Справа №2-2189/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне)

07
серпня 2007 року  Луцький міськрайонний
суд Волинської області

в
складі: головуючого-судді   Пушкарчук В.П.,

при
секретарі                     Тростянчук
Т.В.,

представника
позивача    ОСОБА_1 ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових
коштів та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення грошових коштів та
моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим,
що між сторонами по справі було досягнуто згоди з усіх істотних умов
договору та укладено попередній договір № 16/06 від 31.10.2006 року. Даний
попередній договір укладався в агентстві нерухомості „КАДЕТ СВС" до якого
позивач звернувся перед цим за допомогою в пошуку квартири. З укладанням
попереднього договору між позивачем та відповідачем виникли певні цивільні
права та обов'язки. Підтверджуючи намір укласти в майбутньому основний договір
та з метою забезпечення його укладання,
в момент підписання попереднього договору позивачем було передано
відповідачу гарантійну суму в розмірі 25250 (двадцять п'ять тисяч двісті
п'ятдесят) гривень,  яка відповідачем
була переведена в інший вид матеріальних активів 5 000 (п'ять тисяч) доларів
США,  з метою запобігання знецінювання в
результаті інфляційних процесів. Згідно ч. 1
ст.  530 ЦКУ якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання,  то
воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до умов попереднього
Договору,  сторони зобов'язувалися
укласти договір купівлі-продажу (основний договір) згаданої вище квартири до 21
листопада 2006 року. Однак,  20 листопада
2006 року,  коли позивач звернувся до
відповідача,  щоб погодити час та місце
укладання основного договору купівлі-продажу квартири,  то відповідач повідомив,  що ще 08 листопада 2006 року він підписав
договір купівлі-продажу квартири з молодою дівчиною,  яка за словами представника АН „КАДЕТ
СВС" представляє інтереси ОСОБА_2,
тобто позивача з приводу купівлі даної квартири. За словами відповідача
з ним було проведено повний розрахунок,
але за мінусом тих 5000 доларів США,  які оплатив позивач в момент підписання попереднього
договору. Однак,  позивач ніколи і нікому
не видавав довіреності на представлення своїх інтересів з приводу купівлі даної
квартири. Крім того,  на наступний день
09 листопада 2006 року після укладання договору купівлі-продажу квартири між
відповідачем та ОСОБА_4(покупцем),  дана
квартира була перепродана останньою третій особі та передана в іпотеку для
отримання кредиту. А позивач залишився і без квартири,  і без коштів. Згідно п. 10 попереднього
Договору - у випадку не укладання договору купівлі-продажу в передбачений
термін з причини,  що залежать від Продавця
(відповідача),  Продавець зобов'язується
повернути гарантійну суму,  а також
виплатити Покупцю (позивачу) штраф у розмірі гарантійної суми. Позивач,  після 20 листопада 2006 року неодноразово
зустрічався з відповідачем для того,  щоб
вирішити дане питання в досудовому порядку,
однак відповідач кожного разу або переносив зустріч,  щоб віддати мені мої кошти,  або посилався на будь-які надумані
причини,  щоб взагалі не віддати кошти.

2

Позивач
перебуває в зареєстрованому шлюбі,  має
на утримані двоє малолітніх дітей: син та донька. На сьогодні проживає зі своєю
сім'єю разом із батьками дружини. Внаслідок не виконання відповідачем умов
попереднього договору,  позивач зазнав
втрат немайнового характеру внаслідок моральних страждань. Заподіяна йому
моральна шкода полягає у порушенні нормальних життєвих зв'язків через постійні
дорікання та сварки в сім'ї,  порушенні
стосунків в родині. Спричинені моральні збитки позивач оцінює у розмірі 10 000
(десять тисяч)гривень.

Позивач
просить суд стягнути з відповідача,
ОСОБА_3 25 250 (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень сплаченої
гарантійної суми та 25 250 (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень
штрафу,  заподіяну моральну шкоду в
розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень,  а
також витрати понесені за сплату судового збору та оплату витрат на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  хоча
належним чином відповідно до ч. 9
ст.  74 ЦПК України був
повідомлений про день та час розгляду справи,
а тому суд зі згоди позивача вважає можливим провести заочний розгляд
справи по наявних доказах,  відповідно до
вимог ч. 1  ст.  224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом
встановлено,  що 31 жовтня 2006 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено попередній договір № 16/06 в агентстві
нерухомості „КАДЕТ СВС",  до якого
позивач звернувся за допомогою в пошуку та досягнуто згоди з усіх істотних умов
договору.

З
укладанням попереднього договору між позивачем та відповідачем виникли певні
цивільні права та обов'язки. Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,  інших актів цивільного законодавства за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог,  що звичайно ставляться.

Згідно
договору № 16/06,  позивачем,  підтверджуючи намір укласти в майбутньому
основний договір та з метою забезпечення його укладання,  в момент підписання попереднього договору
було передано відповідачу гарантійну суму в розмірі 25250 (двадцять п'ять тисяч
двісті п'ятдесят) гривень,  яка
відповідачем була переведена в інший вид матеріальних активів 5 000 (п'ять
тисяч) доларів США,  з метою запобігання
знецінювання в результаті інфляційних процесів,
що підтверджується договором № 16/06 (а. с.  6).

Згідно
ч. 1  ст.
530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання,  то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно  ст.
635 ЦК України
та відповідно до умов попереднього Договору,
сторони зобов'язалися укласти договір купівлі-продажу (основний договір)
згаданої вище квартири до 21 листопада 2006 року. Однак,  згідно пояснень представника позивача ще 08 листопада
2006 року відповідачем було підписано договір купівлі-продажу квартири з іншою
особою,  яка за словами представника АН „КАДЕТ СВС"
представляла інтереси ОСОБА_2,  тобто
позивача,  з приводу купівлі даної
квартири. З відповідачем було проведено повний розрахунок,  але за мінусом тих 5000 доларів США,
які оплатив позивач в момент підписання попереднього
договору. Однак,  за показами
представника позивач,ОСОБА_2ніколи і нікому не видавав довіреності на
представлення своїх інтересів з приводу купівлі даної квартири.

Згідно
ч. 2  ст.
635 ЦК України,  сторона,
яка необгрунтовано ухиляється від укладення договору,  передбаченого попереднім договором,  повинна відшкодувати другій стороні
збитки,  завдані простроченням,  якщо інше не встановлено попереднім договором
або актами цивільного законодавства.

Відповідно
до  ст.
546 ЦК України
виконання зобов'язання може забезпечуватися завдатком.  Завдатком,
згідно  ст.  570 ЦК
України,  є грошова сума або рухоме
майно,  що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за договором платежів,  на

з

підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено,  що сума сплачена в рахунок належних з
боржника платежів,  є завдатком,  вона вважається авансом.

Правило,  встановлене ч.1  ст.
571 ЦК України
застосовується у випадках,  коли між
сторонами було укладено договір,  але він
не виконується з вини якоїсь зі сторін. У разі,
коли сторони лише домовились укласти договір,  але відповідним чином його не оформили,  сплачені в рахунок виконання договору платежі
вважаються авансом і повертаються в тому розмірі,  в якому надавались. Отже,  в задоволенні вимоги позивача у стягненні
штрафу в розмірі гарантійної суми,  слід
відмовити.

Суд
вважає,  що вимога про стягнення
моральної шкоди до задоволення не підлягає,
оскільки позивачем не наведено доказів,
міркувань,  з яких він
виходив,  визначаючи розмір моральної
шкоди 10000 грн.

У
відповідності до ч.1  ст.  88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

З матеріалів
справи,  зокрема квитанції від
14.02.2007р. № 110 вбачається,  що
позивач ОСОБА_2  сплатив судовий збір в
розмірі 513 грн. 50 коп. та квитанції від 12.02.2007 року № 5 вбачається,  що позивач ОСОБА_2  сплатив витрати на ІТЗ в сумі 30 грн.

Отже,  підлягають до задоволення вимоги позивача про
відшкодування відповідачем судових витрат.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст.  10,
11,  58,  60,
74,  88,  215,
224,  226,  ЦПК України,
ст.   ст.  526,
530,  546,  570,
571,  626,  629,
635 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково. Стягнути   з   ОСОБА_3
на   користьОСОБА_225 250
(двадцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят) гривень сплаченої гарантійної суми.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 543 грн. 50 коп. (п'ятсот сорок три гривні
п'ятдесят копійок) - судових витрат по справі.

Заочне
рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою
ОСОБА_3,  яку може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до суду апеляційної інстанції або в порядку,  передбаченому ч.4  ст. 295 ЦПК України