Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі:
головуючого Лесного С. Є.
при секретарі Макар Ю.М.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
-

встановив:

Позивач
звернулась до суду з позовом,  в якому
просить розірвати шлюб з відповідачем,
зареєстрований 11 серпня 2000 року у відділі РАГС Франківського району
м. Львова,  актовий запис № 317,  в якому мають сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1. В обгрунтування позовних вимог покликається
на те,  що з самого початку подружнє
життя складалось добре. З 2001 року в сім'ї систематично виникали конфлікти та
непорозуміння,  що остаточно і призвело
до розпаду сім'ї. З 2002 року вони не ведуть спільне господарство,  не підтримують подружніх відносин та
проживають окремо. Неодноразові спроби помиритись позитивних наслідків не дали.
Примирення категорично заперечує. Стверджує,
що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.

В
судовому засіданні позивач позов підтримала повністю,  категорично заперечивши можливість
примирення,  ствердила,  що мала достатньо часу - більше 5 років - для
прийняття такого рішення,  та втратила до
відповідача почуття любові і поваги,  а
тому вживати заходи для збереження сім'ї не буде. Настоює на розірванні шлюбу.

Відповідач
у судове засідання не з*явився,  хоча був
повідомлений про час та місце розгляду справи,
а тому згідно  ст.  ст. 169 ч.4,
224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності
за наявності у справі достатніх доказів.

Заслухавши
пояснення позивача,  з'ясувавши дійсні
обставини справи і причини позову,  повно
та всебічно з'ясувавши фактичні взаємини сторін,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
мотивів: сторони,  перебуваючи в
зареєстрованому шлюбі з 11.08.00.,
міцної сім'ї не утворили. Між ними систематично виникали конфлікти та
непорозуміння,  які привели до розпаду
сім'ї. З 2002 року сторони не ведуть спільне господарство,  не підтримують подружні відносини та
проживають окремо. Як вбачається з тверджень позивача,  вона намагалась зберегти сім*ю,  проте такі спроби позитивних наслідків не
дали - їх взаємовідносини не змінились. Позивач категорично ствердила суду,  що втратила до відповідача почуття любові та
поваги,  без яких повноцінна сім'я
існувати не може,  і відновлення сімейних
стосунків неможливе; переконана,  що не
буде більше вживати заходів для збереження формально існуючого шлюбу.

Наведені
обставини приводять суд до висновку,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі,  сім'я розпалась остаточно та шлюб існує
формально. Враховуючи наведене,  суд
вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати.

Витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС,  слід покласти на
відповідача,  звільнивши від сплати цих
коштів позивача.

На підставі  ст.  ст.
105,  110,  112
Сімейного Кодексу України та керуючись  ст.  ст.
10,  60,  212,
215,  224 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов
задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2зареєстрований 11 серпня 2000
року у відділі РАГС Франківського району м. Львова,  актовий запис № 317.

При
оформленні розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 в користь держави
17 грн.,  звільнивши від сплати цих
коштів ОСОБА_1

Заяву
про апеляційне оскаржешя рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.