overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-354/2007 p. ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
16 травня 2007 року.
Гусятинський районний суд
Тернопільської області
В складі головуючого судді:                    Римар Г.М.
при секретарі                                        Перцовій В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гусятин справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, посилаючись на те, що 31 травня 2006 року він надав
підприємницької діяльності, а відповідач зобов'язувався повернути вказані кошти до 30 червня 2006 року. Однак ОСОБА_2 вчасно ці
кошти не повернув, а поскільки сума позики
перевищує 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то відповідач
повинен повернути суму позики та 1237 грн. 50 коп. відсотків за користування
вказаними коштами на рівні облікової ставки НБУ.
Позивач позов підтримує, просить
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, та не
повідомив суд про причини своєї неявки.
Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що є підстави для задоволення позовних вимог на
підставі нищеподаних фактів.
Згідно розписки, даної ОСОБА_2 останній позичив у ОСОБА_1 18 000
грн. та зобов'язався повернути вказану суму до 30.06.2006 року.
В даному випадку має місце порушення боржником зобов»язання, яке слід
усунути шляхом стягнення з відповідача в користь позивача суму
позики та відсотки за користування вказаними коштами.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 57, 224 ЦПК України, ст.
ст.526, 529, 530,612,625 ЦК України,-
Позовні вимоги задовільнити.
тисяча двісті тридцять сім) грн.. 50 коп., 50 (
п'ятдесят ) грн. судового збору та 30 (тридцять) грн. витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу.
Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення через Гусятинський районний суд.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження,
або безпосередньо без подання заяви в зазначений для такої подачі
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.
справа № 2- 3401/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2007 року

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

Головуючого судді - Плахотника Г.М.

При секретарі - Заніній О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету Автозаводської районної ради про визнання права
власності на самочинно збудоване майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Автозаводської районної ради
про визнання права власності на самочинно збудоване майно

При цьому
позивачка вказала, що їй на праві приватної власності належить будинковолодіння
АДРЕСА_1.

У зв»язку з
побутовою необхідністю нею було здійснено самовільну прибудову : веранду літ.
„а 1-2" та 7 кв.м. ( 2 поверх) до будинковолодіння.

В подальшому
вказані будови були погоджені з відповідними службами, про що маються висновки
з Кременчуцької міської санітарно-епідеміологічної станції за №0513/0301 від
01.06.2007 р. та Автозаводського РВ УМНС України в Полтавській області № 745
від 30.05.2007 року

Просила суд
винести рішення, яким визнати за нею право власності на самочинну прибудову :
веранду літ. „а. 1-2" та 7 кв.м. ( 2 поверх) в будинковолодінні АДРЕСА_1.

Представник
відповідача виконавчого комітету Автозаводської райради в судове засідання не
прибув, просив справу розглянути без його участі.

Треті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не заперечувала в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши
позивача, представника позивача, третіх осіб, вивчивши матеріали справи,
оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому
засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить будинковолодіння АДРЕСА_1.

В зв»язку з
побутовою необхідністю нею було здійснено самовільну прибудову : веранду літ.
„а 1-2" та 7 кв.м. ( 2 поверх) в будинковолодінні АДРЕСА_1.

2

Мається висновок
Кременчуцької міської санітарно- епідеміологічної станції про можливість
розміщення побудованих добудов, державний пожежний нагляд також не заперечує
проти експлуатації самочинно зведених споруд.

Тому суд на підставі вимог ст. 331 ЦК України ,   вважає за необхідне визнати право власності
на самочинно збудовані побудови.

Керуючись ст.
ст. 328,331 ЦК України,
ст. ст. 6,10,212 ЦПК України , СУД,"

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Автозаводської районної ради про визнання права власності
на самочинно збудоване майно - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану споруду: веранду літ. „а
1-2" вартістю 11562, 00 грн. площею 7,7 кв.м. та 7 кв.м. (2 поверх) в
будинковолодінні АДРЕСА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через
Автозаводський районний суд м. Кременчука.

В разі не
подання заяви про апеляційне оскарження , рішення набирає чинності після
закінчення десятиденного терміну з дня проголошення рішення , а в разі
неподання апеляційної скарги- після закінчення двадцятиденного терміну.
Справа №2-3912/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

Головуючого судді - Савічева В.О. При секретарі - Петько
С.О. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом   ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради про визначення часток у
спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради про визначення часток в спільній сумісній власності. В позові зазначила, що згідно
свідоцтва про право власності вона, ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були власниками квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 Після його смерті відкрилася спадщина на частку квартири. Спадкоємцями
померлого є вони : ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Але при зверненні до нотаріальної контори мені було відмовлено в отриманні
свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначені частки кожного із
співвласників спірної квартири.

Просили суд визначити частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності
на вказану квартиру.

В судовому засіданні свої вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача Виконкому Кременнчуцької міської Ради в судове засідання
не з* явився, проти позову не заперечував.

Представник третьої особи першої держнотконтори в судове засідання не з*явилися,
проти позову не заперечували.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши зібрани по справі докази, приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності та
технічного паспорту власниками квартири АДРЕСА_1 зазаначені ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3. Перша держнотконотра відмовила у видачи свідоцтва про право на спадщину оскільки не визначені
частки власників  після
померлого в спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено дамовленістю між ними або
законом.

Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між
сторонами не було, тому суд вважає, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню.

За
ОСОБА_1,ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 необхідно
визначити по 1/3 частки квартири АДРЕСА_1.

2

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст.372 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,169,212,213,214,215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради про визначення частки у спільній сумісній
власності -задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить кожному по 1/ 3 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд М.Кременчука шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2- 3897/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

Головуючого судді - Савічева В.О. При секретарі - Петько
С.О. Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом   ОСОБА_1
до Виконавчого комітету
Кременчуцької міської Ради про визначення часток у спільній
сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення часток в
спільній сумісній власності. В позові зазначила, що згідно
свідоцтва про право власності від 17.03.1993 року за № 1732 вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були власниками квартири АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на частку
квартири. Спадкоємцями померлої є вона: онучка ОСОБА_1 Але при зверненні до
нотаріальної контори мені було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначені частки
кожного із співвласників спірної квартири.

Просила суд визначити частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності
на вказану квартиру.

В судовому засіданні свої вимоги
підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з* явився, просив справу
розглянути без їх участі, проти позову не заперечував.

Представник
третьої особи першої держнотконтори в судове засідання не з*явився просили справу розглянути без їх участі,
проти позову не заперечували.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача,
дослідивши зібрани по справі докази, приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від
17.03.1993 року за № 1732 та технічного
паспорту власниками квартири АДРЕСА_1 зазаначені
онука ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2. Перша держнотконотра відмовила у видачи свідоцтва про право на спадщину оскільки не визначені
частки власників  після
померлого в спільній сумісній власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що частки співвласників
у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено дамовленістю між ними або законом.

Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між
сторонами не було, тому суд вважає, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню.

За ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 необхідно визначити по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1.

2

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст.372 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,169,212,213,214,215 ЦПК
України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради про
визначення частки у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить кожному по 1/ 2 ідеальної частки квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука шляхом
подачі в. 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів -апеляційної скарги, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа №2-6958
РІШЕННЯ

Іменем України

«16» серпня 2007 року Дзержинський районний суд м.Харкова
в складі:

головуючого: судді - Лазюк С.В.,

секретаря - Церковной
Л.А.,

розглянувши у
попередньому відкритому в судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 1989 року. Від шлюбу мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Позивач
звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилається на те, що шлюб
розпався з причин несумісностей характерів і поглядів на життя, постійних
сварок, внаслідок чого сім'я розпалася. Відсутні спільні інтереси, спільного
хазяйства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені з 2006 року, проживають
окремо.

Позивач у
судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати. Відповідач
у судовому засіданні визнала позов, не заперечувала проти розірвання шлюбу,
вважала, що примирення не можливе та шлюб не можливо зберегти.

Суд, вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обгрунтована і
підлягає задоволенню, тому, що при таких стосунках, які склалися між сторонами,
враховуючи втрату ними почуття кохання і поваги один до одного, припиненні
фактичних шлюбно-сімейних відносин і небажанні їх поновлення, подальше спільне
життя і збереження шлюбу стали неможливими.

Суд керуючись
ст.ст. 105,112,114 СК України, ст.ст.10, 11, 15, 60, 88, ч.4 ст.130, ст.174,
209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб    між   ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований 25.02.1989р. у Жовтневому відділі ЗАГС м. Ворошилов­града, Ворошиловоградской
области, актовий
запис НОМЕР_1-розірвати.

Під час видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1, державне мито у доход держави
у сумі 17 (сімнадцять) гривен, ОСОБА_2. від сплати державного мита -звільнити.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається на протязі 20 - ти
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
постановлено і надруковано власноруч суддею Лазюк С.В. у нарадчій
кімнаті.
Справа № 2-107/2007рік
12 березня 2007 року                              м. Старий Самбір
Старосамбірський районний суд Львівської
області в складі головуючого судді Бонецького Л.Й., при секретарі Андрієчко
І.М.  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Старий Самбір цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
Позивачка ОСОБА_1 просить розірвати шлюб з
ОСОБА_2, який вона зареєструвала 23 січня 1988року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської
області, зроблено актовий запис за № 5. У зв'язку з одруженням вона залишила
своє дівоче прізвище. Від спільного подружнього життя у них народився син,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, який досягнув повноліття. Подружнє життя
з відповідачем не склалося, оскільки він зловживає спиртними напоями, між ними
постійно виникають скандали і сварки, не підтримують сімейних відносин понад
рік, вона втратила до нього почуття поваги та любові.
Представник позивачки ОСОБА_4 в судовому
засіданні позовні вимоги позивачки підтримав повністю та просить розірвати шлюб
між нею та відповідачем.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, хоча був належно повідомлений про день та місце розгляду справи.
Оглянувши та оголосивши документи по справі
суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими, а тому
шлюб слід розірвати. Судові витрати слід покласти на позивачку.
Керуючись ст.ст.209, 212-215, 218, 224-228
ЦПК України, ст.ст.110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який
був зареєстрований 23 січня 1988 року у відділі реєстрації актів цивільного
стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області,
актовий запис за № 5.
При реєстрації розірвання шлюбу в
державному органі реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_1 слід сплатити один
неоподаткований мінімум доходів громадян, а ОСОБА_2,  від сплати звільнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом
що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Суддя
Справа №2-4107/07
жовтня 2007 року                                                  Кіровський
районний суд м.  Кіровограда
головуючого       судді       -
-    Байрашевої В.О.
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кіровоградського
міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про
відшкодування витрат на навчання за порушення умов договору,  суд -
2007 року Кіровоградський міськрайонний центр звернувся до суду з вимогою про
стягнення з відповідача 327 грн. 35 коп.3а порушення умов договору щодо
професійного навчання та 30 грн. втрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному
обсязі. Посилається на обставини викладені в позовній заяві.
в судове засідання не з»явився. Про час місце слухання справи повідомлявся
належним чином.  Про причини неявки суд
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст. 224 ЦПК України.
пояснення представника позивача,
дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом
встановлено,  що 21.03.2006 року між
Кіровоградським міськрайонним центром зайнятості та безробітним ОСОБА_1
укладено договір про направлення на професійне навчання до вищого професійного
училища № 4-ВПУ-4 за спеціальністю слюсар з ремонту автомобілів.
був зарахований на навчання на період з 21.03.2006 року по 22.08.2006 року.
Припинив навчання 01.02.2006 р. та 02.06.2006 р. був відрахований.
до п.3.1.2. договору щодо професійного навчання безробітного у разі припинення
навчання без поважних причин з громадянина стягується загальна сума витрат на
професійне навчання,  включаючи суму
виплаченої матеріальної допомоги у період професійного навчання.
від 21.05.2007 року за №НОМЕР_1 ОСОБА_1 був попереджений про повернення коштів.
Відповіді на цей лист до центру зайнятості не надійшло.
навчання склали 327 грн. 35 коп. і підлягають стягненню в примусовому порядку.
Згідно  ст. 88 ЦПК України,  суд стягує з відповідача 51 грн. судового
збору в доход держави та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі
30 грн. на користь позивача.
208,  212-218,  224-226 ЦПК,
суд
задовольнити повністю.
з ОСОБА_1 на користь
Кіровоградського міськрайонного центру зайнятості понесені витрати на навчання
в сумі 327 грн. 35 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.
Стягнути з ОСОБА_1 51 грн. судових
витрат в дохід держави. На рішення суду протягом  10 днів може бути подано заяву про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
рішення суду може бути переглянуто судом,
що його ухвалив,  за письмовою
заявою відповідача,  поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Справа №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
вересня 2007 року                         Кіровський
районний суд м.  Кіровограда

в
складі:   головуючого - судді          Бершадської О.В.

при
секретарі                                     Бугаєць
Т.Л.

розглянувши у
відкритому попередньому  судовому
засіданні в м.  Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач,  уточнивши
свої позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача на її користь на
утримання  доньки - ОСОБА_3 аліменти   в розмірі 1/4 частини   всіх видів заробітку (доходу),  але не менше
ніж 30 відсотків  прожиткового
мінімуму  для дитини відповідного віку
,  щомісячно до  її повноліття.

Відповідач  позов визнав,
про що надав суду  письмову заяву
( а.с.  10).

Виходячи  з наведеного,
суд вважає,  що  рішення у справі   можливо постановити  при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до
ч.4  ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку,  встановленому    ст. 174цьогож Кодексу. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України  уразі
визнання  відповідачем  позову
суд за наявності  для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що відповідач є
батьком   малолітньої ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження ( а.с.  3).

Відповідно
до  ст.
180 СК України батьки зобов»язані
утримувати   дитину до досягнення
нею повноліття.

Способи
виконання батьками обов»язку утримувати дитину,
визначаються  ст.  181 СК України.

Сторони в справі
проживають окремо,  малолітня донька  проживає та знаходиться на повному утриманні
позивачки.

Таким
чином,  визнання відповідачем   пред»явленого позову   не суперечить закону,  не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно  до
ст.  81, 88 ЦПК України  суд стягує
з відповідача на користь держави судові витрати.

Керуючись  ст.  ст.
180,  181,  182,
183 СК  України,     ст.
ст.  130,  174, 367 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов -
задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,  вродження м. Бодайбо,    Іркутської області,  Росія
на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження  в розмірі 1/4 частини  всіх видів заробітку( доходу),  але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку ,
щомісячно,  починаючи з 04 вересня
2007

року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави -   51
грн.   судового збору  та  7
грн.50 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
суду,  в частині стягнення аліментів
підлягає виконанню   негайно,  але у межах суми платежу за один   місяць.

Рішення може
бути оскаржено   в апеляційному порядку
до Кіровоградського апеляційного суду через суд першої  інстанції шляхом подачі в 10-денний  строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне  оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку  ч.4  ст.
295 ЦПК України.