Справа №2-4212/07
РІШЕННЯ

Іменем України

20 вересня 2007
року Кіровський районний суд м.
Кіровограда в складі: головуючого - судді Галагана О.В.,
при секретарі
Бібіковій Г.С. ,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя
особа Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ про стягнення заборгованості
за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом до відповідача. На обґрунтування своїх вимог
зазначала,  що відповідно
довідки-розрахунку Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ (далі ДВС) за ОСОБА_2
існує заборгованість по аліментам у розмірі 6223грн. 55коп за період з січня
2004 року по липень 2007 року. В зв'язку з чим,
просила стягнути з відповідача всю суму заборгованості по
аліментам,  неустойку за прострочення
сплати аліментів за період з 01.08.2004 року по 01.08.2007 року на суму 1731грн.
30коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 400грн.

В судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач
позов визнав та зазначив,  що після
звільнення в кінці 2003 року з ВАТ „Червона зірка" тривалий час не
працював,  жив на призначену пенсію,  як учаснику ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС,  працевлаштовувався
без відповідного оформлення,  внаслідок
чого ДВС не повідомляв. Крім того,
восени 2006 року його рідному брату ампутували ногу і значна кількість
коштів пішла на його лікування. Надав до суду розписки про сплату аліментів
особисто позивачу за кінець 2006 початок 2007 року. Зобов'язався погасити всю
суму заборгованості протягом місяця.

Ухвалою
суду від 06.09.2007року до участі у справі залучено ДВС в якості третьої
особи,  що не заявляє самостійних вимог.

Представники
третьої особи,  пояснили,  що постановою ДВС відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню рішення Кіровського районного суду від
12.06.1995 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа
№ 5-175. Однак,  відповідач нерегулярно
та не в повному обсязі сплачував аліменти,
у зв'язку з чим виникла заборгованість,
яка станом на 01.08.2007 року складає 6223грн. 55коп. На домоволодіння
боржника накладено арешт.

Представники
ДВС погодились з доводами ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 неустойки за
прострочення сплати аліментів та заперечили проти стягнення заборгованості за
аліментами,  з підстав,  ще досить тривалого виконання рішення суду
(до 2013р.) та наявного майна у боржника на яке накладено арешт.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  представників третьої особи,  дослідивши матеріали справи,  дійшов до висновку ,  що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено,  що від спільного проживання
без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,  відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 5),  мають сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно
рішення Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 12.06.1995 року з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 14 від усіх видів заробітку
щомісячно,  починаючи з 31.05.1995 року і
до його повноліття,  тобто до  ІНФОРМАЦІЯ_2.

2

Відповідно
довідки-розрахунку ДВС,  станом на
01.08.2007 року заборгованість за аліментами ОСОБА_2 становить 6223грн.
55коп.(а.с.  12). Але зазначений розмір
заборгованості не відповідає дійсності,
оскільки відповідно наданих розписок ОСОБА_2 3а період з вересня 2006
року по квітень 2007 року сплатив позивачу 1120грн.( а.с.  32-34),
про що позивач не заперечувала. Про добровільну сплату відповідачем
коштів за аліментами сторони ДВС не повідомили,
що і вплинуло на вірність розрахунку заборгованості. Суд приймає до
уваги,  що аліменти за 2004 рік не
сплачувались відповідачем,  оскільки він
не працював.

Враховуючи
наведене,  та те що за період з 2005 по
2007 роки ОСОБА_2 періодично сплачує аліменти,
від повного погашення заборгованості не ухиляється,  суд приходить до висновку про відмову в
частині задоволення позову про стягнення заборгованості за аліментами.

Вимога
про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно
до   ст.
196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи,  яка зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду,  одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно
до   ст.
258 ЦК України
позовна давність в один рік застосовується,
зокрема,  до вимог про стягнення
неустойки (штрафу,  пені).

Відповідач
не надав суду достатніх доказів про причину не сплати аліментів за період з
01.08.2006 року по 01.08.2007 рік і з цих підстав вимога про стягнення
неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню за
вказаний період (один рік).

Тобто,  за 2006 рік херпень - 63, 20грн.; за вересень
- 21, 20грн.((210, 65-140)*30%); за жовтень-грудень-54, 60грн ((210,
65-150)*30%= 18, 20).

За 2007
рік : січень - 16, 05 гри.; лютий - 75, 98грн. за березень - 36, 98грн.; за
квітень - 16.05 гри.; травень-липень - 227, 94грн. (253, 25*30%)=75, 98. А
всього за рік - 436грн.

На підставі
наведених розрахунків суд вважає,  що
саме на 436грн. неустойки (пені) має право одержувач аліментів за прострочення
сплати аліментів ОСОБА_2

В силу   ст.
ст.   84,  88 ЦПК України суд розподіляє судові витрати.

Керуючись   ст.
ст.   194-196 Сімейного Кодексу
України,    ст.    ст.
10,  60,  88,
209,  212-215 ЦПК України, ,  суд

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів
на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 436грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 100грн.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
аліментами відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 в дохід держави витрати з інформаційно-технічне забезпечення у
розмірі 30 (тридцять) гривень.

Судовий збір у
розмірі 51грн. віднести за рахунок держави.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4   ст.   295 ЦПК України.