справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01
серпня 2007 року                 Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді                                                                       -ТітоваМ.Ю.

при
секретарі                                                                                -
Задорожний А.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання

шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні
2007 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 08.06.1990 року вона
зареєструвала шлюб із ОСОБА_2. і проживала з ним разом до 06.05.05. Від цього
шлюбу вони мають дві дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося тому, що
він вів нетверезий спосіб життя. Не виконував своїх сімейних обов'язків щодо
матеріального забезпечення сім'ї та виховання дітей. Принижував її людську
гідність. Спільне життя з ним було неможливе. Вони з чоловіком не проживають
разом 14 місяців. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання
та збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є нашою спільною
власністю, не має. Між ними досягнуто угоди про утримання дітей.

У судовому
засіданні позивач вказані позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.

В
порядку ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно
до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої
дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб між
сторонами зареєстровано 08.06.1990 року, про що зроблено актовий запис НОМЕР_1.
Від цього шлюбу вони мають дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. З пояснень позивача та відповідача
вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного
господарства, внаслідок постійних конфліктів та непорозумінь. їхня сім'я
розпалася, спільне господарство не ведеться. Примирення між сторонами та
збереження сім'ї не можливе, що підтвердили як позивач, так і відповідач.

Таким
чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження
шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін.

На
підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст.
174, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.06.1990 року у відділі РАГС Дніпровського
району м. Києва, актовий запис НОМЕР_1, розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
стягнути із ОСОБА_1 державне мито у розмірі 17 (сімнадцять) гривень, відповідача
від сплати державного мита звільнити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.