Суворовський районний суд міста Одеси
Справа № 2- 4784
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня     2007 року Суворовський районний суд міста
Одеси в складі

головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі
Мельніченко А.О.

розглянув в
відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою в якої просить стягнути з відповідача
заробітну плату за час вимушеного прогулу та відшкодування вихідної допомоги.

Свої вимоги
позивач обґрунтував тим, що він працював на посаді стрілка 2 класу ОСОБА_2.

Рішенням
Суворовського районного суду міста Одеси НОМЕР_1 відІНФОРМАЦІЯ_1року з ОСОБА_2
на користьОСОБА_1 були стягнені кошти за час вимушеного прогулу з ІНФОРМАЦІЯ_2
поІНФОРМАЦІЯ_1рік з поновленням його на роботі. Наказом по НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_3рокуОСОБА_1 був поновлений на посаді ІНФОРМАЦІЯ_4. Наказом
поНОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3рокуОСОБА_1 був звільнений за власним бажанням. Він
просить стягнути на його користь кошті за

час вимушеного
прогулу та вихідну допомогу.

Відповідач з
позовними вимогами не погодився частково, посилаючись на те, що дійсно
відповідача було звільнено за власним бажанням. Тому відповідач не заперечує
проти задоволення позовних вимог щодо стягнення заробітної плати, але він не
згодний з тим, щоб були стягнути кошти на вихідну допомогу, оскільки позивач
звільнився за власним бажанням. Вихідна допомога виплачується працівникові у
розмірі, передбаченому колективним договором, але не меншому від тримісячного
середнього заробітку, при розірванні ним трудового договору на підставах,
зазначених :ч.3  ст. 38 КЗпП. Припинення
трудових відносин на підставах, передбачених у цьому випадку,

відбувається з
ініціативи працівника. Підставою розірвання трудового договору є невиконання
власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, умов
колективного чи трудового договору. Таким чином, враховуючи той факт, що при
звільнені ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП порушення трудового законодавства не було, то
і підстав для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги немає.

В  судовому засіданні
достовірно  встановлено,  без
стягнення  коштів з відповідача на
користь позивача залишилася невідшкодованою частина   коштів за час вимушеного прогулу з
30.01.2007 року по 18.07.2007 року, що становить 5 місяців 18 днів, при
середньомісячної зарплаті 694 грн., а всього 3886,45 грн.

У відповідності
до ст. 47 КЗпП України : Власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в
день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести
з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.    «

У відповідності
до 117 КЗпП України : В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116
цього Кодексу,   при відсутності спору
про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.»

Таким чином суд
приходить до висновку, що позивач з стягненням на його користь заробітної плати
за час вимушеного прогулу   з 30.01.2007
року по 18.07.2007 року, що становить 5 місяців 18 днів, при середньомісячної
зарплаті 694 грн., а всього 3886,45 грн.

У стягненні
вихідної допомоги належить відмовити, оскільки позивач звільнився за власним
бажанням. Вихідна допомога виплачується працівникові у розмірі, передбаченому
колективним договором, але не меншому від тримісячного середнього заробітку,
при розірванні ним трудового договору на підставах, зазначених :ч.3  ст. 38 КЗпП. Припинення трудових відносин на
підставах, передбачених у цьому випадку, відбувається з ініціативи працівника.
Підставою розірвання трудового договору є невиконання власником або уповноваженим
ним органом законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору.
Таким чином, враховуючи той факт, що при

звільнені
ОСОБА_1 за ст. 38 КЗпП порушення трудового законодавства не було, то і підстав
для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вихідної допомоги немає.

Керуючись ст.ст.10,11
61,88,213-215   ЦПК України40, ст. 38,
47, 117 КЗпП України, суд,-,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути  з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3886,45 грн.
заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В іншої
частині   позову відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.