Справа №
Рішення

Іменем      України

14
серпня 2007 року                                                                 м.  Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
- судді                   Горейко М. Д.

секретаря                                 Семенюка О.Ю.

за
участю представника позивача по довіреності №-01-6/362 від 24.01.2007 року
Мельничина Руслана Михайловича,  представника відповідача по довіреності за
Р.№-929 від 05.12.2006 рокуОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом Комунального підприємства
"Івано-Франківськводоекотехпром" до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті наданих послуги водопостачання та водовідведення в
сумі 562 грн. 61 коп.,  -

встановив:

Комунальне
підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" звернулося в суд з
позовом про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 562 грн. 61 коп.3а
надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 10.11.2006 року,  посилаючись на те,  що така заборгованість відповідачки перед
позивачем утворилась внаслідок не проведення оплати наданих послуг.

Представник
відповідачки в судовому засіданні позовних вимог не визнав,  мотивуючи тим,  що його батько,  а чоловік відповідачки відповідно до Закону
України „Про статус ветеранів війни і їх соціального захисту",  як інвалід II групи,  мав 100% пільгу по оплаті комунальних
послуг,  яка розповсюджувалась і на
членів сім'ї,  тобто і на відповідачку.
Після смерті її чоловікаОСОБА_3 ,
починаючи з жовтня місяця 2006 року,
відповідачка оплачує комунальні послуги в 50% розмірі,  як вдова ветерана війни. Про встановлення
будинкового лічильника в будинку,  де
знаходиться квартира відповідачки,  ніхто
їх не повідомляв. Також позивачем не надсилались повідомлення про наявність
боргу по оплаті наданих послуг. Тільки в лютому 2006 року під час реєстрації
батьків як пільговиків,  позивач надав
йому акт звірки взаєморозрахунків,
звідки він і дізнався,  що з 2004
року почав рости борг по оплаті наданих послуг. Оскільки позивач не
дотримувався прозорості і чіткості,  щоб
споживач своєчасно і вільно міг орієнтуватися в змінах постачання,  тарифів та порядку нарахувань по оплаті
наданих послуг,  то його позов є
безпідставним.  Крім того,  у відповідачки немає договору з позивачем на
надання послуг з водопостачання та водовідведення та й позивачем пред'явлено
позовні вимоги поза межами строку позовної давності. Просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Вислухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
дійшов висновку,  що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що відповідно до Правил
надання послуг з водо-,  теплопостачання
та водовідведення від 30.12.1997 року та Правил надання послуг з
централізованого опалення,  постачання
холодної та гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630,  позивач надавав послуги холодного
водопостачання та водовідведення відповідачці ОСОБА_2,  що проживає в квартиріАДРЕСА_1.

Надання
послуг позивачем та споживання їх відповідачкою суд розцінює як дії осіб,  з якими закон,  зокрема
ст. П Цивільного Кодексу України пов'язує підстави виникнення цивільних
прав і обов'язків (зобов'язань). Згідно зі
ст.  509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення,  в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію ( передати майно,
виконати певну роботу,  надати
послуги,  сплатити гроші) або утриматись
від певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов'язку. Отже,  посилання представника відповідачки на
відсутність письмового договору з позивачем не може бути підставою для
невиконання відповідачкою зобов'язання по оплаті вартості фактично спожитих
послуг,  а тому його заперечення з цього
приводу судом не приймаються.

Згідно
п.23 Правил надання послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення (від 1997 року) розрахунковим періодом
для встановлення оплати послуг є календарний місяць,  плата за який вноситься не пізніше 10 числа
наступного за розрахунковим місяця,  якщо
договором не встановлено інших термінів,
а у відповідності до  ст.  18 Правил,
затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №-630,  плата за надані послуги вноситься не пізніше
20 числа місяця,  що настає за
розрахунковим,  якщо договором не
встановлений інший строк.

Нарахування
по оплаті наданих послуг позивачем проводились у відповідності до п.17 вище
зазначених правил з розрахунку обсягу витрат холодної води згідно з нормативами
(нормами) споживання,  та тарифів оплати
послуг,  встановлених обласною
держадміністрацією.

В грудні
2003 року в будинку АДРЕСА_1,  в якому
розташована квартира відповідачки,
встановлено будинковий лічильник і нарахування по оплаті наданих послуг
холодного водопостачання і водовідведення проводились у відповідності до п. 11 Правил
( від 2005 p.),  згідно яких у разі встановлення будинкових засобів обліку
води у багатоквартирному будинку,  де
окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку,  споживач,
який не має квартирних засобів обліку,
оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку,  не враховуючи витрати води виконавця,  юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців,  які є власниками або
орендарями приміщень у цьому будинку,  та
сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця
розподіляється між споживачами,  які не
мають квартирних засобів обліку,
пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із
загальнобудинкової мережі,  що
підтверджується актом обстеження,  який
складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Відповідачкою
не представлено суду доказів щодо наявності витоків із загальнобудинкової
мережі. Зазначене заперечив в судовому засіданні представник позивача,  а також і те,
що мешканці будинку не повідомлялись про встановлення будинкового
лічильника,  пояснивши,  що такі повідомлення розвішувались на вхідних
дверях будинків,  в яких встановлювався
будинковий лічильник. Крім того,  позивач
щомісячно надає інформацію в ощадкаси про розмір нарахувань до оплати наданих
послуг,  тому відповідачка,  проводячи таку оплату,  не могла не бачити,  що збільшився розмір нарахувань.

В
силу  ст.
161 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року,  чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) та  ст.  526 Цивільного кодексу України,  який набрав чинності з 01.01.2004 року
зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк
відповідно до вказівок договору,  в
даному випадку - Правил надання послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення.

Внаслідок
неналежного виконання споживачкою - відповідачкою зобов'язання по розрахунках
за надані послуги водопостачання та водовідведення станом на 10.11.2006
року,  виникла заборгованість в загальній
сумі 562 грн.61 коп.,  що підтверджується
розрахунком позивача,  здійсненого за
особовим рахунком споживачки (а.с. 4,
5).

Разом з
тим,  вимога про стягнення зазначеної
суми боргу підлягає частковому задоволенню,
за період з 01.11.2003 року по 10.11.2006 року,  тобто в межах загального строку позовної
давності,  що передбачений  ст.  71
ЦК Української РСР
( в редакції 1963 року

- чинній на момент виникнення спірних правовідносин). З
урахуванням проведених за вказаний період нарахувань позовні вимоги підлягають
задоволенню в сумі 561 грн. 55 коп.

В решті
позову щодо стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 1 грн. 06 коп.,  що виникла станом на 01.11.2003 року слід
відмовити на підставі  ст.  80 ЦК
України у зв'язку з спливом строку позовної давності,  що передбачений  ст.  71
Цивільного кодексу України. Поважності пропуску такого позивач не навів.

У
відповідності до вимог ч.1,  3  ст.  88
ЦПК України витрати позивача по оплаті інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. підлягають стягненню з відповідачки та в дохід
державного бюджету слід стягнути з відповідачки 51 грн. судового збору.

На
підставі наведеного,  відповідно до  ст.
124 Конституції України,  Правил
надання послуг з водо-,  теплопостачання
та водовідведення,  затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України №-1497 від 30.12.1997 року,  Правил надання послуг з централізованого
опалення,  постачання холодної та гарячої
води і водовідведення,  затверджених
Постановою КМУ №-630 від 21.07.2005 року,
ст.   ст.  71,
80,  161 ЦК України (в
редакції 1963 p.,  чинній на момент виникнення спірних правовідносин),   ст.
ст.  11,  509,
526 ЦК України
(в редакції 2004 року),  керуючись
ч.1,  3
ст.  88,   ст.
ст.  213-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов задоволити
чатково.

Стягнути
з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь Комунального підприємства
"Івано-Франківськводоекотехпром" з зарахуванням на р/р 0611
в ІФФ АБ "Брокбізнесбанк",  МФО
336882 - 561 грн. 55 коп.3аборгованості по оплаті наданих послуг з
водопостачання і водовідведення за період з 01.11.2003 року по 10.11.2006
року,  30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в дохід державного
бюджету 51 грн. судового збору.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду,  але апеляційна скарга не
була подана в строк,  рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається через Івано-Франківській
міський суд до апеляційного суду Івано-Франківської області.