Справа №2-1970/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

м.Луцьк                                                                                                               03
жовтня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

голови суду                                       Остапука
В.І..,

за участю
секретаря                          Раковець
A.M.,

позивача                                            ОСОБА_1

відповідача                                        ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Луцьку цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання

шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2. про розірвання шлюбу,
вказує на те, що перебуває в шлюбі з ОСОБА_2. з 05 червня 1993 року, який був
зареєстрований відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської
області, актовий запис № 658.

Від шлюбу мають двоє дітей: неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

Мотивує свій позов тим, що спільне життя з відповідачем
не склалося, тривалий період часу вони не підтримують подружніх відносин,
втрачені взаєморозуміння та повага один до одного, проживання однією сім'єю
стало неможливим, в результаті чого позивач змушений був винаймати квартиру та
проживати окремо, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує лише
формально.

Просив шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з
відповідачем, витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, покласти на
нього.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав з наведених у позовній
заяві підстав і пояснив, що наданий судом двічі термін для примирення нічого не
змінив, оскільки в нього і не було наміру помиритися з дружиною. Він переконаний,
що збереження сім'ї є неможливим. Місяць часу подружжя проживають в одному
будинку тільки по тій причині, що позивач, через скрутне матеріальне становище,
не може продовжувати далі винаймати квартиру. Сторони більше трьох років не
підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, їх шлюб існує
лише формально. Рішення розлучитися є остаточним. На примирення не згідний.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та
заперечувала щодо його задоволення, оскільки вважає, що після розірвання шлюбу
їй з дітьми потрібно буде залишити будинок чоловіка, в якому вони проживають на
даний час.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у
справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05.06.1993 року, який
був зареєстрований відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції
Волинської області, актовий запис № 658 (а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього
сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2н. (а.с.5) та неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.н..

З пояснень сторін встановлено, що термін для примирення,
наданий судом двічі, не допоміг зберегти сім'ю, сторони більше трьох років не
підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їх шлюб існує
лише формально. Як пояснив позивач, він не зробив ніяких спроб помиритися,
оскільки переконаний, що подальше проживання однією сім'єю є неможливим.
Близько семи місяців подружжя проживали окремо і тільки по причині того, що
позивач не взмозі винаймати квартиру, місяць часу проживають разом. З пояснень
відповідача слідує, що збереження шлюбу їй необхідне тільки для того, щоб
залишитися проживати в будинку чоловіка, в якому вони з дітьми прожили 14 років
і проживають на даний момент.

З врахуванням того, що позивач не бажає примиритися, суд
приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.

За
спільною згодою подружжя малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2н. (а.с.5) та
неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.н., залишити проживати з
відповідачем -ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі
ст.ст. 110, 111, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 05.06.1993
року відділом РАЦСу Луцького міського управління юстиції Волинської області,
актовий запис №658 - розірвати.

Малолітнього
синаОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2народження та неповнолітнього сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1в дохід держави 17 (сімнадцять) гривень
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу, а ОСОБА_2від сплати звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.