РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09 жовтня
2007року                                                                                    М.Донецьк

Будьонівський
районний суд м.Донецька у складі головуючого судді Шишова О.О.., секретарі
Редько С.В.

за участю
позивачаОСОБА_1

розглянув у
відкритому судовому засіданню цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому
Будьоннівської районної у м.Донецьку ради про визнання права власності, -

Встановив:

05 вересня 2007
року у Будьоннівський районний суд м.Донецька, надійшла позовна заява в якій
позивач вказав, що на підставі державного акту від 18 червня 2002року він є
власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. На вказаній
ділянці самовільно побудував будинок. Вказаний будинок відповідає будівельним
нормам та прийнятий в експлуатацію та нічиї права, будівництвом будинку він не
порушує. Просив суд визнати за ним право власності на будинок НОМЕР_1 по
АДРЕСА_1.

У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач -
представник виконкому Будьоннівської районної у м.Донецьку ради, представник
третьої особи - Бюро технічної інвентаризації у м.Донецьку, належним чином
оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду. Від них
надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. При таких обставинах суд
вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Вислухав
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у межах заявлених позовних
вимог (ст. 10 ЦПК України), суд приходить до наступного.

Згідно з
державним актом на право приватної власності на землю від 18 червня 2002року,
ОСОБА_1 передана у приватну власність земельна ділянка, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

В силу частин
1-3 статті 375 ЦК України
власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди,
створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти
будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває
право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право
власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

2

Відповідно
технічного паспорту, будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 проінвентаризований наОСОБА_1,
літ. А-2 збудований самовільно. Загальна площа становить 237,3 м.кв., жила
площа становить 79,7м.кв.

З наданого у суд
технічного висновку по обстеженню житлового будинку НОМЕР_1 поАДРЕСА_1,
вбачається, що конструкції житлового будинку літ.А-2 знаходяться у доброму
становищі. Житловий будинок НОМЕР_1 поАДРЕСА_1 придатний до наступної
експлуатації. Інженерне обладнання, санітарно-гігієнічні, умови об'ємно-планові
рішення житлового будинку відповідають вимогам ДБН 79-92 «Житлові будівлі для
індивідуальних забудовників України».

Актом державної
приймальної комісії будинок НОМЕР_1 поАДРЕСА_1 прийнятий в експлуатацію.

Цей факт, а
також факт підтверджується

Статтею 376 у
частині 5 передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки
суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно
збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Оцінюючи
наведені позивачем у відповідності зі ст. 57 ЦПК України докази у їх сукупності
суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 на земельної ділянці яка належить йому на
праві приватної власності, самовільно побудував будинок НОМЕР_1 по АДРЕСА_1
який відповідає технічним нормам та прийнятий в експлуатацію. При таких
обставинах суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі
викладеного і керуючись ст.ст.375, 376 ЦК
України, ст.ст. 57, 60, 79, 88, 209, НОМЕР_15, 226 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ.А-2, житловою площею 79,7м.кв., загальною площею
237,3м.кв., що
розташований за адресою: м. АДРЕСА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів піля подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк двадцять днів, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.