Справа 2- 1166
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

09 листопада
2007 року Крюківський райсуд
м Кременчука Полтавської   області в
складі головуючого судді Маханькова О.В.

при
секретарі   Козлової І.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом
фізичної особи ОСОБА_1 до фізичних осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення
строку позовної давності, визнання недійсним договору дарування і повернення
майна з незаконного володіння., суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про поновлення строку
позовної давності, визнання недійсним договору дарування і повернення майна з
незаконного володіння та прохав ухвалити рішення яким поновити строк позовної
давності на звернення до суду, визнати недійсним договір дарування між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 та повернення майна з незаконного володіння.

Ухвалою
Автозаводського районного суду від 31 травня 2007 року справа передана до
Крюківського районного суду м. Кременчука для розгляду по суті за підсудністю.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що згідно
договору купівлі-продажу від 13.02.1980 року та рішення Крюківського районного
суду від 13.04.1998 року дане домоволодіння помилково визнане за ОСОБА_2 по
угоді яка була заключна з його бувшою дружиною. В подальшому ОСОБА_2 подарував
частину будинку ОСОБА_3 Вважає договір дарування від 21 серпня 1999 року
недійсним та прохає суд визнати договір дарування від 21 серпня 1999 року
заключний між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним, витребувати із незаконного
володіння ОСОБА_2 45 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 в порядку реституції .

В судовому
засіданні відповідач ОСОБА_2 з позовом не погодився, вважає його безпідставним,
прохав суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_3
в судове засідання не з'явилася, направила до суду заперечення, вважає позовні
вимоги безпідставними та такими що не підлягають задоволенню, прохала суд
розглянути справу у її відсутності та відмовити в задоволенні позову.

Суд, заслухавши
сторони по справі, проаналізувавши надані докази, повно і всебічно з'ясувавши
обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог дійшов
до наступних висновків.

Судом
встановлено, що згідно договору купівлі-продажу посвідченого першою Кременчуцькою
нотаріальною конторою 13 лютого 1980 року № 518 ОСОБА_1 належить 450 частини
домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням
Крюківського районного суду м. Кременчука від 26 травня 1989 року шлюб між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розірвано. В грудні 1995 року між ОСОБА_2 з одного боку та
ОСОБА_5 і ОСОБА_1 другого укладена угода про продаж 450 частини домоволодіння
АДРЕСА_1.

21 серпня 1999
року ОСОБА_2 подарував 450 частини незакінченого будівництвом домоволодіння
АДРЕСА_1 ОСОБА_3

Рішенням
Крюківського районного суду м. Кременчука від 05 червня 2006 року ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсною угоди
купівлі-продажу житлового будинку та розписки про отримання коштів за будинок,
приміненні правових наслідків ст. 57 ЦК України в ред. 1963р. та
відшкодування моральної шкоди відмовлено. Рішення набрало чинності.

Відповідно до
ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної
сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи
або особа , щодо якої встановлено ці обставини.

Правочином,
відповідно до ст. 41 ЦК України
в ред. 1963 р\
яка діяла на той час, визнаються дії громадян, спрямовані на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до
Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 28.04.1978 року « Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними» угода може бути визнана
недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом.

Судом не
встановлено наявність обставин з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною
і настання певних юридичних наслідків.

Договір
дарування від 21 серпня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено у письмовій
формі, посвідчено приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_6 У відповідності до ст. 227 ЦК
України в ред. 1963 р.\
договір зареєстрований в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації. При
оформленні договору дарування нотаріусом встановлено дієздатність сторін, а
також належність дарителю
частини житлового будинку.

В судовому
засіданні ОСОБА_1 та його представник не назвали жодної з підстав, за яких
можна було б вважати договір дарування недійсним.

Тому суд вважає,
що підстав для визнання договору дарування недійсним не має.

Вимоги позивача
про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 450 частки домоволодіння
АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають, тому що він не є власником   цього будинку.

Керуючись ст.ст.
4,10,57,60,61,213-215 ЦПК України, ст.ст. 183,356,358,364,п.5 ст. 357   ЦК
України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1997р. № 7
Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної
власності громадян на житловий будинок, ст. 152 ЖК України , ст. 48,50 Закону
України «Про власність», суд, -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору
дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 недійсним, витребування з незаконного
володіння ОСОБА_2 450 часток домоволодіння АДРЕСА_1 - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.