Справа НОМЕР_4-1567/2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем   України

16 жовтня 2007 року                          Ірпінський
міський суд Київської області в складі:

головуючого                                       судді
Кашперської Т.Ц.,

при секретарі                                      Зозуля
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  треті особи:
ОСОБА_2,  Шевченківська районна у м.  Києві державна адміністрація,  про усунення порушень трудових прав
працівника,  визнання незаконними рішень
Президії ІНФОРМАЦІЯ_1,  визнання
незаконним наказу Голови ІНФОРМАЦІЯ_1 та поновлення на роботі,  -

встановив:

Позивач 04.07.2007 року звернувся до суду із позовом про
усунення порушень трудових прав працівника. В позові посилався на те,  що він працює на підставі безстрокового
трудового договору ІНФОРМАЦІЯ_3,  що
підпорядковується в організаційно-творчій,
планово-економічній та фінансово-господарській діяльності ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказує на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_4 року
відбулось засідання Президії,  наслідком
якого стало прийняття рішення,  що
порушує його трудові права працівника,
передбачені КЗпП України та унеможливлює реалізацію його конституційного
права на працю,  оскільки було прийнято
рішення про переведення його як ІНФОРМАЦІЯ_3 на контрактну систему й одночасно
внесено у даний контракт норми,  що
погіршують його умови праці порівняно з безстроковим трудовим договором,  а саме - був встановлений менший розмір
оплати праці та строк дії контракту в один рік замість безстрокових трудових
відносин. Вказує також на те,  що дане
рішення було прийнято з порушенням процедурних та організаційних правил
волевиявлення учасників Президії ІНФОРМАЦІЯ_1,
оскільки учасники вказаного засідання не були попередньо ознайомлені з
порядком денним засідання,  результати
голосування не фіксувалися з огляду на відсутність лічильної комісії,  рішення було прийняте без попередніх
обговорень після поставлення даного питання головуючим на розгляд. Вважає
вищезазначене рішення незаконним,
необгрунтованим та таким,  що
порушує його права,  оскільки власник або
уповноважений ним орган може вимагати від працівника,  що працює по безстроковому трудовому
договору,  укладення контракту лише в
тому випадку,  якщо він відноситься до
категорії працівників,  що згідно законів
України працюють по контракту. Вважає,
що трудові відносини працівників ІНФОРМАЦІЯ_2,  окрім КЗпП України,  регулюються законами України «Про професійних
творчих працівників та творчі спілки»,
«Про видавничу справу»,  якими не
передбачена така форма трудового договору як контракт. Вважає,  що вищезазначене рішення нівелювало гарантії
захисту трудових прав працівника,  що
передбачені  ст.  32 КЗпП України. В зв'язку із викладеним
обставинами позивач просив усунути порушення його трудових прав шляхом визнання
нечинним рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року про укладення з
ІНФОРМАЦІЯ_3 контрактної форми трудового договору.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року позивач подав до суду позовну заяву із
доповненнями до позовних вимог. В позові посилався на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_6 року Головою ІНФОРМАЦІЯ_1 він
був незаконно звільнений з посади ІНФОРМАЦІЯ_3 ( наказ НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6
року),  вважає зазначений наказ
незаконним.  Вказує на те,  що відповідно до Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1 питання
прийняття на роботу та звільнення ІНФОРМАЦІЯ_3 належить до компетенції Президії
ІНФОРМАЦІЯ_1,  а не Голови ІНФОРМАЦІЯ_1.
Крім того,  проект контракту,  підписаний з боку роботодавця,  було отримано ним поштою лише ІНФОРМАЦІЯ_7
року,  термін його можливого звільнення в
зв'язку з відмовою продовжувати роботи на нових умовах (п. 6  ст.  36
КЗпП України) не міг бути раніше ІНФОРМАЦІЯ_8року,  але його було звільнено ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Із
наведених підстав вважає своє звільнення незаконним.  В зв'язку із викладеними обставинами позивач
просив визнати незаконним наказ голови ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6
року про його звільнення із займаної посади та поновити його на посаді
ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заявлений позов
підтримали,  підтвердили обставини,  викладені в позовних заявах. Під час розгляду
справи представник позивача ОСОБА_3 доповнив та уточнив заявлені позовні вимоги,  про що подав заяву про доповнення позовних
вимог,  просив визнати незаконним рішення
Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року в частині укладення контракту з ОСОБА_1 з наступним звільненням в разі не укладення
контракту,  визнати незаконним рішення
Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_9 року в частині не призначення ОСОБА_1 на посаду ІНФОРМАЦІЯ_3 та подальше звільнення ОСОБА_1,  визнати
незаконним наказ Голови ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року про
звільнення ОСОБА_1
з посади ІНФОРМАЦІЯ_3,
поновити позивача на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_3,  допустити негайне виконання рішення в частині
поновлення ОСОБА_1
на роботі. Просив задовольнити заявлені позивачем позовні
вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали,  вважали заявлені позовні вимоги
необгрунтованими та безпідставними. В своїх поясненнях вказували на те,  що дійсно позивач був прийнятий на
роботу,  але тимчасово виконував
покладені на нього обов'язки,  оскільки
процедура прийняття його на роботу не була закінчена. Вважали укладення
контракту із позивачем обов'язковим.
Вказували на те,  що позивач при
прийнятті рішень Президією розглядався як кандидатура на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_3,  проте його на цій посаді
погоджено не було,  позивач відмовився
від укладення контракту на запропонованих йому умовах. Вважали,  що наказ НОМЕР_1 був прийнятий на підставі
рішення Президії від ІНФОРМАЦІЯ_9 року,
оскільки позивач був незгоден працювати на запропонованих власником
умовах за п. 6  ст.  36 КЗпП України. Просили в задоволенні
заявлених позовних вимог позивачу відмовити.

Представник відповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2
та третя особа по справі ОСОБА_2 заявлений позов не визнав,  вважав звільнення позивача законним,  просив відмовити позивачу в задоволенні
заявлених позовних вимог.

Третя особа - Шевченківська районна у м.  Києві державна адміністрація - направила до
суду заяву проханням розглядати справу без участі їх представника.

Суд,  заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1
та його представника ОСОБА_3,  представників
відповідача ОСОБА_6,  ОСОБА_5 та
ОСОБА_4,  представника відповідачів та
третьої особи ОСОБА_2,  вивчивши письмові
докази в справі,  вважає заявлений позов
таким,  що підлягає до задоволення,  виходячи із наступного.

Згідно  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В   судовому
засіданні
встановлено,   що  між
позивачем  та  ІНФОРМАЦІЯ_2ІНФОРМАЦІЯ_1 був укладений
безстроковий трудовий договір,
відповідно до якого позивач був призначений ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі
наказу НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10 року із ІНФОРМАЦІЯ_11 року. В зв'язку із
незаконним звільненням позивача рішенням Ірпінського міського суду від
ІНФОРМАЦІЯ_12 року позивач був поновлений на роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_3.
Наведені обставини підтверджуються копією наказу НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10 року
та трудовою книжкою позивача,  яка була
оглянута в судовому засіданні і копія якої приєднана до матеріалів справи,  копією рішення Ірпінського міського суду від
ІНФОРМАЦІЯ_12 року (а. с.  38, 155,
289-293).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року Президією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядалося
питання про погодження проекту контракту (трудового договору) на управління
підприємством ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та було прийнято рішення,  яким: затверджено контракт (трудовий договір)
на управління ІНФОРМАЦІЯ_2,  уповноважено
Голову ІНФОРМАЦІЯ_1 підписати контракт (трудовий договір) на управління
ІНФОРМАЦІЯ_2,  після підписання видати
наказ про призначення на посаду ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,  у разі ухилення або зволікання виконуючим
обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_3 з укладанням контракту без поважних причин протягом
трьох днів від дня фактичного отримання контракту,  Голові ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішено видати наказ про
звільнення від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_3 (протокол а. с.  81 - 86).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року відповідачем був складений акт НОМЕР_3,  із якого вбачається,  що позивач після оголошення головуючим умов
праці і порядку підписання контракту позивач залишив засідання Президії (а. с.  241 - 242).

ІНФОРМАЦІЯ_13 року позивачу було вручено примірник
контракту,  про що складений акт НОМЕР_4
від ІНФОРМАЦІЯ_13 року (а. с.  26).

Судом також встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_13 року відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_1 був складений протокол
про взаємні додаткові зобов'язання щодо укладання контракту,  позивач отримав копію протоколу та
власноручно вказав,  що своє рішення щодо
підписання контракту він повідомить в установленому порядку (а. с 126).

ІНФОРМАЦІЯ_9 року Президією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядалося
питання про ІНФОРМАЦІЯ_2 та було прийняте рішення не призначати на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1; ІНФОРМАЦІЯ_6 року звільнити ОСОБА_1 від виконання
обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року припинити дію трудового договору,  укладеного з ОСОБА_1 (п. 6  ст.  36
КЗпП України) (протокол а. с.  99 - 105).

Крім того,
встановлено,  що наказом Голови
ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року позивач був звільнений з посади
ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 року за відмову продовжувати роботу в
зв'язку з незгодою працювати на умовах контракту (п. 6  ст.  36
КЗпП України).

Судом також встановлено,
що листом ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_14 року позивачу доведено
до відома,  що до ІНФОРМАЦІЯ_15 року
позивач має надіслати відповідачу підписаний контракт або заяву про незгоду
продовжувати роботу після змін істотних умов праці (а. с.  39 - 44).

Наведені обставини в судовому засіданні підтверджуються
поясненнями позивача та його представника,
наведеними вище наказами,
протоколами засідань Президії ІНФОРМАЦІЯ_1,  відповідними актами,  встановлені обставини в судовому засіданні не
заперечувалися представниками відповідачів.

На думку суду,  в
судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини,  що рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно
позивача,  які позивач просить визнати
незаконними,  та наказ,  прийнятий відповідачем стосовно звільнення
позивача,  суперечать вимогам

закону;    звільнення    позивача
із    посади   ІНФОРМАЦІЯ_3 було проведено із порушенням
вимог  ст.  ст.
23,  32,  п.6
ст.  36 КЗпП України.

Спірні правовідносини регулюються наступними правовими
нормами. Відповідно до  ст.  21 КЗпП України трудовий договір - це угода
між працівником і власником підприємства або уповноваженим ним органом чи
фізичною особою,  за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою,  а власник
зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови
праці,  необхідні для виконання
роботи,  передбачені законодавством про
працю,  колективним договором та угодою
сторін. Особливою формою трудового договору є контракт,  в якому строк його дії,  права,
обов'язки і відповідальність сторін,
умови матеріального забезпечення і організації праці працівника,  умови розірвання договору,  в тому числі і дострокового,  можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера
застосування контракту визначається законом.
Стаття 23 КЗпП України передбачає,
що трудовий договір може бути безстроковим,  що укладається на невизначений строк; на
визначений строк,  встановлений за
погодженням сторін; таким,  що
укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно до вимог
ст.  32 КЗпП України у зв'язку із
змінами в організації виробництва в праці допускається зміна істотних умов
праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю,  кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних
умов праці - систем та розмірів оплати праці,
пільг,  режиму роботи та таке інше
- працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо
колишні істотні умови праці не може бути збережено,  а працівник не згодний на продовження роботи
в нових умовах,  то трудовий договір
припиняється за п. 6  ст.  36 КЗпП України.

Як було встановлено в судовому засіданні,  позивач був призначений на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно з наказом Голови ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_10
року. Відповідно до п. 4.10 Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1 в редакції,  що була чинною на момент видання наказу про
прийняття позивача на роботу,  прийняття
позивача на роботу було в компетенції Голови ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до п.
1.2. Статуту ІНФОРМАЦІЯ_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2
підпорядковується в організаційно-творчій,
планово-економічній та фінансово-господарській діяльності
ІНФОРМАЦІЯ_1,  відповідно до п. 2.3
даного Статуту,  ІНФОРМАЦІЯ_2 керує
ІНФОРМАЦІЯ_3,  який призначається Радою
ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до п. 4.9 Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1 органом,  правомочним призначати та звільняти
ІНФОРМАЦІЯ_3 є Президія ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с.
141 -153).

З врахуванням наведеного суд не приймає до уваги доводи
представників відповідача про те,  що при
прийнятті позивача на роботу не дотриманий порядок прийняття на дану посаду.

В судовому засіданні беззаперечно знайшли своє
підтвердження ті обставини,  що позивач
був прийняти на роботу на підставі безстрокового трудового договору. Так,  в наказі про прийняття на роботу відсутній
запис про те,  що позивач приймається на
роботу тимчасово,  а про строковий
характер договору має бути зазначено в наказі про прийняття на роботу. Крім
того,  фактичний допуск позивача до
роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того,  чи було прийняття на роботу належним чином
оформлене,  якщо робота провадилася за
розпорядженням чи відома власника або уповноваженого ним органу. Також факт
укладення з позивачем безстрокового трудового договору встановлений рішенням
Ірпінського міського суду Київської області від ІНФОРМАЦІЯ_12 року,  що набрало законної сили (а. с.  289 - 293).

З врахуванням наведених обставин доводи представників
відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про те,  що
позивач тимчасово виконував обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_3 і рішеннями Президії
ІНФОРМАЦІЯ_1 тільки закінчувалася процедура прийняття позивача на роботу не
ґрунтуються на законі,  суперечать
встановленим судом обставинам,  в зв'язку
із чим не можуть бути прийняті судом до уваги.

В
судовому засіданні також було встановлено,  що позивачу ІНФОРМАЦІЯ_4 року було
запропоновано підписати контракт,  яким
змінено істотні умови праці позивача,  а
саме зі строком дії в один рік та із іншими умовами оплати праці; разом із тим
зміни в організації виробництва та праці,
на які маються посилання в ч.3
ст.  32 КЗпП України,  у видавництві на відбулися.

Оскільки в судовому засіданні було беззаперечно
встановлено,  що із позивачем був
укладений безстроковий трудовий договір,
із ІНФОРМАЦІЯ_10 року позивач працював ІНФОРМАЦІЯ_3,  рішенням Ірпінського міського суду Київської
області від ІНФОРМАЦІЯ_12 року був поновлений на дану посаду,  рішення президії ІНФОРМАЦІЯ_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в тій частині,  що
після підписання контракту необхідно видати наказ про призначення на посаду
ІНФОРМАЦІЯ_3 та про те,  що у разі ухилення
або зволікання виконуючим обов'язки ІНФОРМАЦІЯ_3 з укладанням контракту без
поважних причин протягом трьох днів від дня фактичного отримання
контракту,  Голові ІНФОРМАЦІЯ_1 необхідно
видати наказ про звільнення від виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_3,  суперечать
ст.   ст.  2, 21, 23 КЗпП України та має бути визнане
судом незаконним.

Як було встановлено в судовому засіданні,  про необхідність укладення із позивачем
контракту останній дізнався ІНФОРМАЦІЯ_4 року,
а ІНФОРМАЦІЯ_13 року позивачу було вручено примірник контракту,  а ІНФОРМАЦІЯ_9 року відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1
було прийнято рішення про звільнення позивача. З огляду на наведене суд
вважає,  що рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1
від ІНФОРМАЦІЯ_9 року в частині - не призначати на посаду ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_6 року звільнити ОСОБА_1 від
виконання обов'язків ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІНФОРМАЦІЯ_6 року припинити дію трудового договору,  укладеного з ОСОБА_1 (п. 6  ст.  36
КЗпП України) має бути визнане судом незаконним як таке,  що суперечить змісту  ст.
ст.  2,  21,
23,  32,  п. 6
ст.  36 КЗпП України.

Вирішуючи позовні вимоги в частині визнання незаконним
наказу Голови ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року про звільнення ОСОБА_1
з посади ІНФОРМАЦІЯ_3,  суд враховує
наступне. Відповідно до Статуту ІНФОРМАЦІЯ_1 в редакції,  що діяла на час звільнення позивача (п.
4.9.є),  позивач мав бути звільнений
тільки на підставі рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1,  звільнення ІНФОРМАЦІЯ_3 до компетенції Голови
ІНФОРМАЦІЯ_1 не віднесено. З огляду на наведене,  а також на ті обставини,  що рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення
позивача визнано судом незаконним,  суд
визнає незаконним оспорюваний позивачем наказ.

Доводи представників відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про
те,  що стосовно позивача було дотримано
порядку та процедуру призначення на посаду керівника підприємства та про
законність подальшого звільнення позивача на підставі п. 6  ст.  36
КЗпП України заперечуються вищевикладеними обставинами та не приймаються судом
до уваги.

Також в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження
доводи представників відвідача про те,  що позивач відмовився укласти контракт,  оскільки лише ІНФОРМАЦІЯ_13 року позивач
отримав примірник контракту,  а
ІНФОРМАЦІЯ_6 року в порушення строку,
встановленого  ст.  32 КЗпП України був звільнений.

Суд приймає до уваги також ту обставину,  що відмова працівника укласти контракт може
бути підставою для припинення трудового договору за п. 6  ст.  36
КЗпП України у тому разі,  коли відповідно
до законодавства така форма трудового договору для даного працівника була
обов'язкова,  а в судовому засіданні представники
відповідача не надали доказів на підтвердження тих обставин,  що укладення контракту із позивачем є
обов'язковим.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено,  що позивач був звільнений із посади
ІНФОРМАЦІЯ_3 із порушенням вимог 21,
23,  32,  п. 6
ст.  36 КЗпП України,  позивач має бути поновлений на роботі на
посаді ІНФОРМАЦІЯ_3.

Таким
чином,  суд задовольняє позовні вимоги,  заявлені
позивачем,  в повному обсязі.

Так як судом задовольняються заявлені позивачем позовні
вимоги,  суд відповідно до вимог  ст.  88
ЦПК України стягує із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати в розмірі
7, 5 грн.,  на користь - держави судовий
збір в розмірі 8, 5 грн.

Відповідно до вимог
ст.  367 ЦПК України суд допускає
негайне виконання рішення в частині поновлення позивача на роботі.

На підставі
ст.   ст.  З,
21,  24,  32,
36,  232,  233,
235 КЗпП України,  керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 209, 212,
214-215, 218, 367 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 про
усунення порушень трудових прав працівника,
визнання незаконними рішень Президії ІНФОРМАЦІЯ_1,  визнання незаконним наказу Голови
ІНФОРМАЦІЯ_1 та поновлення на роботі задовольнити.

Визнати незаконним рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року в частині укладення контракту з ОСОБА_1 з наступним звільненням в разі не укладення контракту.

Визнати незаконним рішення Президії ІНФОРМАЦІЯ_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_9 року в частині не призначення ОСОБА_1 на посаду ІНФОРМАЦІЯ_3 та подальше звільнення ОСОБА_1.

Визнати незаконним наказ Голови ІНФОРМАЦІЯ_1 НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року про звільнення ОСОБА_1 з посади ІНФОРМАЦІЯ_3.

Поновити ОСОБА_1 на
роботі на посаді ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові
витрати в розмірі 7, 5 грн.,  на користь
держави судовий збір в розмірі 8, 5 грн.

Повне рішення буде виготовлене протягом п'яти днів з дня
закінчення розгляду справи після 21.10.2007 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.