Машівський районний суд Полтавської області
Справа №2В-14/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

04
травня 2007 року. Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді                                                                   Кравець
С. В.

при
секретарі                                                                            Кульчицькій
І.М.

з
участю: скаржника                                                                ОСОБА_1

представника скаржника - адвоката           ОСОБА_2

представника
ДВС                                                                   ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця
ОСОБА_3 та про скасування постанови від 02 квітня 2007 року про накладення
штрафу в розмірі 170 грн.,

ВСТАНОВИВ:

19
квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеною скаргою,  в якій зазначає,  що постановою державного виконавця ОСОБА_3
ДВС Машівського району від 02.04.2007р. на нього був накладений штраф в розмірі
170 грн. за невиконання рішення суду від 15.05.2006 року. Також зазначає,  що оскаржувану постанову отримав лише
12.04.07р.,  а тому не зміг вчасно
звернутися до суду. Скаржник з зазначеною постановою не згоден,  оскільки він повідомляв ДВС про те,  що ним поданий позов до суду до ОСОБА_4 про
втрату нею права користування вказаною квартирою,  в зв'язку з чим вважає,  вказану причину поважною. За вказаних підстав
скаржник просить суд поновити строк на подачу вказаної скарги та скасувати
постанову про накладення на нього штрафу.В судовому засіданні скаржник та його
представник,  доводи скарги
підтримують,  наполягають на її
задоволенні,  оскільки в скаржника є
поважна причина не виконувати рішення суду,
в зв'язку з подачу іншого позову до суду.Представник ДВС Соколов О.В.
скаргу не визнає,  вважає її
безпідставною,  оскільки рішення суду від
15.05.2006р. набрало законної сили і підлягає до виконання в будь-якому
випадку,  а той факт,  що скаржником поданий інший позов до суду не
є перешкодою для виконання вказаного рішення.Суд,  заслухавши показання сторін,  перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази,  прийшов до
наступного висновку.

В
судовому засіданні встановлено,  що
рішенням Машівського районного суду від 15.05.2006р.,  яке набрало законної сили,  зобов'язано ОСОБА_1 надати можливість ОСОБА_4
безперешкодно користуватися житловим приміщенням ( квартирою ),  за адресою АДРЕСА_1 (а.с.  7-8). На виконання цього рішення видано
виконавчий лист № 2-73 від 08.09.2006р. ( а.с.
9 ),  на підставі якого
15.09.2006р. відкрито виконавче провадження ( а.с.  10 ).

09.02.2006р.
ДВС у Машівському районі була направлена вимога ОСОБА_1 в якій його зобов'язано
не перешкоджати ОСОБА_4 користуватися житловим приміщенням та 17.02.2007р.
з'явитися до ДВС у Машівському районі з дублікатами ключів ( а.с.  13 ). Отримання цієї вимоги не заперечує і
скаржник,  який в судовому засіданні
пояснив,  що не міг виконати вказану
вимогу,  оскільки в нього є дружина,  з якою він проживає у вказаній квартирі,  а тому не може надати ОСОБА_4 ключа,  щоб вона також мала змогу користуватися
квартирою. Крім цього,  після отримання
вимоги ДВС він направив заперечення на неї.З дослідженого в судовому засіданні
заперечення ОСОБА_1 до ДВС ( а.с.  30-31
) вбачається,  що він просить призупинити
виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-73 до вирішення його
позову про визнання ОСОБА_4 такою,  що
втратила право користування жилим приміщенням.
На вказане заперечення,  ДВС
направлено повідомлення ОСОБА_1 про те,
що законної підстави для зупинення провадження по справі немає,  а тому вимога державного виконавця повинна
бути ним виконана. ( а.с.  29 ).

02.04.2007
року,  після складеного акту ( а.с.  15 ),
державним виконавцем винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу
у розмірі 170 грн. за невиконання рішення суду ( а.с.  2 ),  і
яка цього ж дня направлена скаржнику.Скаржник в судовому засіданні
повідомив,  що вказано постанову отримав
лише 12.04.2007р.,  а тому і не міг
звернутися до суду в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Відповідно до
ч.1  ст.
385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду - у 10-денний строк з

2

дня,  коли особа дізналася
або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Як
встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами,  оскаржувана постанова була направлена ОСОБА_1
простим листом.  Даних про те,  коли саме ОСОБА_1 отримав вказану постанову
суду не надано,  а тому суд вважає,  що вимога скаржника про поновлення строку для
подачі скарги до суду підлягає задоволенню.

Відповідно
до ч.5  ст.  124 Конституції України - судові рішення є
обов'язковими для виконання на всій території України.

Відповідно
до ч.1  ст.  6 Закону України «Про виконавче провадження»
- вимоги державного виконавця щодо виконання зазначених у статі 3 цього Закону
рішень є обов'язковими для усіх органів,
організацій,  посадових осіб,  громадян і юридичних осіб на території
України.

Відповідно
до  ст.
ст.  34,  35 Закону України «Про виконавче провадження»
встановлено вичерпний перелік обставин,
що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження та право
державного виконавця зупинити виконавче провадження. Такої підстави,  як подання позову до суду боржником,  вказані статті цього Закону не містять,  а тому посилання представника скаржника на
поважність вказаної причини,  тобто
подання іншого позову до суду,  не
містить під собою законних підстав.

Відповідно
до ч.1  ст.  87 Закону України «Про виконавче провадження»
- у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем
строк рішення,  що зобов'язує боржника
виконати певні дії,  державний виконавець
виносить постанову про накладення штрафу на боржника -фізичну особу в розмірі
від двох до десяти неоподаткованих мінімумів громадян.

За
вказаних обставин суд приходить до висновку,
що оскаржувані дії державного виконавця ОСОБА_3 були вчинені відповідно
до вимог Конституції України та Закону України «Про виконавче
провадження»,  правомірно відмовлено
ОСОБА_1 у зупиненні виконавчого провадження та правомірно прийнято рішення про
накладення на нього штрафу в розмірі 170 грн.,
а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Відповідно
до  ст.
388 ЦПК України,  оскільки в
задоволенні скарги відмовлено,  то
судовий збір в розмірі 3, 40 грн. підлягає стягненню зі скаржника ОСОБА_1 на
користь держави.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст.
124 Конституції України,
ст.   ст.  6,
34,  35,  87 Закону України «Про виконавче
провадження»,   ст.  ст.
385,  387,  388 ЦПК України,  суд,  -

УХВАЛИВ:

Поновити
ОСОБА_1 строк звернення до суду для подачі скарги на дії державного виконавця
ОСОБА_3 при винесенні постанови від 02 квітня 2007 року про накладення на
ОСОБА_1 штрафу в розмірі 170 грн.

В
задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця ОСОБА_3 та про
скасування постанови від 02 квітня 2007 року про накладення штрафу на ОСОБА_1 в
розмірі 170 грн. -відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі З,  40 грн.

Ухвала може бути
оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через
суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.