справа №2-2459-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2007р.
Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді   Оношко І.В.

при секретарі                          Полосенко
Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відкшодування майнової та моральної
шкоди,  суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом,  при цьому в судовому засіданні представник
позивача суду пояснив,  що 2.05.2007р.
сталося ДТП
за участю'автомобіля позивача ОСОБА_3,  який керував
автомобелім "Фольксваген"
держномер НОМЕР_1 та відповідачки ОСОБА_2,  яка керувала автомобілем "Ауді
80",  державний знак НОМЕР_2 і яка
не вибрала безпечної дистанції. ОСОБА_2 визнана винною в ДТП і внаслідок винних
дій відповідачки автомобілю позивача було завдано матеріальну шкоду в розмірі
10502грн.60коп.,  яку він просить
стягнути з відповідачки,  моральну шкоду
в розмірі 1699грн.,  а також судові
витрати по справі 320грн. проведення товарознавчого дослідження,  450грн. за підготовку позову і оплату
юридичної допомоги.

Відповідачка про день слухання справи повідомлена
належним чином,  про що є відповідна
розписка. Суд,  керуючись вимогами
ч.4  ст.
169 ЦПК України,  вважає можливим
постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник
позивача проти такого вирішення справи не заперечував.

Суд,  вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази по справі,  встановив наступне.

20.05.2007року о 17год ОСОБА_2 рухалася в м. Києві по
Кільцевій дорозі-виїзд с. Софіївська Борщагівка,  де,
керуючи автомобілем Ауді 80 державний номерний знак НОМЕР_2,  не вибрала
безпечної швидкості руху,  не врахувала
дорожньої обстановки,  не
переконалася,  що це буде безпечним для
інших учасників дорожнього руху,
внаслідок чого здійснила наїзд на перешкоду (огородження),  після чого скоїла зіткнення з автомобелім Фольксваген державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1,  що
рухався попереду,  що призвело до
пошкодження вказаних транспортних засобів,
чим порушила п. 12.1 ПДР України.

Постановою Святошинського райсуду м. Києва від 23.05.2007р.р. гр.ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні
адміністративного правопорушення передбаченого
ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративний штраф в розмірі
34грн.

Згідно висновку автотоварознавчої експертизи від
7.06.2007р. автомобілю позивача завдано майнову шкоду в розмірі 10502грн.60коп.

Згідно ч.2  ст.
1187 ЦК
України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
інше речове право,  договір
підряду,  оренди тощо) володіє
транспортним засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.5
даної статті особа,  яка здійснює
діяльність,  що є джерелом підвищеної
небезпеки,  відповідає за завдану
шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоду було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

В судовому засіданні не надано суду докази на
підтвердження того,  що ДТП сталося не з вини відповідачки. Тому в цій частині суд
вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Судом
також встановлено,  що на даний час
автомобіль позивач відремонтував за власні кошти,  деталі не збереглися. У зв"язку з чим
суд не вирішує питання про повернення пошкоджених деталей відповідчці в рахунок
відшкодування нею майнової шкоди.

Позивач просив стягнути моральну шкоду в розмірі
1699грн.,  посилаючись на те,  що в нього виникли душевні страждання
внаслідок пошкодження ойого майна,  а також
його здоров"я погіршилося. В той же час судом встановлено,  що позивач не надав суду доказів на
підтвердження завдання шкоди його здоров"ю,  але при цйому судом встановлено,  що він був позбавлений можливості
користуватися власним автомобілем,  чим порушено
його звичайний уклад життя. Враховуючи дані обставини,  та обставини ДТП ,  керуючись вимогами ч. 1  ст.
1167 ЦК України суд оцінює моральну шкоду в розмірі 500грн.,  яку вважає необхідним стягнути з відповідачки
. В іншій частині позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди відмовити.

На підставі  ст. 88
ЦПК України суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги щодо
відшкодування судових витрат по справі. Зокрема,  стягнути з відповідачки на користь позивача
витрати за оплату проведення дослідження експертом автомобіля в розмірі
320грн.,  витрати по сплаті судового
збору в розмірі 113грн.52коп. та за інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 30грн.з урахуванням того,  що
частково задоволені позовні вимоги щодо відшкодування майнової та моральної
шкоди,  а всього 463грн. 52коп. В частині
відшкодування судових витрат в розмірі 450грн. ,  які пов"язані з підготовкою позовної
заяви та наданням юридичної допомоги,
суд вважає за необхідне відмовити за наступних підстав.

Згідно п.2 ч.3  ст.
79 ЦПК України до витрат ,
пов"язаних з розглядом судової справи,  належать витрати на правову допомогу.

Згідно ч.1  ст. 84
ЦПК України витрати,  пов"язані з
оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права,  несуть сторони,  крім випадків надання безоплатної правової
допомоги. В судовому засідання представник позивача не заперечував того
факту,  що він немає вищої юридичної
освіти ,  тобто договір про надання ним
юридичної допомоги ,  укладений з
позивачем по справі 20 червня 2007 року суд не приймає до уваги як такий,  що не грунтується на законних підставах.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись вимогами  ст.  ст.
1167,  1187 ЦК України,   ст.  ст.
ст.  ст. 3,  п.2 ч.3
ст. 79,  ч.1  ст. 84,
86,  88,  209,
212,  213,  214,  215,  218,
224-227,  292,  294 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  уродженки
м. Інта Російської Федерації,  громадянки
України на користь ОСОБА_1 завдану майнову шкоду в розмірі 10502грн.60коп.,  моральну шкоду в розмірі 500грн.,  судові витрати по справі в розмірі
463грн.52коп.,  а всього 11466грн.
12коп.,  в частині відшкодування судових
витрат в розмірі 450грн. відмовити.

За письмовою заявою відповідачки,  поданої до суду протягом 10 днів,  заочне рішення може бути переглянуте.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.  Києва шляхом подачі до районного суду заяви
про його оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду та
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.