overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№2-1248/2007 p
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23.08.2007 року                                   Енергодарський
міський суд Запорізької області у

складі
судді Дзямко О.П при секретарі Цигиця Л.М., розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Енергодар цивільну справу за позовом Комунального підприємства
„Підприємство комунальної власності" до ОСОБА_1 діючої за себе та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про визнання втратившими право користування
жилим приміщенням,

установив:

КП
"ПКВ" звернулося до суду з позовом, у якому вказує, що відповідачам
була надана кімната АДРЕСА_1. При перевірці факту використання житла за
призначенням було встановлено, що відповідачі з січня 2006 року у кімнаті не
проживають. Бажають, що відповідачі не проживають більше 6 ти місяців без
поважних причин і посилаючись на ст. 71 ЖК України просять визнати їх такими,
що втратили право користування наданим їм жилим приміщенням.

У
судовому засіданні представник позивача за довіреністю Пушкарьова О.М позов
підтримує , пояснив, що відповідачі в кімнату не заселялися, а тільки
зареєструвалися за даною адресою. Місце їх знаходження не відомо. Просять позов
задоволити, справу розглянути за посліднім відомим місцем їх проживання.

Відповідачі
у судове засідання не з'явилися, у судове засідання викликалися через пресу,
тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження.

Вислухавши
пояснення сторін, допросив
свідків, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Так
допрошені як свідки кастелянти гуртожитку - ОСОБА_3., ОСОБА_4., майстер ОСОБА_5 підтвердили, що відповідачі
у гуртожиток не поселялися, інвентаря, постільного майна не отримували і їх
ніхто не бачив.   Місце проживання їм не
відомо.

Доказами по
справі є акти про не проживання, довідка з місця проживання.

Відповідно
до Примірного положення про гуртожитки передбачено, що мешканці гуртожитків
повинні використовувати надану житлову площу у відповідності з її призначенням,
тобто проживати. Але, як підтвердили свідки, відповідачі на наданій площі не
проживають і не використовують за призначенням, а тому у відповідності до ст.
71 ЖК України, яка передбачає зберігання житлової площі за тимчасово відсутнім
на протязі 6-ти місяців - вони втратили право користування наданою їм житловою
площею. При цьому поважності причин відсутності суд не вбачає і вважає за
можливе визнати їх відсутність з січня 2006року.

Керуючись ст.88,
10,11,212,224-226,110п.9, ЦПК України, ст 71 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати
ОСОБА_1 1974 р. н., ОСОБА_2 2002 р. н. втратившими право користування жилим
приміщенням кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1. на користь держави 8,50 грн судового збору та 7,50 грн на користь
КП'ТІКС" за оплату інформаційно-технічного збору за розгляд справи в суді.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду на
протязі 10 днів з моменту проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
№2-1249/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2007 року

Енергодарський
місьсуд Запорізької області у складі судді Дзямко О.П при секретарі Цигиця
Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Енергодар цивільну справу
за позовом Комунального підприємства „Підприємство комунальної власності"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання втратившими право користування жилим
приміщенням ,

установив:

КП
"ПКВ" звернулося до суду з позовом, у якому вказує, що відповідачам
була надана кімната АДРЕСА_1. При перевірці факту використання житла за
призначенням було встановлено, що відповідачі з січня 2006 року у кімнаті не
проживають. Бажають, що відповідачі не проживають більше 6 ти місяців без
поважних причин і посилаючись на ст. 71 ЖК України просять визнати їх такими,
що втратили право користування наданим їм жилим приміщенням.

У
судовому засіданні представник позивача за довіреністю Пушкарьова О.М позов
підтримує , пояснив, що відповідачі в кімнату не заселялися, а тільки
зареєструвалися за даною адресою. Місце їх знаходження не відомо. Просять позов
задовільнити, справу розглянути за посліднім відомим місцем їх проживання.

Відповідачи
у судове засідання не з'явилися, у судове засідання викликалися через пресу,
тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження.

Вислухавши
пояснення сторін, допросив
свідків, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Так
допрошені як свідки кастелянти гуртожитку - ОСОБА_3., ОСОБА_4., майстер ОСОБА_5 підтвердили, що відповідачи
у гуртожиток не поселялися, інвентаря, постільного майна не отримували і їх
ніхто не бачив.    Місце проживання їм не
відомо.

Доказами по
справі є акти про не проживання, довідка з місця проживання.

Відповідно
до Примірного положення про гуртожитки передбачено, що мешканці гуртожитків
повинні використовувати надану житлову площу у відповідності з її призначенням,
тобто проживати. Але, як підтвердили свідки, відповідачи на наданій площі не
проживають і не використовують за призначенням, а тому у відповідності до ст.
71 ЖК України, яка передбачає зберігання житлової площі за тимчасово відсутнім
на протязі 6-ти місяців - вони втратили право користування наданою їм житловою
площею. При цьому поважності причин відсутності суд не вбачає і вважає за
можливе визнати їх відсутність з січня 2006року.

Керуючись ст.88,
10,11,212, 224-226,110п.9, ЦПК України, ст 71 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати
ОСОБА_1 1969 р. н., ОСОБА_2 1987 року народження втратившими право користування
жилим приміщенням кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь держави 8,50 грн судового збору та 7,50 грн на
користь КП"ПКС" за оплату інформаційно-технічного збору за розгляд
справи в суді.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

На рішення
може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду на протязі 10
днів з моменту проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
№2-1248/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23.08.2007 року

Енергодарський
місьсуд Запорізької області ускладі судді Дзямко О.П при секретарі Цигиця Л.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Енергодар цивільну справу за
позовом Комунального підприємства „Підприємство комунальної власності" до
ОСОБА_1діючої за себе та в інтересах неповнолітньогоОСОБА_2, до ОСОБА_3про
визнання втратившими право користування жилим приміщенням ,

установив:

КП
"ПКВ" звернулося до суду з позовом, у якому вказує, що відповідачам
була надана кімната АДРЕСА_1. При перевірці факту використання житла за
призначенням було встановлено, що відповідачі з січня 2006 року у кімнаті не
проживають. Бажають, що відповідачі не проживають більше 6 ти місяців без
поважних причин і посилаючись на ст. 71 ЖК України просять визнати їх такими,
що втратили право користування наданим їм жилим приміщенням.

У
судовому засіданні представник позивача за довіреністю Пушкарьова О.М позов
підтримує , пояснив, що відповідачі в кімнату не заселялися, а тільки
зареєструвалися за даною адресою. Місце їх знаходження не відомо. Просять позов
задоволити, справу розглянути за посліднім відомим місцем їх проживання.

Відповідачі
у судове засідання не з'явилися, у судове засідання викликалися через пресу,
тому суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження.

Вислухавши
пояснення сторін, допросив
свідків, дослідив матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Так
допрошені як свідки кастелянти гуртожитку - ОСОБА_4, ОСОБА_5, майстер ОСОБА_6 підтвердили, що відповідачі у
гуртожиток не поселялися, інвентаря, постільного майна не отримували і їх ніхто
не бачив.   Місце проживання їм не
відомо.

Доказами по
справі є акти про не проживання, довідка з місця проживання.

Відповідно
до Примірного положення про гуртожитки передбачено, що мешканці гуртожитків
повинні використовувати надану житлову площу у відповідності з її призначенням,
тобто проживати. Але, як підтвердили свідки, відповідачі на наданій площі не
проживають і не використовують за призначенням, а тому у відповідності до ст.
71 ЖК України, яка передбачає зберігання житлової площі за тимчасово відсутнім
на протязі 6-ти місяців - вони втратили право користування наданою їм житловою
площею. При цьому поважності причин відсутності суд не вбачає і вважає за
можливе визнати їх відсутність з січня 2006року.

Керуючись ст.88,
10,11,212,224-226,110п.9, ЦПК України, ст 71 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати
ОСОБА_1 1968 р. н.,ОСОБА_2 2002 р. н. ОСОБА_3 1987 р. н. втратившими право
користування жилим приміщенням кімнати АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_1. на користь держави 8,50 грн судового збору та 7,50 грн на користь
КП'ТІКС" за оплату інформаційно-технічного збору за розгляд справи в суді.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання
його копії.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду на
протязі 10 днів з моменту проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
№ 2-642/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27.08.2007
р.                                         Млинівський
районний суд Рівненської області в складі:

головуючого
судді Феськова П.В.

при секретарі:
Мельничук Т.Ю.

з участю:
позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт. Млинів справу за позовом ОСОБА_1до
Пугачівської сільської ради про продовження пропущеного строку для прийняття
спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом про продовження пропущеного строку для прийняття
спадщини.

В заяві
зазначила,  що ІНФОРМАЦІЯ_1померла її
баба,  ОСОБА_2,  після смерті якої залишилось спадкове майно.
07 серпня 1998 року в Пугачівській сільській раді бабою було складено заповіт,  зареєстрований в реєстрі за № 12,  в якому на випадок своєї смерті зробила
розпорядження, що свій житловий будинок з надвірними будівлями,  що знаходиться в с. Московщина Млинівського
району Рівненської області,  і все
те,  що на день її смерті належало їй по
закону заповіла їй,  своїй внучці ОСОБА_1

Після її
смерті ОСОБА_1 не ставила питання про прийняття спадщини,  оскільки не знала про необхідність звернення
у нотаріальну контору в строк до шести місяців після смерті баби для прийняття
спадщини. Позивачка вступила у володіння спадковим майном,  а тому вважає,  що є підстави для продовження строку для
прийняття спадщини.

ОСОБА_1
було пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який розпочався
ІНФОРМАЦІЯ_1і закінчився 24 січня 2006 року. Але причини пропущення строку були
поважними. А саме: вона не була проінформована про строки подання заяви,  у встановлений законом шестимісячний
термін,  тому не змогла звернутися до
державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини.

В
судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Відповідач
звернувся з письмовою заявою,  в якій
вказав,  позов визнає повністю та просить
справу розглянути у його відсутності.

Суд
заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись  ст.328,
ч.3  ст. 1272 ЦК України,   ст.  ст.
130,  208-209,  213-215,
223 ЦПК України,  суд ,  -

РІШИВ:

Визначити
ОСОБА_1додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в три місяці з
дня вступу рішення суду в законну силу.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Апеляційного суду Рівненської області через
Млинівський районний суд.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4
вересня 2007 року                                                                                     м.    Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої
судді                                     Шалаути
Г.І.

секретаря                                                  Устинської
Н.С.   ,

з участю
відповідача                               ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Івано-Франківського міського суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

ОСОБА_1
подала позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивувала тим ,    що зареєструвала шлюб з відповідачем
23.07.1997 року,    в шлюбі дітей немає .
Причиною розірвання шлюбу є те,    що
міцної сім'ї вони не створили,    в
лютому 2002 року виїхала на роботу в Італію,
подружніх стосунків не підтримують ,
шлюб носить формальний характер ,
просить його розірвати,    витрати
пов'язані з оформленням розлучення в органах РАЦСу покласти на відповідача.

В судове
засідання позивачка не з'явилася ,
перебуває на роботі в Італії в позовній заяві просила справу розглянути
у її відсутності.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав,
просив шлюб розірвати.

Заслухавши
пояснення відповідача ,    дослідивши
обставини справи,    суд приходить до
висновку,    що стосунки,    які існують між сторонами виключають
можливість подальшого збереження сім'ї,
сторони шлюбних стосунків не підтримують з 2002 року,    подальше перебування в шлюбі буде
суперечити інтересам сторін,    а тому
суд вважає,    що шлюб слід
розірвати,    витрати пов»язані з
оформленням свідоцтва про розірвання шлюбу в державних органах реєстрації актів
цивільного стану покласти на відповідача.

На
підставі наведеного,       ст.      ст.
110,    112 СК України,    керуючись
ст.       ст.    215 - 216 ЦПК Укаїни,    суд,
-

вирішив:

Позов
задоволити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
який зареєстрований 23.07.1997 року у с Крихівці Івано-Франківської
міськради Івано-Франківської обл.,
актовий записНОМЕР_1 - розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2 при оформленні свідоцтва про розлучення в державних органах
реєстрації актів цивільного стану на користь держави держмито в розмірі одного
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,
звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про апеляційне
оскарження,    якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про апеляційне оскарження
рішення суду,    якщо апеляційна скарга
не була подана в строк,    рішення
набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області може бути
подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається
через Івано-Франківській міський суд.
УХВАЛА

2-1305/2007р.

19 вересня 2007 року                                      Бершадський
районний суд

Вінницької області

В складі головуючого                                      Гуцола
В.І.

при секретарі                                                    Гончар
С. С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті
Бершадь справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання правочину дійсним та про визнання права власності,

встановив:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
правочину дійсним та про визнання права власності, зазначаючи, що 07.01.2005
року згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_3
продала йому житловий будинок, розташований поАДРЕСА_1 однак договір
купівлі-продажу нотаріально не посвідчувався, так як від цього відмовилась
ОСОБА_3 Однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Факт купівлі-продажу підтверджує її
чоловік ОСОБА_2 У
зв'язку з наведеним просить позов задоволити.

У судовому засіданні сторони зробили спільну заяву і
надали суду укладену підписану мирову угоду, з метою врегулювання спору на
основі взаємних поступок. За умовами мирової угоди відповідач ОСОБА_2 визнає за
позивачем ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок літ. „А",
загальною площею 67,3 кв.м. , житловою площею 34,8 кв.м. , веранда літ.
„аі", веранда літ. „а2", вхідна площадка літ. „аЗ", літня кухня
літ. „Б", веранда літ. „б", сарай літ. „В", погріб літ.
„П", розташований поАДРЕСА_1

Зазначена спільна заява та мирова угода приєднані до
справи. Сторонам роз'яснені наслідки такого рішення та закриття провадження по
справі, передбачені  ст. 206 ЦПК України.

Враховуючи, що мирова угода укладена сторонами не
суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в
інтересах обох сторін, суд у відповідності до
ст. 175, п.4 ч.1  ст. 205 ЦПК
України ухвалою закриває провадження у справі.

Керуючись п.4 ч.1
ст.205 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Визнати мирову угоду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за якою:

ОСОБА_2 визнає
за позивачем ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок літ.
„А", загальною площею 67,3 кв.м. , житловою площею 34,8 кв.м. , веранда
літ. „аі", веранда літ. „а2", вхідна площадка

2

літ. „аЗ", літня кухня літ. „Б", веранда літ.
„б", сарай літ. „В", погріб літ. „П", розташований поАДРЕСА_1

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
правочину дійсним та про визнання права власності закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк 10 днів, ухвала суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги ухвалу,
якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.
Справа №2-0-28 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2007 року Бобринецький районний суд
Кіровоградської області складі головуючого - судді Бабича О.П. при секретарі    - Познаховській Л.Б.

з участю заявників
- ОСОБА_1, ОСОБА_2та
неповнолітньої ОСОБА_3.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Бобринець в залі судових засідань
Бобринецького районного суду справу за
заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 про
встановлення факту народження особи, -

встановив:

ОСОБА_1, ОСОБА_2звернулися до суду з заявою в інтересах
їх неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, про встановлення факту, що вона народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 в сім'ї заявників ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження та
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, оскільки батьки у визначений КпШС України
строк не провели реєстрації її народження і вона до тепер не має свідоцтва про
народження та інших правовстановчих документів.

В судовому засіданні заявники підтримали  заявлену вимогу.

Представник зацікавленої особи - відділу реєстрації актів
громадянського стану, в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині.
Про час та місце слухання справив він повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши заявників, неповнолітню ОСОБА_3
дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що
заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно п.7  ст.
257 ЦПК України передбачено розгляд справ про встановлення факту народження
особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації
актів цивільного стану факту народження.

Письмовим повідомленням відділу РАЦС Бобринецького
управління юстиції № 43/03,3-73 від 26 лютого 2007 року заявникам відмовлено у
здійсненні реєстрації народження їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3  у зв'язку з відсутністю належних документів.

В судовому засіданні заявники ОСОБА_1. та
ОСОБА_2засвідчили, що неповнолітня ОСОБА_3 доводиться їм рідною донькою, яка
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1, що підтверджується медичним свідоцтвом про
народження НОМЕР_1 виданим 1 лютого 2007 року заявниціОСОБА_1, як матері.

З часу народження і по даний час неповнолітня ОСОБА_3
проживає біля своїх батьків і знаходиться на їх утриманні.

На підставі викладеного, керуючись  ст.
ст. 209,212-215,  ст.256,259 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1
вАДРЕСА_1 в сім'ї ОСОБА_1 - батька, та ОСОБА_2 - матері.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд
шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або к порядку
ч. 4  ст. 295 ЦПК України.
№ 2-489/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ       УКРАЇНИ

16 серпня 2007
року Криничанський районний суд Дніпропетровської області в складі суду

головуючого        Цаберябого    Б.М.

при
секретарі       Янченко        Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду с Кринички справу за позовом відкритого акціонерного
товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в
особі Дніапродзержинського управління з експлуатації газового господарства ВАТ
"Дніпропетровськгаз" до ОСОБА_1 про стягнення 2273 грн. 47 коп.
заборгованості за спожитий газ та судових витрат,  -

ВСТАНОВИВ:

Представник
позивача пояснила,  що на підставі
договору між сторонами укладена угода про газопостачання,  згідно умов якої позивач зобов'язаний
постачати відповідачеві газ,  а
відповідач зобов'язаний систематично і постійно оплачувати спожитий газ. Але
відповідач з 01 вересня 2006 року оплату за газ регулярно не вносив,  оплату проводив не в повному обсязі,  допустивши виникнення заборгованості по
оплаті спожитого газу станом на 01 червня 2007 року в сумі 2273 грн. 47
коп.,  яку представник позивача і просить
стягнути з відповідача. Крім того,
представник позивача,  крім суми
боргу,  просить стягнути з відповідача
судові витрати.

Відповідач
в судове засіданні не з'явився,  про день
слухання справи сповіщений належним чином,
письмово повідомив суд своє визнання позову і просьбу розглянути справу
без його участі.

Оцінивши
докази по справі суд вважає,  що вимоги
позивача підлягають задоволенню,  бо в
судовому засіданні встановлено,  що між
сторонами на підставі договору встановленні договірні правовідносини,  але відповідач,  всупереч вимогам  ст.526 ЦК
України договірні зобов'язання по оплаті спожитого газу з 01 вересня 2006
року виконував неналежним чином,
заборгувавши станом на 01 червня 2007 року 2273 грн. 47 коп. Тому суд
вважає можливим стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по оплаті
спожитого газу. А задоволення позову,
згідно з  ст.88 ЦПК України
покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Керуючись  ст.
ст. 214,  215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Дніпродзержинського управління з експлуатації газового
господарства 2273 грн. 47 коп. заборгованості по оплаті спожитого газу за
період з 01 вересня 2006 року по 01 червня 2007 року,  51 грн. судового збору,  30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи,  всього
2354 грн. 47 коп.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Криничанський районний суд шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачою її копії до
апеляційного суду Дніпропетровської області або в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.