РІШЕННЯ

Іменем України

м.  Носівка                                                                                          25
квітня 2007р.

Носівський  районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - судді Киреєва О.В. при секретарі Проскурні О.І.,  з участю сторін та представника позивача
ОСОБА_5,  представників

відповідачаОСОБА_3,  ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до СПД ОСОБА_2про стягнення неотриманого прибутку в розмірі
33 110, 04 грн.,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду із вимогою до відповідача,
просить захистити його права споживача і відшкодувати втрачений дохід.
Свої вимоги позивач обгрунтував тим,  що
12 травня 2006 року в його автомобіля Chevrolet Aveo 2005
року випуску,  державний номер
НОМЕР_1вийшла з ладу автоматична коробка переключання передач. Він звернувся на
СТО «ПП ОСОБА_2» з
проханням відремонтувати автомобіль,  де
йому пообіцяли швидко і якісно провести ремонтні роботи. Швидкість проведення
ремонтних робіт для нього була дуже важливою,
оскільки автомобіль він використовував не тільки для власних
потреб,  а також в якості засобу надання
послуг з перевезення пасажирів та їх багажу на таксі. Той заробіток являвся
єдиним доходом його родини і розмір його заробітку за місяць становить 10 000
грн.

23
травня 2006 р. відповідно до договору заказу-наряду
на роботи він передав автомобіль відповідачу для проведення ремонту АКПП.
Відповідно до договору роботи з ремонту автомобіля повинні були закінчитися
цього ж дня. Проте,  ні того дня,  ні в наступні дні автомобіль не був
відремонтований. Мотивації затримки були різними: від відсутності майстра на
робочому місці до неспроможності виявити причину поломки автомобіля. 29 травня
2006 р. його повідомили,  що автомобіль
відремонтували і його можна забрати із станції. Коли він (позивач) прибув на
станцію,  то виявилось,  що неполадки в АКПП так і не усунуто і
використовувати автомобіль неможливо. В зв'язку з цим,  його умовили залишити автомобіль на
техстанції і працівники відповідача пообіцяли відремонтувати його в найкоротші
строки.

Відповідач
так і не виконав своїх обов'язків за договором.
Тільки 16 червня 2006 р. йому повідомили,  що ремонт закінчено. Однак,  виявилося,
що автомобіль все ще знаходиться в неробочому стані. В період з 23
травня по 16 червня 2006 р. відповідно до договору заказу-наряду на роботи
відповідачем були проведені роботи по заміні масла АКПП; розібрано і зібрано
гідроблок АКПП; знято і встановлено гідроблок АКПП; знято і встановлено піддон
АКПП.

Автомобіль
простояв на ремонті 26 днів. За ремонт із вартістю мастила він (позивач) сплатив
відповідачу 777, 04 грн.,  і в результаті
отримав невідремонтований автомобіль та поради: для подальшої діагностики
необхідна заміна соленоїда другої передачі,
а при відсутності результату рекомендується ремонт АКПП на дилерській
СТО.

Він
(позивач) змушений був шукати СТО,  де б
провели ремонт автомобіля. Спеціалісти СТО «Алказар» провели діагностику його
автомобіля,  виявили інші причини
несправності. Ремонт автомобіля був завершений 29 серпня 2006 року.

З причин
некомпетентності працівників відповідача автомобіль не міг використовуватися
ним (позивачем) для здійснення підприємницької діяльності з перевезень
пасажирів з 23 травня по 29 серпня 2006 р. Його доход в 2006 році складав 10
000 грн. в місяць. Діями відповідача завдана матеріальна шкода на суму

32 333
грн.,  як втрачений дохід,  та 777, 04 грн. в якості сплаченої суми за
ненадані послуги.

Представник
позивача ОСОБА_5  підтримав та уточнив
позовні вимоги,  просив стягнути
неотриманий прибуток в розмірі 33 110, 04 грн.,
пояснив,  що працівники
відповідача намагалися зробити ремонт,
але у них це не вийшло,  бо не
хватило технічної обізнаності. Автомобіль не потребував технічних робіт,  бо АКПП не працювала. Позивач гроші витратив
29 травня 2006 р.,  в той же день він виїхав з СТО. Поки
автомобіль був холодний,  передача
включалася. Коли автомобіль нагрівся,  то
почалися неполадки. Після того,  як
ремонт не був проведений,  позивач
звернувся до іншої СТО,  де заплатив 7
450 грн.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,  пояснив,
що у травні в автомобілі АКПП стала в аварійний режим.  Він зразу не зрозумів,  що сталося,
і звернувся до друзів. Поки він розмовляв,  двигун охолов,  коробка знову почала нормально працювати.
Коли він проїхав на автомобілі,  то АКПП
знову стала у аварійний режим.  Суть
поломки машини була в тому,  що при
нагрітому двигуні зникали 1 та 4 швидкості. АКПП ставала у аварійний
режим,  на якому можна доїхати на СТО.
Він почав дзвонити у сервісні центри. Два центри відповіли,  що не займаються ремонтом АКПП,  а в одному повідомили,  що потрібно чекати черги більше тижня. У
нього (позивача) був досвід ремонту на станції відповідача. Йому провели
діагностику,  за це грошей не взяли з
умовою,  що він (позивач) буде у них
ремонтуватися. Майстер назвав причину поломки,
запевнив,  що відремонтує
автомобіль. Майстер сказав приганяти автомобіль 23 травня 2006 р. на 11 годину
і до 13 години він буде готовий,  а
ремонт коштуватиме біля 1 000 грн. Його (позивача) це влаштовувало,  бо машина потрібна була для заробітку. У призначений
час він прийшов забирати машину,  але
йому сказали,  щоб прийшов пізніше.
Ввечері пояснили,  що машина не готова.
Так продовжувалось тиждень. Після розмови з відповідачем,  йому (позивачу) подзвонили,  сказали,
що можна забрати машину. На СТО йому запропонували проїхати. Він проїхав
200 м,  машина працювала нормально. Він
розрахувався,  йому видали документ,  але печатки не поставили. Коли він сів у
машину ,  щоб від'їжджати,  то АКПП знову стала в аварійний режим.  Він (позивач) запросив працівника відповідача
ОСОБА_6,  який також це підтвердив. ОСОБА_6 запропонував
поїхати на СТО «Голосіївська» для діагностики,
оскільки він там працював раніше. Коли їздили,  то ОСОБА_6
С.  особисто платив
гроші за сканування. Відповідач запевняв,
що вони не ремонтують АКПП,  але
так як вони вже взяли замовлення,  то
відремонтують коробку. Навіть,  якщо не
зможуть самі,  то домовляться з кимсь.
Автомобіль на прохання ОСОБА_6 був поставлений на охоронювану стоянку. Через
два дні подзвонив ОСОБА_6,  вони поїхали на СТО «Автомобільний центр Голосіївський».
Коли перевірили автомобіль,  то йому
(позивачу) сказали,  що немає часу
розшифровувати коди. ОСОБА_6
сказав,  що передзвонить тоді,  коли розшифрують коди,  попросив для цього два дні,  щоб підготуватися до ремонту. Але йому не
дзвонили,  не пропонували приїхати для
закінчення ремонту. 16 червня 2006 р. йому подзвонили,  сказали,
що ми від вас відмовляємося. Коли він приїхав на станцію,  то почав вимагати,  щоб йому видали документи про несправність
машини,  з зазначенням числа,  коли його про це було повідомлено. Йому
пропонували віддати документ про ремонт гідроблоку. Йому відмовили надати
документи з результатами діагностики,
щоб він міг звернутися на іншу СТО.

В
судовому засіданні ОСОБА_2
А.В. позов не визнав повністю,
пояснив,  що дійсно 23 травня 2006
р. позивач звернувся на СТО,  йому було
пояснено,  що АКПП часто не працюють
через те,  що не здійснюється технічне
обслуговування автомобіля,
наприклад,  не міняється масло.
При зустрічі позивач пояснив,  що не
хотілося б багато платить,  і вони
домовились,  що спочатку проведуть
технічне обслуговування коробки. Ремонту вони не обіцяли. В підтвердження цих
слів вони рекомендували заміну соленоїдів. 29 травня 2006 року позивач залишив
територію СТО,  сказав,  що коробка почала працювати краще. Для
того,  щоб підтвердить рекомендацію,  домовились,
що 30 травня 2006 р. вони за власний рахунок проведуть

діагностику
на дилерській СТО «Автомобільний центр Голосіївський». До ЗО травня 2006 р.
автомобіль експлуатувався,  в той день
підтвердилось,  що несправностей немає.
16 червня 2006 р. позивач приїхав і домовлявся з його (відповідача)
співробітником,  що автомобіль 29 числа
не покидав СТО. За 700 грн. ремонт коробки передач не зробиш. З 29 травня до
вересня місяця з автомобілем може статися все,
що завгодно. Немає фіксації пробігу автомобіля.

Вислухавши
пояснення сторін та їх представників,
вивчивши і дослідивши письмові докази по справі,  допитавши свідків,  суд приходить до висновку,  що вимоги позивача підлягають задоволенню
частково з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
837 ЦК України
за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну
роботу за завданням другої сторони,  а
замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Встановлені
в судовому засіданні обставини свідчать про те,
що відповідач взяв на себе,  але
не виконав зобов'язання по ремонту АКПП.

Суд
прийшов до висновку про те,  що між
сторонами було укладено угоду по ремонту АКПП,
оскільки для заміни масла не було потреб залишати автомобіль на тривалий
час на станції.

Позивач
уклав договір на виконання робіт 23 травня 2006 p.,
розраховував отримати відремонтований автомобіль,  але не отримав послуги,  ні 23,
ні 29 травня,  ні 16 червня 2006
р.

У
зв'язку з тим,  що автомобіль не був
відремонтований,  позивач не міг
використовувати його за призначенням,  а
тому втратив дохід.

Доводи
відповідача про те,  що вони не брали на
себе зобов'язань по ремонту АКПП,  а лише
проводили сервісні роботи,  суд визнає
необгрунтованими,  такими,  що спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6
який в судовому засіданні підтвердив,  що їздив з позивачем на СТО «Автомобільний
центр Голосіївський»,  проводив там
сканування автомобіля позивача,  платив
за це власні кошти,  забирав результати
сканування.

Доводи
відповідача про те,  що автомобіль
позивача був відремонтований,  виїхав з
станції справний,  суд визнає
необгрунтованими,  такими що
спростовуються показаннями свідків ОСОБА_6  ОСОБА_7

При
таких обставинах,  суд находить вимоги позивача
обґрунтованими,  оскільки вони знайшли
своє підтвердження в судовому засіданні,
передбачені діючим законодавством
ст.  15 Закону України «Про захист
прав споживачів»,   ст.  837 ЦК
України.

Вимогу
про відшкодування втраченого доходу суд находить обґрунтованою,  оскільки відповідач не виконав належним чином
взяті на себе зобов'язання відносно надання послуг,  чим порушив його права як споживача,  спричинив втрату доходу.

Суд
визнає необгрунтованими доводи позивача в тій частині,  що його заробіток був єдиним доходом
родини,  так як вони були спростовані
показаннями свідка ОСОБА_7,  яка
пояснила,  що вона має постійне місце
роботи,  отримує заробітну плату.

Вирішуючи
питання про розмір відшкодування,  суд
виходить із наданих позивачем доказів у підтвердження своїх вимог,  терміну ремонту,  розміру заробітку,  і вважає необхідним стягнути з відповідача 6
000 грн.

З
відповідача підлягають стягненню судові витрати,  оскільки позивач був звільнений від їх сплати
при зверненні до суду.

Керуючись  ст.
837 ЦК України,   ст.
15 Закону України «Про захист прав споживача»,   ст.
ст.  213,  215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з СПД ОСОБА_2на користь ОСОБА_1в рахунок відшкодування втраченого доходу 6 000
грн.

Стягнути
з СПД ОСОБА_2в доход держави державне мито в розмір 60 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня його проголошення,  а апеляційна
скарга - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.