Справа №2-1229/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2007
року      Луцький міськрайонний суд
Волинської області у складі:

головуючого-судді                     Кихтюк P.M.

при секретарі                              Чичотка Т.В.

з участю
представника позивача ОСОБА_2

представника
відповідача          Кучер Т.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну

справу за
первісним позовом ОСОБА_1до Луцької міської ради,

ОСОБА_3 про
визнання права власності на 2/3 частини

спадкового майна
та зустрічним позовом ОСОБА_3 до

ОСОБА_1про визнання
права власності на 1/2 частину спадкового

майна, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1. звернулася в суд
з позовом до Луцької міської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на 2/3
частини спадкового майна - квартири АДРЕСА_1. Свій позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її дочка ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина на вказане
майно, яке вона у визначеному законом порядку прийняла, подавши заяву в
нотаріальну контору. Незважаючи на складений дочкою заповіт на ім'я відповідача
ОСОБА_3 вона, як єдиний спадкоємець першої черги за законом, у відповідності до
ст.535 ЦК України (в ред. 1963 року), має право на обов'язкову частку, так як
являється пенсіонером. Звертає увагу суду на неточності в документах: а саме, в
свідоцтві про одруження та народження дочки зазначено прізвище «ОСОБА_1», а в
її паспорті - «ОСОБА_1». Просить суд визнати за нею право власності на 2/3
частки вказаної квартири.

Відповідач
ОСОБА_4 вернулась в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1. про визнання за нею
права власності на 1/2 частину спадкового майна - квартири АДРЕСА_1. Мотивує
свій позов тим, що при визначенні обов'язкової частки слід керуватися нормами
ст. 1241 ЦК України
(в ред.2003
року), так як правовідносини продовжують існувати на даний час.

В судовому
засіданні позивачі по первісному і зустрічному позовах збільшили свої позовні
вимоги та просили визнати відповідно за ОСОБА_1. право власності на інше
спадкове майно - на 2/3 частину грошових вкладів після смерті спадкодавця, а
ОСОБА_4- 1/2 їх частину.

Заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши представлені по справі
докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. слід задовольнити
повністю, а ОСОБА_4 - частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2,
після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру АДРЕСА_1,
належну останній на підставі свідоцтва про право власності на житло від
14.08.1997 року(а.с. ). А також грошові вклади на рахунках ТВБВ Волинського
обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк України» за НОМЕР_1, НОМЕР_2,
НОМЕР_3(а.с. ) та успадковані ОСОБА_3кошти після смерті її чоловіка ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с. ) на рахунках: НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7 шляхом вступу в управління та володіння спадковим
майном(а.с.   ).

Спадкодавець все
своє майно, згідно заповіту від 02.07.2001 року, заповіла ОСОБА_4 а.с.   ).

З повідомлення
нотаріальної контори, пояснень сторін та оглянутої спадкової справи №283/02
заведеної після смерті ОСОБА_3 вбачається, що із відповідними заявами у
визначений законом строк про прийняття спадщини звернулись як ОСОБА_1. так і
ОСОБА_4(а.с. ), а тому вони належним чином прийняли спадкове майно.

Незважаючи на
розбіжність у написанні прізвища в свідоцтві про одруження та народження
спадкодавця, де зазначено прізвище «ОСОБА_1», а в паспорті позивача по
первісному позову - «ОСОБА_1», факт родинних відносин стверджується паспортом
останньої, в якому вона поставила відповідний підпис згідно паспортних даних та
поясненнями позивача. Крім цього, вказана розбіжність допущена була у записі в
акті про одруження спадкодавця(а.с. ), повідомленні відділу РАЦСу(а.с. ),
пенсійному посвідченні позивача(а.с.8). Наведені обставини сторонами не
оспорюються.

Оскільки вказані
правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України(в ред.2003 року), то в даному випадку слід
застосовувати положення ЦК
України (в ред.1963
року). У зв'язку з чим посилання відповідачаОСОБА_3 та її представника на
необхідність застосування до даних правовідносин норм ЦК України(в
ред.2003 року) суд не враховує та до уваги не приймає.

Відповідно до
ст.534 ЦК України
(в ред.1963
року) непрацездатні дружина, батьки і утриманці померлого успадковують,
незалежно від змісту заповіту не менше двох третин частки, яка б належала б
кожному з них при спадкоємстві за заповітом(обов'язкова частка).

Оскільки позивач
ОСОБА_1. на момент смерті спадкодавця - її дочки ОСОБА_3являлась непрацездатною
особою пенсійного віку(а.с.8) та єдиним спадкоємцем першої черги за законом, то
їй відповідно належить 2/3 часки спадкового майна. Іншому спадкоємцю за
заповітом - ОСОБА_4 у відповідності до ст.237 ЦК України (в ред.
1963 року) належить не заповідана 1/3 частка згаданого майна.

Таким чином,
оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що заявлені вимоги слід вирішити наступним чином: позов
ОСОБА_1. задовольнити повністю та визнати за нею право власності на спадкове
майно - на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та на 2/3 частки грошових вкладів на
рахунках ТВБВ Волинського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк
України» НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4,
НОМЕР_5, НОМЕР_5, НОМЕР_7; позов ОСОБА_4 задовольнити частково та визнати за
нею право власності на спадкове майно - на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та на
1/3 частку грошових вкладів на рахунках ТВБВ Волинського обласного управління
ВАТ «Державний ощадний банк України» НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_5, НОМЕР_7. В решті її позовних вимог
- відмовити.

Оскільки сторони
не наполягали на відшкодуванні судових витрат, то суд вважає за доцільне їх не
стягувати.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст.524, 529, 534, 537, 544, 546, 548, 549 ЦК України( в ред.1963
року), ст.3, 10,33,38. 44, 60. 64, 114, 123, 131, 176, 209, 213, 216, 218 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Первісний позов
ОСОБА_1задовольнити повністю.

Визнати за
ОСОБА_1право власності на спадкове майно - на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 та
2/3 частини грошових вкладів на рахунках ТВБВ Волинського обласного управління
ВАТ «Державний ощадний банк України» за НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_5, НОМЕР_7.

Зустрічний позов
ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на спадкове майно - на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та
1/3 частину грошових вкладів на рахунках ТВБВ Волинського обласного управління
ВАТ «Державний ощадний банк України» за НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_1,
НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_5, НОМЕР_7.

В решті позовних
вимог - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в
порядку, передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.