Справа № 2- 276007р.
РІШЕННЯ

іменем України

25 липня 2007року
Саксаганський районний суд м.  Кривого
Рогу у складі головуючого судді Ан О.В.

при секретарі Плахотіній
Л.І. з участю представників:   позивача
Коваля В.А.

відповідача Слісаренко О.М.

розглянув у відкритому
судовому засіданні в залі суду в р. Кривому Розі справа за позовом  ОСОБА_1до Державного підприємства «
Рудоуправління імені Кірова» про стягнення заборгованості по виплаті заробітної
плати,  середньомісячного заробітку за
період  затримки розрахунку,  відшкодування моральної шкоди

ВС ТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача з вимогами виплати заборгованості по зарплаті,  стягнення середнього заробітку за весь період
затримки розрахунку,   відшкодування
моральної шкоди .

В судовому засіданні
представник позивача підтримав позовні вимоги та пояснив,  що позивач працював  наДП « РУ їм. . Кірова» та наказом від
01.03.2007 року був звільнений за п. 1
ст.  40 КЗпро П України за
скороченням штатів. Про те при звільненні йому не виплатили заборгованість по
сплаті заробітної платні - 1095 гр-н 17 коп.,
не виплачено вихідну - 863 гр-ні 85 коп.. Після звернення до суду
позивачу сплатили частково. До тепер відповідач не сплатив 928 гр-н 19 коп.
розрахункових коштів. Тому просить стягнути з відповідача на користь
позивача   вказану суму,  а також середній заробіток за весь період
затримки розрахунку   з розрахунку щоденного
заробітку-59 гр-н 70 коп.   Діями
відповідача позивачу причинено моральну шкоду. Так  позивач залишився без коштів на
існування,  потребував додаткових витрат
на медичне лікування.

Позивач підтримав позовні
вимоги ,  вказав,  що з 2007 року перебуває на обліку в
Криворізькому центрі зайнятості як безробітний. З квітня 2007 року йому
нараховані виплати. Моральну шкоду пов»язує зі звільненням,  оскільки переніс нервове напруження,  залишившись без роботи. В зв»язку з  невиплатою розрахунку не міг належним чином
пройти лікування - не мав коштів,
відчував себе приниженим.  Не міг
пояснити які додаткові зусилля приймав для відновлення життєвого стану.

Представник відповідача
позов визнала частково,  не заперечувала
проти стягнення заборгованості розрахунку при звільненні в сумі 928 гр-н 19
коп. Вказала,  що ДП«РУ ім. . Кірова»   фінансується з державного бюджету. Кошти надходять
не своєчасно. З серпня 2002 р. ДП "Рудоуправління ім.  Кірова" згідно з проектом
реструктуризації припинило господарську діяльність і працює в режимі підтримки
життєдіяльності основних фондів та охорони майнового комплексу. Постановою
Господарського суду Дніпропетровської області по справіНОМЕР_1 від 11.11.02 р.
було порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Рудоуправління
ім.  Кірова",  накладено арешт

на майно боржника. Ухвалою
Господарського суду Дніпропетровської області від 03-06.12.2002 р. по даній
справі було введено процедуру розпорядження майном боржника і призначено
розпорядника майном -арбітражного керуючого ОСОБА_2 У зв'язку з відсутністю
бюджетного фінансування робочого проекту - "Реструктуризація" ДП
"Рудоуправління ім.  Кірова"
шляхом його закриття (ліквідації). Першочергові заходи" підприємство
опинилося у складному фінансово-економічному становищі,  а також у зв'язку з тим,  що було передано (відповідно наказуНОМЕР_2
від 19.04.2001 р.) майно та підземні видобутки руди,  які мали економічну користь для підтримки
життєдіяльності підприємства. Для підтримки життєдіяльності підприємства
(заробітна плата,  оплата комунальних
послуг,  забезпечення охорони майна,  сплата податків та зборів (обов'язкових
платежів)) необхідні значні кошти. Через відсутність бюджетного
фінансування,  єдиним джерелом отримання
коштів є продаж майна підприємства,  яке
не задіяне в виробничому процесі і збереження якого потребує значних витрат.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.12.2004 р.
провадження у справіНОМЕР_1 про банкрутство ДП РУ ім.  Кірова припинено. Однак,  Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської
області по справіНОМЕР_1 від 05.01.2005 р. знову порушено провадження у справі
про банкрутство ДП "Рудоуправління ім.  Кірова",
введено мораторій,  накладено
арешт на майно боржника. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області
від 13.12.2005 р. по даній справі введено процедуру розпорядження майном і
призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3
Майно підприємства знаходиться у податковій заставі. Продаж майна
підприємства повинен здійснюватись відповідно чинного законодавства України. З
огляду на вищевикладене,  ДП РУ ім.  Кирова звернулося до Міністерства промислової політики за дозволом щодо реалізації
майна,  а також до Центральної МДШ щодо
скасування податкової застави,  але на
той час дозволу не отримало. Бюджетне фінансування ДП РУ ім.  Кірова до теперішнього часу не здійснюється,  підтримка життєдіяльності основних
фондів,  охорона майнового комплексу
підприємства,  виплата заробітної плати
та внески до фондів напряму залежать від коштів,  отриманих з реалізованого майна,  - тому ДП РУ ім.  Кірова не має змоги своєчасно та в повному
обсязі виплачувати заробітну плату працівникам підприємства. При чому,  про фінансовий стан підприємства позивач була
проінформована ще при влаштуванні на роботу,
тому що затримки по виплаті заробітної плати почалися ще з 2000р. Було
отримано дозвіл на реалізацію майна,
підприємство отримані кошти направило на часткову виплату заборгованості
звільненим працівникам (не виплативши в повному обсязі заборгованість по
заробітній платі працюючим робітникам підприємства), . Звернула увагу суду на
те,  що влаштовуючись на роботу на ДП РУ
ім. Кірова позивач знав про складний фінансовий стан підприємства. Крім
того,  працюючи на підприємстві він разом
з усіма працівниками не своєчасно отримував заробітну плату,  але не шукав інше місце роботи. Позивач
отримує допомогу у службі зайнятості. Тому хоча затримка виплати заробітної
плати і мала місце,  але позивач завдяки
отримуваній допомозі не залишився взагалі без засобів до існування. Сума
заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1
яка зазначена у позовній заяві,
не відповідає дійсності,  тобто в
ній не враховано суми виплат,  здійснені
підприємством у березні та квітні 2007р. Станом на 01.07.07р. заборгованість РУ
перед позивачем становить 928, 19грн.,  у
т.ч. -926, 86грн. -заробітна плата з включенням суми компенсації за відпустку,  1, 33 грн. - сума компенсації за несвоєчасну
виплату заробітної плати (це підтверджується особовим рахунком позивача,  та платіжними відомостями НОМЕР_3від
24.04.07р.,НОМЕР_4 від24.04.07р.). В своїй позовній заяві позивач вимагає
стягнути з ДП РУ ім. Кірова моральну шкоду у розмірі 10000, 00грн. Але,  висуваючи вимогу про грошову компенсацію
моральної шкоди,  позивач,  як свідчить судова практика,  доказує факт його спричинення,  обґрунтовує розмір конкретної суми,  вказаної ним в позовній заяві. Позивач не
надав розрахунок позовних вимог по відшкодуванню моральної шкоди,  тому не зрозуміло,  з яких міркувань він виходив,  визначаючи розмір моральної шкоди. Крім
того,  відповідно до Постанови Пленуму ВС України від 31.03.95р.

№4 - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної
шкоди підлягають: наявність такої шкоди,
наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача,  та вини останнього в її
заподіянні. Позивачем не надано доказів,
які б підтверджували наявність його моральних страждань. ОСОБА_1 знав в
якому тяжкому фінансовому стані знаходиться ДП РУ ім. Кірова,  але не намагався знайти іншу роботу,  де б своєчасно сплачували заробітну плату.
Вважаю,  ДП РУ ім. Кірова не повинно
нести відповідальність за невиконання зобов'язань Міністерства промислової
політики щодо бюджетного фінансування підприємства,  яке ліквідується. Тому прошу суд при
винесенні рішення по даній справі,  при
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди врахувати вимоги розумності і
справедливості,  з урахуванням інших
обставин,  які мають істотне значення.
Тому просила відмовити   позивачу в
задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за   період затримки розрахунку та відшкодуванні
моральної шкоди,  не заперечувала проти
стягнення  не сплаченого розрахунку в
сумі 928 гр-н 19 коп.

Вислухавши учасників
судового  засідання,  дослідивши матеріали справи,  визнавши докази належними,  допустимими та достовірними,  суд встановив факт  звільнення позивача з роботи по скороченню
штатів 01.03.2007 року (  витяг з
трудової книжки на а.с.  4,  копія наказу про звільнення на а.с.  20) факт несвоєчасного розрахунку ( довідка
наа.с.  6),  факт часткової сплати розрахункових коштів в
сумі 1158 гр-н 48 коп з яких 926 гр-н 86 коп - заробітна платня ( довідка на
а.с.  15). Судом встановлено,  що ДП « РУ ім. . Кірова « знаходиться в стані
реструктуризації та фінансується з державного бюджету ( Постанова KM України на
а.с.  10,
Наказ Міністерства промислової політики наа.с.  11) .Майно підприємства передано  іншому підприємству ( Наказ державного
комітету Промислової політики на а.с.
12-13). Відносно   ДП «РУ ім. .
Кірова» не одноразово порушувалась справа про банкрутство ( Ухвали
Господарського суду Дніпропетровської області на а.с.  21-25). На підприємстві існує заборгованість
по виплаті заробітної платні (  акт
перевірки державної інспекції праці на а.с.
31-32),  Активи підприємства  знаходяться
в податковій заставі ( припис про заборону здійснення операцій з активами
на а.с.  ЗО).   Не зважаючи на це  відповідач приймав міри до погашення
заборгованості та частково погасив позивачу розрахункові кошти ( довідка на
а.с.  6,    відомості на а.с.  33,
34). Таким чином суд вважає,
що  вина відповідача в
несвоєчасному  розрахунку з позивачем
відсутня,  а тому  підстав для стягнення середнього заробітку за
весь період затримки розрахунку немає.

Суд прийняв до уваги,  що несвоєчасним розрахунком порушено законні
права позивача,  оцінив ступінь втрати
нормальних життєвих зв»язків та додаткові зусилля для організації свого життя
позивача,  ступінь їх значності,  нервові переживання та вважає можливим
позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково в
сумі 300 гр-н.

В силу  ст. . 88 ЦПК
України з   відповідача належить стягнути
судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам-17 гр-н 50 коп -
держмита в дохід держави та 10 гр-н 29 коп судового збору  на користь ДСА в Дніпропетровській області..

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
116, 233, 237-1    КЗоТ України,  Закон
України " Про заробітну платню",
ст.  206,  208, 211, 213 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити
частково. Стягнути з Державного підприємства
« Рудоуправління імені Кірова» на користь  ОСОБА_1 928 гр-н 19 коп заборгованості
по   виплаті  розрахунку при звільненні,  3 00гр-н в рахунок відшкодування   моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Державного підприємства  « Рудоуправління імені Кірова»  про стягнення середнього заробітку за період
затримки розрахунку   відмовити .

Стягнути з відповідача   17гр-н 50 кіп - держмита в дохід держави та
10 гр-н 29 коп судового збору  на користь
ДСА в Дніпропетровській області..

Рішення може бути оскаржено
подачею апеляційної скарги в Дніпропетровський апеляційний суд через суд
Саксаганського району м.  Кривого
Рогу  протягом 10 днів звою про
оскарження та на протязі 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження
апеляційною скаргою.