Справа № 2-1015
РІШЕННЯ

іменем   України

м.  Вугледар                                                                                                     11
жовтня 2007 р.

Вугледарський
міський суд Донецької області в складі головуючої - судді Биліни Т.І.,  при секретарі Соколовій Л.М. ,  за участю позивача ОСОБА_1 ,  представника позивача ОСОБА_2.,  представника відповідача ОСОБА_3. ,  представника 3-ї особи ОСОБА_4.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1  до
Державного     підприємства
„Шахтоуправління Південнодонбаське №1",
третя особа - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в місті Вугледарі Донецької області про виключення з акту по формі Н-І
запису про порушення  ст. 14 Закону
України „Про охорону праці",

встановив:

Позивачка
звернулась до суду із позовною заявою про виключення з акту по формі Н-I запису
про порушення  ст. 14 Закону України „Про
охорону праці" та визнання причини нещасного випадку - незадовільний стан
покриття підлоги на робочому місці.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що 17 березня
2007 року позивачка,  перебуваючи в
трудових правовідносинах з ДП „ШУ Південнодонбаське №1" знаходилась на
робочу місці,  при виконанні трудових
обов'язків отримала травму,  так як
зачепилася за пошкоджений лінолеум і впала на підлогу,  в наслідок чого тривалий час лікувалась. З
приводу травмування було складено акт по формі Н-1 про нещасний випадок
пов'язаний з виробництвом,  де
зазначено,  що причиною нещасного випадку
стала необачність позивача,  яка не
піклувалася особистою безпекою,  не була
уважна при пересуванні,  чим порушила
статтю 14 Закону України „Про охорону праці". Під час засідання Комісії з
питань вирішення спорів при відділенні ВД ФССНВВ в м. Вугледарі запис в акті
про нещасний випадок став підставою визначення її вини у нещасному випадку в
розмірі 30%. Позивач не згодна із записом в акті про нещасний випадок,  так як вважає,  що причиною нещасного випадку була не її
необачність,  а покриття підлоги,  пошкоджене в наслідок тривалого використання.

Представник
відповідача ОСОБА_3. ,  діючий на
підставі довіреності,  позов не визнав.

Представник 3-ї
особи ОСОБА_4.,  діючий на підставі
довіреності,  позов не визнав.

В
судовому засіданні позивачка пояснила,
що вона працює черговою  прибиральницею
у гуртожитку належному ДП „ШУ Південнодонбаське №1",  17.03.2007 року вона знаходилася на робочому
місці в кімнаті для чергових. Маючи намір прийняти їжу пішла за чашкою,  а коли поверталась,  зачепилась за пошкоджений лінолеум,  впала,
травмувала праву руку,  в наслідок
чого втратила 10% працездатності. По факту нещасного випадку було складено акт
в якому причиною травмування зазначено,
що вона не піклувалася особистою безпекою,  не була уважна   при пересуванні,  що є порушенням  ст.  14 Закону.

України „Про
охорону праці". Цей запис став підставою для Комісії з питань вирішення
спорів при Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань для визначення її
вини в нещасному випадку в розмірі 30%. Вона не згодна із записом в акті про
нещасний випадок,  що порушила  ст.  14
Закону України „Про охорону праці",
так як адміністрації шахти давно було відомо про пошкоджений
лінолеум,  однак його частково
відремонтували тільки після її травмування.

Представник
позивача ОСОБА_2.,  діючий на підставі
ордеру Волноваської районної юридичної консультації,  суду пояснив,
що запис в акті про нещасний випадок не відповідає дійсним
обставинам,  так як він настав не з вини
позивача,  а в наслідок того,  що не були створені на робочому місці
небезпечні умови,  ця обставина була
відома адміністрації підприємства,  однак
ніяких заходів для її усунення не створювалося.

Представник
відповідача в судовому засіданні пояснив,
що позивач була недостатньо уважна,
не слідкувала за своєю безпекою,
пересуватися повинна була обережно в місцях,  де пошкоджено лінолеум.  Просив відмовити в задоволенні позову,  так як позивач своїми діями порушила  ст.  14
Закону України „ Про охорону праці".

Представник
3-ї особи підтримав позицію представника відповідача,  просив відмовити в задоволенні позову.

Свідок
ОСОБА_5. - голова Комісії з питань вирішення спорів при Відділенні ВД ФССНВВ в
м. Вугледарі зауважив,  що позивач
повинна була при виконанні службових обов'язків бути обережною при
пересуванні,  місце,  де пошкоджено лінолеум необхідно було
означити.

Свідок
ОСОБА_6. - начальник зміни служби охорони праці ДП „ШУ Південно донбаська
№1" - голова комісії по розслідуванню нещасного випадку,  суду пояснив,
що дійсно біля робочого столу потерпілої в лінолеумі була дірка,  кімната Для чергових має незначний
розмір,  обійти діру не можливо,  однак позивач мала можливість запобігти
нещасному випадку,  уважно ставлячись до
своєї безпеки.

Вислухавши
доводи сторін,  свідків,  дослідивши матеріали справи суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В
судовому засіданні відповідними документами встановлено,  що позивачка перебуває в трудових відносних з
ДП „ШУ Південодонбаське №1" в якості чергової прибиральниці на протязі 13
років.

Допитані
судом свідки ОСОБА_5.,  ОСОБА_6.
підтвердили,  що дійсно у
гуртожитку,  де працює позивач,  покриття полу потребує ремонту або
заміни,  ці роботи на теперішній час
частково виконані. Біля столу позивача в лінолеумі була діра,  яку обійти було неможливо.

17
березня 2007 року позивач,  при виконанні
трудових обов'язків впала біля свого робочого місця,  отримавши травму правої руки.

Згідно
виписки із історії хвороби позивачка в наслідок падіння отримала перелом
дистального епімітафіза правої променевої кістки,  в наслідок незадовільного її зрощення була
прооперована. Лікування тривало з 17.03.2007 року по 19.07.2007 року.

Виписка
з акту огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної
працездатності свідчить,  що потерпілій
встановлено 10 відсотків стійкої втрати працездатності.

В акті
про нещасний випадок НОМЕР_1 від 17.03.2007 року,  складеного в зв'язку з отриманням позивачем
травми в пункті 2 зазначено,  що причиною
нещасного випадку був незадовільний стан покриття полу кімнати для чергування.

В акті
перевірки дотримання санітарного законодавства №31 від 28.03.2006 року,  складеного санітарним лікарем Петровської
райСЕС м. Донецька зазначено,  що в
гуртожитку №11,  де працює позивач,  лінолеум прийшов у негідність. Питання заміни
лінолеума піднімались в актах санітарного лікаря від 25.05.2006 року та від
07.02.2007 року і тільки в акті від 16.05.2007 року зазначено,  що частково залатано діри лінолеумного
покриття,  повна заміна лінолеума не
проведена в зв'язку з відсутністю фінансування.

У
відповідності зі  ст.  153 КЗпП забезпечення безпечних і нешкідливих
умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган,  які повинні забезпечувати умови праці,  що запобігають травматизмові та професійним
захворюванням.

Згідно
зі  ст.
13 Закону «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на
робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів,  а також
забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі
охорони праці.

В
судовому засіданні встановлено та належними документами підтверджено,  що роботодавець - ДП „ШУ „Південнодонбаське
№1" не забезпечив потерпілій безпечні умови праці.

Враховуючи,  що позовні вимоги позивачки знайшли об'єктивне
підтвердження в судовому засіданні,  суд
вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача виключити з акту
НОМЕР_1 про нещасний випадок від 20.03.2007 року запис про порушення нею  ст. 14 Закону України „Про охорону
праці".

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
153 КЗпП України,   ст.  13 Закону України "Про охорону
праці",   ст.  213-215 ЦПК,
суд

вирішив:

Позов
ОСОБА_1  задовольнити.

Виключити
з акту про нещасний випадок НОМЕР_1,
складеного Державним підприємством „Шахтоуправління „Південнодонбаське
№1" 20.03.2007 року запис про порушення ОСОБА_1  ст. 14 Закону України „Про охорону
праці". Визнати причиною нещасного випадку - незадовільний стан покриття
підлоги на робочому місці.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.