, 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,   ст.
ст.   ст.  ст.
10, 11,  209, 212, 215, 224, 226,
292,  294 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити .

Стягувати
зОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. уродженця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітіх дітей ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., та ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_2,  в розмірі 1/3
частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно,  починаючи з 13.07.2006 року і до повноліття
,  ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1а потім в розмірі 1/4 частини
усіх видів заробітку відповідача щомісячно до повноліття ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_2але не менше встановленого
законом мінімуму.

Стягнути
зОСОБА_2на користь держави 51 грн. держмита та ЗО грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення .

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до
негайного виконання.

Заяву про
перегляд заочного рішення може бути подано до суду,  що його ухвалив,  протягом десяти днів з дня отримання копії.
Справа №2-П-1205/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
(заочне)

22 січня
2007 року                                                                                       м.  Житомир

Богунський районний суд м.  Житомира

в складі:   головуючої судді Грибан
І.О.

при секретарі       Матвієнко О.В.

розглянув у заочному порядку у відкритому судовому засіданні в місті
Житомирі цивільну

справу за позовом комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного

підприємства № 8 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості на
користь КВЖРЕП № 8 в сумі 122.08 грн. за обслуговування будинку та
прибудинкової території,  що утворилась
станом на 01.08.2006 р.

В
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному
обсязі,  просив стягнути з відповідача
суму заборгованості 122.08 грн. на користь позивача та 51 грн. державного мита
на користь держави.

Відповідач
в судове засідання не з»явився,  про день
та час слухання справи був повідомлений права розглядалась в заочному порядку.

Дослідивши
матеріали справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що відповідач є наймачем
квартири АДРЕСА_1  який обслуговує
позивач,  у відповідності з  ст.
66,  68 ЖК України та «Правилами
користування будинками та при будинковими територіями» користується послугами
позивача,  від їх отримання не
відмовлявся. Між сторонами по справі фактично існують зобов»язальні
правовідносини. Відповідно до  ст.  ст.
526,  527 ЦК України
зобов»язання має виконуватись належними сторонами та належним чином.  Відповідач не виконав зобов»язання належним
чином,  допустив заборгованість станом на
01.08.2006 року  в сумі 122.08 грн.

Відповідно
до  ст.
267 п.3 ЦПК України суд застосовує трирічний строк позовної давності та
стягує заборгованість в межах цього строку за період з серпня 2003 року по
01.08.2006 року. Суд стягує з відповідача державне мито в сумі 51 гривна.

Керуючись  ст.
ст. 66,  68 ЖК України,   ст.
ст.  509,  526,
527 ЦК України,  п.п. 14,
35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими
територіями ,   ст.  ст.
10, 11, 209, 212,  215, 292, 294
ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.   Стягнути   з
ОСОБА_1   на   користь комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного підприємства № 8 заборгованість за надані послуги за
період з 01.08.2003 р. по 01.08.2006 р.
в сумі 122.08 грн. та 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення та
на користь держави державне мито в розмірі 51 грн.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до суду,  що його ухвалив,  протягом десяти днів з дня отримання копії.
Справа №2-П-601/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
березня 2007                                                                                                              місто
Житомир

БОГУНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД м.  ЖИТОМИРА

Головуючий
- суддя                                                                           Котік
В. П.

секретар                                                                                               Базюк
Ю.П.

розглянув у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Строни
перебувають в шлюбі з 07 лютого 1987 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження . Шлюб в обох сторін перший.

Позивачка
звернулася до суду з позовною заявою,  в
якій просить розірвати шлюб,  посилаючись
на ті обставини,  що сторони мають різні
погляди на життя та не мають спільних інтересів, тривалий час не проживають
разом,  не ведуть спільного господарства.
Причиною припинення шлюбних стосунків стали відсутність почуття поваги та
любові.

Позивачка
в судове засідання не з'явилася,  подала
заяву з проханням справу слухати у її відсутність,  позов підтримала.

Відповідач
в судове засідання не з»явився,  подав
заяву про розгляд справи в його відсутність,
дав згоду на розлучення.

Суд
визнає позов таким,  що підлягає до
задоволення,  оскільки сторони тривалий
час не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства,  тому спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Витрати по
отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  110, 112
Сімейного Кодексу України,  10,  11,
60,  212-215,  224 ЦПК України,

суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження та
громадянином України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2. народження,  який
зареєстрований 7 лютого 1987 року Райгородецькою сільською радою Бердичівського
району,  актовий записНОМЕР_1.

Неповнолітню
доньку - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
залишити на подальше проживання з батьком.

Витрати
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на відповідача в
розмірі 17 (сімнадцять) грн.

Рішення
може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Богунський
районний суд м.  Житомира шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня постановления та в послідуючому
подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.
Справа №2-п-2685/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

20 березня 2007 року                                                  місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді              Котік
В.П.

з участю секретаря с/з                      Поляновської
Т.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в шлюбі з 07.06.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Шлюб у сторін перший.

Позивач
27.02.2007 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих
підстав,  що спільне життя з
відповідачкою не склалося,  одруження
виявилось невдалим,  він з позивачкою з
листопада 2006 року проживають окремо,
не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства.
Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилась,  про
день та час розгляду справи повідомлена належним чином,  про причину неявки суду не повідомила.

Відповідно
до  ст.
224 ЦПК України,  суд вважає за
можливе розглянути справу у відсутності відповідачки.

Дослідивши
матеріали справи,  суд вважає,  що позов підлягає до задоволення,  оскільки в судовому засіданні було
встановлено,  що сторони з 2006 року
шлюбних стосунків не підтримують,
спільного господарства не ведуть,
проживають окремо.

За таких
обставин,  суд приходить до
висновку,  що сім'я розпалася остаточно і
її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Враховуючи
інтереси неповнолітньої дитини,  суд
вирішив залишити її на подальше проживання при матері.

Витрати по
отриманню свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача в розмірі
17 грн..

Керуючись  ст.
ст. 110,  112 СК України,   ст.
ст. 10, 11, 60,  212-215,  224 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між громадянином України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та громадянкою
України ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,  який зареєстровано Никонівською
сільською радою   07.06.2003 року,  актовий запис НОМЕР_1

Неповнолітнього
сина - ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження
залишити на подальше проживання при матері.

Витрати,  пов'язані з отриманням в органах РАЦСу
свідоцтва про розірвання шлюбу в розмірі 17 (сімнадцять) грн. покласти на
відповідача.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд м.  Житомира шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня
проголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.