Справа № 2-2620-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня   2007 року                                                                         м.
Київ

Святошинський районний суд
м.  Києва

у складі:

головуючого судді -                                          Миколаєць
І.Ю.,

при секретарі                                                     Співакову
І.І.

з участю позивача                                             ОСОБА_1

представника позивача                                    ОСОБА_2

відповідачки                                                       ОСОБА_3

представника відповідачки                              ОСОБА_4

представника третьої особи                              ОСОБА_5

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  таретя особа: служба у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації
про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2007 р. ОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом,  у якому просить усунути
перешкоди у його спілкуванні з сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  які
створює його колишня дружина ОСОБА_3 Після звернення до відділу опіки та
піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації було
розглянуте питання щодо вирішення питання його участі у вихованні сина та
визначені дні зустрічі,  а саме
щочетверга з 16.00 до 20.00 години,
щотижня з 10.00 суботи до 12.00 години неділі та один місяць влітку для
спільного відпочинку.

Оскільки визначені дні не влаштовують відповідачку,  вбачає з її боку навмисні дії,  у створенні перешкод у спілкуванні та
зустрічах його із сином.

Просить ухвалити рішення,
яким зобов"язати відповідачку не перешкоджати зустрічам та
спілкуванні із сином у час,  визначений
рішенням відділу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації.

Позивач у судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги.
Крім заявлених також просить встановити дні спілкування з дитиною у дні
осінніх,  зимових та весняних канікул.

Відповідачка частково заперечує проти задоволення позову.
Не заперечує проти зустрічей батька із її сином.  Заперечує у частині визначених днів та часу
спілкування,  оскільки у вказаному
графіку не врахований той порядок навчання та відпочинку дитини,  який вже у нього склався. Запропонувала дні
зустрічей встановити у п"ятницю з 10.00 до 20.00 години та неділю з 10.00
до 18.00 години. Не заперечує проти відпочинку позивача із сином під час літніх
канікул,  але за умови завчасного
повідомлення про це і за умови відпочинку за санаторно-курортною путівкою. Не
заперечує проти зустрічей батька із сином під час осінніх та весняних канікул.
Заперечує проти спільного відпочинку дитини з позивачем під час зимових
канікул,  оскільки за традицією син на
протязі багатьох років проводить цей час у Росії у дідуся та бабусі.

Представник третьої особи - служба у справах дітей
Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації позовні вимоги
підтримала.

Суд,  заслухавши
пояснення позивача,  відповідачки,  третьої особи,  свідків ОСОБА_7,  ОСОБА_8 ,
дослідивши матеріали справи дійшов висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.3
ст. 157 Сімейного кодексу України,
той з батьків,  з ким проживає
дитина,  не має права перешкоджати тому з
батьків,  хто проживає окремо,  спілкуватися з дитиною та брати участь у її
вихованні,  якщо таке спілкування не
перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ч.2 с 159 Сімейного кодексу України,  суд
визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення,  можливість
спільного відпочинку,  відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування,
з урахуванням віку,  стану
здоров"я дитини,  поведінки батьків,  а також інших обставин,  що мають істотне значення.

Встановлено,  що
ОСОБА_1. є батьком неповнолітнього ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. У 2003 році,  як вказав у своїй заяві позивач,  він залишив сім"ю та на даний час
проживає разом із своєю сестрою та її сином за адресою АДРЕСА_1. Відповідачка
проживає разом зі своїм сином ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2.

У травні 2007 року позивач звернувся до служби у справах
дітей Святошинської районної у м. Києві адміністрації з проханням визначити
способи його участі у вихованні дитини. Розпорядженням № 1110 від 26 червня
2007 року були визначені такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні
з малолітнім сином ОСОБА_6 :

· щочетверга з 16.00 до 20.00 години,

· щотижня з 10.00 години суботи до 12.00 години неділі,

· один місяць влітку для спільного відпочинку.

Судом встановлено,
що дійсно,  і цього не заперечує
відповідачка,  нею останнім часом чинилися
деякі перешкоди у спілкуванні позивача із сином,  оскільки встановлений графік зустрічей
порушував звичний перебіг життя відповідачки та її сина,  а саме підготовку домашніх завдань,  відвідування гуртка та інші звичні для дитини
заняття,  як то спільне прибирання
квартири та готування їжі у суботу і підготовка домашніх завдань на наступну
неділю.

Як пояснили свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8  відповідачка не
чинила ніяких перешкод у спілкуванні позивача з дитиною,  хоча сам позивач рідко мав бажання
спілкуватися із сином до 2007 року.

Вивчивши обставини справи,  суд не може погодитись у повному обсязі з
вимогами позивача виходячи із наступного.

Щодо встановленого службою у справах дітей Святошинської
районної у м. Києві державної адміністрації дня зустрічі батька із сином у
четвер,  позивач не пояснив,  чому саме цей день він просить встановити
днем їх зустрічі і умовно визначив мету зустрічі підготовкою дитини до
дорослого життя. Однак суд виходить із того,
що в інтересах дитини вечір четверга є часом для підготовки домашнього
завдання на п"ятницю.

Щодо встановленого часу зустрічі з 10.00 години суботи до
12.00 години неділі позивачем не було надано цілком визначеної мети
зустрічі,  бачення позивача цих зустрічей
та яким чином він буде проводити цей час,
а також не було визначене місце,
де дитина має відпочивати вночі. Крім того,  згідно до акту обстеження житлово-побутових
умов ОСОБА_1,  у одній з кімнат
квартири,  де мешкає позивач,  багато дитячих іграшок,  є стіл для занять,  ліжко для відпочинку. Як встановлено
судом,  позивач проживає у квартирі разом
із своєю сестрою та її повнолітнім сином.
Як пояснив позивач іграшки належать його сестрі. Але суду достовірно
невідомо чи є ліжко для відпочинку саме для його сина. Із наданих доказів суд
також не може визначити ступінь відношення дитини та його довіри до осіб,  що мешкають разом із позивачем.  Враховуючи інтереси дитини суд вважає,  що більш
прийнятним у суботні дні є той звичний для нього порядок,    який

існував   до   цього
часу,    а  саме
підготовка  домашніх   завдань
на  наступну   неділю,
прибирання квартири,  традиційна
допомога матері у приготуванні обідів.

Пропозиція відповідачки щодо зустрічі батька із сином у
неділю для спільного відпочинку та виконання деяких домашніх завдань суд вважає
більш прийнятною та такою,  що відповідає
інтересам дитини.

Щодо спільного відпочинку влітку позивачем не було надано
ніяких пропозицій щодо того,  яким чином
він буде сприяти оздоровленню дитини під час літніх канікул. Суд вважає,  що для виконання цілей літнього
відпочинку,  позивачу необхідно завчасно
повідомляти відповідачку про намір оздоровити дитину і для більш ефективного
способу участі батька у розвитку дитини вважає за доцільне відпочинок проводити
у санаторному закладі із придбанням санаторно-курортних путівок,  рекомендованих лікарем.

Щодо спільного проводження часу позивача із сином під час
зимових канікул,  суд вважає за доцільне
відмовити позивачу. Оскільки,  як
пояснила відповідачка,  і це не заперечує
позивач,  дитина на протязі останніх років
виїздить у Росію до дідуся та бабусі. Порушення цього звичного порядку суд
розцінює як неврахування інтересів дитини. Суд бере до уваги вимоги позивача
щодо спільного проведення часу під час осінніх та весняних канікул.

Суд вважає,  що як
позивачем у позовній заяві,  так і
службою у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації у розпорядженні,  не
визначені які саме способи спілкування з дитиною є доцільними та
реальними,  а лише визначені дні
зустрічей,  не вказано що саме розуміється
під літнім відпочинком і яким саме чином він має бути проведений в інтересах
дитини.

Таким чином,
враховуючи інтереси неповнолітнього ОСОБА_6,  суд вважає за доцільне визначити такі способи
участі позивача у вихованні дитини: а) побачення - у п"ятницю з 16.00 до
20.00 години,  у неділю з 10.00 до 18.00
години,  під час осінніх і весняних
канікул - половину цих днів з 10.00 до 18.00 години; б) можливість спільного
відпочинку - під час літніх канікул відпочинок у закладі охорони здоров"я
санаторного типу за курортно-санаторною путівкою.

На підставі викладеного та керуючись  ст. 157,
159 Сімейного Кодексу України та
ст.  ст.  10,
11,  57,  60,
209,  212-215,  218,
294 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити
частково.

Усунути перешкоди у
спілкуванні ОСОБА_1 з його сином ОСОБА_6.

Визначити такі способи участі ОСОБА_1 у вихованні
малолітнього сина ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження: побачення : щоп"ятниці з 16.00 до 20.00 години та щонеділі з
10.00 до 18.00 години; під час осінніх та весняних канікул - половину днів під
час канікул з 10.00 до 18.00 години; спільний відпочинок : влітку під час
літніх канікул за умови відпочинку ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_6 у закладі охорони здоров"я санаторного типу,  що рекомендований лікарем для дитини,  за санаторно-курортною путівкою.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви на апеляційне оскарження.