СПРАВА №2-1351/07
РІШЕННЯ

Іменем України

9 жовтня 2007 року Ленінський районний суд м. Луганська у складі:

головуючого - судді Масенко Д.Є.

при секретарі - Бахтояровій К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганську
цивільну справу

за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про

відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся із позовом до відповідачки, в якому послався на наступне.

23.11.2006 року він, керуючи автомобілем ВАЗ 21061,
НОМЕР_1, належним йому на праві приватної власності, проїжджаючи по вул. 16
Лінія у м. Луганську, зупинився на забороняючий знак світлофору в районі
Купольного театру. За його автомобілем рухалась на автомобілі Рено, НОМЕР_2, відповідачка. В
момент зупинення на світлофорі відповідачка скоїла наїзд на його автомобіль,
чим спричинила ушкодження заднього бамперу, накидки номерного знаку, панелі
задку, лонжерону заднього правого полу та бризговику задньої панелі задку.

В результаті
цього ремонт автомобілю вилився йому у 1492,12 грн.

Окрім того, їм виплачена вартість довідки про ДТП, та вартість
автотоваровідчої експертизи у сумі 294 грн.

Окрім того, він вважає, що йому була спричинена також моральна шкода, яка
полягає у стражданнях через пошкодження його майна.

У добровільному порядку
відповідачка відшкодувати шкоду відмовилась.

На підставі цього просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у сумі
1786,12 грн., та моральну шкоду у сумі 1500 грн., розмір держмита, - 51 грн.,
розходи на інформаційно-технічне обслуговування розгляду справи - 17 грн. та
розходи на правову допомогу -100 грн.

В судовому засіданні позивач зазначив, що страховою
компанією „ПЗУ Україна" йому було виплачено 1596,89 грн., тому він вимагає
виплати від відповідачки решти суми.

Відповідачка позов не визнала, зазначивши, що позивач з
метою отримання відшкодування матеріальних збитків мав звернутися до СК „ПЗУ
Україна", та позивач ніяк не підтвердив, що у результаті ДТП він зазнав
моральної шкоди.

Вислухавши думку
позивача, відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, 23.11.2006 року о 14.00 годині на вул.
16 Лінія м. Луганська сталася ДТП
за участю автомобілю ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1. та
автомобілю Рено д/н НОМЕР_2під керуванням ОСОБА_2. ДТП сталася за вини
ОСОБА_2., яка порушила п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України (а.с.23).

Позивачеві
завдано матеріальної шкоди на суму 1347,00 грн.(а.с.14).

Окрім того, позивач витратив 250 грн. на проведення автотоваровідчої
експертизи, 34,04 грн. на отримання довідки з ДАЇ (а.с.25).

Вимоги позивача щодо відшкодування витрат на правову
допомогу судом до уваги не беруться, оскільки позивач не надав доказів
отримання правової допомоги.

Автомобіль Рено д/н НОМЕР_2належить на праві власності ПИ
„Віп-рент"(а.с.35).

27.10.2006 СК „ПЗУ Україна"
видало ПИ „Bin-рент" поліс
обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів (а.с.36).

Згідно зі ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)
шкода,  завдана одній
особі з  вини іншої особи,
відшкодовується винною особою;

2)
за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй
не відшкодовується;

3)
за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, у цьому випадку відшкодування матеріальної
шкоди має провадиться на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК України, та
моральної шкоди на підставах, передбачених ст. 1167 ЦК України.

Стаття 1166 ЦК України
передбачає, що на загальних підставах майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки судом встановлено, що вини позивача у пошкодженні його автомобіля
не вбачається, ця шкода йому спричинена лише з вини відповідачки ОСОБА_2-, то
відповідачка повинна відшкодувати позивачеві матеріальну шкоду.

Оскільки третьою особою позивачеві була виплачена матеріальна шкода у сумі
1596,89 грн., з яких 1347,00 грн. - сума матеріальної шкоди, 250 грн. витрати
на проведення автотоваровідчої експертизи, відповідачка має сплатити позивачеві
решту у сумі 115,11 грн., з яких 51 грн. - судовий збір, 30 грн. - витрати на
інформаційно-технічний розгляд справи, 34,04 грн. довідка з ДАЇ.

Стаття 1167 ЦК України
передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, також відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди
позивачеві заподіяно моральну шкоду, оскільки було пошкоджено його майно, що
порушило його звичний образ життя, він змушений був приймати заходи стосовно
ремонту автомобілі та відшкодування шкоди. Тому суд вважає, що позивач має
право вимагати відшкодування і моральної шкоди.

Враховуючи характер і обсяг душевних та психічних страждань, які зазнав
позивач, характер немайнових втрат, їх тривалість, вимушеність змін в його
життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану, виходячи із загальних засад розумності, виваженості та
справедливості, суд вважає, що ця сума повинна бути зменшена до 1000 грн.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 88,210,212,213 ЦПК України, ст. 1166,1 167,1188, ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, заподіяної ДТП -задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1матеріальну шкоду у сумі 115,11 грн.,
моральну шкоду у сумі 1000 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді
Лугансьирї області через

районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.