РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2007р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                      Матківського
Р.Й.,

суддів                                                                  Девляшевського
В.М., Соколовського В.М.

секретаря                                                            Довжинської
Н.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення
Калуського міськрайонного суду від 13 грудня 2007року, -з участю: ОСОБА_1 та
його адвоката ОСОБА_3

встановила:

В серпні
2007 року з
позовом до ОСОБА_2
звернувся ОСОБА_1 щоб постановити рішення про стягнення 25 280 гривень
матеріальної та 50 000 гривень
моральної шкоди.

Заявлені
вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідач 16.05.2007 року керуючи автомашиною ВАЗ-2104 на автодорозі в селі
Боднарів Калуського району порушив вимоги Правил дорожнього руху. Зокрема,
пунктів 1.5. створив
небезпеку для руху, життя та здоров"я громадян, 2.3.б. проявив
неуважність до дорожньої обстановки та не відреагував на її зміну, 12.1. не вибрав
безпечну швидкість руху та не врахував дорожню обстановку, 12.3. об"єктивно
виявивши небезпеку для руху не вжив заходів для зменшення швидкості аж до

Справа № 22-ц- 222/ 2008р.                           Головуючий у 1 інстанції
Гавриленко В.Г.

Категорія
20                                                               Доповідач
Матківський Р.Й.

2

зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди, не звернув уваги на дорожні знаки «Діти» та
«Пішохідний перехід», у зв'язку з чим вчинив наїзд на його сина Євгена 1995
року народження, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження.

ВідносноОСОБА_2
порушено кримінальну справу за ч. 2
ст. 286 КК
України, а постановою суду від 13.08.2006р. кримінальну справу закрито на
підставі ЗУ "Про амністію".

По вині
відповідача син одержав забій головного мозку важкого ступеня, перелом кісток
черепа, перелом кісток лівої гомілки зі зміщенням, перелом кісток тазу зліва,
забій правого колінного суглоба, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

За
період лікування син переніс дві операції, перебував два з половиною місяці в
гіпсі, пережив великий душевний та фізичний біль, перенесла душевний біль вся
сім'я, порушений нормальний ритм життя сім'ї, тому відповідач повинен за
перенесені моральні страждання виплатити 50
000 гривень моральної шкоди.

У
зв'язку із травмою сина п'ять місяців змушений був перебувати у безплатній
відпустці для його догляду, тому втратив 23
980 гривень заробітку, на 150
гривень придбав ліків, сплатив 750
гривень за посилене харчування та 400
гривень транспортних витрат.

Під час
розгляду справи позивач просив залишити без розгляду його вимогу про стягнення
з відповідача 23 980 гривень
втраченого заробітку.

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 13.12.2007
року позов задоволено частково, стягнуто зОСОБА_2 869, 80 гривень
матеріальної та 10 000 гривень
моральної шкоди.

Додатковим
рішенням цього ж суду від 20.12.2007
року стягнуто зОСОБА_2
додатково ще 400 гривень
матеріальної шкоди.

На дане
рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати і
ухвалити нове рішення про стягнення в його користь 1269  грн.
матеріальної шкоди та 50 000
грн.  моральної шкоди і судові
витрати.

Апелянт
в скарзі зазначає, що в судовому засіданні відповідач повністю визнав
матеріальну шкоду в сумі 1289, 60 гривень, а суд стягнув з нього тільки 869,
80гривень, безпідставно зменшивши на 400 гривень.

Зменшення
його позовних вимог про стягнення моральної шкоди є необгрунтованим і не
відповідає ступеню заподіяння сім'ї моральної шкоди. Не враховано, йо
відповідач вчинив наїзд на неповнолітнього сина, заподіявши йому тяжкі тілесні
ушкодження, що лягло тяжким тягарем на сім'ю, син тривалий час знаходився на
стаціонарному лікуванні, переніс операцію по трепанації черепа голови, його
стан здоров'я був надзвичайно тяжким. Для догляду за хворим сином змушений
взяти безоплатну відпустку, не враховано поганий стан здоров'я дитини на даний
час.

3

Вислухавши
апелянта та його адвоката які вимоги скарги підтримали, дослідивши матеріали
справи колегія суддів вважає, що скаргу слід задоволити частково.

Постановляючи
рішення суд першої інстанції правильно з"ясував, що діями відповідача 16 травня 2007 року у
зв"язку з порушенням Правил дорожнього руху неповнолітньому сину позивача
ОСОБА_1, 1995 року
народження спричинено тяжкі тілесні ушкодження , йому та всій сім"ї завдані моральні та фізичні
страждання.

Однак
визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд неповно врахував характер
та обсяг фізичних та душевних страждань яких зазнав неповнолітній потерпілий
який переніс забій головного мозку важкого ступеня, 16. 05. 2007 року переніс
операцію-трепанація черепа у лівій скронево-тім"яній ділянці, видалення
гострої епідуральної гематоми, 1.06.
2006 року проведено операцію -
остеосинтез великогомілкової кістки зліва трьома спицями Ілізарова, перелом
кісток черепа, перелом кісток лівої гомілки зі зміщення, перелом кісток тазу
зліва, забій правого колінного суглоба, тяжкість вимушених змін у його життєвих
і навчальних стосунках, неповнолітній місяцями лежав в гіпсі, позбавлений
можливості звичного спілкування, у зв'язку із хворобою переведений на
індивідуальну форму навчання, та з урахуванням інших обставин справи колегія
суддів вважає, що присуджена судом першої інстанції сума відшкодування 10000 гривень є надто
малою.

Враховуючи
наслідки вчиненого, відповідач займається підприємницькою діяльністю, суму
відшкодування моральної шкоди слід збільшити до 50 000 гривень.

Не
підлягають до задоволення вимоги апелянта ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
ще 400 гривень
матеріальної шкоди, поскільки суд першої інстанції стягнув цю суму на його
користь додатковим рішенням від 20.12.2007
року.

Тому у
зв"язку з неповним з'ясуванням обставини, що мають значення для справи, є
підстави для зміни рішення суду першої інстанції в частині стягнення розміру
спричиненої моральної шкоди.

На
підставі ст. ст. 23,
1167, 1187 ЦК України, керуючись ст.
ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задоволити частково. Рішення Калуського міськрайонного суду від 13 грудня 2007 року змінити.

4

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 50 000 гривень
спричиненої моральної шкоди джерелом підвищеної небезпеки неповнолітньому
ОСОБА_1, 1995 року
народження, а в решті рішення залишити без змін.

Рішення
набирає чинності з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.