Копія: Справа
№2-458/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                      УКРАЇНИ

03 серпня 2007року                                   Миронівськийрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді Семенцова Ю.В.,

при секретарі - Семерей Л.М.,

за участю: представника прокуратури
Миронівського району -

старшого помічника прокурора
Вітанівської Тамари Степанівни,

відповідача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2, розглянувши у попередньому судовому засіданні в
м.Миронівка цивільну справу за позовом прокурора
Миронівського району Київської області в інтересах держави в особі фінансового відділу Миронівської районної державної
адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про відшкодування витрат закладу охорони
здоров'я на лікування потерпілих від злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах держави в особі фінансового відділу Миронівської районної державної
адміністрації, посилаючись на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, працюючи
відповідно головним зоотехніком та завідуючою
молочно-тваринною фермою ТОВ "Агрофірма Рояста", порушили вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про
охорону праці, що спричинило шкоду здоров'ю потерпілих.

Так, близько 10-оїгод. 24.01.2007р. на території ферми ТОВ "Аргофірма
Рояста", с Шандра Миронівського району ОСОБА_1
в порушення вимог cm. б Закону України "Про охорону праці",
згідно з якими умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин та механізмів, устаткування та інших
засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що
використовується працівником, а також: санітарно-побутові
умови повинні відповідати вимогам законодавства, за власної ініціативи, не
враховуючи дію хлорного вапна на людей, концентрацію і норми витрат розчину,
об'єкт дезінфекції, залучив завідуючу фермою ОСОБА_2, доярок ОСОБА_3 та ОСОБА_4, здійснювати нанесення хлорного вапна на горизонтальні
поверхні приміщення корівника. Після
нанесення хлорного вапна в приміщенні ОСОБА_1 разом з працівниками Миронівської районної ветеринарної лікарні залили хлорне вапно
водою і закрили ворота і двері приміщення. ОСОБА_1 надав вказівку ОСОБА_2
організувати закінчення дезінфекції приміщення корівника, після чого залишив
місце проведення дезінфекції.

Цього ж дня близько 14-00 год. ОСОБА_2 в порушення вимог cm. 14 Закону України "Про охорону праці", згідно з якими працівник
зобов'язаний дбати про особисту безпеку і здоров'я, а також: про
безпеку і здоров'я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під
час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги
нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами
виробництва, користування засобами

2

колективного та індивідуального
захисту; по закінченню дезінфекції приміщення, яке не провітрилося, сміття не знищилося, разом з доярками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відкрили приміщення і стали зачищати його від від
залишків хлорного вапна та заганяти тварин. В приміщенні відчувався різкий
запах хлору. Близько 18-ої год. працівниками підприємства тварини були поставлені в приміщення. Відчувши погіршення
стану здоров'я, працівники залишили територію підприємства.

25.01.2007р.
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись за медичною допомогою до Миронівської ЦРЛ, де знаходились по 01.02.2007р. з діагнозом
"гостре отруєння парами хлорного вапна - гострий трахеобронхіт
".

Згідно з
даними Миронівської ЦРЛ від 11.07.2007р. №1403, потерпілі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували на стаціонарному лікуванні
з 25.01.2007р. по 01.02.2007р. кожен день, тобто всього б днів, і вартість їх
лікування склала по 171,48 грн. Таким чином вартість лікування ОСОБА_3, ОСОБА_4
становить 342,96 грн., а ОСОБА_2 - 171,48 грн.

Постановою
Миронівськогорайонного суду від 18.06.2007р. на підставі п.п. "б",
"в" cm. 1, ст. ст. 6, 8, 9, 12 Закону України "Про
амністію" від 19.04.2007р. та на підставі cm. 6п.4 КПК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого
ч.І cm.271КК України.

Оскільки
відповідачами не відшкодовано витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілих, що зачіпає інтереси держави у
вигляді недоотримання коштів для фінансування закладів охорони здоров'я, тому
прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь фінансового відділу Миронівської районної державної
адміністрації 342,96 грн. витрат на лікування
потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також; про стягнення з ОСОБА_1 на користь фінансового відділу Миронівської районної
державної адміністрації 171,48 грн. витрат на лікування потерпілої
ОСОБА_2

В попередньому
судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачі в попередньому судовому
засіданні позов визнали в повному обсязі.

Суд,
з'ясувавши позиції сторін, роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову
відповідачами, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Визнання
позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси
інших осіб.

Відповідно до cm. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров'я на лікування потерпілого від
цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у
державній власності, у власності Автономної
Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на
лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Відповідно до
ст.89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні здійснюються
за рахунок коштів місцевого бюджету.

Матеріалами справи встановлено, що
постановою Миронівського районного суду від 18.06.2007р. на підставі п.п. "б", "в" cm. 1, ст. ст. 6, 8, 9, 12 Закону України "Про амністію"
від 19.04.2007р. та на підставі cm. б п.4 КПК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч.І cm.271 КК України, а справу закрито. Миронівською ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілих від злочину ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, які знаходилися на лікуванні 6 днів з
25.01.2007р. по 01.02.2007р. витрачено по 171,48 грн. на кожну.

Оскільки при винесенні постанови
рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілих не було прийнято, стягнення їх провадиться
в порядку цивільного судочинства, тому позовні вимоги прокурора про стягнення з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь фінансового відділу Миронівської районної
державної адміністрації 342,96 грн. витрат, витрачених Миронівською ЦРЛ на
стаціонарне

3

лікування потерпілих ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, а також про стягнення з ОСОБА_1 на користь
фінансового відділу Миронівської районної державної адміністрації 171,48 гри.
витрат, витрачених Миронівською ЦРЛ на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_2
підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ч.1 cm. 88 ЦПК України з відповідачів
необхідно стягнути судовій збір та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

На підставі
викладеного, cm. 1206 ЦК України, ст.89 Бюджетного кодексу
України, керуючись ст. ст. 10, И, 58, 59, 60, 88, 130, 174, 212, 213,
214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути в
рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь
фінансового відділу Миронівської районної державної адміністрації (р/р 0424 у ВДК в Миронівському районі Київської
області, МФО 821018, банк УДК в Київській області) 342,96 грн. (триста сорок дві гривні
дев'яносто шість копійок), витрачених Миронівською ЦРЛ на стаціонарне лікування
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, потерпілих від злочину.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь фінансового відділу Миронівської
районної державної адміністрації (р/р 0424 у ВДК в Миронівському районі Київської області, МФО 821018, банк
УДК в Київській області) 171,48 грн. (сто сімдесят одну гривню сорок вісім
копійок), витрачених Миронівською ЦРЛ на стаціонарне лікування
ОСОБА_2, потерпілої від злочину.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 51 гривню судового збору на користь держави.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1
та ОСОБА_2 на користь територіального управління державної судової
адміністрації в Київській області ЗО грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
її не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк
після подання заяви, рішення суду набирає законної сили після закінчення
зазначеного терміну.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області протягом двадцяти днів після
подання заяви про його апеляційне оскарження, яка
може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення або без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у десятиденний строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.