№ 2-36/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16
лютого 2007 року Іллічівський райсуд
м.  Маріуполя
Донецької області під головуванням судді Топчій Т.В. при секретарі Кузнецовій
Є.В.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.  Маріуполі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2за участю третьої особи маріупольської міської ради
про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним,  визнання права власності на будови та
визначення порядку користування земельною ділянкою,  -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006
року позивач - ОСОБА_1. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2про
визнання договору купівлі-продажу частково недійсним,  визнання права власності на будови у будинку
АДРЕСА_1та визначення порядку користування земельною ділянкою

У
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та пояснив,  що відповідно до договору купівлі-продажу
укладеного між ним та ОСОБА_3. 21.04.88 р. йому на праві власності 33/50 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. Відповідно до умов зазначеного договору йому у
власність перейшов житловий будинок А-1,
житлова прибудова А-1-1,  гараж
літ 3 сарай літ К,  літня кухня літ
В,  сарай літ Е,  вбиральня літ Г ,  Уг частка
огородження. Фактично він домовився с
продавцем про продаж йому меншої частки будинку,  а саме частки житлової прибудови літ
А-1-1,  а саме кімнати 3-3,  3-4,
не житлової прибудови літ а -1-1 кімнати 3-1,  3-2 ,
гаражу літ Ж,  сарай літ Е,  сарай літ Л,
вбиральня літ Г,  1А частка
огородження,  саме цими будівлями він
фактично користувався. Під час проживання у будинку він побудував без отримання
відповідного дозволу гараж літ Ж,  сарай
літ М,  збільшив у розмірах нежилу
прибудову літ а-1 -1. Просив визнати частково недійсним договір купівлі-продажу
укладений між ним та ОСОБА_3. 21.04.88 року,
визнати за ним право власності на частку житлової прибудови літ
А-1-1,  а саме кімнати 3-3,  3-4,
нежилу прибудову літ а-1-1 кімнати 3-1, 3-2,  гараж літ Ж,
сараї літ Е,  Л,  М,
вбиральню літ Г,  1Л частку
огородження,  визначити порядок
користування земельною ділянкою виходячи з фактичного порядку користування
земельною ділянкою яка склалася між сторонами,
зобов"язати відповідачку демонтувати літню кухню літ В,  яка фактично знаходиться у володінні
відповідачки та не відповідає будівничо-технічним нормам,  просив також стягнути з ОСОБА_2. половину
понесених ним витрат на проведення судово-технічної експертизи.

У
судовому засіданні відповідачка - ОСОБА_2. позовні вимоги ОСОБА_1. визнала у
повному обсязі та пояснила,  що
відповідно до свідоцтва про право особистої власності ОСОБА_3. на праві
власності належало 33/50,  а її чоловіку
ОСОБА_4. 17/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1. Рішенням виконкому Іллічівської ради від 13.11.63 року
земельна ділянка була виділена ОСОБА_3. у користування для будівництва будинку.
Відповідно до договору купівлі продажу від 21.04.88 р. ОСОБА_3. продав свою
частку будинку ОСОБА_1. На підставі рішення Іллічівського райсуду м.  Маріуполя від 29.11.88 р. за нею було визнано право
власності на 17/50 частки зазначеного будинку,
яка належала її чоловіку,  але
фактично вона користується більшою часткою будинку ніж визначено
договором,  а саме житловим будинком літ
А-1,  частиною житлової прибудови літ
А-1-1,  а саме кімнати 1-2,  1-1,
житловим будинком літ Б,  сінями
літ а-1,  6-1,  літнєю кухнею В,  сараями К, Д,
гаражом літ
3,  гаражом
літ И При укладенні
договору

купівлі-продажу
частини будинку між ОСОБА_3. та ОСОБА_1. сторони домовилися,  що у фактичному користуванні ОСОБА_1. буде
знаходитися менша частка будинку ніж визначено договором.  Вона згодна демонтувати літню кухню літ
В,  яка фактично знаходиться у її
користуванні,  оскільки вона не
відповідає будівничо-технічним нормам.
Вона не заперечує проти визнання частково недійсним договору
купівлі-продажу частки будинку від 21.04.88 року та визнання за сторонами права
власності на приміщення будинку якими вони фактично користуються,  а також про встановлення порядку користування
земельною ділянкою відповідно до фактичного порядку користування,  яке склалося між сторонами.

Представник
маріупольської міської ради у судовому засіданні не заперечувала проти
заявлених вимог про визнання права власності на самовільно зведені будівлі.

Суд,  вислухавши позивача,  відповідачку,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що позов підлягає
задоволенню,  за наступними підставами.

Відповідно
до витягу з протоколу № 21 засідання виконкому Іллічівськом ради депутатів від
13.11.1963 р. земельна ділянка під домоволодіння АДРЕСА_1 відводилася ОСОБА_3.
Рішенням виконавчого комітету Іллічівськом ради народних депутатів від 08.10.86
р. № 570 був затверджений акт прийомки житлового будинку АДРЕСА_1в
експлуатацію. Як вбачається з свідоцтва про право особистої власності на житло
від 9.11.87 р. 33/50 частки зазначеного будинку належало ОСОБА_3.,  а 17/50 часток будинку - ОСОБА_4.,  частка будинку яка належала ОСОБА_4.
відповідно з рішенням Іллічівського райсуду м.
Маріуполя від 29.11.88 р. перейшла у власність відповідачки. ОСОБА_3.
помер ІНФОРМАЦІЯ_1р,  що підтверджується
свідоцтвом про смерть. Відповідно до договору купівлі-продажу частки спірного
будинку від 21.04.88 р.
у власність позивача перейшли житловий будинок А-1,  житлова прибудова А-1-1,  гараж літ З сарай літ К,  літня кухня літ В,  сарай літ Е,
вбиральня літ Г ,  1/2 частка огородження. При укладенні
договору сторони досягли домовленості про те,
що фактично у користування позивача перейде частка житлової прибудови
літ А-1-1,  а саме кімнати 3-3,  3-4,
частка не житлової прибудови літ а -1-1 кімнати 3-1,  3-2,
гаражу літ Ж,  сарай літ Е,  сарай літ Л,
вбиральня літ Г,  1/2 частка
огородження,  а у користування
відповідачки фактично залишилися - житловий будинок літ А-1,  частина житлової прибудови літ А-1-1,  а саме кімнати 1-2,  1-1,
житловий будинок літ Б,  сіні літ
а-1,  6-1,  літня кухнею В,  сараями И, К, Д,  що не заперечується сторонами. Виходячи з
викладеного,  суд приходить до
висновку,  що вимоги позивача про
визнання частково не дійсним договору купівлі-продажу частки будинку від
21.04.88 р. підлягають задоволенню,
оскільки згідно  ст.  234 ЦК
України фіктивним є правочин,
вчинений сторонами без наміру створення правових наслідків,  які обумовлювалися цим правочином,  фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

У
судовому засіданні встановлено також,  що
під час проживання позивачем без відповідного дозволу був зведений гараж літ Ж
,  сарай літ М,  не житлова прибудова літ а-1-1 була збільшена
у розмірах до 20, 4 м 2,  які значаться на
генеральному плані. Згідно з висновком будівничо-технічної експертизи від
12.01.07 р. зазначені будівлі відповідають будівничо-технічним нормам,  знаходяться у задовільному технічному стані і
можуть експлуатуватись надалі,  літня
кухня літ В,  яка фактично знаходиться у
користуванні відповідачки ОСОБА_2.,  не
відповідає вимогам будівничо-технічних норм.
Вивчивши зібрані по справі докази,
суд вважає,  що позовні вимоги
позивача про визнання за ним права власності на гараж літ Ж,  сарай літ М,
збільшену у розмірах не житлову прибудову а-1-1 на підставі  ст.
376 ЦК України підлягають задоволенню,
оскільки права інших осіб при цьому не порушуються. Відповідно з
висновком будівельно-технічної експертизи від 12.01.07 р. частки сторін
виходячи з фактичного користування будівлями та спорудами з урахуванням усіх
споруд на дільниці АДРЕСА_1 за умови включення у склад домоволодіння самочинно
зведених позивачем гаражу літ Ж,  сараю
літ М,  збільшення не житлової прибудови
а-1-1 та без урахування літньої кухні літ В,
яка фактично знаходиться у користуванні відповідачки ОСОБА_2. будуть
складати ОСОБА_1. - 1/2 частка будинку та ОСОБА_2. - 1/2 частка будинку.

Відповідно
з зазначеним висновком будівничо-технічної експертизи у користуванні ОСОБА_1.
знаходиться земельна ділянка загальною площею 510 м 2 розмірами - 21, 3 м по
межі ділянки зі сторони проїзду; 26, 30 м по східній межі ділянки; 16, 45 м по
межі с ділянкою
АДРЕСА_2; 10,  35 м; 3,
70 м; 5, 77 м; 3, 70 м; 3, 70; 1, 5 м; 6, 45 м; їм; 1, 6 м по межі з
ділянкою ОСОБА_2. Вхід на земельну ділянку ОСОБА_1. визначений з проїзду.

У
користуванні ОСОБА_2. знаходиться земельна ділянка площею 725 м2 розмірами -
23, 4 м по межі ділянки зі сторони заїзду,
30, 40 м по межі ділянки по АДРЕСА_3, 75 м по межі з ділянкою АДРЕСА_2; 10, 35 м,  3, 70 м,
5, 77 м; 3, 70 м; 3, 70; 1, 5 м; 6, 45 м; їм; 1, 6 м по межі з ділянкою
ОСОБА_1. Вхід на земельну ділянку ОСОБА_2. визначений з проїзду та з вул.  Баженова.

Відповідно
до висновку експерту земельні ділянки,
які перебувають у фактичному користуванні сторін огороджені та мають
окремі входи.

Проаналізував
досліджені у судовому засіданні докази,
керуючись  ст. ст 88,  120 ЗК України згідно з якими володіння,  користування та розпорядження земельною
ділянкою,  що перебуває у спільній
частковій власності співвласників здійснюється за згодою всіх співвласників
згідно з договором ,  або визначається
судом,  суд знаходить можливим визначити
порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного порядку
користування земельною ділянкою,  який не
заперечується сторонами та визначений у висновку будівничо-технічної
експертизи.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України судові витрати по справі,
а саме витрати по проведенню судової будівничо-технічної експертизи в
сумі 1400 грн,  що підтверджується
розрахунковою квитанцією розподіляються між сторонами у рівних частках,  оскільки витрати по проведенню експертизи
були сплачені позивачем у повному обсязі,
з відповідачки на користь позивача слід стягнути 700 грн.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212,  213,  215
ЦПК України,   ст.  ст.
234,  376 ЦК України (у
редакції 2004 р.),   ст.  88,  120 ЗК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу частки будинку
частково недійсним,  визнання права
власності на будови та визначення порядку користування земельною ділянкою
-задовольнити.

Визнати
договір купівлі продажу частки будинку АДРЕСА_1від 21.04.88 р. укладений між
ОСОБА_1та ОСОБА_3завіреного третьою маріупольською державною нотаріальною
конторою за реєстровим № 2923 частково недійсним.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1,  яка складається з частини житлової прибудови
літ А1-1 (кімнати 3-3,  3-4),  нежилої прибудову літ al-1
(кімнати 3-1, 3-2) гараж літ Ж,  сараї
літ Е,  Л,  М,
вбиральню літ Г,  1/2  частку огородження.,  що складає 1/2 частку будинку.

Визнати
за ОСОБА_2право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1,  яка складається з житлового будинку літ А-1
(кімнати 1-3,  1-4),  частиною житлової прибудови літ А1-1 (кімнати
1-2,  1-1),  житлового будинку літ Б з тамбуром а-1,  6-1,
сараями К,  Д,  гаражом літ З,  гаражом літ И та 1/2 частину
огородження,  що складає 1/2 частку
будинку. Зобов'язати ОСОБА_4. демонтувати літню кухню В,  яка не відповідає будівничо-технічним нормам.

Визначити
порядок користування земельною ділянкою відповідно до якого у користуванні
ОСОБА_1знаходиться земельна ділянка загальною площею 510 м 2 розмірами - 21, 3
м по межі ділянки зі сторони проїзду; 26, 30 м по східній межі ділянки; 16, 45
м по межі с ділянкою
АДРЕСА_2; 10,  35 м; 3,
70 м; 5, 77 м; 3, 70 м; 3, 70; 1, 5 м; 6, 45 м; їм; 1, 6 м по межі з
ділянкою ОСОБА_2. Вхід на земельну ділянку ОСОБА_1. визначений з проїзду.

У
користуванні ОСОБА_2знаходиться земельна ділянка площею 725 м 2 розмірами - 23,
4 м по межі ділянки зі сторони заїзду,
30, 40 м по межі ділянки по АДРЕСА_3, 75 м по межі з ділянкою АДРЕСА_2; 10, 35 м,  3, 70 м,
5, 77 м; 3, 70 м; 3, 70; 1, 5 м; 6, 45 м; їм; 1, 6 м по межі з ділянкою
ОСОБА_1. Вхід на земельну ділянку ОСОБА_2. визначений з проїзду та з вул.  Баженова.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати по справі які складаються з витрат на
проведення судової будівничо-технічної експертизи в сумі 700 грн.

На
рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суд Донецької області через
Іллічівський районний суд м.  Маріуполя.
Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано потягом десяти днів з
дня проголошення рішення,  а апеляційна
скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.