Справа №2-451/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                                                    Кобеляцький
районний суд

Полтавської
області у складі:

головуючого -
судді   Тесленко Т.В.

з участю
секретаря Мокрої Л.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Кобеляки справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення в зв'язку з
порушенням права власності,  третя особа
ОСОБА_3 та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та
гідності,

ВСТАНОВИВ:

22
травня 2007 року ОСОБА_1. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2. про
виселення. 08 червня 2007 року ОСОБА_1. надала суду уточнену позовну
заяву,  у якій зазначила,  що 22 листопада 2005 року за власні кошти
вона придбала житловий будинок з господарськими побудовами у громадянки
ОСОБА_4,  але договір купівлі-продажу
було оформлено на її сина ОСОБА_3.,  який
на той час ніде не працював,  доходів та
грошових заощаджень не мав і не міг за свої кошти придбати домоволодіння. А щоб
не виникало непорозумінь про право власності на житловий будинок за адресою поАДРЕСА_1,
Кобеляцького району,
вона вирішила узаконити свої права на вказаний житловий будинок. 06
квітня 2007 року згідно договору дарування ОСОБА_3. подарував ,  а вона прийняла в дар житловий будинок в
АДРЕСА_1,  Кобеляцького району.

З грудня
2005 року її син без її дозволу став зустрічатися з ОСОБА_2. ОСОБА_2. без згоди
позивача стала проживати в її будинку,
перешкоджаючи їй як власнику проживати у вказаному будинку. ОСОБА_1.
просила суд виселити ОСОБА_2. із належного їй житлового будинку в АДРЕСА_1
Полтавської області.

08
червня 2007 року ОСОБА_2. звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_1. про захист честі та гідності,
зазначивши,  що у позовній заяві,  поданій 23 травня 2007 року ОСОБА_1. поширила
недостовірну інформацію,  а саме що
покупцем за договором купівлі-продажу є лише ОСОБА_3.; що ОСОБА_3. з грудня
2005 року,  а не з травня 2002 року став
проживати у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.; що відповідачка не впускала її
сина до будинку; що відповідачка купила квартиру АДРЕСА_2; що ОСОБА_2. не
впускає до будинку ні її особисто ні її сина; що ОСОБА_2. постійно вчиняє
сварки,  проявляє неповагу до позивачки
та її сина,  ображає та погрожує
розправою,  як зі свого боку так і з боку
своїх родичів; що ОСОБА_2. пошкодила в будинку речі позивачки: шафу,  комод; що відповідачка не сплачує комунальні
послуги та просила суд зобов'язати відповідача спростувати поширену ним
недостовірну інформацію шляхом повідомлення суду про те,  що надана ним інформація про позивача є
недостовірною.

Ухвалою
суду від 08 червня 2007 року цивільна справа за зустрічним позовом ОСОБА_2. до
ОСОБА_1. про захист честі та гідності об'єднана з первісним позовом ОСОБА_1. до
ОСОБА_2. про виселення в зв'язку з порушенням права власності.

У
судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_1. та її представник адвокат
ОСОБА_5. підтримали свої позовні вимоги про виселення ОСОБА_2. із спірного
будинку та не визнали зустрічний позов ОСОБА_2.,  пояснивши,
що ОСОБА_2. добровільно не бажає звільнити спірний будинок та викладення
інформації в позовній заяві до суду не є поширенням стосовно
відповідача-позивача ОСОБА_2. відомостей,
які порочать її честь та гідність.

Відповідач-позивач
ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_6. підтримали свої позовні вимоги про захист
честі та гідності,  пояснивши,  що вважають за необхідне спростувати
інформацію поширену ОСОБА_1. у позовній заяві,
поданій до суду та не визнали позовні вимоги ОСОБА_1. про виселення,  пояснивши,
що ОСОБА_2. вкладала свої кошти в придбання спірного будинку,  добровільно звільняти будинок не бажає,  однак питання про розподіл спільного майна не
ставила,  як не оспорювала ні договору
купівлі-продажу,  ні договору дарування
житлового будинку,  які не оспорює і на
даний час.

Третя
особа на стороні позивача-відповідача ОСОБА_1. ОСОБА_3. підтримав вимоги
ОСОБА_1.

Суд,  заслухавши пояснення сторін та свідків,  перевіривши та дослідивши матеріали
справи,  вважає ,  що позов ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про виселення
підлягає задоволенню,  а в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2. до ОСОБА_1. про захист честі та гідності слід
відмовити.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
встановлено,  що згідно договору
дарування,  посвідченого приватним
нотаріусом Кобеляцького районного нотаріального округу ОСОБА_7 06 квітня 2007
року по реєстру № 1292 ( а.с.  6),  зареєстрованого комунальним підприємством
«Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 22 травня 2007 року( а.
с.  8) власником будинку в АДРЕСА_1 стала ОСОБА_1.
Попереднім власником вказаного будинку був ОСОБА_3.. який співмешкав з ОСОБА_2.
ОСОБА_2. проживає в будинку по АДРЕСА_1,
Кобеляцького району без реєстрації. Право власності на спірний будинок
ОСОБА_3. та ОСОБА_1. ОСОБА_2. не оспорювала,
як не оспорює і в даний час.

Відповідно
до  ст. 321 ЦК України - право
власності є непорушним.  Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття
386 ЦК України вказує,  що власник,  який має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою особою,  може звернутися до суду з вимогою про заборону
вчинення нею дій,  які можуть порушити
його право,  або з вимогою про вчинення
певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно із  ст.
391 ЦК України
власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
розпорядження та користування своїм майном.
Відповідно до  ст. 48 Закону
України «Про власність»,  що діяв до
20.06.2007 року - власник може вимагати усунення будь-яких порушень його
права,  хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням права володіння,
і відшкодування завданих цим збитків.

Отже
права ОСОБА_2. на проживання в будинку були похідними від прав попереднього
власника ОСОБА_3.,  а з припиненням його
права власності припиняється право на житло у ОСОБА_2. Позивач-відповідач
ОСОБА_1. має намір проживати в спірному будинку. Крім того,  власник сам визначає своє право володіння і
розпорядження власністю. Статті 386 та 391 ЦК України не зазначають будь-яких обмежень захисту права
власності,  а тому вказані норми
передбачають усунення будь-яких порушень права власності,  у тому числі й шляхом виселення.

Направлення
позивачем-відповідачем ОСОБА_1. позовної заяви до суду та викладення в ній
фактичних обставин із свого погляду та оцінки не є поширенням стосовно
відповідача-позивача ОСОБА_2. відомостей,
які порочать її честь та гідність або завдають шкоду її інтересам.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214-215,
218 ЦПК України,   ст.  48 Закону України «Про власність»,   ст.
ст. 383,  386, 277 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 задовольнити.

Виселити
ОСОБА_2 з житлового будинку,  що належить
на праві власності ОСОБА_1,  який
розташований за адресою АДРЕСА_1,  Полтавської області ,  без надання житла.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі та гідності -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України