Справа 2-1380/2007р
РІШЕННЯ

Іменем України

13 червня 2007
року Ленінський районний суд м.
Кіровограда в складі:

головуючого:
Циганаш І.А.

при секретарі:
Балануци О.М.

за участю
адвоката: Телевної Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
третейської угоди недійсною та скасування рішення третейського суду для
вирішення конкретного спору від 28.08.2006 року , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання третейської,  угоди недійсною та скасування рішення
третейського суду для вирішення конкретного спору від 28.08.2006 року,  вказав,
що рішенням Третейського суду для вирішення конкретного спору від 28
серпня 2006 року визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1від
15 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_3  право власності на квартиру АДРЕСА_1  рішення Третейського суду для вирішення
конкретного спору від 28 серпня 2006 року прийняте на підставі Третейської
угоди,  досягнутої 28 серпня 2006 року
між ОСОБА_2 та ОСОБА_3  про розгляд
справи за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_2
третейським судом для вирішення конкретного спору від 28.08.2006 року про
визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на
квартиру,  вважає,  що Третейська угода,  укладена 28 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є недійсною,  так як вона
укладена відносно об'єкта,  який не міг
бути предметом відчуження у зв'язку з арештом,
накладеного постановою державного виконавця ДВС у Ленінському районі
м.  Кіровограда серії АА №904043 від 25
квітня 2005 року на підставі ухвали №2-1758 Ленінського райсуду м.  Кіровограда від 20 квітня 2005 року на
квартиру АДРЕСА_1  яка належить
ОСОБА_2,  постановою про зняття арешту з
майна від 22 серпня 2006 року державним виконавцем ДВС у Ленінському районі
м.  Кіровограда знятий арешт з квартири
АДРЕСА_1  15 серпня 2006 року укладено
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 так як договір
купівлі-продажу укладено під час наявності арешту на вище зазначену
квартиру,  то він не може мати юридичної
сили та вважається недійсним.  Третейська
угода,  укладена 28 серпня 2006 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розгляд справи Третейським судом для вирішення
конкретного спору за вище вказаним позовом являється недійсною,  оскільки не були додержані в момент вчинення
правочину сторонами вимоги,  які
встановлені ч. 1 -З,  5,  6
ст.  203 ЦК України,  крім цього відповідач ОСОБА_2 не мала
необхідного обсягу цивільної дієздатності. В зв'язку з тим,  що він виступав майновим поручителем
відповідача по даній цивільній справі ОСОБА_2 за кредитною угодою №200358 від
21 серпня 2003 року,  то змушений був
виплатити за боржника суму позики в розмірі 56 000

грн. Світловодській філії Акціонерного Товариства " Український
інноваційний банк ",  для стягнення
боргу в порядку регресу він звернувся до Ленінського райсуду м.  Кіровограда з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,  з метою забезпечення
його позову 28 серпня 2006 року був накладений арешт на майно відповідачки
ОСОБА_2,  так як квартира
АДРЕСА_1належала ОСОБА_2 на підставі дубліката свідоцтва про право власності на
житло від 31 січня 2005 року,  то вказана
квартира,  як майно ОСОБА_2 також
підлягала арешту,  Третейський суд не
з'ясував наявність заборони на об'єкт відчуження,  в зв'язку з чим ухвалив рішення,  яке суперечить вимогам діючого
законодавства,  тому як рішення
Третейського суду для вирішення конкретного спору від 28 серпня 2006 року
ухвалено на підставі Третейської угоди,
яка є недійсною,  то воно підлягає
скасуванню,  просить визнати недійсною
Третейську угоду,  укладену 28 серпня
2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про розгляд справи за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_2 третейським судом для вирішення
конкретного спору від 28.08.2006 року про визнання договору купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1від 15 серпня 2006 року дійсним та визнання права власності на
квартиру,  скасувати рішення Третейського
суду для вирішення конкретного спору від 28 серпня 2006 року про визнання дійсним
договору купівлі-продажу від 15 серпня 2006 року,  укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1та визнання права власності за ОСОБА_3 на вказану квартиру.

Представник   позивача
в   судовому   засіданні
позовні   вимоги   підтримав,
посилаючись на обставини,
викладені в позові.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася,
про час і місце слухання справи повідомлена належним чином,  до суду надала письмові заперечення,  в яких просила відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 ,  оскільки
вважає,  що Третейський суд 28.08.2006
року в процесі слухання справи про відчуження нею спірної квартири з'ясував
відсутність заборони на об'єкт відчуження,
постановою ДВС у Ленінському районі м.
Кіровограда від 22.08.2006 року був знятий арешт на квартиру,  нею була надана довідка про відсутність
заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1
в зв'язку з чим ухвалив рішення,
яке не суперечить вимогам діючого законодавства.

Представник
відповідача ОСОБА_3  позовні вимоги
ОСОБА_1  не визнала,  просила відмовити в задоволенні позову,  пояснила,
що рішення Третейського суду може бути оскаржене стороною та
скасоване,  поряд з іншими обставинами,  також у випадку визнання Третейської угоди
недійсною,  предметом Третейської угоди є
домовленість між сторонами про передачу на вирішення Третейського суду
конкретного спору про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на майно,  у своїй
позовній заяві позивач посилається як на підставу визнання Третейської угоди
недійсною на п. 2  ст.  203 ЦК України,  тобто на відсутність у особи,  яка вчинила правочин,  необхідного обсягу цивільної
дієздатності,  вважають такі посилання
необгрунтованими та такими,  що не
відповідають вимогам чинного законодавства,
оскільки з наявних матеріалів позовної заяви не вбачається,  що відповідач ОСОБА_2 у законному порядку
була обмежена у цивільній дієздатності,
тобто не має рішення суду,  яке
набрало законної сили про обмеження її цивільної дієздатності або про визнання
її недієздатною,  крім цього на момент
винесення рішення Третейським судом арешт зі спірної квартири був знятий.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд дійшов до висновку,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні
встановлено,  що рішенням Третейського
суду для вирішення конкретного спору від 28 серпня 2006 року визнано дійсним
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1від 15 серпня 2006 року укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнано за ОСОБА_3
право власності на квартиру АДРЕСА_1
рішення Третейського суду для вирішення конкретного спору від 28 серпня
2006 року прийняте на підставі Третейської угоди,  досягнутої 28 серпня 2006 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3  про розгляд справи за позовом ОСОБА_3  до ОСОБА_2 третейським судом для вирішення
конкретного спору від 28.08.2006 року про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на квартиру.

Відповідно
до ч. 6  ст.  8 Закону України " Про третейські суди
" порядок утворення третейського суду для вирішення конкретного спору
визначається третейською угодою,  умови
якої не можуть суперечити положенням цього Закону.

Згідно
п.3 ч.3  ст.  51 даного Закону рішення третейського суду
може бути скасовано,  якщо третейську
угоду визнано недійсною компетентним судом,
при тому,  що рішення є остаточним
і оскарженню не підлягає,  крім
випадків,  передбачених цим Законом.

У
відповідності  ст.  2 Закону України " Про третейські суди
" третейська угода -угода сторін про передачу спору на вирішення
третейським судом,  предметом третейської
угоди є домовленість між сторонами про передачу на вирішення третейського суду
конкретного спору про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на майно.

ст.  203
ЦК України
передбачає загальні вимоги,  які є
необхідними для чинності правочинів.

У своїй
позовній заяві позивач посилається як на підставу визнання третейської угоди
недійсною на п. 2  ст.  203 ЦК України,  тобто на відсутність у особи,  яка чинила правочин,  необхідного обсягу цивільної
дієздатності,  але такі посилання є
необгрунтованими та такими,  що не
відповідають вимогам чинного законодавства,
оскільки з наявних матеріалів позовної заяви не вбачається,  що відповідач ОСОБА_2 у законному порядку
була обмежена у цивільній дієздатності,
тобто не має рішення суду,  яке
набрало законної сили про обмеження її цивільної дієздатності або про визнання
її недієздатною.

Статтею
45 Закону України " Про третейські суди " передбачено,  що рішення суду приймається після дослідження
всіх обставин справи третейським суддею.

Згідно
вимог ч. 1  ст.  203 ЦК
України зміст правочину не може суперечити актам цивільного
законодавства,  а також моральним засадам
суспільства.

Відповідно
до ч. 1  ст.  215 ЦК
України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог,  які встановлені
ч. 1-3,  5,  6
ст.  203 цього Кодексу.

В
судовому засіданні встановлено,  що
третейська угода,  укладена 28 серпня
2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дійсною,
так як вона укладена відносно об'єкта,
який міг бути предметом відчуження,
оскільки на підставі постанови про зняття арешту з майна від 22 серпня
2006 року державним виконавцем ДВС у Ленінському районі м.  Кіровограда знятий арешт з квартири
АДРЕСА_1  накладений ухвалою Ленінського
районного суду м.  Кіровограда за №2-1758
від 31.05.2005 року,  тобто на момент
винесення рішення третейським судом 28 серпня 2006 року не існувало перешкод
для визнання договору купівлі-продажу від 15 серпня 2006

року спірної квартири між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,  крім цього,
договір купівлі-продажу укладений в письмовій формі,  дієздатною особою та спрямований на реальне
настання правових наслідків,  що
обумовлені ним.

Виходячи
з вище викладеного суд приходить до висновку,
що не має підстав для визнання недійсною третейської угоди та скасування
рішення третейського суду для вирішення конкретного спору від 28.08.2006 року.

Дані
правовідносини регулюються  ст.
ст.  5 - 8,  12,
34,  45,  51 Закону України " Про третейські суди
".

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10,
11,  57,  60,
212-215,  218 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання третейської угоди недійсною та скасування рішення
третейського суду для вирішення конкретного спору від 28.08.2006 року -
відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м.  Кіровограда може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява    про
апеляційне    оскарження   та
апеляційна   скарга   подаються Кіровоградському апеляційному суду
через Ленінський райсуд
м.  Кіровограда.