РІШЕННЯ                    .       №
2-514/2007р.

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 серпня 2007 року Вільнянський районний суд Запорізької
області у складі: головуючого - судді Беспалько Т.Д. при секретарі Печонкіній В.П., за участю адвоката ОСОБА_1., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3про
відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в наслідок злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про
відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в наслідок злочину.,
посилаючись на наступне.

09.05.2004р., приблизно об 11-00 час, ОСОБА_3., знаходячись на подвір'ї ІНФОРМАЦІЯ_1, нанесла декілька
ударів позивачеві по голові та обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

У відношенні ОСОБА_3. за вказані протиправні дії
Вільнянським районним судом порушена кримінальна справа за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

27.07.2004р. в ході судового засідання ОСОБА_3. визнала
провину у вчиненні злочину. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької
області від 27.07.2004р. кримінальна справа за її обвинуваченням за ст.125 КК
України була закрита у зв'язку із застосуванням до неї Закону України „Про
амністію".

Діями ОСОБА_3. позивачеві
були завдані тілесні ушкодження, у зв'язку з чим він був вимушений звернутися
за наданням медичної допомоги до Вільнянської ДК ЦРЛ, де тривалий час
знаходився на лікуванні. В аптечних закладах ОСОБА_2. та його дружина купляли
ліки, продукти харчування, рекомендовані лікарем. В результаті витрати при
перебуванні у медичному закладі склали 437грн.06коп., які складаються з
наступного: придбання медичних препаратів -72грн.70коп., оплата за проведення
судмедекспертизи - 34грн.86коп., придбання продуктів харчування - 300грн.
Цивільний позов в ході розгляду кримінальної справи ним не заявлявся. Завдану
матеріальну шкоду ОСОБА_3. в добровільному порядку не відшкодовує.

Крім того, позивач зазначив, що ОСОБА_3. заподіяла йому й
моральну шкоду, яку він оцінює в 2000грн. і яка полягає в тому, що під час
нанесення йому тілесних ушкоджень і під час розгляду кримінальної справи в суді
відповідачка постійно принижувала його честь і гідність, висловлювалася на його
адресу брудною лайкою. Крім того, у зв'язку з необхідністю перебування позивача
у Вільнянській ДК ЦРЛ були порушені нормальні життєві зв'язки через
неможливість продовження активного громадського життя і порушення стосунків з
оточуючими людьми. Серед його знайомих, сусідів розповсюдились неправдиві
плітки про те, що він побив жінку, і окремі люди змінили думку про нього.
Пояснення дійсних обставин примушувало позивача раз за разом переживати виниклу
ситуацію.

Відмова відповідачки відшкодувати добровільно шкоду
змушує позивача звернутися до суду для захисту своїх прав.

Відповідачка позовні вимоги ОСОБА_2. не визнала, про що
надала суду свої заперечення на позовну заяву, в яких пояснила наступне.

ОСОБА_3. не згодна зі стягуваною сумою збитків на користь
ОСОБА_2., а саме: витрати на лікування та харчування в сумі - 437 грн. 06 коп.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі
2000 грн. відповідачка вважає не обґрунтованими, посилаючись при цьому на
Пленум Верховного Суду України. Крім того, стягнення з відповідачки на користь
позивача моральної шкоди поставить її у скрутне становище. На теперішній час у
відповідачки знаходиться на утриманні неповнолітня дитина, а також батьки
пенсійного віку при цьому відповідачка не має постійного заробітку, а звідси
відсутня можливість мати стабільні доходи, тому стягнення зазначеної суми
відшкодування для відповідачки є неможливим.

2

На підставі викладених заперечень ОСОБА_3. просить суд
відмовити в задоволенні позовних вимогах
ОСОБА_2. про стягнення майнової шкоди в сумі 437 грн. 06 коп. та моральної шкоди
в сумі 2000 грн.

У судовому засіданні позивач наполягає на своїх позовних
вимогах. Крім того, просить суд стягнути з відповідачки на його користь витрати
на правову допомогу у розмірі 600грн.

Представник відповідачки позов визнав частково, а саме
стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на проведення
судово-медичної експертизи у сумі 34грн.86коп. та моральної шкоди у сумі
500грн.

Суд, заслухавши позивача,
його адвоката, представника відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_2. в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди -
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

09.05.2004р., приблизно об 11-00 час, ОСОБА_3.,
знаходячись на подвір'ї ІНФОРМАЦІЯ_1, нанесла декілька ударів позивачеві по
голові та обличчю, спричинивши легкі тілесні ушкодження.

У відношенні ОСОБА_3. за вказані протиправні дії
Вільнянським районним судом порушена кримінальна справа за ознаками злочину,
передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

27.07.2004р. в ході
судового засідання ОСОБА_3. визнала провину у вчиненні злочину. Постановою
Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.07.2004р. кримінальна
справа за її обвинуваченням за ст.125 КК України була закрита у зв'язку із
застосуванням до неї Закону України „Про амністію".

Діями ОСОБА_3. позивачеві були завдані тілесні
ушкодження, у зв'язку з чим він звертався за наданням медичної допомоги до
Вільнянської ДК ЦРЛ, де тривалий час знаходився на лікуванні. В аптечних
закладах ОСОБА_2. та його дружина купляли ліки, продукти харчування,
рекомендовані лікарем. В результаті витрати при перебуванні у медичному закладі
склали 437грн.06коп., які складаються з наступного: придбання медичних
препаратів - 72грн.70коп., оплата за проведення судмедекспертизи -
34грн.86коп., придбання продуктів харчування - 300грн. Цивільний позов в ході
розгляду кримінальної справи ним не заявлявся. Завдану матеріальну шкоду
ОСОБА_3. не відшкодувала.

Пленум Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 (зі
змінами від 8.07.94 № 7; від 30.09.94 № 11; від 25.05.98 № 15 ; від 24.10.2003
№ 9 ) "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" зазначив, що розмір витрат на ліки, лікування,
предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями
рецептів, довідок з доданням рахунків про їх вартість.

В матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження
суми матеріальних витрат позивача, крім витрат на проведення судово-медичної
експертизи.

Так, фіскальні чеки на суму - 56 грн.80 коп. та на 5
грн.20 коп. без зазначення імені платника.

Витрати на благодійні цілі по прибутковому касовому
ордеру на суму 30 гривень та на 34 грн.86 коп. також не можуть бути враховані
при визначенні розміру витрат на лікування тому, що сплачені в добровільному
порядку.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення грошових сум
на придбання медичних препаратів в сумі 72 грн. 70 коп. не можуть бути
задоволені.

Не можуть братися до уваги вимоги позивача, щодо
задоволення суми в розмірі 300 грн., які були понесені при придбанні продуктів
харчування .

Пленум ВС України від 27.03.92 № 6 з цього приводу зазначив, що
відшкодування витрат на додаткове харчування, якщо його неможливо забезпечити в
лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі, визначається за
раціоном, складеним дієтологом чи лікарем, який лікує, та затвердженим МСЕК на
підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти
харчування в торговельній мережі того місяця в якому їх придбали.

На теперішній час в матеріалах справи відсутні раціони
затверджені МСЕК, а також інформація органу статистики про ціни.

3

Крім цього, в матеріалах справи
відсутні докази того, що позивач потребував додаткового харчування. Надана позивачем довідка про придбання продуктів харчування
зовсім видана на друге ім'я.

Таким чином сума в розмірі 300 грн.
на відшкодування витрат на додаткове харчування не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2. в частині стягнення
моральної шкоди, Пленумом Верховного Суду України в Постанові від 31.03.1995 №
4 та змінами від 25.05.2001 № 5 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що при з'ясуванні
обставин справи необхідно вирішувати питання про те, чим підтверджується факт
заподіяння Позивачеві моральних страждань або втрат немайнового характеру, в
якій грошовій сумі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому
виходить.

В матеріалах справи відсутнє обґрунтування суми в розмірі
2000 грн. понесених моральних втрат. Також відсутній висновок ВТЕК про ступінь
втрати ушкодження здоров'я.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992 № 6 (зі змінами від 8.07.94 № 7; від 30.09.94 № 11; від
25.05.98 № 15 ; від 24.10.2003 № 9 ) "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу
страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав Позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення тощо) та з урахуванням
інших обставин.

Відповідно до ст. 1193 ЦПК України суд може зменшити
розмір відшкодування шкоди спричиненої фізичною особою, залежно від її
матеріального становища.

На теперішній час у відповідачки
знаходиться на утриманні неповнолітня дитина, а також батьки пенсійного віку при цьому відповідачка не має постійного заробітку,
а звідси відсутня можливість мати стабільні доходи. Тому суд вважає можливим
зазначену позивачем суму відшкодування моральної шкоди зменшити до 500грн. Крім
того, суд вважає за доцільне частково задовольнити вимоги позивача про
стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу, стягнувши з ОСОБА_3. на
користь ОСОБА_2. 250грн.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст.ст. 209, 212 -
215, 218 ЦПК України, ст.ст. 23, 1166 ч. 1, 1167 ч. 1 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3про відшкодування
майнової та моральної шкоди, завданої в наслідок злочину, -задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 34грн.86коп. -
витрат за проведення судово-медичної експертизи.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 500грн. - моральної
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 витрати на правову
допомогу у розмірі 250грн.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи на користь ГУДКУ Запорізького апеляційного суду
у   розмірі 1,50 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.