overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-о-74/2007 року
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

21
вересня 2007 року                             Ічнянський
районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого
судді Т.В. Карапиш

при секретарі
О.М.  Шило розглянувши на попередньому
судовому засіданні в м.  Ічня цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В своїй
заяві вказала,  що після смерті сестри ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  відкрилася спадщина на домоволодіння,  розташоване в смт.  Парафіївка Ічнянського району та земельну
ділянку площею 5, 18 га згідно сертифікату НОМЕР_1,  виданого 14 березня 1997 року. Як спадкоємиця
по закону має право на спадщину,  але
реалізувати свої права не може,  оскільки
не збереглися документи,  що
підтверджують їхню родинність,  а саме
свідоцтва про їх народження,  а тому
встановити родинний зв'язок в позасудовому порядку не можливо. Просить
встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2,  що вони
являються рідними сестрами.

Представник
заявниці на попередньому судовому засіданні вимоги підтримала повністю і
просила їх задовольнити.

Зацікавлена
особа - Парафіївська сільська рада на попереднє судове засідання не
з'явилася,  але надала суду заяву,  в якій просить суд справу розглядати без її
участі і проти задоволення вимог заявниці не заперечує.

Вислухавши
представника заявниці,  свідків
ОСОБА_3  та ОСОБА_4,  вивчивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що вимоги заявниці підлягають задоволенню
виходячи зі слідуючого. Як встановлено в судовому засіданні заявниця народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.  Парафіївка
Ічнянського району,  що підтверджується
копією паспорта (а.с.  5). Після
реєстрації шлюбу 19 жовтня 1948 року взяла прізвище чоловіка,  змінивши дівоче прізвище "ОСОБА_2"
на прізвище чоловіка "ОСОБА_5",
що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.  8). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.  6) сестра заявниці ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Свідки ОСОБА_3  та ОСОБА_4
в судовому засіданні показали,  що дійсно
ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  та заявниця ОСОБА_1 є рідними сестрами,  а також,
що остання доглядала за хворою сестрою та здійснила її поховання.
Документи,  які б підтверджували родинний
зв'язок між заявницею та померлою ОСОБА_2,  а саме свідоцтва про їх народження та актові
записи про їх народження,  не збереглися.

Встановлення
даного факту має для заявниці юридичне значення і встановити його іншим   шляхом неможливо.

Керуючись  ст.
ст.  212-215,  223 ЦПК України,   ст.
256 ЦПК України ,  суд -

ВИРІШИВ:

Встановити
факт родинних відносин між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  та ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  що вони
являються рідними сестрами.

На
рішення протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду,  яка подається протягом
десяти днів,  з дня проголошення
рішення,  може бути подана апеляційна
скарга в Чернігівський апеляційний суд через Ічнянський районний суд
Чернігівської області.

Рішення
віддруковано в нарадчій кімнати
Справа № 2-1301
РІШЕННЯ

Іменем України

04 травня 2007
року  Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області

в складі:
головуючого судді Бутенко В.М.

при секретарі
Костенко В.В.

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Ізюм

позовну
заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини на
час навчання,  -

встановив:

ОСОБА_1
у квітні 2007 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2,  в якій зазначає,  що відповідач є батько повнолітнього сина
ОСОБА_3,  який продовжує навчання,  відповідач на утримання сина коштів не
платить. Вказує,  що зазначеними діями
відповідач порушив права сина і просила стягнути на користь сина аліменти в
розмірі 1/4 частини на період навчання. У зв'язку з наведеним позивачка просить
позов задовольнити і винести рішення суду.

Відповідач
у судове засідання не з"явився з поважних причин,  подав суду письмову заяву - позовні вимоги
визнав в повному обсязі,  згоден платити
щомісячно на користь сина % частини від свого заробітку і просить суд винести
рішення у таких вимогах.

Вислухавши
пояснення позивача,  перевіривши
матеріали справи,  суд прийшов до
наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1народився
ОСОБА_3,  батьком якого є ОСОБА_2.

ОСОБА_3
навчається на 3 курсу Харківського універсітету повітрянних сил на денній формі
навчання з 15.07.2005 року по червень 2010 року. ОСОБА_3 потребує додаткової
матеріальної допомоги за час навчання.

Відповідач
визнав вимоги позивачки в розмірі 1/4
частини від його заробітку щомісячно на період її навчання до червня 2010
року.

Ці дії
відповідача не суперечать законові та не порушують чиї - небудь права,  свободи і охоронювані законом інтереси.

У
відповідності до вимог ч.2  ст.  174 ЦПК України суд роз'яснив сторонам
наслідки визнання позову відповідачем.

Позовна заява
підлягає задоволенню.

Судові витрати
суд стягує з відповідача на користь держави у сумі 58 грн. 50 коп..

Суд допускає до
негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Керуючись  ст.
ст.  130, 174,  ч.1
ст.  367 ЦПК України,   ст.
ст.  199, 200 СК України,  - суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  уродженця м.
Москва Росія,  пенсіонера,  не працює,
мешкає в АДРЕСА_1,  аліменти на
користь ОСОБА_3 Володимировича в розмірі 1/4 частини від його доходів
щомісячно,  починаючи з 04.04.2007 року і
до 01.07.2010 року але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Стягнути з
ОСОБА_2на користь держави судові витрати 58 грн. 50 коп..

Рішення суду в
межах аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд Харківської області через Ізюмський
міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.
Справа № 2-486-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2007 року

Богодухівський
районний суд Харківської області в складі головуючого судді КУЗІНОЇ Н.П., при
секретарі Герасимюк Л.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.
Богодухові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "Про стягнення
аліментів"

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. просить суд винести рішення про стягнення з відповідача на її користь
аліментів на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі %
частини з усіх видів заробітку ( доходу), починаючи з дня подачі позовної заяви
і до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, мотивуючи тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги
на утримання дитини, хоча зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину та
що вона знаходиться у важкому матеріальному становищі. Відповідач працює, має
можливість надавати допомогу.

Відповідач не заперечував проти стягнення аліментів.

Суд, вислухав
пояснення сторін, дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає
задоволенню повністю.

Судом
встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, згідно свідоцтва про народження І -ВЛ НОМЕР_1,
виданого 8 лютого 2002 року відділом реєстрації актів громадського стану
Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, України, що
проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов'язаний утримувати свою
неповнолітню дитину. Позивач знаходиться у важкому матеріальному становищі.

Згідно з ч. 2
ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути
меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір має
бути стягнутий з відповідача в доход держави.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 88, 367, 208 - 218 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ :

Стягувати з
ОСОБА_2, 1981 року народження, уродженця м. Богодухів, Харківської області,
мешканця АДРЕСА_1, що працює ПП " Журба", на користь ОСОБА_1,
аліменти на утримання - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 24.09.2007 року до досягнення
дитиною повноліття.

СТЯГНУТИ з
ОСОБА_2 державний збір у розмірі 51 (П'ЯТДЕСЯТ ОДНІЄЇ) гривні та витрати на
інформаційно - технічне забезпечення збір у розмірі 7.50 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному
виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом) 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інотанції або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-1417 /
РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2007
року Ізюмськйй міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого
судді Бутенко В.М.  при секретарі
Костенко В.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м.
Ізюмі

цивільну справу
за позовом ВАТ «Харківгаз» до ОСОБА_1про стягнення заборгованості по оплаті за
спожитий природний газ,  -

встановив:

У травні
2007 року ВАТ «Харківгаз» звернулися до суду до відповідача із вказаним
позовом.  У позовній заяві та у судовому
засіданні представник позивача зазначала,
що відповідач є абонент ВАТ «Харківгаз» по договору по АДРЕСА_1Позивачем
надаються послуги відповідачу з газопостачання,
та відповідач не виконує свої обов'язки по договору і систематично не
здійснює оплату за природний газ. Заборгованість склала суму 457, 00 грн.. Але
відповідач добровільно не сплатив суму заборгованості. Просить суд позов
задовольнити. Просить стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Відповідач
позов визнав в повному обсягу,  при цьому
пояснив,  що дійсно є абонентом ВАТ
«Харківгаз»,  через скрутне матеріальне
становище у сім»ї не зміг своєчасно оплатити по договору послуги за природний
газ. Просить суд задовольнити позов,
судові витрати покласти на нього.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при
визначенні позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 ЦҐІК України. Згідно з ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідач
не має пільг,  тому від судових витрат не
звільняється. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  130, 174,  88 ЦПК України,   ст.
ст.  610, 612 ЦК України,  - суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ВАТ «Харківгаз» задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1на користь ВАТ
«Харківгаз» заборгованість за природний газ в сумі 457 грн. 00 коп..

Судовий
збір в сумі 51 грн. 00 коп. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду судової справи в сумі 7 грн. 50 коп,
стягнути з ОСОБА_1в дохід держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через Ізюмськйй міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної скарги,  з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-1982
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                                     Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                                             Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1до виконкому Ізюмської міської ради про
визначення права власності на самочинно збудовані споруди,

встановив:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до виконкому Ізюмської міської ради про визначення
права власності на самочинно збудовані споруди,
посилаючись на те,  що їй на праві
власності належить житловий будинок в АДРЕСА_1

Самочинно
,  без рішення виконкому та без
оформлення технічної документації позивачка збудувала лазню,  сарай,
сіни до сараю за адресою: АДРЕСА_1

Представник
відповідача в судове засідання з"явився,
хоча і був повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце
розгляду справи,  заперечень проти позову
не надав,  позов визнав.

Суд,  вивчивши матеріали справи вважає,  що позов підлягає задоволенню.

Так,  згідно свідоцтва про право власності від
04.08.1998 року,  посвідчене Ізюмської
державною нотаріальною конторою,
зареєстрованою в реєстрі за № 2-2320,
позивачці ОСОБА_1належить АДРЕСА_1

Згідно з
висновком комунального підприємства „Проектне бюро м.  Ізюма" від 14 вересня 2007 року,  самочинне будівництво на території
АДРЕСА_1позивачкою виконане без порушень ДБН.

Суд
вивчивши матеріали справи,  вислухавши
позивача,  вважає що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
були встановлені факти,  що в
АДРЕСА_1,  збудовано:

·лазню
„Е",  розміром 2, 0 х 2, 35 м. ;

·сарай ,
Д",  розміром 3, 10 х 5,  00 м.

·сіни до сараю
„Б",  розміром 1, 36 х 1, 57 м.

Керуючись  ст.
18, 208, 209, 210, 212, 214, 215 ЦПК України,   ст.
376 ЦК України,  суд

вирішив:

Цивільний позов
ОСОБА_1задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на самочинно збудовані споруди в АДРЕСА_1,  а саме: збудований сарай „Д",  лазню „Е",  сіни до сараю „Б",  згідно висновків комунального підприємства
«Проектне бюро м.  Ізюма» від 14 вересня
2007 року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний суд харківської області шляхом подачі в
10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України
Справа № 2-0-73
РІШЕННЯ

Ім'ям України

6 червня 2007
року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого
судді Бутенко В.М. ,  народних
засідателів Лисенко
Л.В.,  Калюга М. К. при
секретарі Костенко В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Ізюмі

справу
за заявою ОСОБА_1  заінтересована особа
виконавчий комітет Студунецької сільської ради Ізюмського району Харківської
області про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,  -

встановив:

ОСОБА_1
у квітні 2007 року звернувся до суду з заявою,
в якій зазначає,  що ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження є його рідним сином
але з травня 2005 року він пішов з дому в АДРЕСА_1та
зв'язок з родичами не підтримує. Місце знаходження його не встановлено по цей час.  Він подав заяву до суду,  так як йому треба оформити договір
купівлі-продажу домівки,  де значиться
прописаним його син.

У зв'язку з
наведеним заявник просить заяву задовольнити.

Представник
заінтересованної особи Бурлака В.Л. заяву визнав і просить суд задовольнити
вимоги ОСОБА_1,  підтвердив обставини по
справі,  що зявитель є батьком
ОСОБА_2,  1983 р.н.,  де він є невідомо з травня 2005 року.

Вислухавши
сторони,  дослідивши матеріали
справи,  суд встановив факти і відповідні
їм правовідносини:

ОСОБА_1є
батьком ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку поАДРЕСА_1,  де зареєстрований його син ОСОБА_2

З
повідомлення Ізюмського МРВ УМВД України в Харківській області витікає,  що гр-н ОСОБА_2,  1983 року народження,  зареєстрований в с Студенок
Ізюмському районі Харківської області значиться але не проживає з 2005
року,  розшукується міліцією як особа що
скоїла злочин. Встановити місцезнаходження ОСОБА_2 до теперішнього часу не
представилося можливим.

Таким
чином судом встановлений факт відсутності гр-на ОСОБА_2 протягом одного року в
місці його постійного проживання або місця перебування і відсутність про це
відомостей.

Визнання
ОСОБА_2 безвісно відсутнім треба заявнику для оформлення договору
купівлі-продажу житлового будинку,  який
належить йому на праві власності.

Керуючись  ст.
249 ЦПК України,   ст.  43 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити.

Визнати
громадянина ОСОБА_2,
0ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  безвісно
відсутнім з травня 2005 року.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-1978
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року                   Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого:                                                                 Зелінського
В.Г.

при
секретарі:                                                                              Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1до
виконкому Ізюмської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття
спадщини,  -

встановив:

ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом про визначення
додаткового строку на прийняття спадщини,
посилаючись на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1помер
її брат ОСОБА_2. Після його смерті відкрилась спадщина житловий будинок в с Куньє Ізюмського
району Харківської області. Спадкоємцем першої черги є син померлого
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  який відмовився від спадщини на користь своєї
тітки,  позивачки у справі ОСОБА_4..
Спадщину позивачка не прийняла в належний строк,  в зв"язку з тим,  що тільки 16 вересня 2007 року взнала про
відмову ОСОБА_3від спадщини свого батька

Відповідач
в судове засідання не з»явився,  хоча і
був повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду
справи,  про що свідчить розписка про
отримання судової повістки на 19 жовтня 2007 року,  заперечень проти позову не надав.

Виходячи
з наведено,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведені попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_2,  що
підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № НОМЕР_1 від 27 березня
2006 року (а.с.  4).

Після
його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок в с Куньє Ізюмського
району Харківської області.

Згідно  ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця,  який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважної причини,  суд може визначити
йому додатковий строк достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд вважає,  що позивачка пропустила строк для прийняття
спадщини з поважної причини.

Керуючись  ст.
ст. 130, 174 ЦПК України,  ст.
1272 ЦК України
суд

вирішив:

Позов ОСОБА_4
задовольнити. Подовжити,  відповідно
до  ст.
1272 ЦК України
строк для прийняття спадщини ОСОБА_4,
після смерті ОСОБА_2,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1до 19 грудня 2007 року.

Куньєвська
сільська Рада Ізюмського району Харківської області має право звернутися до
суду з письмовою заявою про перегляд заочного судового рішення протягом 10 днів
з дня отримання копії рішення суду.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Ізюмський міськрайонний суд харківської області шляхом подачі в 10 денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до
апеляційної інстанції,  або в порядку
ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №6-14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                                      УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р. Долинський  районний суд
Кіровоградської обл.
В складі головуючого судді  Калмикова
Б.Л.

При секретарі
Поліщук Т.І.. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м.Долинська заяву ОСОБА_1 про видачу виконавчого листа, -

ВС
ТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась до суду із заявою про видачу
виконавчого листа згідно рішення третейського суду від 03.01.2007 року по
справі № 03-01/2007 за її позовом до ОСОБА_2 про визнання до говору -купівлі-
продажу дійсним, та визнання права власності на житловий будинок та земельну
ділянку.

В судове засідання сторони не
з"явилися,проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом встановлено наступне. Сторонами
05.12.2006 року укладено договір купівлі-продажу АДРЕСА_1  та земельної ділянки площею 539 кв.м.
Відповідна копія суду надана. Відповідачу будинок належав на праві приватної
власності на підставі договору купівлі-продажу №052/02 від   12.04.2002 р.

Дані обставини третейським судом перевірено.

У зв"язку з ухиленням відповідача від нотаріального
посвідчення договору сторони звернулися до третейського с уду для вирішення даного
спору, уклавши  при цьому третейську
угоду від  25.12.2006 року.

Рішенням третейського суду від 03.01.2007 року позовні
вимоги задоволені,визнано дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та
визнано право власності на вказаний будинок та земельну ділянку.

На даний час постає питання про реєстрацію права   власності за ОСОБА_1,в Долинській дільниці
БТЇ.

Відповідно до ч.3 ст.55 Закону України "Про
третейські  суди" ви конання рішення
третейського суду,якщо   воно потребує
вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх
службовими особами,здійснюється за
умови видачі компетентним судом виконавчого документу.

Оскільки Долинській дільниці БТЇ органами місцевого
самоврядування делеговано повноваження по обліку об"єктів
нерухомости,реєстрацїї прав власності
фізичних   осіб, тому суд вважає,
що заявник правомірно звернувся до загального суду із заявою про видачу
виконавчого листа. Підстави для відмови у видачі виконавчого

-2-

листа,передбачені ст.56
Закону України "Про третейські суди" відсутні.

За даних
обставин заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 55.56 Закону
України "Про третейські суди" ст.293 ЦПК України,суд,-

УХВАЛИВ:

Заявлену заяву задовольнити.

Видати ОСОБА_1виконавчий лист згідно рішення третейського
суду від 03.01.2007 року по справі №03-01/07 за її позовом до   ОСОБА_2 про визнання дійсним договору
купівлі-продажу та визнання права власності на житловий будинок та земельну
ділянку.

Ухвала оскарженню не підлягає.