Спр. №
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня
2007 року Оболонський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого             Шевченко Л.В.

при
секретарі            Бородавко Н.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної акціонерної
компанії "Украгролізинг",
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди спричиненої в результаті скоєння
злочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась в суд з позовом до Національної акціонерної компанії
"Украгролізинг" про відшкодування шкоди спричиненої в результаті
скоєння злочину.

Свої
позовні вимоги вона обґрунтовувала тим,
що працівник відповідача - ОСОБА_2 вироком Оболонського районного суду
м.  Києва від 08.11.2006 року визнаний
винним у скоєнні злочину передбаченого
ст.  286 ч.1 КК України,  за вказаний злочин йому призначено покарання
у вигляді обмеження волі без позбавлення права керувати всіма транспортними
засобами з 2-х річним іспитовим строком (а.с.
20-21).

ОСОБА_2,  керуючи 06.03.2005 року технічно справним
автомобілем "Ауді-А-8" д/н НОМЕР_1,
що належить відповідачу,  на пр.
Героїв Сталінтраду в м.  Києві допустив
порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України,  не вибрав безпечну швидкість,  не врахував дорожню обстановку (проїжджа
частина дороги була вкрита мокрим снігом),
скоїв зіткнення з автомобілем "Пежо 405" д/н НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_3,  в салоні якого
знаходилась в якості пасажира її донька ОСОБА_4

В
результаті даної ДТП пасажиру автомобіля ОСОБА_4 були спричинені тілесні
ушкодження у вигляді уламкового перелому правої стегнової кістки,  які відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості.

її
донька ОСОБА_4 була госпіталізована в лікарню швидкої медичної допомоги,  в подальшому знаходилась на амбулаторному
лікуванні,  а ІНФОРМАЦІЯ_1 відразу після
зняття медпрацівником післяопераційних швів раптово померла.

У
зв'язку з тим,  що до зазначено ДТП її
донька була повністю здорова,  то
вважає,  що її смерть пов'язана з
тілесними ушкодженнями,  які були їй
спричинені при даній пригоді.

Своїми
неправомірними діями водій ОСОБА_2 спричинив їй дуже істотну матеріальну та
моральну шкоду.

Вона
понесла матеріальну шкоду в сумі 36787 грн. 47 коп.3гідно калькуляції та
відповідних квитанцій,  а також моральну
шкоду,  яка згідно судово-психологічної експертизи
від 20 грудня 2005 року становить 20330 грн.

Власник
автомобіля та сам водій ОСОБА_2 з часу скоєння ДТП навіть не поцікавились в яке тяжке становище поставлена
вона із-за неправомірних дій водія ОСОБА_2

Тому
вона в судовому засіданні повністю підтримала свій позов і просила всю суму
57127 грн.47 коп. стягнути з відповідача Національної акціонерної компанії
"Украгролізинг".

Представник                   Національної                акціонерної                компанії

"Украгролізинг"
проти позову заперечує,  посилаючись на
те,  що між ДТП на смертю
потерпілої не існує причинного зв'язку,
не погоджувався представник відповідача і з висновком
судово-психологічної експертизи від 20 грудня 2005 року.

ОСОБА_2,  статус якого змінено судом на статус учасника
процесу з 3-ї особи на співвідповідача,
категорично заперечував позов,
посилаючись на те,  що між смертю
потерпілої та отриманими тілесними ушкодженнями в ДТП не має причинного
зв'язку та позивачка не є членом сім'ї постраждалої.

Вислухавши
пояснення учасників процесу,  дослідивши
матеріали справи,  суд визнає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вироком
Оболонського районного суду м.  Києва від
08.11.2006 року ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого  ст.
286 ч.1 КК України,  за вказаний
злочин йому призначено покарання у вигляді обмеження волі без позбавлення права
керувати всіма транспортними засобами з 2-х річним іспитовим строком (а.с.  20-21).

Стаття
286 ч.1 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки
дорожнього руху або експлуатації транспорту особою,  яка керує транспортним засобом,  що спричинило потерпілому середньої тяжкості
тілесне ушкодження.

Як
вбачається з зазначеного вироку,  який
змінено ухвалою Апеляційного суду м.
Києва від 27.03.2007 року тільки в частині задоволення цивільного
позову,  ОСОБА_2,  керуючи 06.03.2005 року технічно справним
автомобілем "Ауді-А-8" д/н НОМЕР_1,
що належить відповідачу - Національній акціонерній компанії
"Украгролізинг",  на пр. Героїв
Сталінграду в м.  Києві допустив
порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України,  не вибрав безпечну швидкість,  не врахував дорожню обстановку (проїжджа   частина
дороги   була   вкрита
мокрим   снігом),    скоїв

зіткнення
з автомобілем "Пежо 405" д/н НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_3,  в салоні якого
знаходилась в якості пасажира донька позивачки -ОСОБА_4

В
результаті даної ДТП пасажиру
автомобіля ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді уламкового
перелому правої стегнової кістки,  які
відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Донька
позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 була госпіталізована в лікарню швидкої медичної
допомоги,  в подальшому знаходилась на
амбулаторному лікуванні,  а ІНФОРМАЦІЯ_1
відразу після зняття медпрацівником післяопераційних швів раптово померла.

При
вирішенні даної справи суд приймає до уваги,
що відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду працівником під час
виконання трудових обов'язків,  несе
організація,  з якою працівник перебуває
у трудових відносинах,  а останній
відповідає перед нею в порядку регресу відповідно до  ст.
ст.  132-134 КЗпП
України,  тому матеріальну шкоду
необхідно стягнути з Національної акціонерної компанії
"Украгролізинг".

Розмір
матеріальної шкоди підтверджений позивачкою в судовому засіданні наданням
відповідних квитанцій,  чеків,  калькуляції (а.с.  4-13).

Моральну
шкоду зобов'язаний відшкодувати позивачці відповідач ОСОБА_2,  оскільки саме особа,  винна в ДТП,
зобов'язана відповідати за завдану моральну шкоду.

Та
обставина,  що травмуванням на початку
березня 2005 року,  а після цього в кінці
березня цього ж року смертю доньки,
позивачці ОСОБА_1 - матері померлої,
завдано моральних страждань,  не
потребує якихось додаткових доказів.

Крім
того,  згідно судово-психологічної
експертизи від 20 грудня 2005 року,  яку
підтвердив в судовому засіданні експерт-психолог Волочай С. П.,  позивачці дійсно завдана моральна шкода
спочатку травмуванням на початку березня 2005 року,  а після цього в кінці березня цього ж року
смертю доньки ОСОБА_4,  яку він оцінив у
20330 грн. з врахуванням всіх обставин справи та стану позивачки на час
проведення експертизи.

Посилання
відповідачів на те,  що експертиза
проведена експертом без ліцензії судом до уваги не приймаються,  оскільки вказана експертиза проводилась по
постанові слідчого в кримінальній справі № 1-781/2006 року,  яка досліджувалась в судовому засіданні при
розгляді даної цивільної справи.

Згідно  ст.  88
ЦПК України стороні,  на користь якої
ухвалено рішення,  суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально
підтверджені   судові   витрати.
Якщо   сторону,    на

користь
якої ухвалено рішення,  звільнено від
оплати судових витрат,  з другої сторони
стягуються судові витрати на користь держави,
тому судові витрати необхідно стягнути з відповідачів на користь держави
пропорціонально до задоволених позовних вимог,
оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат,  так як спір витікає з кримінальної справи.

Керуючись  ст.
ст.  15,  60,
88,  212,  213,
214,  215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  3. 4,  16,
22,  23,  1166,
1167,  1187,  1192 ЦК
України,

СУД,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
з Національної акціонерної компанії "Украгролізинг" на користь
ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 36797 (тридцять шість тисяч сімсот дев'яносто
сім) грн. 47 коп. та судові витрати в сумі 367 грн. 97 коп. судового збору та
30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення на користь держави.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20330 (двадцять тисяч триста
тридцять) грн. та судові витрати на користь держави в сумі 8 грн. 50 коп.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.