Справа № 2-292 /2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

22 січня
2007 року   Комсомольський районний суд
м.  Херсона у складі:

головуючого-судді:        Спічак О.Б.

при
секретарі                 Кирпиченко І.А.

за
участю прокурора     Нестеренко В.А.

адвоката                         ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні м.
Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  третя особа органи опіки та піклування
Комсомольського району м.  Херсона про
визначення місця проживання дитини

встановив:

25
жовтня 2006 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на
те,  що він та ОСОБА_2 - відповідачка по
справі,  є батьками позашлюбної
малолітньої дитини ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Мати дитини 06 жовтня 2006
року продала належну їй квартиру,  ніде
не працює,  сталого заробітку не має і не
може створити належні умови для утримання та виховання дитини. Він же має
сталий заробіток,  житло і може створити
належні умови для утримування та виховання дитини. Позивач просив суд визначити
місце проживання малолітньої ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1 народження з ним - батьком
дитини.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд визначити
місце проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 разом з ним,  оскільки після народження дитини він постійно
піклувался про неї та її мати,  надаючи
матеріальну допомогу,  придбав для дитини
квартиру по АДРЕСА_1  яку відповідачка
продала,  чим погіршила умови проживання
дитини. На протязі 2006 року він періодично брав дитину в свою родину,  родина прийняла дівчинку,  вона називає його татом,  а його дружину мамою. Для неї створені усі
умови для належного розвитку,  з дитиною
займається педагог,  вона отримує
належний догляд та медичну допомогу. Мати невзмозі забезпечити дитині необхідні
умови для розвитку та виховання,  тому в
жовтні він не повернув дитину відповідачу,
так як проживання доньки з матір"ю буде негативно впливати на її
розвиток. Не заперечує проти спілкування дитини с відповідачкою,  але
в присутньості його родини.

Відповідачка
в судовому засіданні позовні вимоги не визнала,
проти визначення місця проживання дитини разом з позивачем
заперечувала,  пояснивши,  що ІНФОРМАЦІЯ_1вона народила від ОСОБА_1
дитину доньку ОСОБА_4,  в пологовому
будинку він її не відвідував та не забирав,
дані про батька в свідоцтві про народження були внесені з іі слів,  оскільки позивач відмовився вносити свої
дані,  так як перебував у шлюбі і мав
сім»ю. Дитина з моменту народження проживала разом с нею та її
матер»ю,  вони виховували доньку
самостійно. З позивачем вона підтримувала нормальні стосунки,  дозволяла йому бачитися з дитиною. В жовтні
2006 року ОСОБА_1 запропонував їй подати заяву про визнання його батьком
дитини,  17 жовтня 2006 року вона
отримала нове свідоцтво про народження,
а 22 жовтня 2006 року позивач забрав доньку на прогулянку та з чого часу
утримує її в своїй родині,  не дає
можливості їй бачити доньку та відмовляється повернути їй дитину. Вона має
постійну роботу та місце проживання,
здатна створити нормальні умови для життя та розвитку дитини.

Представник
відповідача в судовому засіданні просив суд в позові відмовити за
необґрунтованістю.

Представник
органів опіки та піклування Комсомольського району м.  Херсона проти задоволення позову не
заперечувала,  вважаючи доцільним
визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1

Вислухавши
пояснення учасників судового розгляду,
думку прокурора,  який наполягав
на задоволенні позову,  допитавши свідків
та вивчивши матеріали справи,  суд вважає
позов не підлягаючим задоволенню.

Згідно  ст.
161 СК України при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере
до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських
обов"язків,  особисту прихильність
дитини до кожного з них,  вік дитини,  стан її здоров"я та інші обставини,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1народилася
ОСОБА_4,  про що міським відділом РАЦС
Херсонського обласного управління юстиції був зроблено актовий запис № 216 від
15 квітня 2004 року. Матір»ю дитини є ОСОБА_2,
батько був записан зі слів матері,
а 17 жовтня 2006 року ОСОБА_1подав заяву в органи РАЦС про реєстрацію
його як батька дитини,  про що в актовий
запис були внесені відповідні зміни.

С моменту
народження малолітня Анастасія постійно проживала з матір»ю,  вихованням дитини займалася
відповідачка,  яка належним чином
виконувала свої батьківські обов»язки. В той же час мати не заперечувала проти
спілкування дитини з батьком.  Останній
час він періодично забирав дитину до себе,
але 22 жовтня 2006 року,  забрав
дитину на прогулянку,  відмовився
повернути її матері,  самовільно змінив
дитині місце проживання.

При
вирішенні спору щодо місця проживання ОСОБА_4 суд виходить із рівності прав
матері та батька на виховання дитини,
але враховує,  що дитина може бути
розлучена із матір"ю лише у винятковій ситуації.

Відповідачка
має постійне місце проживання,  сталу
заробітну плату,  характеризується
задовільно,  дитина отримувала належний
догляд,  виховання та медичну допомогу.
Позивач жодного разу не пред"являв відповідачці претензії щодо неналежного
виховання дитини,  мав можливість
спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні.

В
судовому засіданні позивачем не були доведені обставини щодо необхідності
визначення місця проживання малолітньої доньки разом з ним,  чим не виконані вимоги  ст.  10
ЦПК України,  відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

На думку
суду,  кращі матеріально-побутові умови
життя позивача не можуть бути самодостатньою підставою для передання йому
дитини.

Суд не
згоден з висновком органів опіки та піклування Комсомольського району м.
Херсона щодо визначення місця проживання дитини з батьком,  так як цей висновок не відповідає дослідженим
доказам та інтересам малолітньої ОСОБА_4.

Мати
може забезпечити дитині належне виховання та утримання,  що робила це і раніше. Належною ій квартирою
по АДРЕСА_1вона розпорядилася на свій розсуд,
на праві особистої власності вона має одну другу частину АДРЕСА_1,  куди переїхала разом з дитиною після продажу
попередньої квартири. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов в квартирі
усе прибрано,  у дитини є належні умови
для проживання,  родина мешкає з усіма
зручностями,  квартира придатна для
проживання та розвитку дитини. Таким чином,
відповідач має постійне місця проживання,  також має постійне місце роботи та доход.
Знаходження доньки разом з батьком і його родиною та відсутність спілкування з
матер»ю може морально травмувати дитину та нашкодити процесу її виховання.
Відсутність нагляду за дитиною з боку матері суду не доведена,  зібрані у справі докази засвідчують належне
виконання відповідачкою своїх обов'язків щодо дитини.

На
підставі викладеного,  враховуючи
малолітній вік дитини,  яка потребує
материнської ласки та турботи та не повинна бути розлучена з матір»ю,  суд вважає вимоги позивача не підлягаючими
задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 212, 213 ЦПК
України,   ст.  ст.
161 СК України,  суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2,
третя особа органи опіки та піклування Комсомольського району м.  Херсона про визначення місця проживання
дитини ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1народження відмовити за необґрунтованістю.

На
рішення протягом десяти днів може бути подана заява про апеляційне оскарження з
наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги до апеляційного
суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м.  Херсона.