overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-315/2007р.
РІШЕННЯ (заочне)

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року     Березанський міський суд
Київської області в складі

головуючого
судді                                   Лялик
P.M.

при
секретарі                                           Харченко
Ж.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Березань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням.

В
судовому засіданні позивач підтримав позов та пояснив суду,  що в квітні 2006 року покійний брат ОСОБА_4
звернувся з проханням зареєструвати співмешканку ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_3.
По місцю свого проживання ОСОБА_4 зареєструвати відповідачів не міг,  оскільки проти цього заперечували інші
співвласники житла. 02.09.2006 року відповідачі були зареєстровані в будинку
АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 брат помер,  після
його смерті відповідачі залишили м.
Березань не знявшись з реєстрації.

Відповідачі
на повторний виклик в судове засідання не з»явилися,  хоча належним чином були повідомлені про час
та місце розгляду справи,  тому суд
вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  дослідивши письмові докази,  суд вважає позов обгрунтованим і таким,  що підлягає задоволенню,  виходячи з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 02.09.2006 року позивач
в своєму будинку АДРЕСА_1 зареєстрував ОСОБА_2 та її дочку ОСОБА_3. Відповідачі
з моменту реєстрації в будинку не проживали.

Свідок
ОСОБА_5 суду показала,  що з ОСОБА_2  проживала по сусідству по АДРЕСА_2.
ОСОБА_2  по вул.  Мічуріна не проживала.

Свідок
ОСОБА_6 суду показала,  що відповідачка в
будинку позивача не проживала.

У
відповідності з ч. 2  ст.  107 ЖК України у разі вибуття наймача та
членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше
жиле приміщення в тому ж населеному пункті,
договір найму жилого

приміщення
вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся
сім»я,  то договір найму жилого
приміщення не розривається,  а член
сім»ї,  який вибув,  втрачає право користування цим жилим
приміщенням з дня вибуття.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212,  215 ЦПК України

ч. 2  ст.
107 ЖК України,

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратившими право користування жилим приміщення в будинку
АДРЕСА_1 з 02 вересня 2007 року.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до Березанського міського суду
протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Березанський
міський суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з
моменту його проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-795 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                    УКРАЇНИ

17.09.2007р.
Долинський районний суд. Кіровоградської області

в складі
головуючого судді                                   ДранчукаП.Ю

при
секретарі                                                          Кортхонджії
О.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Долинська справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні 1/2 частиною будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась з позовом до відповідачкам отивуючи тим, що ій належить на праві
власності 1/4 частина будинку з відповідною частиною господарсько-побутових
будівель за адресою: АДРЕСА_1 в м. Долинська, Кіровоградської області.

Власником іншої
частини будинку є ОСОБА_3, яка перебуває за межами України.

У ії частині
будинку та частині будинку проживає ОСОБА_2 , яка добровільно не бажає
звільнити будинок.

У  судовому засіданні позивачка позов підтримала
та просить суд виселити відповідачку з указаного будинку так-як остання
незаконно проживає в будинку.

Крім того
позивачка пояснила, що із даного будинку їй в натурі   частка не виділена. Тобто ій невідомо, які частини
приміщень будинку та  частини
господарсько-побутових будівель ій на праві власності належать.

Відповідачка
позов не визнала та пояснила, що вона проживає в даному будинку по проханню
ОСОБА_3,  яка в даний час перебуває на
заробітках за межами   України.

Прохання полягає
в тому, що в будинку на протязі декількох років ніхто не проживав і для
збереження будинку вона стала проживати.

Вона не чинить
перешкоди ОСОБА_1 у вселенні
в даний будинок.

Матеріалами
справи встановлено. Що дійсно позивачці ОСОБА_1. на праві власності належить
12 частини жилого будинку , про що свідчить копія свідоцтва про придбання
майна (а.с. 5)

Із технічного
паспорту на вказаний будинок (а.с. 6-8) вбачається. Що інша 1/4 частина будинку
належить ОСОБА_3

Згідно з
ч.3  ст. 116 ЖК України, осіб, які
самоправно зайняли жиле приміщення, суд може виселити їх без надання    їм іншого жілого приміщення.

Дана частина статті регулює
порядок   виселення осіб з жілого
приміщення,  які самоправно зайняли жиле
приміщення особи на праві власності
якої належить будинок чи квартира. По даним матеріалам справи ОСОБА_1. Є
власником тільки 12 частиною будинку, тобто вона вправі тільки з своєї частини
будинку ставити вимогу до відповідачки про виселенням з усього будинку.

Крім цього
позивачці не виділена в натурі частка в будинку, тобто позивачка не надала суду
жодного письмового доказу, який би підтверджував її вимогу з якої саме частини
будинку виселяти відповідачку,  що є
підставою для відмови у задоволенні позову.

На підставі
викладеного, керуючись  ст.  ст. 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити   ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2про
усунення перешкод у користуванні Vi частини будинку.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку відповідно до вимог ч.1  ст. 294 або ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-3214/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня   2007р.
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі -
головуючого- судді Ліхтанської Н.П. при секретарі - Олійник Н.М.  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Бердянську цивільну
справу за позовом КП «ЖИТЛОСЕРВІС-7» до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Як видно
з позовної заяви,  відповідачі-
сім"я у складі 4-х осіб,  є
наймачами житлового приміщення і проживають за адресою: м.  Бердянськ, АДРЕСА_1.

Відповідачі
тривалий час не здійснювали оплату за користування житловим приміщен­ням
(квартирну плату), що привело до утворення заборгованості за період з
1.04.2004р. по 1.04. 2007 року у сумі 643, 2грн.,  у зв'язку з цим позивач просить стягнути з
відповідачів цю суму за­боргованості по квартирній платі.

У
судовому засіданні представник позивача Чуйко С. В. підтримав і уточнив позовні
вимоги і просить стягнути борг станом на 29.05.2007р. в сумі 271, 0грн.

Відповідачі в
судове засідання не з'явилися,
заперечень проти позову не представили,
причину неявки не повідомили і суд згідно ч.4  ст.
169 ЦПК України вважає за можливе розгля­нути справу на підставі наявних
документів.

Розглянувши
матеріали справи,  вислухавши пояснення
представника позивача,  суд вважає позов
обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав:

Відповідачі-сім"я
у складі 4-х осіб,  є наймачами житлового
приміщення за адресою: м.  Бердянськ
АДРЕСА_1,  що підтверджується довідкою КП
«Житлосервіс-7» №278 від 30.03.2007р.

За станом на
29.05.2007р. заборгованість по оплаті за користування житловим примі­щенням
(квартирної платі) складає 271, 0грн.,
що підтверджується копією особового рахунку № 201096,  довідкою КП "Житлосервис-7".

Згідно  ст.
ст.  64,  65ЖК України члени сім'ї наймача несуть
солідарну відповідальність за зобов'язаннями.

Згідно  ст.  66
ЖК України-плата за користування житловим приміщенням(квартирна пла­та)
обчислюється виходячи із загальної площі квартири.

Згідно  ст.
ст.  67, 68 ЖК України- наймач
зобов'язаний своєчасно вносити плату за послуги на утримання квартири(квартирну
платню),  тобто щомісячно.

Враховуючи,  що відповідачі тривалий час в добровільному
порядку не вносять квартир­ну плату,  суд
вважає за необхідне суму боргу стягнути в повному обсязі.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
10, 11, 212-215,  224-226 ЦПК
України,   ст.  64-68 ЖК України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на ко­ристь КП
«Житлосервіс-7» заборгованість по квартирній платі в сумі 271, 0грн. та судові
витрати в сумі 30грн.,  а всього 301,
0грн. в солідарному порядку.

Стягнути з
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 держмито на користь
держави в сумі 51грн. в солідарному порядку.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області.

Заява про
апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів  з дня його проголошення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом 20днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.
Справа № 2-589/2007p.
Рішення

Ім"ям України

19 вересня
2007р.

Чигиринський
районний суд,  Черкаської області,  в складі:

головуючого
судді -   Совгири І.В.

при секретарі -
Мальованій В.О. розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.  Чигирині,
Черкаської області,  цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Чигиринської міської ради про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення
виконавчого комітету Чигиринської міської ради №11 від 11.11.1999р. та державного
акту серії ЧР №18-1-750 ОСОБА_1. передано у приватну власність земельну ділянку
площею 0.0096 га для гаражного будівництва поАДРЕСА_1

В зв"язку з
тим,  що чоловік позивачки є інвалідом
першої групи і йому без ніг не можливо підніматися до квартири на другий
поверх,  тому вона вимушена була на
вказаній земельній ділянці замість гаража побудувати без дозволу будинок для
проживання.

Згідно рішення
виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 12-664 від 22.08.2007р. їй
дано згоду на реєстрацію даного будинку і присвоєно порядковий вуличний номер
АДРЕСА_1 В зв"язку з тим,  що
необхідно узаконити дане жиле приміщення,
а відділ у справах будівництва і архітектури Чигиринської
райдержадміністрації відмовився провести реєстрацію,  тому позивачка звернулася до суду і просить
визнати за нею право власності на вказане самочинно побудоване жиле приміщення.

Відповідач позов
визнав і згідний на задоволення позовних вимог.

Суд,  вислухавши позивача,  представника відповідача ОСОБА_2,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що поскільки в судовому засіданні знайшов підтверджен­ня факт,  що власником земельної ділянки розташованої
по АДРЕСА_1і,  і виділеної під гаражне
будівництво розміром 0.0096 га,  що
стверджу -ється Державним актом на право приватної власності на землю,  серії ЧР №18-1-75,  є ОСОБА_1

Як вбачається з
технічного паспорту на житловий будинок садибного типу,  що на даній земельній ділянці побудовано
житловий будинок з прибудовою розміром 38.6 квадратних метра і відповідно до
рішення виконкому Чигиринської міської ради №12-664 від 22.08.2007р. йому
присвоєно порядковий вуличний номер 8-а поАДРЕСА_1

Як встановлено в
судовому засіданні,  що самочинну
забудову позивачка вимушена була вчинити через захворювання чоловіка-ОСОБА_3
який є інвалідом першої групи,  без
ніг,  що підтверджено довідкою МСЕ та
посвідченням інваліда першої групи.

В судовому
засіданні не знайшов підтвердження факт порушення самочинним будівництвом прав
інших осіб,  тому суд,  оцінивши зібрані докази в сукупності,  вважає можливим позов задоволити.

На підставі
викладеного,   ст. 376 ЦК України,  керуючись
ст.  208, 209, 213, 214, 215 ЦПК
України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задоволити. Визнати право власності на самочинно збудовані жилий будинок з
надвірними спорудами,  який розташований
в мАДРЕСА_1  загальною площею 38.6 кв.
метри за ОСОБА_1. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі,  протягом десяти днів з дня проголо­шення,  заяви про апеляційне оскарження та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви.
Справа №   2-407
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

30
травня 2007 року                                                                                      м.
Городенка

Городенківський
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                          Ничик Г.І.,

секретаря                                          Косменко
Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який був
зареєстрований 21.04.1985 р. Від шлюбу сторони мають троє дітей, двоє
повнолітніх, а дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, -неповнолітня. Причиною
розірвання шлюбу позивачка вважає те, що сторони не проживають спільним
сімейним життям протягом останніх трьох років, кожен із них живе своїм життям,
шлюб існує формально. Неповнолітню дочку просить залишити на проживанні з нею,
сплату мита оформленні свідоцтва про розірвання шлюбу позивачка просить
віднести на неї.

В судове
засідання позивачка не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просить справу
розглядати в її відсутності, одночасно зазначає про підтримання позовних вимог.

Оскільки місце проживання (перебування чи роботи) або місцезнаходження

відповідача невідоме, він викликався в суд через оголошення у пресі. Згідно
вимог ч. ч.

4, 9 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим
про час і

місце розгляду справи.                                                               '

Суд,
дослідивши матеріали справи, встановив, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, тому вважає що позов слід
задовольнити. Суд вважає доцільним неповнолітню дочку залишити проживати з
позивачкою, та віднести на позивачку сплату коштів при оформленні розірвання
шлюбу в органі РАЦСу.

На
підставі ст.ст. 112, 114 Сімейного кодексу України та керуючись ст. ст. 209, 214-215 ЦПК
України суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити. Шлюб між гр. ОСОБА_2, 1964 року народження та гр. ОСОБА_1, 1967
року    народження,     який був зареєстрований 21 квітня   1985
року,     актовий     запис №

4 в
Виноградській сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області
-вважати розірваним.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в бюджет держави з ОСОБА_1- один
неоподатковуваний мінімум доходів громадян, звільнивши від оплати ОСОБА_2.

Дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, залишити на проживанні з   ОСОБА_1

Шлюб припиняється
в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Городенківський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2о-26
Рішення

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06
червня 2007 р.                                                                                     м. Городенка

Городенківський
районний суд Івано-Франківської області В складі: головуючого - судді Стефурака
Є.М.

Суддів

Секретаря
Козаченко Л.Д.

З участю
прокурора

Адвоката
(адвокатів) розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті  Городенка справу за заявою
ОСОБА_1про встановлення факту приналежності правоустановлюючих документів.
Зацікавлена організація управління пенсійного фонду України в Городенківському
районі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась в суд із заявою, щоб постановити рішення, яким встановити факт, що
трудова книжка видана 05 січня 1972 рок
Вінницькою швейною фабрикою на прізвище ОСОБА_2 фактично належить її
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

В
судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що в
даний час звернулась в Пенсійний фонд з приводу оформлення документів для
одержання пенсії по досягненню віку. Однак Пенсійний фонд відмовив по тій
причині, що є розбіжності в довідці про заробіток для нарахування пенсії та
трудовою книжкою. Фактично у трудовій книжці яка була видана 05 січня 1972 року
внесено виправлення з прізвища дівочого ОСОБА_2 на прізвище ОСОБА_2.
Виправлення зроблено в 1976 році після одруження та присвоєння прізвища чоловіка
ОСОБА_1. Однак виправлення зроблено помилково, так-як згідно свідоцтва про
народження чоловіка ОСОБА_3, свідоцтва про одруження, паспорта записана як
ОСОБА_1.

Просить позов
задовольнити.

Представник
Пенсійного фонду позов визнав.

Суд,
вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що
заяву слід задовольнити із слідуючих підстав.

Згідно
свідоцтв про одруження позивачці яка мала дівоче прізвище ОСОБА_2 присвоєно
прізвище чоловіка ОСОБА_1.

Трудова
книжка видана видана 05 січня 1972 рок
Вінницькою швейною фабрикоюна прізвище ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, що підтверджується відповідно довідкою виданою
Городенківським районним центром зайнятості про те, що ОСОБА_1 перебувала на
обліку як безробітна в Городенківському районному центрі зайнятості з 08

грудня 2005 року
по 18 березня 2007 року про, що зроблено відповідний запис у трудовій книжці.

Крім
того в трудовій книжці зроблено відмітку про зміну її прізвище з ОСОБА_2 на
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про шлюб.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 256 ч.1 п.6 - 259, 214-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити. Встановити факт, що трудова книжка видана 05 січня 1972 рок Вінницькою
швейною фабрикою на прізвище ОСОБА_2 фактично належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Городенківський районний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження і
подачі після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
№2-н-91/07
СУДОВИЙ    НАКАЗ
Суддя
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Петруня Н.В.,  розглянувши справу за заявою закритого
Дніпропетровськ,  вул.  Набережна Перемоги,  50,
витрат),  МФО 305299,  про видачу судового наказу за вимогою про
стягнення заборгованості за кредитним договором № DO0FRX01250022
від 4 жовтня 2006 року,  судових витрат
до ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  який проживає за адресою: м.  Костянтинівка Донецької області,
АДРЕСА_1,  ІПН НОМЕР_1.
ст. 526, 527 ЦК України
зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цивільного законодавства. Боржник зобов*язаний виконати свій
обов*язок,  а кредитор - прийняти
виконання особисто,  якщо інше не
встановлено договором або законом.
України боржник вважається таким,  що
прострочив,  якщо він не приступив до
виконання зобов*язання або не виконав його у строк,  встановлений договором або законом.  Боржник,
який прострочив виконання зобов*язання,
відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
до п.п. 3.2,  5.1,  5.2,
5.3 кредитного договору № DO0FRX01250022
від 4 жовтня 2006 року,  позичальник
зобов*язується погасити заборгованість по кредиту в повній сумі,  сплатити нараховані за весь період
користування кредитом відсотки,
винагороду й неустойку (штраф,
пеню),  у визначений договором
строк. Усі суперечки і розбіжності,  які
випливають із договору або виникли у зв*язку з ним,  підлягають розгляду судом у встановленому
651 ЦК України,   ст.
з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № DO0FRX01250022 від 4
жовтня 2006 року в сумі 2569 (дві тисячі п*ятсот шістдесят дев*ять) гривень 69
з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" судовий збір в
/двадцять п*ять/ гривень 50 копійок,
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи
у розмірі 15 (п*ятнадцять) гривень.
цього судового наказу з копіями документів доданих до заяви направити
боржникові та одночасно роз*яснити боржникові його право протягом десяти днів з
дня отримання судового наказу подати до суду заяву про його скасування в разі
заперечення проти вимог стягувача.
№ 2-н-75/07
СУДОВИЙ    НАКАЗ
Суддя
Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Петруня Н.В.,  розглянувши справу за заявою закритого
Дніпропетровськ,  вул.  Набережна Перемоги,  50,
(для відшкодування судових витрат),  МФО 305299,  про видачу судового наказу за вимогою про
стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 лютого 2006 року,  судових витрат до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка проживає за адресою:АДРЕСА_1,  ІПН НОМЕР_1.
ст. 526, 527 ЦК України
зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог
цивільного законодавства. Боржник зобов*язаний виконати свій обов*язок,  а кредитор - прийняти виконання
особисто,  якщо інше не встановлено
договором або законом.
України боржник вважається таким,  що
прострочив,  якщо він не приступив до
виконання зобов*язання або не виконав його у строк,  встановлений договором або законом.  Боржник,
який прострочив виконання зобов*язання,
відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
до п.п. 6.5,  6.6,  8.5 кредитного договору від 10 лютого 2006
року,  позичальник зобов*язується
погашати заборгованість за кредитом,
відсоткам за його використання,
за перевикористання платіжного ліміту,
а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У
випадках невиконання зобов*язань за договором,
за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов*язання по поверненню
кредиту,  оплаті винагороди банку. Усі
суперечки і розбіжності,  які випливають
із договору або виникли у зв*язку з ним,
підлягають розгляду судом у встановленому законом порядку.
651 ЦК України,   ст.
96,  102,  103, 367 ЦПК України,  -
з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 10 лютого 2006
року в сумі 2796 (дві тисячі сімсот дев*яносто шість) гривень 78 копійок.
з ОСОБА_1 на користь закритого акціонерного товариства комерційний банк
"ПриватБанк" судовий збір в розмірі 25 /двадцять
гривень 50 копійок,  витрати з
інформаційно-технічного забезпечення
цивільної справи у розмірі 15 (п*ятнадцять) гривень.
цього судового наказу з копіями документів доданих до заяви направити
боржникові та одночасно роз*яснити боржникові його право протягом десяти днів з
дня отримання судового наказу подати до суду заяву про його скасування в разі
заперечення проти вимог стягувача.