Справа № 2-650
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21
вересня 2007 року Центрально-Міський районний суд м.  Макіївки Донецької області в складі:

Головуючого
судді                                      Мироненко
В.В.

при
секретарі                                               Бережній
О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.  Макіївки цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Макіївської міської ради,  3-я особа
головне управління містобудування та архітектури Макіївської міської Ради про
визнання права власності на житловий будинок,
-

встановив:

ОСОБА_1звернулась
до суду з позовом до Макіївської міської ради про визнання права власності на
житловий будинок,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що їй на праві власності,  згідно з договором куплі-продажи НОМЕР_1від
19.05.1999 року,  належить житловий
будинок 54, 54 кв.м.  з належною до нього
частиною дворових споруд,  який
розташовано за адресою: АДРЕСА_1 Після придбання будинку вона самочинно без
дозволу компетентних органів і без проекту зробила реконструкцію,  а саме добудувала житлову пристройку в результаті чого
загальна площа будинку стала 61, 20 кв.м.
Крім того,  на присадибній ділянці
було побудовано душ,  сараї,  уборну. На вказані споруди КП «БТІ» м.  Макіївки в встановленому порядку видала на її
ім'я технічний паспорт. Інвентаризаційна вартість будинку та господарських
будівель складає 17823 грн. 16.01.2007 року КП «МіськАрпроект» надало
висновок,  згідно з яким погоджує
подальшу експлуатацію житлового будинку загальною площею 61, 20 кв.м. ,  душ,
сараї,  уборну,  розташованих за адресою: АДРЕСА_1 Земельна
ділянка НОМЕР_2,  на якій розташовано
будинокНОМЕР_3 виділялась під забудову на підставі рішення виконкому
Макіївської міської Ради від 30.06.1959 року № 817. Позивачка просила суд
визнати право власності на житловий будинок,
загальною площею 61.20 кв.м.  з
належними до нього надвірними спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

ПозивачкаОСОБА_1
про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином,  однак до судового засідання не з'явилася.
ПозивачкаОСОБА_1 направила свого представника за довіреністю ОСОБА_2 до участі
у судовому засіданні.

Представник
позивачки,  що діє за довіреністю
ОСОБА_2в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала. Просила суд
визнати за ОСОБА_1право власності на самочинно перебудований житловий будинок,  загальною площею 61.20 кв.м.  та на самочинно побудовані господарчі
споруди,  який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1

Представник
відповідача та 3-ї особи,  Дорошук
В.В.,  який діє на підставі
доручення,  проти позову про визнання
права власності на будинок та на побудовані господарчі споруди ,  які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1  не заперечував.

Допитаний
у судовому засіданні свідок Тюкова С. В. вказала,  що нею був складений паспорт технічного стану
житлової пристройки до будинку
та господарчих споруд,  розташованих за
адресою АДРЕСА_1  які самовільно зведені
ОСОБА_1від 28.12.2006 р. Зазначила,  що
коли вона його складала,  то не виходила,  та не оглядала будинок та господарчі споруди
,  які розташовані за адресою
АДРЕСА_1,  і склала паспорт технічного
стану житлової пристройки до будинку та господарчі споруди зі слів ОСОБА_1  яка зазначила,  що сараї під літерої«В-1, Е-1, И-1»,  душ під літерою «Д-1»,  уборна під літерою «3-1» є дерев'яними ,  і тому вона зазначила їх тимчасовими
спорудами. Однак коли вона повторно складала технічний паспорт на будинок та
господарчі споруди,  то вона виходила за
адресою,  та виявила,  що споруди,
які вона зазначила дерев'яними,  є
насправді бетоними,  і вони мають
задовільний стан конструкції.

Суд,  вислухавши пояснення представника
позивача,  представника відповідача та
3-ї особи свідка,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно
до ч. 2  ст. 328 ЦК України право
власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Відповідно
до ч.3  ст. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнано за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці,  що не
була їй відведена для цієї мети.

Відповідно
до ч.5  ст. 376 ЦК України на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно,  яке самочинно збудоване
на ній,  якщо це не порушує права інших
осіб.

Згідно
договору купівлі-продажу від 19.05.1999 року власником будинку,  який розташовано на земельній ділянці,  за адресою; АДРЕСА_1  є ОСОБА_1. (а.с.  10)

Згідно
акту інвентаризації КП "БТІ м. Макіївки" від 29.11.2006р. будинок
розташований за адресою: АДРЕСА_1
належить на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1. Загальна площа
будинку до побудови житлової пристройки
становила 43, 10 кв.м. ,  а після
добудови житлової пристройки
загальна площа будинку становить 61, 20 кв. м.  на земельній ділянці є душ,  сараї,
уборна (а.с. 12).

Згідно зведеного
акту,  інвентаризаційна вартість будинку
на 13.10.2006р. становить 17823грн. (а.с. 8).

Згідно
паспорту технічного стану житлової пристройки
до будинку та господарчих споруд,
розташованих за адресою:АДРЕСА_1 від 28.12.2006 p.,
які самовільно зведені ОСОБА_1 в результаті дослідження
показали,  що житлова пристройка до будинку,  під літерами «а2-1,  а3-1»,
має задовільний стан конструкції. ( а.с.
18 -22).

Згідно
паспорту технічного стану господарчих споруд від 30.05.2007 p.,
розташованих за адресою:АДРЕСА_1 ,  які самовільно зведені ОСОБА_1,  в результаті повторного дослідження
показали,  що господарчі споруди,  а саме : сараї під літерами «В-1,  Е-1,
И-1,  Г-1»,  душ під літерою «Д-1»,  уборна під літерою «3-1» зроблені з бетону і
мають задовільний стан конструкції,  та
допускаються до експлуатації,  з умовою
дотримання діючих норм та правил з проведенням поточного ремонту( а.с. 52-54).

Згідно
висновку головного управління містобудування та архітектури Макіївської міської
Ради,  погоджена подальша експлуатація
жилого будинку,  загальною площею 61, 20
кв.м. ,  яка змінилась в результаті
реконструкції,  а саме добудованої до
будинку житлової пристройки
під літерами «а2-1,  а3-1»,  жилою площею 43, 10 кв.м та господарчих
споруд - сараї під літерами «В-1,
Е-1,  И-1»,  душа під літерою «Д-1»,  уборної під літерою «3-1». (а.с.  27)

В
зв»язку з цим,  в судовому засіданні
встановлено,  що позивачкою ОСОБА_1
дійсно самовільно була збудована житлова пристройка
до будинкуНОМЕР_3,  по вул.  Глазунова
у Центрально - Міському районі м.
Макіївки,  під літерами
«а2-1,  а3-1» та господарчі споруди -
сараї під літерами «В-1,  Е-1,  И-1,
Г-1»,  душ під літерою «Д-1»,  уборна під літерою «3-1»,  які мають задовільний стан конструкцій. З
моменту зведення позивачка користується зазначеними будівлями,  здійснює усі права й обов'язки власника. У
судовому засіданні не встановлено,  що
користування зазначеним житловим будинком,
господарськими будівлями та спорудами порушувало права або інтереси
інших осіб,  таким чином суд вважає,  що заявлена вимога про визнання права
власності на вищезазначений самочинно реконструйований жилий будинок,  загальною площею 61, 20 кв.м,  в тому числі жилою площею 43, 10 кв.м,  який розташовано за адресою: АДРЕСА_1,  підлягає задоволенню,  як і підлягає задоволенню у частині позовних
вимог про визнання права власності на самочинно збудовані господарчі споруди -
сараї під літерами «В-1,  Е-1,  И-1,
Г-1»,  душ під літерою «Д-1»,  уборна під літерою «3-1».

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 328 ч.2,
ст. 376 ч.3,  5 ЦК України,   ст.
ст. 10,  60, 158,  213, 215 ЦПК України,  суд

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно реконструйований житловий будинок
загальною площею 61, 20 кв.м,  та
самочинно збудовані господарчі споруди - сараї під літерами «В-1,  Е-1,
И-1, Г-1»,  душ під літерою
«Д-1»,  уборна під літерою «3-І»,  які розташовані за адресою:АДРЕСА_2

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
винесене в народній кімнаті в 1-ом экз.