Справа № 2-55707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

9
жовтня    2007 року                                                                                                                 м.  Рівне

Рівненський
міський суд Рівненської області

під головуванням
судді   Сидорука Є.І.

при секретарі
Щудло М. О.

з участю
позивача  ОСОБА_2

представника
позивачів - адвоката   ОСОБА_5

відповідача
ОСОБА_4

представника
відповідача - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Рівне
цивільну справу за позовом   ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3   до ОСОБА_4 про   розібрання перебудови спільних приміщень -
коридору у гуртожитку по вул.
Павлюченка,  16 в м.  Рівне,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
у судовому засіданні позовні вимоги змінила та просить суд зобов»язати ОСОБА_4
розібрати зроблену ним незаконну перебудову спільного приміщення -коридору у
гуртожитку по вул.  Павлюченка,  16 в м.
Рівне,  оскільки мешканцям
гуртожитку забороняється самовільно проводити переобладнання та перепланування
приміщень.

Відповідач
у судовому засіданні позов не визнав та пояснив,  що перебудову коридору він зробив з дозволу
сусідів. Вказана перебудова не порушує права та не заважає позивачу,  і вона не надала жодних доказів яким чином
порушуються її права. Вказаний конфлікт виник у них з особистих відносин.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  всебічно дослідивши матеріали справи,  приходить до наступного висновку.

Так,  судом встановлено,  що відповідно до ордеру № 19 від 14.03.1984
року ОСОБА_1 на сім»ю
з трьох чоловік було надано приміщення за адресою АДРЕСА_1.

В 1996 році в
сусідню кімнату НОМЕР_1 вселилась сім»я ОСОБА_4 у складі двох чоловік.

Як
вбачаєтсья з матеріалів справи,
гуртожиток по вул.
Павлюченка,  16 в м.  Рівне був переданий в підпорядкування
Рівненської міської Ради,  однак фактично
акту передачі не відбулося. В грудні 2005 року вказаний будинок був переданий
для обслуговування ЖКП « Галицьке»,  а
останнє уклало угоду на обслуговування з ПП « ВВ».

Відповідно
до  ст.
З ЦПК України - кожна особа має право в порядку,  встановленому цим Кодексом звернутися до суду
за захистом своїх порушених,  невизнаних
або оспорюваних прав,  свобод чи
інтересів. У випадках,  встановлених
законом,  до суду можуть звертатися
органи та особи,  яким надано право
захищати права,  свободи та інтереси
інших осіб,  або державні чи суспільні
інтереси.

Згідно  ст.  15
ЦК України - кожна
особам має право на захист свого цивільного права у разі його порушення ,  невизнання або оспорювання. Кожна особа має
право на захист свого інтересу,  який не
суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Як
вбачається з матеріалів справи,
відповідач перегородив загальний коридор,  переобладнавши його частину в одну жилу
кімнату,  однак двері у кімнату
облаштував не з коридору,  а з іншої
житлової кімнати,  продовджуючи заходити
в кімнату через коридор спільного користування.

Як
слідує з довідки управління містобудування та архітектури №01-111128 від
21.11.2002 року - управління містобудування та архітектура не заперечує проти
влаштування додаткової перегородки з дверним отвором в коридорі,  на другому поверсі гуртожитку по вул.  Павлюченка,
16 згідно представленого плану і при умові погодження з
санепідемстанцією та пожежінспекцією. Вказаний лист був адерсований на ім»я
директора філії « Побут «ВАТ РЗТА,  у
звя»зку з проханням останнього Виготовити відповідну технічну документацію на
перебудову та перепланування коридору загального користування під житлову
кімнату з влаштуванням додаткової перегородки з дверним отвором в коридорі.

Самостійна
державна пожежна частина № 1 за № 1708 від 28.11.2002 року та міська
санітарно-епідеміологічна станція за № 182 від 21.01.2003 року погодили
влаштування додаткової перегородки з дверним отвором в коридорі на другому
поверсі вказаного гуртожитку.

Крім
того,  відповідно до заяв ОСОБА_1 власника
квартири № 16 а,  ОСОБА_7,  ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,
що проживають у квартирах відповідно № 14,  15,  17
останні дали згоду на реконструкцію та перепланування коридору під житлову
кімнату ОСОБА_4 власнику квартири АДРЕСА_2.

Відповідно
до  ст.
10 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,  мають
рівні права щодо подання доказів,  їх
дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крі випадків,
встановлених цим Кодексом.  Суд
сприяє всебічному і повному з"ясування обставин,  роз"яснює особам,  які беруть участь у справі,  їх права та обов'язки,  попереджує про наслідки вчинення або
невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках,  встановлених цим Кодексом.

Згідно  ст. Н ЦПК України - суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Відповідно
до  ст.
57 ЦПК України - доказами є будь-які фактичні дані,  на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин,  що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін,  та інших
обставин,  які мають значення для
вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін,  третіх осіб,
їхніх представників,  допитаних як
свідків,  показань свідків,  письмових доказів,  зокрема звуко-і відеозаписів,  висновків експертів.

Оцінюючи
в сукупності докази,  суд рахує,  що позивачем не надано жодних доказів крім
своїх власних пояснень,  у відповідності
до  ст.
57 ЦПК України,  проте,  що добудовою коридору порушуються її права.

Як
вбачається з " Примірного положення про гуртожитки" затвердженого Постановою
Ради Міністрів Української РСР № 208 від 3 червня 1986 року - мешканцям
гуртожитку забороняється проводити самовільно переобладнання й перепланування
приміщень.

Відповідно
до  ст.
391 ЦК України
- власник майна має право вимагати усунення прешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Як
встановлено судом,  позивачка не
являється власником кімнати,  тільки
користується кімнатою у гуртожитку по вул.
Павлюченка 62,  вказаний будинок
знаходиться на балансі Рівненської міської Ради,  і на даний момент перебуває на обслуговуванні
в приватному підприємстві " ВВ",
а тому позивачі не є належними позивачами по даній справі.

За таких
підстав,  суд рахує,  в позові ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 необхідно
відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На
підставі  ст.   ст.
3, 10, 11, 57 ЦПК України,
ст.  ст.  15,
391 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  59, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223,
294, 297 ЦПК України,    суд,  -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про зобов"язання розібрати зроблену ним незаконну перебудову спільного
приміщення - коридору у гуртожитку по вул.
Павлюченка,  16 в м.  Рівне відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може буту подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається в апеляційний суд
Рівненської області через Рівненський міський суд,  який ухвалив оскаржуване рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою,  яка її подає,
до апеляційного суду Рівненської області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про

апеляційне
оскарження ,  але апеляційна скарга не
була подана у строк встановлений
ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом Рівненської області.