Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007
року Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого
судді                                                         ПАРФЕНЮКАВ.
І.

при
секретарі                                                                 ЮЖДІ
Л. С

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на 39/100 частин житлового будинку,  -

ВСТАНОВИВ:

В липні
2007 року позивач ОСОБА_1звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності на 39/100 частин житлового будинку.

Вона
зазначила,  що 01 грудня 1972 року в с Товстеньке
Чортківського району уклала шлюб з ОСОБА_3
За час шлюбу з ОСОБА_3  вони
побудували житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1,  про що свідчить свідоцтво про право власності
на житловий будинок видане 06 лютого 1998 року виконкомом
Чорнокінецьковолянскої сільської ради Чортківського району Тернопільської
області. Однак у вказаному свідоцтві про право власності єдиним власником
будинку зазначено ОСОБА_2  13 лютого 1998
року ОСОБА_2  за погодженням з позивачкою
11/50 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами,  який знаходиться вАДРЕСА_1подарував їхній
дочці - ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
помер.

На цей
час згідно правовстановлюючих документів право власності на вище вказаний будинок
належить дочці - ОСОБА_2 та покійному чоловікові - ОСОБА_3 відповідно 11/50 та
39/50 частин кожному.

Оскільки
вказаний будинок набуто ОСОБА_3  під час
шлюбу разом з позивачкою,  вона
вважає,  що він є їхньою спільною
сумісною власністю відповідно до  ст.  70
Сімейного кодексу України в тій частині,
якою вони не розпорядилися і їй належить відповідно Уг від 39/50
вказаного будинку. Зазначене право порушене щодо неї так - як у витязі з
реєстру прав власності на нерухоме майно,
виданому Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної
інвентаризації,  виданому 25 червня 2007
року на жилий будинок в АДРЕСА_1
власниками якого зазначені: ОСОБА_2,  якій належить 11/50 частин; ОСОБА_2 ,  якому належить 39/50 частин. Так - як 11/50
частин вказаного житлового будинку ОСОБА_2
подарував ОСОБА_2 за згодою з ОСОБА_1  то вона має
право на Уг від частки належної ОСОБА_3,
тобто їй має належати 39/100 частин будинку.

У
попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1. позовні вимоги
підтримує,  просить визнати за нею право
власності на 39/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1

ВідповідачкаОСОБА_2позов
визнає.

Відповідно до ч.
4  ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове

рішення в
порядку,  встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Відповідно
до ч. 1  ст.  61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами та іншими особами,  які беруть у справі,  не підлягають доказуванню.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що позов слід задовольнити,  а рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Оскільки
право власності на будинок набутий під час шлюбу виникло до набрання законної
сили Сімейним кодексом України (до 01 січня 2004 року),  то вказані відносини регулюються  ст.  22
Кодексу про шлюб та сім'ю України (20. 06. 1969 року),  відповідно до якої майно,  нажите подружжям за час шлюбу,  є його спільною сумісною власністю і кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном.

Визнання
відповідачем позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.  22
КпШС України (20. 06. 1969 року),
ст.   ст.  10,
57,  60,  61,
130,  174,  213,
215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 39/100 частин житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області,  через Чортківський районний суд,  шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів,
після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може
бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається в строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строків на його апеляційне оскарження.