УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року                                                                           м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C.,
Новосядлої В.М. ,
Жданової B.C.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  3-і особи Десята Київська державна
нотаріальна контора,  Гаражно -
будівельний кооператив „Маяк",
Садівничий масив „Глеваха-1" про визнання права власності на
спадкове майно та поділ спадкового майна за законом і за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно за законом за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 23 березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 11 серпня 2005 року,

встановила:

У лютому
2002 року ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4,
в якому просили в порядку спадкування за законом визнати за кожним з них
право власності на 1/4 частину гаражу в ГБК „Маяк",  дачного будинку в садівничому масиві
„Глеваха-1",  деревообробного
станка,  а також по 1/8 частині вкладу в АКБ „Правекс-банк"
і валютного вкладу в АКАБ „Україна".

Позивачі
посилалися на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1помер
їх батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилася спадщина,  на яку,
окрім них,  має право його дружина
ОСОБА_4

Позивачі
уточнювали позовні вимоги та остаточно просили визнати за кожним з них право
власності на 1/4 частину : гаражного боксу №36 в ГБК „Маяк",  земельної ділянки та розташованого на ній
дачного будинку в Садівничому масиві „Глеваха-1" на сумму 35 475
грн.,  право власності на 1/8 вкладу в АКБ „Правекс-банк" на 938,
60 грн. і валютного вкладу в АКАБ „Україна" на 444, 75 доларів СІЛА,  що становить по курсу 2 357, 40 грн. Позивачі
просили виділити їм гаражний бокс,
стягнувши на користь ОСОБА_4 З 875 грн. компенсаЦІЇ за її частину
гаражу. Позивачі також просили виділити земельну ділянку та розташований на ній
дачний будинок в Садівничому масиві „Глеваха-1",  визнати за ними право власності на дачний
будинок,  стягнути з позивачів на користь
відповідача

Справа №
33ц- 2708 кс 07                        Категорія
ЦП: 34

Головуючий у
першій інстанції Шурига
Т.Г. Доповідач Висоцька B.C.

грошову
компенсацію за дачний будинок у розмірі 1/4 частини вартості дачного
будинку,  судові витрати та витрати на
проведення експертизи.

Відповідач
ОСОБА_4 звернулася з зустрічним позовом,
у якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку,  дачний будинок,  обидва вклади розділити між спадкоємцями.
Вважає,  що гаражний бокс та дачний
будинок не є спадковим майном,  оскільки
у власності спадкоємця на час його смерті не були.

Рішенням
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 23.03.2005 року,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
11.08.2005 року,  за кожним з позивачів
по первісному позову визнано право власності на 1/4 частину спадкового майна:
гаража -боксу №36 в ГБК „Маяк",
земельної ділянки та розташованого на ній дачного будинку в Садівничому
масиві „Глеваха-1" 25 лінія ділянка 43-а; право власності на 1/8 частину
внеску в АКБ „Правекс-банк"
та валютного внеску в АКАБ „Україна",
які належали ОСОБА_5

За
ОСОБА_4 визнано право власності на 1/4 частину спадкового майна : гаража -
боксу №36 в ГБК „Маяк"; земельної ділянки та розташованого на ній дачного
будинку у Садівничому масиві „Глеваха-1",
а також право власності на 5/8 частин внеску в АКБ „Правекс -
банк" та валютного внеску в АКАБ „Україна",  які належали померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_5 В
задоволенні позовних вимог про поділ майна в натурі та визнання повного права
власності на земельну ділянку та розташований на ній дачний будинок у
Садівничому масиві „Глеваха-1" 25 лінія ділянка 43-а ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4
звернулася з касаційною скаргою на рішення суду першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду,  в обґрунтування якої
посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи та ставить питання про скасування ухвалених судових рішень та
закриття провадження по справі або залишення заяви без розгляду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову про визнання права власності,  суд першої інстанції виходив з того,  що сторони по справі є спадкоємцями за
законом першої черги і кожен має право на 1/4 частину спадкового майна,  яке складається з гаражу - боксу №36 в ГБК
„Маяк",  земельної ділянки та
розташованого на ній дачного будинку у Садівничому масиві „Глеваха-1" 25
лінія,  ділянка 43-а. ОСОБА_4 не надала
суду належних доказів того,  що гараж
-бокс,  земельна ділянка і розташований
на ній дачний будинок є її власністю,  а
не є спадковим майном.

Апеляційний суд
погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Підстави для
закриття справи або залишення заяви без розгляду,  передбачені процесуальним
законодавством,  відсутні.

Керуючись  ст.
ст.   332,   336
ЦПК України,  колегія суддів  Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_4    відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 23 березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва
від 11 серпня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.