Справа
№2-97607.
РІШЕННЯ

Іменем України

04 жовтня 2007 року Голосіївський районний суд м.  Києва у складі:

головуючого судді       Плахотнюк
К.Г.

при секретарі                 Никончук
І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві справу за позовом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку,

встановив:

20.11.2006 року позивач звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1   про стягнення
заборгованості за проживання   у
гуртожитку. Судом   залучено   до
участі  у   справі
в  якості      співвідповідача ОСОБА_2.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачем
зазначено,  що відповідачі у справі разом
із двома неповнолітніми дітьми проживають у гуртожитку за адресою -
АДРЕСА_1,  площею 12, 0 м. кв..
Відповідачі не належним чином виконують зобов»язань по сплаті коштів за
проживання у гуртожитку. Заборгованість відповідачів за проживання у гуртожитку
станом на 01.10.2006 року складає 4 855, 38 грн. Просив стягнути з відповідача
на користь позивача заборгованість за проживання у гуртожитку в сумі 4
855,  38 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав
заявлений позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_1,  заперечуючи
проти заявленного
позову вказали на те,
що позивач не правильно нараховує квартирну плату та комунальні
послуги,  нараховує плату за той період
коли вони не проживають за місцем реєстрації.

Заслухавши думку учасників судового розгляду справи,  перевіривши матеріали справи,  суд вважає,
що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та двоє
їх неповнолітніх синів проживають у гуртожитку за адресою - АДРЕСА_1,  площею 12, 0 м. кв.,  що перебуває у їх відособленому користуванні
(а.с. 35, 37).

Гуртожиток за адресою - АДРЕСА_1 перебуває на балансі ГУ МВС України в м.
Києві.

З урахуванням того,
що позивач звернувся в суд з позовом 20.11.2006 року,  тому при нарахуванні заборгованості відповідачу
у справі суд застосовує строки позовної давності,  передбачені
ст.  257 ЦК України і вважає за необхідне відраховувати період з
якого у позивача у справі є право на вимогу сплати боргу відповідачами з
01.11.2003 року.

Суд вважає за необхідне застосувати,  при вирішенні заявленого спору,  строки позовної давності за правилами
п.3  ст.
266 ЦПК України,  оскільки в своїх
запереченнях з приводу заявленого позову відповідачі у справі також посилалась
і на порушення позивачем строків позовної давності.

Постановою КМУ №1548 від 25.12.1996 р. « Про встановлення
повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів)»,  повноваження
щодо встановлення розмірів плати за проживання у гуртожитках,  належать Київській міській державній
адміністрації.

Відповідно до п. 38 Примірного положення про
гуртожитки,  затвердженого Постановою KM УРСР №208 від
03.06.1986 p.,  громадяни,  які
проживають у приміщеннях,  що перебувають
у їх відособленому користуванні,  вносять
плату за користування житловою площею і за комунальні послуги по ставках
квартирної плати (тарифах) установлених для будинків державного та громадського
житлового фонду.

Судом встановлено,
що відповідачі у справі,
проживаючи у гуртожитку,
використовують житлове приміщення,
що перебуває у їх відособленому користуванні,  тому мають сплачувати за користування
житловою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах)
установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

За змістом п. 2 Розпорядження Київської міської державної
адміністрації №1787 від 24.09.2002 року «Про встановлення граничних розмірів
плати за проживання в гуртожитках громадян»,
громадяни,  які проживають в
окремих кімнатах гуртожитків,  оплачують
вартість комунальних послуг за тарифами встановленими Київською міською
державною адміністрацією,  та плату за
користування житловою площею за 1 м. кв. (ПДВ): у гуртожитках не обладнаних
ліфтом 0, 40 грн.,  у гуртожитках
обладнаних ліфтом 0, 50 грн. за 1 м. кв.

Суд погоджується з розрахунком,  який наданий суду позивачем,  щодо заборгованості відповідачів у справі в
частині нарахувань вартості за користування житловою площею по 0, 50 грн. за 1
кв.м. ,  оскільки гуртожиток у якому
проживають відповідачі у справі обладнаний ліфтом.

Не
вникло спору і щодо вартості опалення,
що нарахована позивачем за тарифами 0, 80 грн. за 1 кв.м. .

Представником позивача у справі надано суду розрахунок
квартирної плати та комунальних послуг проведений відповідно до розміру
корисної площі,  яку займає відповідач у
справі та кількості осіб,  що проживають
на ній,  а це - корисна площа 30, 7м.
кв.,  кількість осіб відповідачі у справі
та двоє їх же синів (а.с. 42-43).

Суд не у повній мірі погоджується з наданим представником
позивача розрахунком,  оскільки на думку
суду він містить розміри плати за холодне та гаряче водопостачання,  що не відповідають вимогам Розпорядження
Київської міської адміністрації №1787 від

24.09.2002           року.

Так,  судом
встановлено,  що відповідач у справі
займає кімнату №11-5 у складі сім»ї з чотирьох осіб. Граничні розміри плати за
холодне водопостачання необхідно рахувати на одну особу 4, 51 грн.,  а на чотирьох осіб вартість цієї комунальної
послуги буде складати 18, 04 грн.. Відповідно суд проводить розрахунок за яким
нараховує плату за холодне водопостачання на чотирьох осіб у сумі 18.04 грн. за
період з 01.11.2003 року по 31.05.2006 року включно,  що буде складати (18.04 (вартість послуги) х
31 (кількість місяців) = 559,  24 грн..
Крім того за показниками лічильника обліку постачання холодної води,  що були встановлені відповідачами 30.05.2006
року,  останні використовували у
червні,  липні,  серпні по 4 м. куб.,  а у вересні 5 м. куб.. Отже з червня по
вересень місяць у тому числі,
відповідачами було використано холодної води 21 м. куб. (21 х 0, 82 =
17, 22),  вартість якої становить 17, 22
грн.,  а тому загальна вартість
комунальної послуги з  постачання
холодної води     за  період з

01.11.2003           року по
30.09.2006 року становить 576, 46 грн..

Граничні   розміри   плати
за      гаряче   водопостачання      та

водовідведення гарячої води на одну особу 13, 05
грн.,  а на чотирьох осіб 52, 2 грн..
Відповідно суд проводить розрахунок за яким нараховує плату за гаряче
водопостачання на чотирьох осіб у сумі 52, 2 грн. за період з 01.11.2003 року
по 30.05.2006 року включно,  що буде
складати (52, 2 (вартість послуги) х 31 (кількість місяців) = 1618, 2 грн..
Крім того за показниками лічильника обліку постачання гарячої води,  що були встановлені відповідачами 30.05.2006
року,  останні використовували у
червні,  липні,  вересні по 1 м. куб.,  а у серпні місяці гаряча вода останніми не
використовувалася. Отже з червня по вересень місяць у тому числі,  відповідачами було використано гарячої води 3
м. куб. (3 х 3, 72 = 11, 16),  вартість
якої становить 11, 16 грн.,  а тому
загальна вартість комунальної послуги з постачання холодної води за період з
01.11.2003 року по 30.09.2006 року становить 1629, 8 грн..

Як видно з наведених вище розрахунків,  суд бере до уваги кількість використаної
гарячої та холодної води відповідачами у

справі з 01.06.2006 року,  зважаючи
на те,  що лічильники обліку постачання
води були встановлені останніми 30.05.2006 року,  а та обставина,  що вони не були опломбовані позивачем
вчасно,  а тільки в липні 2006 року не
може бути підставою для нарахування плати за такі послуги за тарифами,  оскільки зазначені відповідачами у справі
показники кількості використаної холодної та гарячої води не оспорюються
позивачем (а.с. 46).

У судовому засіданні також встановлено,  що лічильнику обліку використаної
електроенергії встановлені відповідачами в їх квартирі,  ще у 2001 році,  що не заперечувалося у судовому засіданні
представником позивача. Зазначені показники використаної відповідачами
електроенергії у розрахунку по оплаті за комунальні послуги мають розбіжності з
тими показниками,  що заносилися до
квитанцій та оплачувалися відповідачами у справі (а.с.  23-27, 50-102).

Для стягнення заборгованості за використану
електроенергію,  суд приймає до уваги ті
показники використаної електроенергії,
що зазначені відповідачами у справі за даними лічильників обліку
використаної електроенергії: 2003 рік листопад,
грудень по 211 квт. -вартістю по 25, 32 грн.; 2004 рік щомісяця
використовувалося по 211 квт,  вартістю
по 25, 32 грн.; 2005 рік - у січні,
лютому,  листопаді місяцях
використовувалося по 210 кв.,  вартістю
по 25, 20 грн.,  у березні 176 квт.
вартістю 21, 12 грн.,  у квітні і травні
по 200 квт. вартістю по 24, 00 грн.,  у
червні 124 квт. вартістю 14, 88 грн.,  у
липні 180 квт. вартістю 21, 60 грн.,  у
серпні 216 квт. вартістю 25, 92 грн.,  у
вересні 178 квт. вартістю 21, 36грн.,  у
жовтні 192 квт. вартістю 23, 04 грн.,  у
листопаді 210 квт. вартістю 25, 20 грн.,
у грудні 22 квт вартістю 27, 00 грн.; 2006 рік - у січні 172 квт.
вартістю 20, 64 грн.,  лютому 180 квт.
вартістю 21, 60 грн.,  березні 240 квт.
вартістю 28, 80 грн.,  квітні 220 квт.
вартістю 26, 40 грн.,  травні 205 квт.
вартістю 30, 75 грн.,  червні,  липні по 170 квт. вартістю по 25, 50
грн.,  серпні208 квт. вартістю 31, 20
грн.,  вересні 242 квт. вартістю 45, 30.
грн..,  загальна вартість використаної
електричної енергії відповідачами у справі становить - 888,  69 грн..

З урахуванням вартості квартирної плати та опалення
житлового приміщення в якому проживають відповідачі у справі за період з
01.11.2003 року по 30 вересня 2006 року,
що становить 537, 25 грн. та 859,
6 грн. відповідно,  та за
проведеними судом розрахунками щодо вартості комунальних послуг у частині
гарячого (1618, 2 грн.) та холодного (559, 24 грн.) водопостачання,  вартості використаної відповідачами
електричної енергії (888, 69 грн.),  до
сплати за квартирну плату та комунальні послуги за зазначений період часу
підлягало 4462, 98 грн..

Судом також встановлено,
що відповідачі у справі частково сплачували за проживання у гуртожитку
та отримані ними комунальні послуги. За даними квитанцій про оплату квартирної

плати та комунальних послуг,
які надані суду відповідачами у справі,
останніми було сплачено: у 2003 році за листопад,  грудень по 44, 50 грн.; у 2004 році за
січень,  лютий,  травень,
вересень,  жовтень,  листопад,
грудень місяці по 44, 50 грн.,  за
березень місяць 43, 01 грн.,  за квітень
місяць 41, 53 грн.,  за червень,  липень,
серпень по 35, 59грн.; у 2005 році за січень,  лютий місяці по 44,  44 грн.,
за березень місяць 42, 40 грн.,
квітень місяць 43, 84 грн.,
травень 43,  84 грн.,  червень 33, 34 грн.,  липень 34, 46 грн.,  серпень 38, 86 грн.,  вересень 42, 52 грн.,  жовтень 43, 36 грн.,  листопад 44,
44 грн.,  грудень 45, 37 грн.; у
2006 році за - січень 84, 31 грн.,  лютий
85, 27 грн.,  березень 92, 47 грн.,  квітень 90, 07 грн.,  травень 94, 42 грн.,  червень 72, 41,  липень 72, 41 грн.,  серпень 74,
39 грн.,  вересень 93, 03
грн.,  загальна вартість оплаченої квартирної
плати та комунальних послуг відповідачами у добровільному порядку становить
1851,  90 грн..

Отже,  за
наведеними судом розрахунками,  та з
урахуванням часткової оплати відповідачами у справі квартирної плати та
комунальних послуг у останніх є заборгованість перед позивачем у сумі ( 4462,
98 грн. - 1851, 90грн.=2611, 08 грн.) 2611,
08 грн..

Крім того,  суд
приймає до уваги твердження відповідачів з приводу того,  що позивачем безпідставно нараховувалися
платежі за комунальні послуги за червень, липень, серпень 2005 року на чотирьох
осіб у той час,  як неповнолітні діти
відповідачів у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали за межами м.  Києва,
а також безпідставність нарахування комунальних послуг на чотирьох осіб
у квітня місяці 2004 року,  оскільки квартиронаймач
ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в ЦГ МВС України з ЗО березня 2004
року і по 28 квітня 2004 року. Одночасно суд не може зробити висновки про
відсутність ОСОБА_1 на житловій
площі за даними проїзних документів,  які
підтверджують його виїзд із м.  Києва та
повернення,  оскільки на думку суду це є
не належний доказ для підтвердження періоду часу перебування за межами м.  Києва.

Зважаючи на викладене,
із суми заборгованості,  що
підлягає стягненню з відповідачів необхідно виключити вартість послуг щодо
постачання холодної води в сумі (7 х 4, 51 =31, 57) 31, 57 грн. та гарячої води
у сумі (7 х 13, 05 = 105, 15) 105, 15 грн.,
відповідно стягненню з відповідачів у примусовому порядку за правилами  ст.
ст.  64, 68 ЖК України підлягає заборгованість
у сумі ( 2611, 08 - 31, 57 -105, 15 = 2474, 36)2474, 36 грн..

Що ж стосується посилань відповідачів у справі на
те,  що до січня місяця 2006 року
квартирну плату та комунальні послуги ОСОБА_1,
як працівник міліції,  мав
сплачувати 50 відсотків від нарахованої суми,
то вони не заслуговують на увагу,
оскільки такі пільги не були закладені у бюджет на відповідні роки,  а саме 2003, 2004, 2005.

Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду
необхідно покласти на відповідача у справі відповідно до задоволених позовних
вимог на підставі  ст.
88ЦПК України.

На підставі наведеного,
керуючись  ст.  ст.
64, 66-68 ЖК України,   ст.   ст.
257 ЦК
України,   ст.  ст.
10, 11, 60, 88, 208, 213 ЦПК України,
суд-

вирішив:

позов Головного управління Міністерства внутрішніх справ
України в м.  Києві до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
проживання у гуртожитку,  задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на користь Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України в м.
Києві заборгованість по квартирній платі та комунальних послугах у сумі
2 474,  36 грн.,  судові витрати по сплаті судового збору в
сумі 51, 00 грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,  00 грн.,
а всього 2555 (дві тисячі п»ятсот п»ятдесят п»ять) грн.36 коп..

Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду м.  Києва.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржуване судове рішення.
Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою,  яка її подає,
до суду апеляційної інстанції.