№2-3692/14 2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем    України

27 липня 2007 р.
Голосіївський районний суд м.  Києва в
складі:

головуючого -
судді Рудницької О.М. ,

при
секретарі - Марук В.М. ,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства «НЕЮ
Україна»,  Київського міського бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна,  третя особа: Департамент по
захисту прав споживачів про захист прав споживачів та визнання права власності,

встановив:

Позивач
звернулась до суду з вказаним позовом,
який мотивує тим,  що 07.04.2003
р. нею було укладено договір інвестування № 11,
на підставі якого проводилось інвестування об'єкту житла за
адресоюАДРЕСА_1

За умовами
цього договору,  як вказує позивач,  вона зобов'язувалась здійснити фінансування
будівництва квартири за вказаною адресою площею 30, 2 кв.м.  із розрахунку 2000 грн. за один квадратний
метр та додаткової площі (веранди) - 3, 92 м. кв. із розрахунку 3600 грн. за
один квадратний метр,  тобто загальною
площею - 34.12 м. кв.,  що відповідає
вартості всієї квартири - 74512 грн. Вказана сума була в повному обсязі
перерахована відповідачу,  про що
свідчить довідка від 13.04.2007 р. Відповідач передав зазначене житло позивачу
за актом прийому-передачі від 13.04.2007 р.

Водночас
з цим,  як вказує позивач,  відповідач за умовами зазначеного договору
зобов'язався передати їй згадану квартиру в четвертому кварталі 2003 р. після
здачі будинку в експлуатацію та згідно акту прийому-передачі квартири.

Як
вказує позивач,  на даний час
відповідач,  фактично не оспорюючи її
право на квартиру за вищезазначеною адресою,
не виконує своїх зобов'язань щодо здачі будинку в експлуатацію,  посилаючись на різноманітні обставини,  які нібито утруднюють цю процедуру.

Позивач
просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1,  зобов'язавши зареєструвати за ними право
власності на цю квартиру в Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна м.
Києва.

В
судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і просила їх
задовольнити,  а також просила стягнути з
відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позову не заперечував і зазначив,  що дійсно позивач сплатила 100 відсотків
вартості квартири АДРЕСА_1,  як це
визначено в договорі інвестування № 11 від 18.04.2003 р. Однак,  як зазначає представник відповідача,  наявні труднощі,  пов'язані із оформленням введення будинку в експлуатацію,  не дозволяють належним чином провести
документальне оформлення права власності позивача на про інвестоване нею житло.

Суд,  заслухавши позивача,  представника відповідача,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню.

Як
встановлено судом між сторонами,  що
07.04.2003 р. було укладено договір інвестування № 11,  на підставі якого позивачем проводилось
інвестування будівництва об'єкту житла за адресою: АДРЕСА_1  загальною площею 34.12 кв.м.  (а.с.
5-6).

Позивачем
виконані умови договору щодо своєчасного внесення коштів в якості інвестування
зазначеного будівництва,  про що свідчить
довідка № 36,  видана відповідачем
13.04.2007 р. про оплату повної вартості квартири.) тобто в розмірі 74512 грн.
(а.с.  7).

13.04.2007
р. актом прийому-передачі квартира АДРЕСА_1 була передана відповідачем позивачу
(а.с.  9).

З боку
відповідача вбачається порушення умов виконання договору,  оскільки для проведення документального
оформлення права власності позивача на зазначене житло необхідно провести
процедуру здачі будинку в експлуатацію,
що не проводиться відповідачем.

Таким
чином,  позивач в повному обсязі виконала
умови договору і має право вимагати майно,
вартість,  якого оплачена в
повному обсязі.

Враховуючи
вищезазначені обставини справи,  суд
вважає,  що введення будівлі в
експлуатацію не повинне рахуватись як обов'язкова умова для отримання позивачем
вказаного житла у власність,  оскільки
така умова договору значно погіршує становище добросовісного вкладника коштів
та позбавляє його права отримати нерухомість у власність через неналежне
відношення до виконання зобов'язань з боку відповідача і не проведення ним дій
по введенню будівлі в експлуатацію.

Водночас
з цим,  слід зазначити,  що позивач вже проживає у згаданій вище
квартирі,  її право власності на
зазначене нерухоме майно ніхто не заперечує та не оспорює,  а тому,
суд вважає,  що позивач фактично
вступила у володіння зазначеним помешканням.

Суд
вважає,  що посилання позивача на Закон
України «Про захист прав споживача» є безпідставним,  оскільки фактично в своєму позові вона вказує
на обставини невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо
передачі їй повністю проінвестованого (оплаченого) об'єкту нерухомості у
власність з усіма необхідними для цього документами. Враховуючи,  що невиконання відповідачем своїх договірних
зобов'язань щодо належного оформлення права власності позивача порушує її
права,  остання вимагає відновити свої права
шляхом визнання за нею права власності в судовому порядку.

Відповідно
до ч. 1  ст.  88 ЦПК України,  стороні,
на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені
судові витрати.

На підставі
наведеного та керуючись  ст.  ст.
10,  11,  60,
88,  212-215,  218 ЦПК України,

вирішив:

Позов
ОСОБА_1до Закритого акціонерного товариства «НВО Україна»,  Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна,  третя особа: Департамент по захисту прав
споживачів про захист прав споживачів та визнання права власності задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1,  загальною площею 34.12 кв.м.

Зобов'язати
Бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна м.  Києва зареєструвати
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 34.12 кв.м.  за
ОСОБА_1.

Стягнути
з Закритого акціонерного товариства «НВО Україна» (знаходиться за адресою:
м.  Київ,
вул.  Зоологічна,  5/1,
р/рНОМЕР_1 в ЗАТ „Альфа-банк"
м.  Києва,  МФО
300346,  ЗКПО 13734583) на користь
ОСОБА_1судовий збір у розмірі 745 (сімсот сорок п'ять) грн. 12 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи,  у розмірі 30 (тридцяти)
грн.,  а всього - 775 (сімсот сімдесят
п'ять) грн. 12 коп.

Рішення може
бути оскаржене в наступному порядку:

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подана до Голосіївського районного
суду м.  Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м.  Києва через Голосіївський районний суд
м.  Києва протягом двадцяти днів після
подання заяви про його апеляційне оскарження.