Справа
№2-3177/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 вересня 2007
року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:
головуючого          судді Пушкарчук В.П

при секретарі                 Тростянчук Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про виселення з будинку без надання іншого житла, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житла з будинку за
адресою: АДРЕСА_1

Свої позовні
вимоги обґрунтовує наступним. Згідно заповіту та свідоцтва про право на
спадщину за заповітом серії АВМ № 158007 від 06.06.2000 року, посвідченого
державним нотаріусом Горбатюк Т.П., позивач являється власником жилого будинку,
який знаходиться по АДРЕСА_1. Відповідач, який проживає у будинку, зловживаючи
спиртними напоями, постійно б'є, вчиняє скандали, погрожує вбивством та
перешкоджає в користуванні належним позивачу будинком. Оскільки являється
одноосібним власником зазначеного житла, вважає неправомірним проживання
відповідача у вказаному приміщенні, а також неправомірною є реєстрація
останнього за місцем проживання. За вказаних обставин просила ухвалити рішення
про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом виселення відповідача та
зняти відповідача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_3 вимоги підтримали із
вищенаведених підстав, просили виселити відповідача з будинку без надання
іншого житла.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у
відсутності відповідача, оскільки в справі є достатньо доказів про права і
обов'язки сторін, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до
задоволення.

В судовому
засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом
від 06.06.2000р. (а.с.5), посвідченого державним нотаріусом Горбатюк Т.П.,
позивачу належить на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
Загальна площа будинку становить 112,5 кв.м.

Згідно ст. 157 Житлового кодексу Української РСР членів сім'ї власника
квартири може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою
ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання
іншого жилого приміщення.

Спільне
володіння і користування спірною квартирою між позивачкою та відповідачем є
неможливим, даний факт підтверджено довідкою Луцького міського відділу УМВС
України у Волинській області (ас. П), з якої видно, що ОСОБА_2неодноразово
притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (дрібне
хуліганство) та ст. 173-2 КУпАП (вчинення насильства в сім'ї). Також, ОСОБА_1
не

2

одноразово зверталась із заявами до Луцького MB УМВС про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2, у чому їй було відмовлено (ас.
7-9,10,12), а з ОСОБА_2 були проведеш профілактичні бесіди
про недопустимість антигромадської поведінки в побуті та попередження про кримінальну відповідальність за ст. 100 КК
України (погроза вбивством). Разом з тим, відповідач не пускає позивача у
будинок, в результаті чого вона змушена знімати житло для постійного проживання.

Крім цього, вище сказане підтверджене показами в судовому засіданні свідків
ОСОБА_4 таОСОБА_5

Згідно ч. 1 СТ.116 Житлового кодексу Української РСР якщо наймач, члени
його сім'ї або інші особи, які проживають разом
з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним
порушенням правил соціального співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ним в одній квартири, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих
осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є
непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Своїм проживанням у спірному житлі ОСОБА_2 створює перешкоди позивачу у користуванні своєю власністю - будинком, а тому його слід
виселити із АДРЕСА_1без надання іншого житла.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 224, 226 ЦПК України,
116,150, 157 ЖК Української РСР, ст. 321, 383, 391 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1житловим будинком та виселити ОСОБА_2з АДРЕСА_1без
надання іншого житла..

Стягнути з ОСОБА_2в користь ОСОБА_18 гривень 50
копійок сплаченого судового збору та 7 гривень 50 копійок витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом
10 (десяти) днів з дня його проголошення та подачі апеляційної
скарги на рішення суду протягом 20 (двадцяти) днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача ОСОБА_1, яку може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.