Справа
№2-313/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21. 06. 2007 року            Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області

в складі:
Головуючого судді                                                Петрова
В.В.

при
секретарі                                                        Попльовіній
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач подала до Кам'янсько-Дніпровського районного суду
Запорізької області позов до

ОСОБА_2.
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В позові зазначає, що

20.06.2006 р. о 16-00 вона повернулася з роботи та
виявила, що її сусід ОСОБА_2.,
з яким у неї

був спір щодо земельної межі, забив її хвіртку, і вона не
мала можливості попасти до себе до двору

та в дім. Таке ОСОБА_3.
вчиняв постійно, позивач зазначає, що вона викликала дітей, вони

перелазили через паркан та відкривали хвіртку. У цей день
вона не стала кликати дітей, а вирішила

сама потрапити у свій двір, узяла у сусідки навпроти гвоздодер і стала ламати
хвіртку. У цей час

підійшов ОСОБА_3. з собакою,
став погрожувати їй, відбирати гвоздодер,
а забравши його

вдарив її ним по голові. Після цього були викликані
міліція та швидка допомога. Позивача було

доставлено до приймального покою Кам'янсько-Дніпровської
ЦРЛ, де їй було надано першу

медичну допомогу. 21.06.2006 р. позивач звернулася до
лікаря, її поклали в неврологічне відділення

Кам'янсько-Дніпровської ЦРЛ, де вона проходила лікування
протягом двох тижнів. Діагноз - струс

головного мозку, забита рана м'яких тканин у лобній
області. В лікарні позивач перебувала з

21.06.2006 р. по 13.07.2006 p., пройшла курс
лікування, але поліпшення здоров'я не було і її

направили до Запорізької обласної клініки для продовження
лікування. Позивач зазначає, що за

період лікування в Кам'янеько-Дніпровській ЦРЛ неюбуло
витрачено на придбання ліків - 527,83

грн., що підтверджується чеками аптек, і за проведення
судово-медичної експертизи -115,18, всього

- 643,00 грн. Крім того, позивач вказує на те, що зазнала
моральних страждань. По-перше, у неї на

лобі залишився шрам, який, як вона вважає, спотворює її
вигляд, я стала погано спати, постійно

думає, як далі жити з такими сусідами, які навкруги
обливають мене грязюкою і при цьому,

сміючись їй у вічі кажуть, що вона ніде не знайде на них
управи, оскільки у них усіх чиновників

куплено. Таким чином вони морально давлять на мене, що
примушує позивача нервувати, у

результаті вона має поганий сон, апетит, самопочуття,
постійно болить голова, із-за чого вона не

може належним чином працювати по господарству. Свої
моральні страждання, враховуючи його

співвідношення з матеріальною шкодою, позивач оцінює у
1000 грн.  Позивач    просить
суд

стягнути з
відповідача ОСОБА_2. на її
користь матеріальну шкоду у сумі 643,00 грн., та моральну шкоду у сумі 1000
грн, всього 1643,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала, суду пояснила, що її
сусіди постійно забивають її хвіртку, намазують трубу, яка зачиняє ворота
салідолом, через що вона не може потрапити додому. Ввечері 20. 06. 2006 року
вона прийшла з роботи, побачила, що хвіртка зачинена на засов, який можливо
закрити із двору ОСОБА_2. Вона пішла до сусідки, попросила в неї гвоздодер та почала розбивати
дошку на заборі в ОСОБА_2, що відкрити хвіртку. В цей час вийшов ОСОБА_2, кинув в неї
уламком дошки від паркану. Вона кинула цей уламок до них у двір. Після його
ОСОБА_2 вийшов на вулицю, відібрав в неї гвоздодер
та вдарив її по голові. В неї потекла кров, вона побігла викликати міліцію.
Зазначає, що ОСОБА_2 навмисно
вдарив її, просить суд повністю задовольнити її вимоги.

Відповідач ОСОБА_2
позов не визнав, суду пояснив, що 20 червня 2006 року дійсно мала місце
сварка між ним і ОСОБА_1 з приводу того, що позивач стала гвоздодером ламати їх
паркан, що встановлений по межі між земельними ділянками, розташованим за
адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. він зробив зауваженняОСОБА_1., яка у відповідь
на це висловилася на його адресу грубою брутальною лайкою та кинула в нього
палку, потім стала розмахуватигвоздодером. В ході сварки він намагався
відібрати у ОСОБА_1 гвоздодер, щоб вона припинила ламати ним паркан, схопився
за гвоздодер, який був в руках у позивачки, однак, оскільки позивачка,
застосовуючи силу, не віддавала його, інструмент вислизнув у нього з рук,
таОСОБА_1. цим гвоздодером сама вдарила собі по голові. ОСОБА_2 зазначає, що
наміру завдати тілесних ушкоджень у нього не було, він лише намагався забрати у
ОСОБА_1 гвоздодер, щоб вона
перестала ламати паркан. З цього випадку неодноразово проводилися перевірки,
які не встановили його вини. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача за усною заявою ОСОБА_4.
позовОСОБА_1. не визнала, суду пояснила, що з приводу подій, що сталися
21.06.2006 p.,
було неодноразово проведено перевірки, в результаті яких не було
встановлено вину відповідача, крім того, позивач не зверталася до суду зі
скаргою приватного обвинувачення, тілесні ушкодження, які вона отримала не
вимагали такого курсу лікування, який пройшла позивач, тому просить відмовити в
задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_5. суду пояснила, що 20.06. 2006 року вона
знаходилася у ОСОБА_2, почула шум, побачила, що ОСОБА_1 ламає паркан ОСОБА_2 гвоздодером. ОСОБА_2 намагався
відібрати в ОСОБА_1 гвоздодер,
під час цього гвоздодер
вислизнув в нього з рук та ОСОБА_1, оскільки тягнула його на себе, вдарила
ним собі по голові.

Показання свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7. ОСОБА_8. суд
до уваги не приймає, оскільки вони не були свідками події,   про те що сталося взнали пізніше.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення
позивача, відповідача, його представника, свідків, суд приходить до наступних
висновків:

Згідно до ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її
завдала. Ті самі правила стосуються і відшкодування моральної шкоди, за
наявності вини особи.

З матеріалів справи видно, що позивач отримала тілесні
ушкодження у вигляді струсу головного мозку та забитої рани лобної частини
голови 20.06.2006 p.,
що підтверджується її медичною карткою, постановами про відмову в порушенні
кримінальної справи. Постановою слідчого Кам'янсько-Дніпровського РВ УМВС
України від 20.10.2006 р. встановлено, що в діях ОСОБА_2. відсутній склад
злочину, передбаченого ст. 296 КК України, громадянціОСОБА_1. було
рекомендовано звернутися за захистом своїх порушених прав зі скаргою приватного
обвинувачення. Винність ОСОБА_2а
у спричиненні ОСОБА_1 тілесних ушкоджень встановлена не була. Зазначену
постанову оскаржено та скасовано не було. В судовому засіданні позивачу також
було запропоновано звернутися до суду зів скаргою приватного обвинувачення,
однак позивач цього не зробила. Згідно висновку судово-медичного дослідження №
247 від 22. 07. 2006 року у ОСОБА_1 мали місце закрита черепно-мозкова травма у
вигляді струсу головного мозку та пошкодження лобу. Тривале перебування ОСОБА_1
на стаціонарному лікуванні не підтверджується об'єктивною клінічною
симптоматикою. Дані тілесні пошкодження оцінюються як легкі тілесні
пошкодження, які потягли короткочасний розлад здоров'я, могли виникнути від
ударної травматичної дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, по строку
давності не протирічать строку, що вказує ОСОБА_1.

З показань сторін, свідків, а також з матеріалів справи
видно, що міжОСОБА_1. та родиною ОСОБА_2 існують давні неприязні стосунки,
земельний спір, що підтверджується характеристиками голови квартального
комітету, інформацією, що надійшла з Кам'янсько-Дніпровської

В силу ст. 60 ЦПК України сторони зобов'язані довести ті
обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог. Позивач не
довела, що тілесні ушкодження заподіяв їй саме відповідач, не доведений не
доведено причинний зв'язок між отриманими тілесними ушкодженнями та діями ОСОБА_2а.

Оскільки вину відповідача в заподіянні тілесних ушкодженьОСОБА_1. доведено
не було, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.
ст. 15, 30, 60, 62, 202, 203 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної шкоди -
залишити без задоволення.

Заяву про оскарження рішення суду може бути подано до
Запорізького апеляційного суду через Кам'янсько-Дніпровський районний суд
Запорізької області протягом десяти днів з моменту оголошення рішення.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до
Запорізького апеляційного суду

через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької
області протягом двадцяти днів з дня

подання заяви про оскарження рішення.