Справа№2-4156/2007  рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02
квітня 2007 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого  судді
-  Погорєлової  С.О.
при  секретарі  -
Холод  О.М.

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  м. Одеси  цивільну

справу         за
позовом    ОСОБА_1      до

ОСОБА_2  про
розірвання  шлюбу,    визначення місця  проживання
дітей,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення
місця проживання дітей,  мотивуючи свої вимоги
тим,  що 13.10.2000 р. вона уклала шлюб з
відповідачем,  від якого ІНФОРМАЦІЯ_1
двоє дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Сімейне життя з відповідачем не склалось
внаслідок несумісності характерів,
відсутності загальних інтересів,
різними поглядами на життя. Протягом трьох років вони проживають
окремо,  подружніх стосунків не
підтримують,  спільного господарства не
ведуть,  не піклуються один про одного.
Позивачка вважає,  що їх шлюб носить
формальних характер,  у зв'язку з чим
просить його розірвати. Крім того,
позивачка  просить  визначити
місце  проживання  дітей
разом  з  нею.

Відповідач
у судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав в повному обсязі,  проти його задоволення не заперечував.
Пояснив,  що шлюб між ним на позивачкою
дійсно носить формальний характер,  у
зв'язку з чим підлягає розірванню,  дітям
матеріальну  допомогу  він
надає  у  добровільному
порядку.

Розглянувши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
сторін,  дослідивши представленні докази
суд вважає,  що позов ОСОБА_1   підлягають
задоволенню  з  наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що 13 жовтня 2000 року
сторони уклали шлюб,  що підтверджується
свідоцтвом про одруження виданого відділом РАГСу Центральної райадміністрації
виконкому Одеської міської  ради    від
13.10.2000  року,    актовий
запис  №395.

Сімейне
життя не склалось,  у зв'язку з
несумісністю характерів,  різними
поглядами на життя,  внаслідок чого між
сторонами виникають постійні сварки. Сторони втратили почуття любові  та
поваги  один  до
одного.

Три        роки        подружжя        проживають        окремо,                          спільного

господарства  не
ведуть,    подружніх  стосунків
не  підтримують.

Суд,  враховуючи вищевказані обставини,  приходить до висновку,  що шлюб між сторонами існує лише формально і
підлягає розірванню.

Сторони
від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Діти  мешкають
разом  з  матір'ю.

2

Відповідно
до  ст.  161 СК
України,  якщо мати та батько,  які проживають окремо,  не дійшли згоди щодо того,  з ким із них буде проживати малолітня
дитина,  спір ніж ними вирішується
судом.  При вирішені спору щодо місця
проживання дитини,  суд бере до уваги
ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків,  особисту прихильність до кожного з них,  вік дитини,
стан  її  здоров'я
та  інші  обставини,
що  мають   істотне
значення.

В
порядку  ст. 151 СК України,  батьки мають переважне право перед  іншими
особами  на  особисте
виховання  дитини.

Згідно
зі  ст.
153 СК України,  мати,  батько та дитина мають право  на
безперешкодне  спілкування.

Суд,  враховуючи вік дітей,  стан їх здоров'я та інші обставини,  вважає доцільним визначити місце проживання
малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1  разом  з
матір'ю.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України,   ст.  ст.
151, 153, 161  СК  України,
суд  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
визначення місця проживання
дітей    -     задовольнити  частково.

Шлюб між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1,  зареєстрований 13
жовтня 2000 року відділом РАГСу Центральної райадміністрації виконкому Одеської
міської  ради  ,
актовий  запис  №395
-  розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито у розмірі   17
грн.   стягнути  з
ОСОБА_2.

Визначити
місце проживання малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
разом з  матір'ю  -
ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції,  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4    ст. 295  ЦПК
України.