Справа №
РІШЕННЯ

іменем      України

смт.  Короп                                                                                                   27
вересня 2007 року

Коропський
районний суд Чернігівської області в складі : головуючої - судді Корзюк Т.П.
при секретарі     -       Двойное
І.М.  з участю адвоката - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2  до   ОСОБА_3,
Коропської   районної   газети
„Нові горизонти",
мисливсько-рибальського
підприємства
„Коропське"
Чернігівської   обласної
організації українського товариства мисливців і рибалок про захист честі,  гідності та ділової репутації,  спростуванню неправдивих відомостей,  оприлюднених у газетній публікації та
відшкодуванню моральної шкоді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2звернувся
до суду з даною позовною заявою,
вказуючи на те,  що 21 липня 2007
року на шпальтах Коропської районної газети „Нові горизонти" за № 57-58
(8125-26) на третій сторінці внизу було опубліковано статтю депутата Коропської
районної ради ОСОБА_3 під назвою „Хто покриває
природоохоронців-браконьєрів",  в
якій безпідставно,  упереджено та
неправдиво його звинувачено у причетності нібито до приховування злочину у
вигляді незаконного полювання та в співучасті у скоєнні цього злочину,  чим публічно принижено його честь,  гідність та ділову репутацію,  ганьбиться та підривається його
авторитет,  як законослухняного
громадянина та природоохоронного посадовця,
чим завдано йому великих моральних страждань та моральної шкоди.
Вищевказана газетна публікація була розповсюджена по всьому Коропському
районі,  а потім її підхопили інші засоби
масової інформації у обласних та республіканських видавництвах,  які неправдиву,  недостовірну та не перевірену
інформацію,  також оприлюднили. А тому
він просить суд визнати відомості статті „Хто покриває
природоохоронців-браконьєрів" опубліковані у Коропській районній газеті за
№ 57-58 (8125-26) від 21 липня 2007 року такими,  що не відповідають дійсності та
спростувати,  викладені у статті,  неправдиві відомості та стягнути з
відповідачів на його користь в солідарному порядку 10000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди; 530 грн. витрат по сплаті судового збору і 500
грн. гонорар адвокату за надання правової допомоги.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги і просить їх
задовольнити та пояснив,  що відповідач
ОСОБА_3 жодного разу не був в с Радичів Коропського району Чернігівської
області,  не говорив з мисливцями -та не
мав розмови з ним особисто. Мета відповідача принизити його перед населенням
Коропського району та підлеглими по роботі та додав,  що 08.02.2007 року,  тобто в день коли був складений протокол про
адміністративне правопорушення за незаконне полювання,  він був постійно на робочому місці,  про що можуть підтвердити свідки.

В
судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 показав,
що про незаконне полювання 08.02.2007 року в Мезинському Національному
Природному Парку,  йому стало відомо з
п'яти протоколів про адміністративні правопорушення,  які йому надав ОСОБА_4 в червні місяці
2007 року - який на той час виконував обов'язки директора мисливсько-рибальського
підприємства „Коропське" Чернігівської обласної організації українського
товариства мисливців і рибалок. В червні місяці 2007 року,  з цього приводу за роз'ясненням,  він звернувся у Коропський районний відділ
внутрішніх справ. У статті,  яка була надрукована
в Коропський районній газеті „Нові горизонти" під назвою „Хто покриває
природоохоронців-браконьєрів?" він лише виклав зміст протоколів про
адміністративні правопорушення від 08.02.2007 року за № 000700,  №000125,
№ 000127,  № 000126,  № 000699,
складених директором мисливсько-рибальського підприємства
„Коропське" Чернігівської обласної організації українського товариства
мисливців і рибалок ОСОБА_10 і жодним чином ні в чому не звинувачував позивача.
Він лише доносив до читачів суспільно значиму інформацію,  посилаючись на дані офіційних документів
(протоколи про адміністративні правопорушення) і як журналіст зробив оцінку
наведеній

інформації. Така
ж стаття була оприлюднена 29.06.2007 року на сайті Інтернет видання „Високий
Вал".

В
судовому засіданні представник відповідача,
редактор Коропської районної газети „Нові горизонти" - В.М.  Прохоренко
показав,  що стаття „Хто покриває
природоохоронців-браконьєрів?" ОСОБА_3 була оприлюднена спочатку на сайті
Інтернет видання „Високий Вал" 29.06.2007 року,  а потім 21.07.2007 року на сторінках
Коропської районної газети „Нові горизонти". Те що редакція газети не мала
злого умислу щодо громадянина ОСОБА_23асвідчує факт,  що на вимогу позивача без затримання було
опубліковано його спростування про його невинність. Таке спростування було
опубліковано 04.08.2007 року,  хоча у
випадку коли редакція газети мала б злий умисел,  таке спростування мали б право надрукувати на
сторінках Коропської районної газети „Нові горизонти" під кінець річного
терміну з дня виходу згаданого матеріалу.

В
судовому засіданні представник відповідача,
директор мисливсько-рибальського підприємства „Коропське"
Чернігівської обласної організації українського товариства мисливців і рибалок
- ОСОБА_4 показав,  що він 07.02.2007 року,  працюючи на той час єгерем вказаного
підприємства,  отримав інформацію,  що в лісових угіддях декілька днів їздить
машина,  а також були почуті вистріли із
зброї. 08.02.2007 року,  близько 07 год. 00 хв. йому
зателефонувала невідома особа та повідомила,
що в урочищі „Оболонське" ведеться стрілянина. У складі двох
працівників міліції,  він виїхав на
вказане місце,  де помітив,  що сніг був втоптаний колесами машини. їдучи
по сліду на снігу від машини,  вони
під'їхали до саду в с Радичів Коропського району Чернігівської області. При
під'їзді до саду три особи,  які там
знаходились,  почали втікати. Коли їх
затримали,  то при собі вони мали сумки з
м'ясом та мисливські рушниці. Після затримання осіб,  він відразу зателефонував директору
мисливсько-рибальського підприємства „Коропське" Чернігівської обласної
організації українського товариства мисливців і рибалок ОСОБА_5. Останній з
працівниками Коропського РВ УМВС,
невідкладно прибув на місце затримання мисливців та склали протоколи про
адміністративне правопорушення з приводу незаконного полювання 08.02.2007 року
і зафіксували на відеокамеру. Правопорушники особисто написали пояснення,  які були також зафіксовані на
відеокамеру,  ніякого тиску на них не
було. Того ж дня,  вказані протоколи про
адміністративні правопорушення від 08.02.2007 року були передані слідчим
органам Коропського РВ УМВС.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав,
що він працює інспектором Мезинського Національно Природного Парку
природоохоронного фонду. 08.02.2007 року він був в рейді по лісових угіддях з
іншими єгерями,  також до них приєднався
ОСОБА_2,  ОСОБА_7 та ОСОБА_8,  коли саме він не пам'ятає.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав,
що близько 11 год.
30 хв. 08.02.2007 року він був разом з ОСОБА_2 в лісі.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_9,
єгер Мезинського Національно Природного Парку показав,  що він не може згадати що відбувалося
08.02.2007 року,  так як це було давно.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_7,
інспектор Мезинського Національно Природного Парку,  показав,
що він зустрівся з ОСОБА_2 08.02.2007 року в обідню перерву.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_10 показав,
що станом на 08.02.2007 року він працював директором
мисливсько-рибальського підприємства „Коропське" Чернігівської обласної
організації українського товариства мисливців і рибалок. Близько 09 год. 00 хв. йому
зателефонував ОСОБА_4 - єгер вказаного підприємства і доповів ,  що в лісі проводиться незаконне полювання за
участю ОСОБА_2. Після доповіді про затримання бригади мисливців,  він з працівниками міліції та
відеокамерою,  для фіксування свідчень
мисливців та незаконної здобичі добутої останніми,  прибув в с Радичів Коропського району
Чернігівської області та зафіксував показання мисливців на відеокамеру. Зокрема
вони пояснили,  що близько 07 години
ранку 08.02.2007 року їх зібрав ОСОБА_2 в садовому будинку с Радичів
Коропського району Чернігівської області,
після чого вони поїхали на полювання в лісові угіддя. 07.02.2007 року
також проводилося незаконне полювання і вони вбили одного кабана,  а декілька підранили. Зранку 08.02.2007 року
також вбили одного кабана,  ОСОБА_2
доставив їх до садового будинку в с
Радичів Коропського району Чернігівської області,  а сам поїхав. Пізніше до садового будинку
під'їхав позивач - ОСОБА_2 та почав вести себе зухвало,  виганяв з території садового будинку с Радичів
Коропського району Чернігівської області,
хапав за одяг,  висловлювався
нецензурними словами. По виявленому факту незаконного полювання,  на правопорушників були складені протоколи
про адміністративні правопорушення та передані в

Корейський РВ
УМВС,  для порушення кримінальної справи.
Зброя та м'ясо добуте в результаті незаконного полювання були вилучені.

Допитаний
в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав,
що про події які відбулися з приводу незаконного полювання 08.02.2007
року,  йому розповів,  мисливець ОСОБА_12,  який приймав участь у незаконному полюванні.
Зокрема він розповів йому,  що 07.02.2007
року під керівництвом ОСОБА_2
вони вбили на полюванні одного кабана і декілька підранили. 08.02.2007 року
близько 06 години ранку,  вони поїхали
також разом з позивачем на полювання і вбили ще одного кабана. Після чого
ОСОБА_2 привіз їх до садового будинку,  а
сам поїхав. Свідок ОСОБА_11 також пояснив,
що декілька років тому,  коли він
працював на підприємстві яким керував ОСОБА_2,
він під примусом та керуванням останнього,  приймав участь у незаконному полюванні та
рибній ловлі.

Заслухавши
пояснення сторін,  покази свідків та
вивчивши матеріали справи,  суд приходить
до слідуючого висновку.

Відповідно  ст.  1
Закону України „Про інформацію" інформацією є документовані або публічно
оголошені відомості про події та явища,
відбуваються у суспільстві,
державі,  навколишньому природному
середовищі.

Стаття
34 Конституції України,  кожному гарантує
право на свободу думки і слова,  на
вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати,  зберігати,
використовувати і поширювати інформацію усно,  письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної
безпеки,  територіальної цілісності або
громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам,  для охорони здоров"я населення,  для захисту репутації або прав інших людей,  для запобігання розголошенню інформації,  одержаної конфіденційно,  або для підтримання авторитету і
неупередженості правосуддя.

В
демократичному суспільстві,  роль преси
на отримання об'єктивної інформації про події довкола них,  має надзвичайне становище.

Відповідно
до  ст.
26 Закону України „Про інформацію",
джерелами інформації є передбачені або встановлені Законом носії
інформації: документи та інші носії інформації,
які являють собою матеріальні об'єкти,
що зберігають,  що зберігають
інформацію,  а також повідомлення засобів
масової інформації,  публічні виступи.

Відповідно
до п. 1  ст.  10 Конвенції про захист прав людини і
основних свобод,  кожен має право на
свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх
поглядів,  одержувати та передавати
інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від
кордонів.

Європейський
суд звертає увагу на те,  що в
демократичному суспільстві надзвичайно важливим є здійснення свободи вираження
думок,  також зазначає,  що свобода вираження поглядів становить одну
з підвалин демократичного суспільства,
причому здійснення цієї свободи можливе в формах за змістом,  які є нейтральними,  необразливими,  а є такими,
що викликають почуття образи,
обурення та занепокоєння. Такими є вимоги плюралізму. Громадськість має
право отримувати,  а засоби масової
інформації поширювати подібну інформацію та ідеї. Стаття 10 Конвенції,  захищає не тільки висловлені повідомлення та
думки журналіста,  а й форму їх
вираження. Свобода журналіста включає право на можливу дозу перебільшення і
навіть провокації.

Відповідач,  отримавши інформацію про порушення правил
полювання в урочищі „Оболонське" від виконуючого обов'язки директора
мисливсько-рибальського підприємства „Коропське" Чернігівської обласної
організації українського товариства мисливців і рибалок ОСОБА_4,
звіривши її з протоколами про адміністративні
правопорушення від 08.02.2007 року № 000700,
№000125,  № 000127,  № 000126,
№ 000699,  а відповідно  ст.  13
Конституції України „Земля її надра,
атмосферне повітря,  водні та інші
природні ресурси,  які знаходяться а
межах території України,  природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності
Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють
органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах,  визначених Конституцією. Кожний громадянин
має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно
до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на
шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права
власності і господарювання,  соціальну
спрямованість економіки. Усі об'єкти права власності рівні перед законом.
" і так як дана інформація має суспільні інтереси,  оприлюднив добуту інформацію 29.06.2007 року
спочатку на сайті Інтернет видання „Високий Вал",  а потім 21.07.2007 року на сторінках
Коропської

районної газети
„Нові горизонти" опублікував статтю „Хто покриває природоохоронців-браконьєрів?".

Так,  як позивач працює на посаді начальника
природоохоронного відділу Мезинського Національно Природного Парку,  а події які відбулись 07 та 08 лютого 2007
року мають суспільний інтерес,
відповідач ніяким чином не порушив
ст.  10 Конвенції,  а його припущення щодо „даху" з приводу
того що позивач працює на посаді державного службовця також повністю
відповідає  ст.  10 Конвенції.

Відповідно
до  ст.
42 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2782-ХП „Про друковані
засоби масової інформації (пресу) в Україні" на засоби масової інформації
та журналістів не може бути накладено обов'язок відшкодувати моральну
(немайнову) шкоду за публікацію чи поширення відомостей,  які не відповідають дійсності,  якщо останні містяться в офіційних
повідомленнях чи були одержані від інформаційних агентств,  прес-служб державних органів,  організацій або об'єднань громадян.

У статті
17 Закону України від 23 вересня 1997 року № 540/97-ВР „Про державну підтримку
засобів масової інформації та соціальний захист журналістів"
передбачено,  що моральна (немайнова)
шкода,  заїгбдіяна поширенням неправдивої
інформації,  компенсується лише в тому
випадку,  коли мав місце умисел
журналіста чи службових осіб засобу масової інформації.

З
матеріалів справи,  пояснень відповідачів
вбачається, " що стаття дійсно була підготовлена до публікації журналістом
ОСОБА_3 і розміщена на сайті Інтернет „Високий Вал" 29.06.2007 року,  а вже 04.08.2007 року на сторінках Коропської
районної газети „Нові горизонти". А отже редакція ніякого умислу,  щодо заподіяння шкоди позивачу,  не мала.

Керуючись  ст.
ст.  13,  34 Конституції України,  Закону України „Про інформацію",  Закону України „Про друковані засоби масової
інформації (пресу) в Україні",
Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та
соціальний захист журналістів",
ст.  10 Конвенції про захист прав
людини і основних свобод,   ст.  ст.
270,  277 ЦК України,   ст.
ст.  10,  11,
208, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Відмовити
у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Коропської районної газети „Нові горизонти",  мисливсько-рибальського підприємства
„Коропське" Чернігівської обласної організації українського товариства
мисливців і рибалок про захист честі,
гідності та ділової репутації,
спростуванню неправдивих відомостей,
оприлюднених у газетній публікації та відшкодуванню моральної шкоди.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.