Справа
№ 2- 1847/07
РІШЕН НЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

03
серпня 2007   року                    Придніпровський районний суд

м.  Черкаси

В
складі: головуючого-судді                        Колода
Л.Д.

При
секретарі                                                Озеран
К.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа орган опіки та піклування
Придніпровського райвиконкому м.  Черкаси
про вселення та по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання такими
,  що втратили право на користування
житловим приміщенням ,  -

Встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 3.05.2007 року звернулася   до
суду із позовом  до ОСОБА_2. ,  третя особа орган опіки та піклування
Придніпровського райвиконкому м.  Черкаси
про вселення . Свої позовні вимоги мотивує тим,
що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 жовтня
1994 року по 16 листопада 2006 року. Згідно рішення Придніпровського районного
суду від 16.11. 2006 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього
сина ОСОБА_3. В період шлюбу 04 березня 2002 року сторони придбали однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 Вказана квартира зареєстрована на ім"я відповідача
відповідно до договору купівлі -продажу № 1261 від 04.03.2002 року. Вони всі
мешкали в квартирі   до розірвання шлюбу.
Після розірвання шлюбу відповідач почав перешкоджати позивачці проживати в
помешканні,  в присутності малолітнього
сина бив позивачку ,  принижував її честь
і гідність та постійно погрожував. Після всього цього у малолітнього сина
підвищився рівень розладу психіки. Незважаючи на неодноразові звернення позивачки
до РЕУ,  дільничного інспектора
міліції,  бюро судово-медичної
експертизи,  відповідач продовжує
перешкоджати позивачці користуватися житловим приміщенням.  Свої батьківські права та обов'язки по
відношенню до малолітньої дитини не виконує,
добровільно аліменти не сплачує. У зв"язку з цим позивачка змушена
тимчасово проживати у знайомих та у родичів. В даний час їх малолітній син
часто хворіє та перебуває на обліку у обласному психоневрологічному диспансері.
В зв»язку з цим просить постановити рішення,
яким вселити її в квартиру.

31.05.2007 року
ОСОБА_2.  звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_1 ,  яка є законним
представником неповнолітнього ОСОБА_3 про визнання такими,  що втратили право на користування житловим
приміщенням . Свої вимоги мотивує тим,
що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві власності відповідно до
договору купівлі-продажу №1261 від 04.03.2002 року.

Рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 16.11.2006 року шлюб між ним та відповідачкою було
розірвано. Відповідно до довідки від 24.05.2007 року наданої РЕУ № З м.  Черкаси в квартирі крім нього зареєстрована
відповідачка разом з малолітнім ОСОБА_3,
1995 року народження. За користування житловою площею і комунальні
послуги оплату проводить позивач . Позивач вважає,  що відповідачка та її син добровільно
відмовилась від права користування квартирою і вибули на інше постійне місце
проживання,  враховуючи,  що це можуть підтвердити сусіди по
будинку,  де мешкає позивач . Фактично
відповідачка

жилим приміщенням не користується з вересня 2006 року,  що підтверджується актом ,  доданим до матеріалів справи. Ніяких заяв за
відповідачів про тимчасовий виїзд і залишення за собою жилого приміщення ні в
РЕУ,  яке обслуговує будинок,  де розташовано квартира,  ні в позивача по справі немає. Ч.3  ст.  29
ЦК України
передбачено,  місце проживання фізичної
особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків
(усиновлювачів),  або одного з них,  з ким вона проживає. Малолітній ОСОБА_3 1995
року народження,  разом з відповідачем по
справі не користується жилим приміщенням позивача по справі з вересня 2006
року. Крім цього разом з позивачем у однокімнатній квартирі
проживаєОСОБА_4  з якою позивач проживає
цивільному шлюбі. В зв2язку з цим просить постановити рішення,  яким визнати ОСОБА_1 та малолітнього
ОСОБА_3,  1995 року народження
такими,  що втратили право на
користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Позивачка вона ж
відповідачка по зустрічному позову ОСОБА_1
в судовому засіданні свої позовні вимоги збільшила,  просила вселити її та неповнолітнього сина
ОСОБА_3,  1995 року народження в спірну
квартиру ,  зобов»язати відповідача не
чинити їй перешкод в користуванні квартирою та надати ключі від вхідних дверей.
Зустрічний позов не визнала,  просила в
ньому відмовити та суду пояснила ,  що з
відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. їх шлюб згідно рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 16.11.2006 року розірвано. В шлюбі мають сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Спірна квартира була придбана
04.03.2002 року під час спільного сімейного проживання,  в договорі купівлі-продажу та технічному
паспорті власником вказаний відповідач.3 дня розірвання шлюбу відповідач
перешкоджає їй та дитині користуватися житлом.
В присутності сина наносив їй побої,
що підтверджується актом огляду в бюро судово-медичної експертизи. Син
перебуває на обліку в Черкаському обласному психоневрологічному диспансері і
нанесення їй побоїв відповідачем в присутності дитини негативно впливало на
психіку дитини. Крім цього відповідач змінив замок на вхідних дверях і тому
вона з дитиною змушена була тимчасово проживати у родичів,  а на даний наймає квартиру. В зв»язку з
тим,  що відповідач їй та синові чинить
перешкоди в користуванні житлом і вони з поважної причини не можуть
користуватися квартирою,  просила
постановити рішення,  яким вселити її та
сина в квартиру,  зобов»язати відповідача
не чинити їй перешкод в користуванні квартирою та надати ключі від вхідних
дверей. В зустрічному позові просила відмовити,
так як відповідач безпідставно заявив вимоги про те,  що вона та син втратили право на користування
житловим приміщенням ,  житлом не
користуються в зв»язку з тим,  що
відповідач перешкоджає проживати в квартирі.

Представник
позивачки по дорученню ОСОБА_5.
в судовому засіданні позов підтримав ,
зустрічний позов не визнав та дав суду пояснення аналогічні поясненням
позивачки.

Відповідач він
же позивач по зустрічному позову ОСОБА_2.
в судовому засіданні позов не визнав,
зустрічний позов підтримав та суду пояснив,  що позов про вселення заявлений
безпідставно,  він не перешкоджав
позивачці користуватися квартирою,
квартира належить йому,  позивачка
та син добровільно залишили квартиру,
комунальні послуги не сплачують з вересня 2006 року,  замок на вхідних дверях він змінив,  так як замок поламався,  побоїв позивачці він не наносив,  перевірок з цього приводу органи міліції не
проводили. Вважає,  що позивачка та її
син без поважної причини не користуються житловим приміщенням більше 6 місяців.
А тому просив постановити рішення,  яким
визнати їх такими ,  що втратили право на
користування житловим приміщенням.  В
позові про вселення просив відмовити,
так як спірна квартира є однокімнатною і він проживає в ній з
ОСОБА_4,  з якою створив сім»ю .

Представник
відповідача по дорученнюОСОБА_6  в
судовому засіданні позов не

визнав,  зустрічний позов підтримав та дав суду
пояснення аналогічні поясненням ОСОБА_2.

Представник
органу опіки та піклування Придніпровського райвиконкому м.  Черкаси по дорученню Титаренко Л.В. в
судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнала,
просила виходячи з інтересів неповнолітньої дитини,    задовольнити позов про вселення ,  в зустрічному позові просила відмовити. В
подальшому в судове засідання не з»явилася ,
просила справу слухати в її відсутності.

Заслухавши
пояснення сторін,  їх представників
,  дослідивши письмові докази справи в
результаті повного,  всебічного та
об"єктивного їх дослідження,  суд
приходить до висновку,  що позов підлягає
до задоволення,  зустрічний позов не
підлягає до задоволення,  з наступних
підстав. Згідно рішення Придніпровського районного суду м.  Черкаси сторони з 22.10.1994 року перебували
в зареєстрованому шлюбі і 16.11.2006 року їх шлюб розірваний. Згідно свідоцтва
про народження НОМЕР_1 сторони мають сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно договору купівлі-продажу
від 04.03.2002 року та технічного паспорта ОСОБА_2.  є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1.
Згідно довідки РЕУ №3 від 24.05.2007 року у вищевказаній квартирі зареєстровані
три особи - ОСОБА_2 і разом з ним зареєстровані ОСОБА_7 як піднаймач та син
ОСОБА_3,  1995 року народження. В
судовому засіданні достовірно встановлено,
що відповідач ОСОБА_2.
перешкоджає ОСОБА_1 та їх сину ОСОБА_3 проживати у вищевказаній
квартирі,  змінив замки на вхідних
дверях. Причиною того,  що позивачка з
дитиною залишила помешкання є та обставина,
що відповідач наніс їй побої. Дані обставини підтверджуються наступним.  В судовому засіданні була допитана свідок
ОСОБА_8 ,  яка пояснила,  що відповідач неодноразово наносив позивачці
тілесні ушкодження . Так в березні 2006 року ОСОБА_1 по телефону
повідомила,  що її побив ОСОБА_2.  і вона приїздила до позивачки,  бачила на її обличчі сліди побоїв.   Потім в них знову були бійки,  відповідач в присутності сина ОСОБА_3я бив
навіть батька позивачки. Також свідок ОСОБА_9. пояснила ,  що вона навчала ОСОБА_3 з першого по
четвертий клас і хлопчик розповідав їй,
що він та його мати змінили місце проживання ,  так як восени 2006 року батько побив його
матір і вони поїхали з квартири,  в якій
проживали. Також свідок ОСОБА_10 пояснив,
що восени 2006 року його зять ОСОБА_2.
в його присутності душив ОСОБА_1,
він заступився за дочку і ОСОБА_2.
вдарив і його,  все це відбувалося
в присутності його внука ОСОБА_3 Свідок ОСОБА_11суду пояснила,  що з позивачкою бачаться рідко,  але постійно говорить по телефону,  їй відомо зі слів позивачки,  що відповідач її постійно б»є,  одного разуОСОБА_1 прийшла до неї в порваній
дублянці і пояснила,  що одяг їй порвав
відповідач,  коли її бив,  також їй відомо,  що ОСОБА_2.
порушував подружню вірність. Крім цього ті обставини,  що відповідач під час спільного проживання
наносив позивачці побої підтверджуються довідкою № 1749 від 02.10.2006 року про
те,  що ОСОБА_1 була оглянута в кабінеті
судово-медичної експертизи. Згідно листа обласного бюро судово-медичної
експертизи № 02-0R82 від 8.06.2007
року,    ОСОБА_1 по направленню
дільничного інспектора Придніпровського РВ УМВС України в черкаській області
була оглянута 02.10.2006 року в амбулаторії облбюро ,  під час огляду виявлено крововилив повік
правого ока. Ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Крім цього та обставина,  що ОСОБА_1 не
бажала залишати своє житло підтверджується заявою позивачки на ім»я начальник
РЕУ №3 про те,  що вона просить не
знімати її та неповнолітнього сина з реєстрації в квартирі АДРЕСА_2. Отже суд
приходить до висновку,  що відповідач
своєю поведінкою перешкоджав позивачці та їх неповнолітньому сину ,  користуватися житловим приміщенням,  змусив їх залишити помешкання,  також як пояснила в судовому засіданні свідок
ОСОБА_4

відповідач
змінив замок на вхідних дверях за власною ініціативою. Згідно  ст.  64
ЖК України члени сім»ї наймача,  які
проживають разом з ним,  користуються
нарівні з наймачем усіми права і несуть усі обов»язки,  що випливають з договору найму житлового
приміщення. Позивачка та неповнолітнійОСОБА_12
зареєстровані в квартирі як члени сім»ї наймача. Відповідач перешкоджає
їм користуватися житлом,  вважаючи дану
квартиру тільки своєю,  хоч придбана вона
в період спільного сімейного проживання. Тому позов ОСОБА_1 слід
задовольнити,  вселити її та
неповнолітнього ОСОБА_3 в житлове приміщення та зобов»язати відповідача не
чинити їй перешкод в користуванні квартирою та надати ключі від вхідних дверей.

Зустрічний позов
ОСОБА_2.  до задоволення не підлягає
виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та її
неповнолітній син ОСОБА_3 не проживають в квартирі з поважної причини,  ОСОБА_2.
перешкоджає їм користуватися житлом ,
під час спільного проживання наносив ОСОБА_1. в присутності сина
побої,  змінив замки на вхідних дверях.
ОСОБА_1,  щоб не травмувати психіку
сина,  який з приводу розладів психіки
перебуває з 2002 року на диспансерному обліку в Черкаському обласному
психоневрологічному диспансері (довідка № 696 від 26.03.2007 року) змушена була
залишити квартиру. Доводи ОСОБА_2.  про
те,  що його бувша дружина та син
втратили право на користування житловим приміщенням ,  так як більше 6 місяців не користуються
житлом без поважних причин не можуть стати підставою для задоволення
зустрічного позову ,  так як вони
спростовуються вищевказаними обставинами,
що встановлені судом.  Також в
судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_13  ОСОБА_14.,
які пояснили,  що вони підписували
акт від 12.04.2007 року про те,  що
ОСОБА_1 в квартиріАДРЕСА_1 не проживає. Даний акт їх попросив підписати
ОСОБА_2. ,  в квартиру вони не заходили,  чи маються в квартирі речі позивачки та
дитини не перевіряли,  акт підписувати за
межами вищевказаної квартири. Покази свідка ОСОБА_4 про те,  що ОСОБА_1 не проживає в квартирі,  її речі відсутні,  суд оцінює критично,  так як вона є співмешканкою ОСОБА_2.  і в квартирі проживає з 13.01.2007 року.   Згідно
ст.  71 ЖК України при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців. Судом встановлено,
що ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 в квартирі не проживають з поважної
причини,  відповідач перешкоджає їм
користуватися житлом,  змінив замок на
вхідних дверях. Тому зустрічний позов задоволенню не підлягає.

На підставі
викладеного та керуючись   ст.  ст.
64,  71, 72 ЖК України,   ст.
ст.  8, 10,  79,
60,  212,  213,
215,  223, 367 ЦПК України,  суд,  -

Вирішив:

Позов
задовольнити. Вселити ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2в квартируАДРЕСА_1 Зобов»язати
ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 та її сину ОСОБА_3 перешкод в користуванні
вищевказаною квартирою та надати ключі від вхідних дверей.

В зустрічному
позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання такими,
що втратили право на користування житловим приміщенням відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано позивачем протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. На рішення може бути подано апеляційну скаргу
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.