Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31
липня  2007 р. Саксаганський районний Суд
м.  Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі:

Головуючого -
судді Дурасової Ю.В.

при секретарі
Стеблинській О.А.

за участю
представника позивача ОСОБА_1,

треті особи у
справі без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2,  ОСОБА_3,

розглянув
у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м.  Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_4 до відповідача ОСОБА_5 про стягнення аліментів на
утримання двох повнолітніх дочок,  що
продовжують навчання,  суд -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду 19.03.2007 р. із заявою про стягнення аліментів на утримання
повнолітньої дочки,  що продовжує
навчання ОСОБА_3 1989 року народження у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку
щомісячно.

У ході
судового розгляду справи,  15.05.07 р. до
суду надійшла від позивачки уточнена та доповнена позовна заява,  про стягнення з відповідача аліментів на
утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2,
1984 року народження у розмірі 1/12 частки всіх видів заробітку
щомісячно,  яка продовжує навчання і
повнолітньої дочки,  що продовжує
навчання ОСОБА_3,  1989 року народження у
розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно,  а також заява про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на 1/3 часину грошових коштів,  нарахованих відповідачу в якості заробітку як
разова грошова компенсація при добровільному звільненні з підприємства. Заява
про забезпечення позову була задоволена частково - накладено арешт на 1/4
частку грошових коштів відповідача,
нарахованих в якості заробітку,
яка підлягає виплаті відповідачу як пільга при добровільному звільненні
з підприємства як разова грошова компенсація.

В
судовому засіданні позивачка, представник позивачки та треті особи на стороні
позивачки підтримали позовні вимоги в повному обсязі,  просили стягнути з відповідача аліменти на
користь позивачки,  для утримання
повнолітніх дочок,  що продовжують
навчання.

Позивачка
пояснила,  що між нею та відповідачем у
справі було укладено шлюб, від шлюбу вони мають двох доньок: ОСОБА_2,  1984 року народження та ОСОБА_3 1989 року
народження. Шлюб з відповідачем розірвано у 1999 році. Після розірвання шлюбу
доньки проживають з матір'ю - позивачкою,
та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо,  матеріальної допомоги на утримання дочок не
надає. Старша донька ОСОБА_2 (повних 22 роки) після отримання диплома
спеціаліста у 2006 році продовжує навчання та є здобувачем Криворізького
державного педагогічного університету,
не працює у зв'язку з тим,  що не
має можливості працювати через навчання. Навчання платне - 1500 грн. на рік.

2

Молодша
донька - ОСОБА_3,  якій повних 18 років
навчається на першому курсі Криворізького державного педагогічного
університету,  стаціонарно,  її стипендія складає 162 грн. заробітної
плати позивачки,  яка складає 1105,  52 грн. не вистачає на утримання дочок. До
того ж позивачка хворіє,  їй необхідно
витрачати кошти на придбання ліків. На утриманні позивачки також знаходиться її
хвора мати,  ОСОБА_6,  1936 року народження,  якій також потрібно надавати матеріальної
допомоги та придбанні ліків.

Позивачка
пояснила,  що відповідач ОСОБА_5 має можливість
надавати допомогу на утримання доньок,
але від утримання доньок ухиляється та матеріальної допомоги не надає.

Представник
позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав пояснив,  що згідно ч. 1  ст. 199 СК України встановлено обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина,  які продовжують навчання.
Відповідач цей обов'язок у добровільному порядку виконувати не хоче,  тому позивачка вимушена звернутися до суду.

Треті
особи на стороні позивачки позов підтримали,
просять стягнути аліменти на користь позивачки з відповідача.

Відповідач
у судове засідання надав заперечення проти позову. Пояснив,  що звільнився з роботи,  у зв'язку з тим,  що хворіє хронічним бронхітом.  В разі звільнення з роботи буде одержувати
тільки свою пенсію. На утриманні відповідача знаходиться його мати
ОСОБА_7,  1932 року народження,  яка отримує пенсію в розмірі 500 грн.,  що є недостатнім для її проживання,  тому,
що вона має ряд хронічних захворювань,
тому його матері постійно потрібні медичні препарати. На утриманні
відповідача також знаходиться його дружина - ОСОБА_8,  шлюб з якою зареєстровано у вересні 2005
року,  яка на даний час також не працює.
Відповідач визнає розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 в сумі 10 %
щомісячно,  що складає 118,  20 грн.

Вислухавши
учасників процесу,  дослідивши матеріали
справи: свідоцтво про розірвання шлюбу (л/с 4),
свідоцтва про народження ОСОБА_2  та ОСОБА_3
(л/с 5,  39),  довідку про знаходження на утриманні у
позивачки двох дочок та сумісне їх проживання (л/с 7,  48),
довідку про навчання ОСОБА_3  на
першому курсі Криворізького державного педагогічного університету та отримання
нею стипендії у розмірі 162 грн. (л/с 6),
довідку та договір ОСОБА_2  про
те,  що вона є здобувачем кафедри
філософії Криворізького державного педагогічного університету за контрактом
(л/с 42,  43-44),  трудову книжку ОСОБА_2  (л/с 45),
медичні документи про захворювання позивачки (л/с 49-55),  квитанції про сплату комунальних послуг та
медичні документи матері позивачки ОСОБА_6 (л/с 56 - 65, 90);

довідку
про доходи відповідача за 2006 рік (л/с 8),
посвідчення відповідача як пенсіонера за віком (л/с 75),  довідку про пенсію відповідача за віком (л/с
20, 21, 78,  81,  82),
трудову книжку відповідача (л/с 76),
трудову книжку дружини відповідача ОСОБА_4 (л/с 77),  заперечення проти позову (л/с 13-14,  66),
документи матері відповідача ОСОБА_7,
виписки з епікризу (л/с 17-19, 24-30,
80);

оцінивши
докази по справі відповідно до  ст. 212
ЦПК України,  взявши до уваги всі вимоги
позову та заперечення проти позову,  суд
вважає,  що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню на таких підставах.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивачка
дійсно має на утриманні двох повнолітніх дочок які продовжують навчання: ОСОБА_2, 1984 року
народження та ОСОБА_3,  1989 року народження. Шлюб з відповідачем
розірвано у 1999 році. Після розірвання шлюбу доньки проживають з матір'ю -
позивачкою,  та знаходяться на її
утриманні. Відповідач є батьком повнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  проживає окремо,  матеріальної допомоги на утримання дочок не
надає.

ст. 199 СК України передбачає обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку,
сина,  які продовжують навчання до
23-х років,  якщо вони потребують
матеріальної

3

допомоги за
умови,  що батьки можуть матеріальну
допомогу надати. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№ 3 (п. 20) роз'яснено,  що обов'язок
батьків утримувати повнолітніх дочку сина,
які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання),  виникає за обов'язкової
сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою,  сином віку,
який перевищує 18,  але є меншим
23 років; продовження ними навчання; потреба з цим у матеріальній допомозі;
наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Старша
донька ОСОБА_2 (повних 22 роки) після отримання диплома спеціаліста у 2006 році
не працює,  продовжує навчання - є
здобувачем Криворізького державного педагогічного університету. Договір № 20-06
про підготовку здобувача від 04.10.2006 року (л/с 43) передбачає здійснення
підготовки здобувача без відриву від виробництва. Відповідно до даних трудової
книжки ОСОБА_2,  вона працювала у період
з 01.06.2005 р. по 01.09.2005 р. на посаді секретаря-референта. Звільнена з
роботи за згодою сторін. Має диплом про вищу освіту Криворізького державного
педагогічного університету і є спеціалістом з 2006 року. Даних про працевлаштування
після одержання диплому про вищу освіту та відмову їй у працевлаштуванні суду
не надано. Суд вважає,  що старша донька
позивачки ОСОБА_2,  1984 року народження
має можливість працевлаштування,  тому
потреба в матеріальній допомозі їй викликає у Суду сумнів.

Суд не
бере до уваги доводи представника позивача,
що ОСОБА_2,  1984 року народження
є непрацездатною у зв'язку з тим,  що є
здобувачем Криворізького державного педагогічного університету і тому не
працює,  а значить відповідно до  ст. 198 СК України у батьків (відповідача)
виникає обов'язок по її утриманню. Суд роз'яснює,  що відповідно до норм законодавства України
непрацездатними дочка,  син вважаються у
разі досягнення ними пенсійного віку або настання інвалідності. Повнолітня ОСОБА_2,  1984 року народження на даний час не досягла
пенсійного віку та не є інвалідом.  Тому
обов'язку у відповідача по утриманню повнолітньої ОСОБА_2,  1984 року народження,  відповідно до
ст. 198 СК України не виникає.

Молодша
донька -ОСОБА_3,  1989 року народження
навчається на першому курсі Криворізького державного педагогічного
університету,  стаціонарно,  її стипендія складає 162 грн. на місяць,  не працює у зв'язку з навчанням.  Потребує матеріальної допомоги,  не має можливості працевлаштування у зв'язку
з навчанням на денній формі. При визначенні суми матеріальної допомоги суд
враховує вартість навчання,  вартість
підручників,  проїзд до навчального
закладу,  та ін.

Судом
встановлено,  що середньомісячної
заробітної плати позивачки не достатньо для утримання повнолітньоїОСОБА_3,  1989 року народження,  яка продовжує навчання. Відповідач ОСОБА_5,  таку допомогу надати може відповідно до
матеріалів справи.

При
визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки відповідача,  ОСОБА_3,
1989 року народження,  яка
продовжує навчання Суд враховує  ст.
182,  200 СК України. Відповідно до  ст. 182 СК України Суд враховує стан здоров'я
та матеріальне становище повнолітньої ОСОБА_3,
стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів (відповідача
по справі),  наявність у відповідача по
справі непрацездатної матері,  яка хворіє
та має необхідність придбання медикаментів; дружини,  яка на даний час не працює - звільнилася з
роботи у зв'язку з виходом на пенсію.

При
визначенні розміру аліментів відповідача Суд також бере до уваги можливість
надання утримання повнолітній дочці ОСОБА_3 позивачкою.

Суд
враховує,  що Сімейний Кодекс України
(ст. 200) ні мінімального,  ні
максимального розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки або сина не
встановлює.

4

Суд вважає,  що істотне значенні для матеріальної допомоги
на утримання повнолітньої ОСОБА_3,  1989
року народження має одержання на користь позивачки частини разової грошової
компенсації,  яка підлягає сплаті
відповідачу у справі,  як пільга при
добровільному звільненні з підприємства - постійного місця роботи,  з метою посиленого соціального захисту
персоналу (на ј частини якої було накладено арешт).

Відповідно
до  ст. 79,  81,  88
ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати в доход держави.

Захист
прав позивача та відповідача у справі передбачений  ст. 180 - 183, 191,  198,
199, 200 СК  України.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст. 10,
11,  79,  81,
88,  208,  209,
212,  213,  215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_5
задовольнити частково.

В
задоволенні позову про стягнення з відповідача ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3,  уродженця м.  Кривого Рогу Дніпропетровської області на
користь позивачки ОСОБА_4 на утримання дочки ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/12 частки всіх видів
заробітку починаючи з 19.03.2007 року - дня подачі заяви - до виповнення
18.09.2007 року ОСОБА_2  23-х років -
відмовити.

Стягнути
на користь ОСОБА_4 з відповідача ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця м.  Кривого Рогу
Дніпропетровської області на утримання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка продовжує навчання аліменти у розмірі 1/5 частки всіх видів
заробітку щомісячно,  на весь період
навчання починаючи з 19.03.2007 року-дня подачі заяви - до 23.03.2012 року
(виповнення ОСОБА_3  23-х років) або зміни
майнового положення сторін чи припинення навчання.

Стягнути
з відповідача на користь держави держмито в сумі 51 грн. та
інформаційно-технічний збір в розмірі 30 грн.

Допустити
негайне виконання рішення згідно  ст. 367
ЦПК України в частині стягнення платежів за один місяць.

Скасувати
захід забезпечення позову,  накладений
15.05.07 р. на ј частину разової грошової компенсації,  яка підлягала сплаті відповідачу ОСОБА_5
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) як разова грошова компенсація та пільга при
добровільному звільненні з підприємства з метою посилення соціального захисту
персоналу та стягнути з вказаної нарахованої грошової компенсації 1/5 частину
на користь ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_4,  що мешкає: АДРЕСА_1,  для утримання дочки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка продовжує навчання.

Рішення
може бути оскаржена в апеляційному порядку до набрання законної сили. Рішення
набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Апеляційне
оскарження здійснюється шляхом подачі через суд першої інстанції, який постановив
рішення апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження,  яку може бути подано
протягом 10 днів з дня проголошення рішення або в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.