Справа №2-4323/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

30 липня
2007 року                                                                               місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
позивача ОСОБА_1.

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Гіркополонківської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач
ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до відповідачів про визначення частки у
спільній сумісній власності та визнання права власності на спадкове майно.

Свій
позов мотивує тим, що після смерті його матері - ОСОБА_3 відкрилась спадщина на
частину житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ще за
життя ОСОБА_3 склала заповіт на випадок своєї смерті, яким все своє майно, в
тому числі належний їй житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
заповіла в рівних долях своєму синові ОСОБА_1 та внучці ОСОБА_2. Остання від
спадщини відмовилась, про що подала в нотаріальну контору відповідну заяву.

Оформити
належним чином право на спадщину не має можливості, оскільки не визначено
частки у спільній сумісній власності на будинок, який належав колгоспному
двору, головою якого була ОСОБА_3, а він був його членом.

Просить
визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на будинок АДРЕСА_1 та
визначити, що кожному з членів колгоспного двору у вищезазначеному будинку
належала Уг його частина, а також визнати за ним право власності на спадкове
майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 - 1/2 частину будинку в АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним, як
спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, право власності на
спадкове майно, а саме на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його
задоволення.

Представник
Гіркополонківської сільської ради в судове засідання не з'явився, подав суду
заяви, в яких просить справу слухати у його відсутності, не заперечує проти
задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як
вбачається з копії свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого 22
травня 1984 року, житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить в цілому
на праві особистої власності ОСОБА_3( а.с. 6).

Відповідно
до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
7)

Таким
чином, після смерті ОСОБА_3. відкрилась спадщина, яка складається з житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

Згідно
ст. 12 ч.2 Закону України "Про власність" громадяни набувають права
власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальній праці,
підприємницької діяльності, вкладення коштів в кредитні установи, акціонерні
товариства, а також майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших
угод, не заборонених законом.

У даному
випадку, спадкування здійснюється за заповітом, що на випадок своєї смерті 23
лютого 2000 року був складений ОСОБА_3, яким вона все належне їй майно, в тому
числі житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла в рівних
долях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Як
вбачається з дослідженої в судовому засіданні спадкової справи, заведеної
Луцькою районною державною нотаріальною конторою на майно померлої ОСОБА_3,
ОСОБА_2 у встановлений законом строк подала в нотаріальну контору заяву, в якій
відмовилась від належної їй частки спадкового майна, що залишилась після смерті
ОСОБА_3. (а.с. 27).

Відповідно
до ч.1 ст. 1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із
спадкоємців, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших
спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну.

Отже,
право прийняти частку у спадщині, яка належала ОСОБА_2 переходить до ОСОБА_1.

Фактично
позивач прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час її
відкриття, як це передбачено ст. 1268 ЦК
України, що стверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою
Гіркополонківської сільської ради від 23 березня 2007 року (а.с. 3 ).

З
пояснень, даних в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 вбачається, що вона
не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно - житловий
будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем ОСОБА_1.

Таким
чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме на
житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись
ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.. 328,
1222,1223,1268, 1270,1275 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме на житловий будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в
строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.