Справа № 2-111/07рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня
2007 року                                                                              м.Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Федик
Л.І. при секретарі Федорів Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4про
визнання недійсною довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3., ОСОБА_4 про
визнання недійсною довіреності та визнання недійсним договору купівлі-продажу,
мотивуючи тим, що ОСОБА_1 являлася власником будинку що в АДРЕСА_1а ОСОБА_2
була там приписана. 19.08.2005 року відповідач ОСОБА_3. неправомірно оформив
довіреність на продаж вищевказаного будинку, яку 31.10.2005 року у відсутності
позивачів продав ОСОБА_4. Вважають, що дії відповідачів є неправомірними,
оскільки, відповідач ОСОБА_3. обманним шляхом викрав у позивачки паспорт і
вчинив у нотаріуса неправомірні дії, чим порушив житлові права позивачів, зміст
якого суперечить вимогам ЦК України та моральним засадам суспільства. Крім
того, відповідачами порушено вимоги ЦК України щодо договору купівлі-продажу,
згідно якої покупець при прийомі майна передає продавцеві певну суму грошей.
Оскільки дане житлове майно було проданим - коштів від реалізації будинку вони
не отримали. Згідно рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської
області від 30.06.2006 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1А частину
спадкового майна, що знаходиться в АДРЕСА_1. Позивачі просять суд, довіреність
№Д-2889 від 19.08.2005 року, видану приватним нотаріусом Калуського районного
нотаріального округу Лесюком П.В. від імені ОСОБА_1 на ім"я ОСОБА_3
скасувати, а також, договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями
та спорудами, що в АДРЕСА_1 між ОСОБА_3. та ОСОБА_4 від 31.10.2005 року №4825
визнати недійсним.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 суду пояснила, що в 2005 році вона
познайомилася з ОСОБА_3., який запропонував їй продати будинок, що в АДРЕСА_1від
чого вона відмовилась. Оскільки в той час вона була в напружених відносинах з
донькою та зловживала спиртними напоями, ОСОБА_1 погодилась на опікунство.
ОСОБА_3. неодноразово приходив до позивачки, отримував за неї по

довіреності пенсію, купляв продукти харчування та випивку. В серпні 2005
року ОСОБА_3. відвіз її до нотаріуса та пояснив, що потрібно оформити документи
на опікунство. В нотаріальній конторі дав їй підписати документ, який вона не
читала, оскільки не мала окулярів, зміст даного документу їй не оголошувався і
нею не прочитувався. Крім того, з ОСОБА_3. до неї додому приходив інспектор з
Калуського БТІ, який оглядав будинок, однак для чого саме він це робив їй не
було відомо. В 2006 році вона дізналася що її будинок продано і є новий власник
ОСОБА_4 та її було попереджено про те, що їй потрібно звільнити будинок новому
власнику, після чого вона разом з донькою ОСОБА_2зверталася в Калуський РВ
УМВС. В березні 2006 року вона разом зі своєю донькою звернулася з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання недійсною довіреності та визнання недійсним
договору купівлі-продажу. 06.04.2006 року вона разом з ОСОБА_3. була в
нотаріальній конторі та підписувала документ, зміст якого їй не відомо,
оскільки, ОСОБА_3. в той день скористався її безпорадним станом, так як вона
перебувала в стані алкогольного сп"яніння і не пам"ятає на якому
документі вона поставила підпис. Крім того, вона доповнила, що ніяких коштів за
продаж будинку, що АДРЕСА_1 вона не отримувала. Просить позов задоволити в
повному обсязі.

Позивачка ОСОБА_2 являється донькою ОСОБА_1 та була прописана в АДРЕСА_1.
На протязі 2004-2005 p.p. вона з
матір"ю не проживала, оскільки остання зловживала спиртними напоями і
через це між ними виникали сварки. В 2006 році їй стало відомо, що мати,
ОСОБА_1 дала доручення ОСОБА_3, на основі якого він продав будинок, після чого
вона звернулася в Калуський РВ УМВС з заявою щодо шахрайських дій ОСОБА_3.
відносно матері, яка розповідала їй, що ОСОБА_3. хотів оформити опікунство та
запропонував поїхати до нотаріуса. Коштів за продаж будинку від ОСОБА_3 вона не
отримувала, а навпаки дала доручення на отримання пенсії для того, щоб нею
опікувався відповідач. Щодо заяви від 06.04.2006 року пояснила, що ОСОБА_3.
скористався безпорадним станом її матері, яка перебувала в стані алкогольного
сп"яніння, після чого відвіз її до нотаріуса, де вона підписала заяву.
Крім того, рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області
від 30.06.2006 року за нею визнано право власності на 1А частину спадкового
майна, що знаходиться в АДРЕСА_1. А тому, просить визнати довіреність №Д-2889
від 19.08.2005 року та договір купівлі-продажу №4825 від 31.10.2005 року
недійсними.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала
та просить суд визнати довіреність №Д-2889 від 19.08.2005 року та договір
купівлі-продажу №4825 від 31.10.2005 року недійсними.

Відповідач та представник відповідача ОСОБА_4-ОСОБА_3. суду пояснив, що з
2004 року був знайомий з сином ОСОБА_1, ОСОБА_6. Він неодноразово приходив до
них додому в АДРЕСА_1. Після смерті сина остання почала жалітися на долю, а
саме на те, що вона поховала сина, а донька їй не допомагає, пенсію комусь
віддає. Він почав приходити

до позивачки,
приносити продукти харчування, після чого вона запропонувала йому дати на нього
довіреність. 19.08.2005 року він разом з ОСОБА_1 поїхали до нотаріуса ОСОБА_7,
який посвідчив довіреність, прочитавши її зміст та надав можливість позивачці
самостійно з нею ознайомитися, після чого ОСОБА_1 розписалася. Після отримання
доручення він почав частіше приїзджати до позивачки. Позивачка сама
запропонувала йому продати даний будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1Через
деякий час він знайшов покупця ОСОБА_4 та оформив договір купівлі-продажу, а з
позивачкою домовився, що він має їй повернути за продаж будинку 18000 грн. Дані
кошти він частинами власноруч передавав ОСОБА_1, а 06.04.2006 року в
присутності нотаріуса ОСОБА_7 ОСОБА_1 підписала заяву про те, що отримала гроші
в сумі 18000 грн. за проданий будинок по АДРЕСА_1А тому, просить в позові
відмовити, оскільки вважає, що ОСОБА_1 довіреність оформила добровільно та
отримала гроші за продаж будинку.

Свідок ОСОБА_8, яка являється сусідою ОСОБА_1 суду
пояснила, що позивачка по справі почала зловживати спиртними напоями. Напротязі
2004-2005 p.p. вона
неодноразово заходила до неї та приносила продукти харчування. На протязі цього
часу в помешканні ОСОБА_1 вона бачила відповідача ОСОБА_3, однак що він там
робив вона не знає, а позивачка нічого не пояснювала. ОСОБА_1 розказувала їй,
що дала довіреність відповідачу на отримання пенсії, згідно якої він отримував
пенсію 2-3 рази. Ніякої розмови про продаж будинку вона не чула і ніяких грошей
в ОСОБА_1 вона не бачила, а в 2006 році зі слів ОСОБА_1 вона дізналася, що є
новий власник помешкання, що в АДРЕСА_1 і ОСОБА_1 необхідно звільнити
приміщення. Крім того, доповнила, що якби ОСОБА_1 сплатили 18000 грн., вона б
дані гроші побачила.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 19.08.2005 року він, як
приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу посвідчив
довіреність, яка була підписана ОСОБА_1 Дана довіреність була оформлена і
відповідала вимогам інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України від 03.03.2004 року №20/5 п.154, ЗУ „Про нотаріат" та
ЦК України. Ним була провірена дієздатність ОСОБА_1 і остання сама наполягала
на оформленні даної довіреності, яка було їй прочитана декілька разів, крім
того, вона особисто знайомилася зі змістом довіреності, використовуючи для
цього окуляри, які знаходяться в нотаріальній конторі, після чого в ній
розписалася. ОСОБА_1 оформляла доручення з власної волі та в повному розумінні
його змісту і їй було роз"яснено умови та наслідки даної довіреності.
06.04.2006 року в нотаріальну контору прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_3., позивачка
сказала що хоче, щоб він посвідчив заяву про те, що вона отримала гроші за
продаж будинку від ОСОБА_3, після чого ним була оформлена заява яку підписала
позивачка. В першому і другому випадку позивачка представила документи, що
засвідчують її особу, а саме паспорт.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він не знайомий з позивачами по
справі,  а ОСОБА_3  пригадує,
оскільки  він  на
підставі  довіреності

посвідчував договір купівлі-продажу
майна №4825 від 31.10.2005 року. Більше нічого пригадати не може.

Суд, вислухавши сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних
підстав:

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1, яка являлася
власником будинковолодіння, що в АДРЕСА_119.08.2005 року оформила в приватного
нотаріуса ОСОБА_7 довіреність на ОСОБА_3, згідно якої уповноважила ОСОБА_3 бути
її представником, а також надала йому право придбання або відчуження належного
їй майна. Про зміст даної довіреністі їй нічого не було відомо, однак не
заперечувала той факт, що вона знаходилась в нотаріальній конторі, але з
приводу оформлення документів щодо опікунства над нею ОСОБА_3.. Як ствердила
позивачка, того дня вона перебувала в нетверезому стані, так як зловживає
алкоголем, а відповідач скористався її безпорадним станом та оформив дану
довіреність. Зміст даного доручення їй не було відомо, оскільки його їй не
зачитували, а тільки запропонували розписатися.

Однак, суд не приймає до уваги дані свідчення, оскільки
вони спростовуються як показами відповідача ОСОБА_3 так і показами свідка
приватного нотаріуса ОСОБА_7, який в судовому засіданні ствердив, що ОСОБА_1
неодноразово роз'яснювався зміст доручення, даний зміст доручення їй було
прочитано, крім того, в нотаріальній конторі знаходяться окуляри, які позивачка
особисто використала для ознайомлення зі змістом довіреності. Також, ним
перевірено стан особи, який відповідав вимогам особи, яка може вчиняти такі
дії, в зв"язку з чим була оформлена дана довіреність і підписана ОСОБА_1,
після чого була посвідчена приватним нотаріусом Калуського районного округу
Лесюком П.В. Щодо покликання позивачів відносно скасування довіреності №Д-2889
від 19.08.2005 року, то відповідно до інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України від 03.03.2004 року №20/5 п.154 та ст.249
ЦК України, особа, яка видала довіреність, може в будь-який час скасувати її,
або передоручити. А тому, дані позовні вимоги не підлягають до задоволення,
оскільки вони могли бути вирішеними в добровільному порядку.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що під час
розгляду даного позову, приватним нотаріусом Калуського районного округу
Лесюком П.В. було засвідчено заяву від 06.04.2006 року, якою ОСОБА_1
підтвердила факт одержання нею в грудні 2005 року від повіреного ОСОБА_3 грошей
в сумі 18000 грн, як остаточний розрахунок за проданий ним будинок в АДРЕСА_1
та те, що будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунку за
договором купівлі-продажу даного будинку вона до ОСОБА_3 не має. А тому,
твердження позивачів про те, що ОСОБА_1 не отримала грошей від продажу за
вищевказане будинковолодіння спростовується даною заявою, яка була посвідчена
під час розгляду даного позову.

Згідно ст.655 ЦК України,
за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність

другій   стороні
(покупцеві),   а   покупець
приймає   або   зобов"язується прийняти майно (товар) і
сплатити за нього певну грошову суму.

А тому, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 отримала кошти за
будинковолодіння, що в АДРЕСА_1що підтверджується заявою від 06.04.2006 року,
посвідченою приватним нотаріусом Калуського районного округу Лесюком П.В..

Судом також встановлено, що згідно рішення Калуського міськрайонного суду
Івано-Франківської області від 30.06.2006 року за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1А частину спадкового майна, що знаходиться в АДРЕСА_1.

За таких обставин позов слід задовільнити частково, відмовивши позивачам в
задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним довіреності №Д-2889 від
19.08.2005 року та договору купівлі-продажу №4825 від 31.10.2005 року вцілому.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 213, 214, 215, ЦПК
України, ст. ст. 655, 248, 249 ЦК
України,-

вирішив:

Позов задоволити
частково.

Визнати договір купівлі-продажу від 31 жовтня 2005р.
житлового будинку та господарськими АДРЕСА_1, в частині, який укладений між
ОСОБА_3та ОСОБА_4частково недійсним - ј
частки, що належить на праві власності ОСОБА_2

В решті позову
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не
було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Калуський
міськрайонний суд.