Справа
№ 2-426/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

09 серпня 2007 року   Бобровицький
районий суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді
- Єременко С. В.

при секретарі                                  - Гайдук В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на повнолітнього сина,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина
,  який продовжує навчання з відповідача
ОСОБА_2

В позові вказано,  що з відповідачем по справі сторони
перебували в шлюбі з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 1991 рік. Від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1
народився син ОСОБА_3,  який перебуває на
утриманні позивача. Син закінчив у 2007 році повні чотири курси Ніжинського
державного педагогічного унірерситету ім.
М. Гоголя,  отримавши
освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавр. На даний час він продовжує навчання
для отримання повної вищої освіти- освітнього кваліфікаційного рівня
спеціаліста на стаціонарі. Тому потребує матеріальної допомоги,  яку зобов'язаний надати і його батько
ОСОБА_2,  але відповідач зобов'язання
добровільно не виконає. Тому позивач вимушена звернутися до суду про стягнення
з відповідача аліментів на період навчання сина в університеті до досягнення
ним 23 років.

Просить стягнути на користь
позивача з відповідача ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження до закінчення ним навчання,  тобто до 01 липня 2008 року.

В судовому засідані позивач вимоги підтримала.

Відповідач вимоги не
визнав.

Представник відповідача
вимоги не визнала.

Розглянувши матеріали
справи,  заслухавши сторони,  суд вважає,
що вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Згідно
свідоцтва про народження син позивача ОСОБА_3 є сином відповідача /а.с.  5/. Сторони шлюб розірвали /а.с. 4/. Син
навчається на денній формі навчання у Ніжинському державному університеті імені
М. Гоголя до 30 червня 2008 року /а.с.
6,  31/.  ст.
199 СК України передбачено,  що
якщо повнолітні дочка,  син продовжують
навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги,  батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за умови,
що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання
припиняється у разі припинення навчання. Син народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. і не
досяг 23-річного віку на час розгляду

2

справи в судовому
засіданні,  продовжує навчання на денній
формі навчання в університеті /а.с.
6,  31/. Син перебуває на
утриманні матері ОСОБА_1 згідно довідки Бобровицької міськради та проживає
однією сім"єю з матір"ю за адресою АДРЕСА_1 /а.с.  7,
35/. Раніше відповідач сплачував аліменти на утримання свого
повнолітнього сина по рішенню суду /а.с.
16-19,  20-21,  22/. Відповідач має можливість сплачувати
аліменти, ' так як,  постійно працює і
має відповідну заробітну плату /а.с.
33/. Відповідно  ст.  200 СК України суд визначає розмір аліментів
на повнолітнього сина у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням
обставин зазначених у  ст.  182 цього Кодексу,  а саме : стан здоров"я та матеріальне
становище сина,  платника аліментів,  наявність у платника аліментів інших дітей та
інші обставини,  що мають істоне значення
при вирішенні питання. У відповідача на утриманні є малолітня донька /а.с.  12/,
син ОСОБА_3 хворіє/а.с.  8/,  як пояснив відповідач та його представник є
престарілі батьки і цьому не заперечувала позивач. Відповідно неможливо ставити
в гірше становище малолітню доньку і необхідно врахувати при визначенні розміру
аліментів на повнолітнього сина. Як пояснила позивач ОСОБА_1,  що син навчається,  але в зв"язку зі здоров"ям
стипендію не отримує. Відповідач сплачував аліменти регулярно;,  шляхом відрахування із заробітної плати по
місцю роботи. Заперечення відповідача,
що позивач не мала права звертатись до суду з позовом спростовується
тим,  що законодавець в ч.3  ст.
199 СК України вказав,  що право
на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,  з ким проживає дочка,  син,  а
також самі дочка,  син,  які продовжують навчання. Як встановлено в
судовому засіданні,  що син проживає з
матір"ю /а.с.  35/. Посилання
відповідача на розмір стипендії не позбавляє його від матеріального утримання
сина на час навчання у закладі і є індивідуальний обов"язок матері і
батька утримувати сина на період навчання. Стан його здоров"я /а.с.  8/ на період навчання і також заслуговує
уваги на витрати по лікуванню,  оскільки
окремого заробітку син немає на час навчання. Посилання відповідача,  що рішення попередніх судів /а.с.  20/ відповідають його можливостям
забезпечення сина та на проїзд до навчального закладу,  але це рішення постановлено на час звернення
позивача до суду в 2004 році,  а
відповідно змінилося матеріальне життя,
тому погодитись не можливо. Твердження представника відповідача,  що позивач не довела необхідності в
матеріальному забезпеченні сина батьком ,
спростовується тим,  що син
навчається за межами Бобровицького району,
проживає і   щоденно виїджає з
м.  Бобровиці до м.  Ніжина різними видами транспорту,  потребує в придбанні харчування ,  одягу та іншого необхідного для навчання.
Крім того відповідач має заробітну плату щомісяця /а.с.  33/ і може сплачувати аліменти в розмірі 1/10
частини заробітноїх плати щомісячно,
враховуючи обставини справи,
матеріальний   та сімейний стан
відповідача,  відповідно   і мати повинна утримувати сина на період
навчання. Мінімального чи максимального розміру аліментів на повнолітнюього
сина

3

чи дочку СК України не встановлено. Пояснення
відповідача,  що син міг би
працювати,  оскільки отримав базову вищу
освіту,  але це волевиявлення сина мати
повну вищу освіту і цьому не можливо заперечувати,  а відповідач не проявив ініціативи
тимчасового працевлаштування сина для поліпшення свого матеріального стану.
Аліменти позивач просить стягнути на період навчання сина до 01 липня 2008
року,  що включає відповідно і період
канікул,  який не виключається з
навчального процесу.

Інших доказів для
спростування добутих доказів суду не представлено. Підлягає стягненню державне
мито,  виходячи із середньої суми
заробітної плати ( 9690,  05+6386, 25:2=
8038 грн 38 коп,  а відповідно державне
мито становить 964 грн 61 коп та витрати на ІТЗ з відповідача в розмірі 7 грн 50
коп.,  оскільки позивач при подачі заяви
звільнена.

На підставі вищевикладеного
і керуючись  ст.  ст.
10,  11,  209,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст.
182,  199,  200 СК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги по позову
ОСОБА_1   до ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження уродженця та жителя АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 на
утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження аліменти в розмірі 1/10 частини
заробітної плати щомісячно до досягнення сином двадцяти трьохрічного віку на
період навчання до ЗО червня 2008 року. Стягнення проводити з часу звернення до
суду з 10 липня 2007 року.

Допустити до негайного
виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за
один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 державне
мито в  доход держави в сумі 964
/дев'ятсот шістдесят чотири/ грн 61 коп. та ІТЗ в сумі 7 /сім /грн 50 коп
шляхом зарахування до державного бюджету (код бюджетної класифікації
22050000,  символ звітності 259) за
наступними реквізитами номер рахунку 0031 Бобровицький район 22050000
,  МФО 853592 Банк одержувача ГУДКУ у Чернігівській області.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернігівської області через Бобровицький
районний суд Чернігівської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення суду заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Суддя