СПРАВА №2-1768/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року Лозівський міськрайонний суд
Харківської області у складі: головуючого - судді Горчакової О.І., за участю
секретаря - Перестороніної ОА., розглянувши у попередньому судовому засіданні в
залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Лозівське бюро
технічної інвентаризації, про визнання права власності на самочинно збудовані
споруди, -

встановив:

Позивач звернувся до суду 07 серпня 2007 року з позовом
до відповідача про визнання права власності на самочинно збудовані споруди,
посилаючись на те, що 24 грудня 1994 року на підставі договору купівлі-продажу,
він придбав у громадянина ОСОБА_3 у приватну власність житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1. На зазначеній земельній ділянці були
розташовані і інші надвірні будівлі. Придбавши дане майно, позивач мав намір
проживати в ньому разом із своєю сім'єю. Однак, з'ясувалося, що як житловий
будинок так і інші будівлі є непридатними для проживання та використання їх за
цільовим призначенням. На підставі цього, позивачем було здійснено самовільне
будівництво таких об'єктів як: житловий будинок (розміром 7,86 х 15,05), тамбур
(2,04 х 4,04), сарай (5,20 х 15,26), льох, убиральня, літня кухня з гаражем
(5,06 х 16,90). Маючи намір зареєструвати право власності на вищевказане майно,
позивач звернувся до КП "Архітектурне бюро міста Лозова" для
отримання висновку про відповідність нормам ДБН самочинно збудованих будівель,
на що отримав висновок, що збудовані будівлі відповідають всім нормам ДБН і є
можливість провести реєстрацію даного нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст.
376 ЦК України
встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і
правил. Позивачем було проведено самочинне будівництво вищевказаних будівель
без належного дозволу, що стало підставою для його звернення до суду з даним
позовом. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду і просить визнати за ним
право власності на самочинно збудовані споруди.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив визнати за
ним право власності на самовільно збудовані споруди: житловий будинок (розміром
7,86 х 15,05), тамбур (2,04 х 4,04), сарай (5,20 х 15,26), льох, убиральня,
літня кухня з гаражем (5,06 х 16,90).

Відповідачка
проти задоволення позову не заперечувала.

Начальник Лозівського бюро технічної інвентаризації Харківської області
також проти задоволення позову ОСОБА_1.
не заперечувала, вважала можливим його задовольнити.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст..
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення
сторін, представника третьої особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є
законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом
було встановлено, що ОСОБА_1.
на праві приватної власності належить земельна ділянка, розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією

державного акту на право приватної
власності на землю (а.с.
17). Позивач самовільно збудував житловий будинок, позначений на плані
літерою „А-1", гараж, позначений на плані літерою „Б-1", літню кухню,
позначену на плані літерою „Б", убиральню, позначену на плані літерою
„У", сарай, позначений на плані літерою „В", сарай, позначений на
плані літерою „Г", літню кухню, позначену на плані літерою „Б",
тамбур, позначений на плані літерою „а", тамбур, позначений на плані
літерою „б", огорожу, позначену на плані літерою „№1 - №3",
замощення, позначене на плані літерою „з", що підтверджується довідкою
Лозівського БТІ (а.с. 13) та копією технічного паспорту на домоволодіння (а.с.
14-16). Згідно висновку комунального підприємства „Архітектурне бюро міста
Лозова" вищезазначені самочинно збудовані споруди задовольняють
будівельним вимогам і є можливість для їх реєстрації (а.с. 19).

Відповідно до ст.376 ЦК
України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване майно. На
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує
права інших осіб.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить
закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.10, 11, 30, 60, 130, 174, 213-215, 218 ЦПК Украины, ст. 376 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву   ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Лозівське
бюро технічної інвентаризації, про визнання права власності на самочинно
збудовані споруди - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Червоний Кут Лозівського
району Харківської області, право власності на самочинно збудовані споруди, а
саме: житловий будинок, позначений на плані літерою „А-1", гараж,
позначений на плані літерою „Б-1", літню кухню, позначену на плані літерою
„Б", убиральню, позначену на плані літерою „У", сарай, позначений на
плані літерою „В", сарай, позначений на плані літерою „Г", літню
кухню, позначену на плані літерою „Б", тамбур, позначений на плані літерою
„а", тамбур, позначений на плані літерою „б", огорожу, позначену на
плані літерою „№1 - №3", замощення, позначене на плані літерою „з",
які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.