УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 грудня    2007 року            Колегія
суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Одеської області в складі

суддів Мизи
Л.М., Федорової А.Є., Процик М.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Одесі касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 липня 2006 року та на
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 26 вересня 2006 року у справі
за позовом ОСОБА_1 по КП "ВРЕЖО №5" про зняття дисциплінарного стягнення,
поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з зазначеним позовом і вказала, що працювала оператором диспетчерської
служби в КП "ВРЕЖО № 5", наказом №29 від 11.01.2006 року була
незаконно, без згоди профспілкового комітету, звільнена з роботи за п.3 ст. 40
КЗпП за систематичне невиконання трудових обов"язків без поважних причин.

Після
отримання ажміністрацією згоди профспілкового комітету на її звільнення новим
наказом № 12 від 13.01.2006 року
звільнена з роботи за тими самими правовими підставами.

Позивачка
вважала своє звільнення незаконним, оскільки її звільнено за невиконання
обов"язків, які не входять в її компетенцію, та за проступок, який вона не
вчиняла.

Представник
відповідача позов не визнав.

Рішенням    Комунарського районного суду М.Запоріжжя
від 21 липня 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в
повному обсязі.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 26 вересня 2006 року рішення суду
змінено. Наказ №29 від 11.01.2006 року в частині звільнення оператора ОСОБА_1 за п.3 ст. 40
КЗпП за систематичне невиконання без поважних причин обов"язків,
покладених трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку,
скасовано. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального і
процесуального права, в зв»язку з чим ставить питання про скасування судових
рішень та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Колегія
суддів дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду судових рішень,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в позові, суд виходив з того, що звільнення позивача з роботи за п.3 ст.40 КЗпП
було здійснено з дотриманням вимог трудового законодавства.

Апеляційний суд
погодився з    висновком суду першої
інстанції щодо законності

Справа 33ц -
1597/ 2007 р.   Головуючий першої
інстанції Артемова Л.Г.

Доповідач суддя
Миза Л.М.  Категорія

звільнення з роботи позивача   наказом №12 від 13.01.2006 року. Разом з
тим, апеляційний суд не погодився з висновком суду,   що наявність двох наказів про звільнення
(№29 від 11.01.2006р. та №12 від 13.01.2006 року) не є порушенням, і цій
частині скасував рішення суду першої інстанції та своїм рішенням скасував наказ
№29 від 11.01.2006 року як такий, що прийнятий з порушенням вимог ст.43 КЗпП.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, які не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені ч.1
ст.338 ЦПК підстави для обов»язкового скасування судових рішень.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Комунарського районного суду М.Запоріжжя від 21 липня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 26 вересня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.