Справа №2-673/2007р. РІШЕННЯ
20.06.2007р.                                       Бориспільський
міськрайонний суд Київської області
у складі головуючого судді                Левченка А.В.
при секретарі                                     Банасько І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради
Київської області про визнання права власності на нерухоме майно (квартиру) ,
Позивачка звернулась до суду з
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.02.2004 року ОСОБА_2 чоловіку
позивачки, виконкомом Бориспільської міської ради, був виданий ордер на право зайняття однокімнатної квартири АДРЕСА_1,
житловою площею 15,3 кв. м. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, не приватизувавши
вказану квартиру. При житті чоловік виявив бажання приватизувати вказану
квартиру і отримати свідоцтво про право власності на житло, для чого
07.07.2006р. подав до Бориспільського МЕТІ заяву для виготовлення технічного паспорту на квартиру, оплатив послуги за
виготовлення техпаспорту в сумі 114,92грн. 17.07.2006р. працівниками МБП був проведений
обмір квартири, а 01.08.2006р виготовлений технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у його власності. Звернутися
з документами МБТІ у відділ приватизації житла КП ЖЕК-1
Бориспільської міської ради та отримати свідоцтво про право власності на
спірне житло чоловік не встиг, оскільки 02.08.2006 р. раптово помер від
легеньо-серцевої недостатності. Затримка в закінченні приватизації квартири та
отримання на неї свідоцтва по право власності пов'язано поважною причиною,
тяжкою хворобою чоловіка, який з червня 2005р. самостійно не міг пересуватись.
В зв"язку з цим позивачка просить визнати за померлим ОСОБА_2 право власності на вищевказану квартиру. В
судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги
підтримали повністю.
Представник відповідача Бориспільської міської ради
Київської області, в судовому засіданні позов не визнав та суду показав, що 29
листопада 2006 року Бориспільський міськрайонний суд київської - області
задовольнив позовну заяву ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради, визнавши за
чоловіком Позивачки, який помер, набуте право власності на нерухоме майно, яке
складається з квартири АДРЕСА_1. В судовому
засідання представники відповідача не були присутніми, а рішення суду було отримано
лише 26 грудня 2006 року. 27 грудня 2006 року Бориспільська міська рада
звернулась до Бориспільського міського бюро технічної інвентаризації з
реєстрацією рішення суду. Проте, отримали з
Бориспільського міського бюро технічної інвентаризації відповідь, що станом на
27.12.2006 року квартира АДРЕСА_1
зареєстрована за громадянкою ОСОБА_3. За наданими з БТ1 документами, квартира АДРЕСА_1, починаючи з 1997 року вже не належала до комунальної власності. Надаватися
квартира ОСОБА_2 як комунальна не могла, оскільки вже належала на праві приватної власності іншій фізичній особі.
На цих підставах ухвалою Бориспільського міськрайсуду від 07.02.2007 р. рішення
Бориспільського міськрайсуду по даній справі від 29.11.2006 року було
скасоване за ново виявленими обставинами.
ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_2 при житті був психічно
хворим, перебував на обліку, звертався до міськвиконкому із заявою про надання
йому квартири . На той час його дружина із сином мала приватизовану квартиру на
вул..Мануїльського в м.Борисполі.Після смерті
ОСОБА_2 були подані документи ЖРЕУ для надання квартири АДРЕСА_1 для їх
працівників та переведення її в статус службової. Дізналася вона, що квартира
приватизована лише після того, як надали запит до БТІ.
Свідок ОСОБА_5 суду показала, що
спірна квартира приватизована за ОСОБА_6.
з 2003 року, що вбачається з витягу про реєстрацію права власності на
нерухоме майно та доданими документами.
Свідок ОСОБА_7 суду показала, що в
бюро приватизації житла заява від гр..ОСОБА_2 не надходила.
Початок процедури приватизації житла вважається з моменту подачі заяви, довідки
з ЖЕКу та техдокументації на квартиру.
Суд, заслухавши пояснення сторін,
свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що в позові необхідно відмовити з
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, з яким позивачка перебувала в
зареєстрованому шлюбі з 20 червня 2000
року, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с. 11) та свідоцтвом про одруження (а.с.5). В 1979-1980 p.p. ОСОБА_2 приймав учать у контингенті радянських військ в Афганістані. Згідно висновку МСЕК з 1999 року ОСОБА_2 визнаний
інвалідом 2-ї групи, захворювання пов'язаного з
виконанням обов'язків військової служби та йому видане посвідчення інваліда 2 групи(а.с.б). Рішенням виконкому Бориспільської міської
ради від 10.02.2004 року ОСОБА_2., як інваліду II групи,
учаснику бойових дій у Афганістані, одинокому, був виданий ордер на квартиру
АДРЕСА_1 за клопотанням Бориспільської спілки воїнів-інтернаціоналістів (а.с.8). 07.07.2006 року чоловік позивачки - ОСОБА_2,
подав до Бориспільського МБТІ заяву
для виготовлення техпаспорту на квартиру та
оплатив послуги за його виготовлення в сумі 114,92 грн. (а.с.9). 17.07.2006 року працівниками МБТІ був проведений обмір
квартири та 01.08.2006 року був виготовлений технічний паспорт
на квартиру (а.с. 10). У відділ приватизації житла ОСОБА_2 не звертався,
02.08.2006 року він помер.
Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка
усвідомлює значення своїх дій та може керуватися ними. Цивільною дієздатністю
фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми
діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх
виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.. На момент смерті
ОСОБА_2 недієздатним або обмежено дієздатним не визнавався.
Відповідно до ч.3 ст.8 Закону
України " Про приватизацію державного житлового фонду", передача
квартир у власність громадян здійснюється на
підставі рішення відповідного органу приватизації, що приймається не пізніше
місяця з дня одержання заяви громадянина.
Відповідно до роз"яснень
Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.95 р. з наступними змінами " Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" ( абз.5 п.13) якщо квартира не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі
вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі,
коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації , однак юна не була
розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно
В судовому
засіданні позивачем не надано належних доказів про те, що при житті ОСОБА_2
звертався із заявою до органу приватизації з
наміром придбання квартири, в якій він проживав на праві найму, а також не надано жодних доказів про прийняття органом приватизації
розпорядження про передачу житла у власність. За таких обставин
суд не вбачає підстав до задоволення позову.
Посилання ж позивача на Лист
Міністерства юстиції України від 21.02.05р. суд вважає безпідставним, оскільки даним нормативним документом регулюються відносини
власності померлої особи, реєстрація власності якої проведена не
викладеного, керуючись ст.8 Закону України " Про приватизацію державного
житлового фонду", роз"ясненнями
Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.95 р. з наступними змінами " Про судову практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" , ст.ст. 10, 212,213,215 ЦПК
України суд, -
в задоволенні позову
ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання права
власності на нерухоме майно(квартиру), відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів
з дня його проголошення та наступної подачі апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.