Справа № 2-31542007 року
РІШЕННЯ Іменем
України

04
вересня 2007 року                                          Івано-Франківський
міський суд,  Івано-

Франківської
області в складі: головуючого судді                                   Островського
Л.Є.

секретаря                                                                                                     Попович
Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ „Івано-Франківський птахокомбінат" про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу,  суми
матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності та
відшкодування моральної шкоди,  суд,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ВАТ „Івано-Франківський птахокомбінат" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
суми матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності та
відшкодування моральної шкоди.

Позивач
та її представник позов в судовому засіданні підтримали з підстав,  які викладені у позовній заяві,  просили поновити строк звернення до суду,  оскільки він пропущений із поважних
причин,  так як позивачка часто
перебувала на лікарняних.

Просили повністю
задоволити заявлені позовні вимоги.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовних вимог не визнала,  зазначила,
що звільнення позивачки з роботи відбулось із дотриманням вимог закону,  додавши,
що позивачка пропустила строк звернення до суду. Просила в позові
відмовити.

Вислухавши
сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що в задоволенні позову в частині поновлення
на роботі,  стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди слід
відмовити у зв'язку із пропуском строку звернення до суду,  а в частині стягнення суми матеріального
забезпечення за період тимчасової непрацездатності за безпідставністю вимог.

Встановлено,  що позивач працювала на посаді фінансового
директора ВАТ „Івано-Франківський птахокомбінат".

Наказом
№ 16-к від 21.03.2007 року її звільнено з роботи за  ст.  38
КЗпП України (за власним бажанням) на підставі поданої позивачкою заяви від
07.03.2007 року.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивач дізналася про своє звільнення з роботи 26.03.2007 року,  оскільки прийшовши на роботу її ознайомили із
наказом про звільнення з роботи,  чого
вона сама не заперечила в судовому засіданні,
однак відмовилась розписатись про ознайомлення.

Відповідно
до вимог  ст.  261 ЦК
України перебіг позовної давності починається від дня. коли особа
довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу,  яка його порушила,  а згідно
ст.  267 ЦК України сплив позовної
давності,  про застосування якої заявлено
стороною у спорі,  є підставою для
відмови у позові,  якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

До суду
позивач з позовом про поновлення на роботі звернулася 22.06.2006 року,  тобто через 3 місяці після звільнення,  чинним же трудовим законодавством,  зокрема
ст.  233 КЗпП

України
передбачений 1 місячний строк звернення до суду із позовом про поновлення на
роботі.

Посилання
ОСОБА_1 на те,  що вона часто
хворіла,  а тому їй було не до звернення
з позовом до суду,  суд вважає
надуманими,  оскільки згідно
представлених лікарняних листків позивач тільки з 22.03.2007 року по 13.04.2007
року перебувала на стаціонарному лікуванні у Івано-Франківській ЦМКЛ,  а починаючи з 13.04.2007 року по 18.05.2007
року лікувалась амбулаторно,  що не
позбавляло її можливості звернутись до суду за захистом порушеного права.

Не
підлягають до задоволення і вимоги в частині стягнення суми матеріального
забезпечення за період тимчасової непрацездатності,  оскільки відповідно до  ст.  2
Закону України „Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування" допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок захворювання або травми,  не пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві,  виплачується застрахованим
особам Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення
працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (МСЕК)
інвалідності незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати
працездатності у порядку та розмірах,
встановлених законодавством.

Перші
п'ять днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми,  не пов'язаної з нещасним випадком на
виробництві,  оплачуються власником або
уповноваженим ним органом за рахунок коштів підприємства,  установи,
організації за основним місцем роботи у порядку,  встановленому Кабінетом Міністрів України.

Лікарняний
листок позивачки закритий 21.03.2007 року і в цей же день вона звільнена з
роботи,  підприємством нарахована сума за
вказаним лікарняним листком разом із розрахунковими за якими позивачка не
з'являється,  чого сама не заперечила в
судовому засіданні,  крім того її трудова
книжка знаходиться у неї на руках та не здана після її отримання для оформлення
пенсії на підприємство.

Лікарняний
листок за який вимагає оплати ОСОБА_1 відкрито 22.03.2007 року,  тобто після звільнення її з роботи.

На
підставі  ст.  38,
233 КЗпП України,   ст.  ст.
261,  267 ЦК України та
керуючись  ст.  ст.
215-218 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ „Івано-Франківський птахокомбінат" про
поновлення на роботі,  стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
суми матеріального забезпечення за період тимчасової непрацездатності та
відшкодування моральної шкоди відмовити у зв'язку із пропуском строку звернення
до суду.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом
подачі заяви до Івано-Франківського міського суду про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.