Дело №2-778/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007 года
Авдіївський міський суд Донецької області у складі головуючого судді
Компанієць І.Д.,

секретаря
судового засідання Артемової М.А.,

з участю
позивачки ОСОБА_1.,

відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду
міста Авдіївка із застосуванням технічних засобів "Оберіг" цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення подвійної суми завдатка та моральної шкоди, суд. -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просила стягнути з відповідача подвійну суму завдатка у розмірі
20200 гривень, та моральну шкоду у розмірі 1500 гривень. Вимоги мотивувала тим,
що домовилася з відповідачем купити у нього будинок АДРЕСА_1. В підтвердження
укладення домовленості передала відповідачу завдаток у розмірі 2000 доларів
США, а відповідач надав розписку про отримання вказаної суми у якості завдатка.
Але ж до теперішнього часу відповідач не продав будинок, відмовляється від
укладення договору купівлі-продажу, а також не повертає завдаток. Своїми діями
спричиняє душевні страждання позивачці. Оскільки угода не відбулася з вини
відповідача, він повинен повернути подвійну суму завдатку.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги
у повному обсязі, суду пояснила, що у липні 2006 року вирішили купити будинок у
відповідача, з яким домовилися про те, що він його продасть за 6000 доларів США. В підтвердження
укладення договору надали відповідачеві завдаток у розмірі 2000 доларів США, а ОСОБА_2. надав росписку
про його отримання. Пообіцяв протягом місяця оформити спадкові справи на
будинок а потім разом з позивачкою піти до нотаріуса для укладення договору
купівлі-продажу будинку. Але ж цього часу відповідач постійно переносив дату
укладення договору, наводячі різні причини: що не встиг зробити усі довідки по
будинку, що його адвокат зайнятий, що у нотаріуса черга тощо. Потім відповідач
взагалі перестав відповідати на телефонні дзвінки. Приїхали до нього додому, а
його мати сказала, що позивачка сама відмовилася від укладення договору. Потім
все ж таки додзвонилися до відповідача й він відмовився  продавати будинок, пообіцяв повернути гроші.
Але ж до теперішнього часу їх не віддав. Своїми діями спричинив позивачці
душевні страждання, тому просила стягнути з відповідача й моральну шкоду.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2. позов
не визнав, пояснив, що дійсно приблизно в липні 2006 року його мати домовилася
з позивачкою про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1за 6000 доларів США. В інтересах матері
сам займався угодою. Написав розписку про отримання від позивачки 2000 доларів США в підтвердження
укладення договору. Строк виконання зобов'язання, тобто реєстрації у нотаріуса
договору купівлі-продажу будинку, не визначали, тому що треба було зробити
документи на будинок. Приблизно, через два місяці після написання розписки
взнав від матері, що позивачка відмовилася від будинку. Потім позивачка з
чоловіком почали погрожувати йому, матері. Відмовився повертати гроші, оскільки
угода не відбулася з вини

позивачки - вона відмовилася купити будинок АДРЕСА_1.

Свідок ОСОБА_3. в судовому засіданні підтвердив пояснення позивачки,
показав, що відповідач постійно з різних причин відкладав укладення договору
купівлі-продажу, а потім зовсім перестав відповідати на дзвінки. Коли дозвонилися
пообіцяв повернути гроші, відмовившись від
продажу будинку, оскільки хтось запропонував відповідачеві більшу суму грошей,
ніж позивачка. Потім взагалі відмовився повертати й завдаток.

З розписки від
26.07.2006 року (а.с.7) вбачається, що ОСОБА_2. отримав від ОСОБА_1. 2000
доларів США у якості завдатку на покупку будинку. У випадку відмови від укладення угоди зобов'язався повернути отриману
суму грошей ОСОБА_1.

Офіційний курс
гривні до долару США становить
5,05 гривень за 1 долар США,
що підтверджується довідкою банку (а.с.4)

Суд, вислухавши позивачку, відповідача, свідка, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Сторони домовилися про те, що ОСОБА_2. продає будинок АДРЕСА_1
ОСОБА_1., а ОСОБА_1. зобов'язується
сплатити ОСОБА_2.
вартість будинку у розмірі 6000 доларів США.

В підтвердження
домовленості про укладення договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_1. передала, а ОСОБА_2. ртримав 2000
доларів США.

Наведене підтверджується поясненнями позивачки та відповідача в судовому
засіданні, письмовими документами по справі.

На підставі
ст.570 ЦК України
завдатком є грошова сума, яка видана кредитору боржником в рахунок належних з
нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення
його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних
з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

З огляду на пояснення позивачки, письмові докази по справі, суд прийшов до
висновку, що передана позивачкою відповідачеві сума у розмірі 2000 доларів США є авансом в рахунок підтвердження наміру позивачки купити
в подальшому будинок АДРЕСА_1, та в підтвердження згоди ОСОБА_2. на продаж
вказаного будинку.

До такого висновку суд прийшов на тій підставі, що в укладеній між
сторонами простій письмовій формі договору - розписці, не вказана
безпосередньо відповідальність за неналежне виконання зобов'язання,
забезпеченого завдатком - повернення завдатку в подвійній сумі ОСОБА_2. в разі
невиконання зобов'язання продати будинок.

Оскільки сторони не передбачили такі умови договором - розпискою, тому сума
у розмірі 2000 долларів США,
яка еквівалентна 10100 гривень (5,05 грн. х 2000 дол) має вважатися авансом
і підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, оскільки договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 не відбувся.

На підставі п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995
року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" з наступними змінами та доповненнями, спори про
відшкодування заподіяної фізичній особі моральної шкоди розглядаються судами,
зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках,
передбачених ЦК України та іншим законодавстовм, яким встановлено
відповідальність за заподіяння моральної
шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону Українип
"Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими
врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної
(немайнової) шкоди.

Оскільки
правовідносини, що виникли між позивачкою та відповідачем є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх
порушення, законом не передбачено.

На підставі
викладеного в позовних вимогах ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про стягнення моральної шкоди за відмову в укладенні
договору купівлі-продажу дому, в поверненні завдатку - треба відмовити,
оскільки в цій частині вимоги позивачки не засновані на законі.

На підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненю з відповідача на користь
позивачки судові витрати по справі у розмірі 131 гривня (101+30)

Керуючись ст.ст.548, 570 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від
31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", ст.ст.10,11, 57-60, 88,208, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення подвійної суми завдатка та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1аванс у розмірі 10100 гривень, судові витрати у розмірі 131
гривня, а всього стягнути 10231 (десять тисяч двісті тридцять одну) гривню.

В остальній частині позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення подвійної суми завдатка та моральної
шкоди-відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через
Авдіївський міський суд, одночасно копія апеляційної скарги надсилається у
Апеляційний суд Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарх<ення, якщо скарга подається в строк десяти днів з дня
проголошення рішення.

Якщо заяву про апеляційне оскарження (апеляційну скаргу)
не буде подано протягом

десяти днів з дня проголошення рішення, рішення
вважається таким, що набрало законної

сили.