Справа № 2-660
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 листопада
2007 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого -
судді - Старчеус О.П.

при секретарі -
Максименко С.Ф.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Анатолівської сільської Ради Березанського району Миколаївської
області про визнання права власності на земельні ділянки, -

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 01.10.2007 р. звернувся до суду з позовом до Анатолівської сільської
Ради Березанського району Миколаївської області про визнання права власності на
земельні ділянки, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік -
ОСОБА_2, який проживав за адресою: АДРЕСА_1, с. Анатолівка, Березанського р-ну, Миколаївської обл., після смерті
якого відкрилася спадщина за заповітом, в тому числі і на земельну ділянку
загальною площею 9,75 га.

Посилаючись на
те, що після звернення до Березанської державної нотаріальної контори їй було
відмовлено в оформленні спадщини і порекомендовано звернутися до суду, в
зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку було
складено з порушенням, а саме: в одному державному акті розміщено дві ділянки,
що унеможливлює оформлення спадщини нотаріально, позивачка просить визнати за
нею право власності на земельну ділянку № 1 та земельну ділянку № 2 загальною
площею 9,75 га.

В судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача - Анатолівської сільської Ради Березанського району Миколаївської
області в судове засідання не з'явився, але направив до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності та визнання позовних вимог.

Заслухавши
пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов
ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступного:

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. (а.с.4), згідно з
Державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК за НОМЕР_1,
виданим  19.02.2004 р. належала земельна
ділянка площею 9.75 гектарів (а.с.3).

Згідно з копією
заповіту від 26.10.1998 p., ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не знаходилося і в
чому б воно не заключалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день
його смерті і на що він за законом буде мати право, заповів ОСОБА_1 (а.с.6).

Ксерокопією
заповіту від 15.08.2007 р. підтверджено, що ОСОБА_1 все своє майно, що на день
смерті належатиме їй та на яке вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_3
(а.с.7)

Згідно з витягом
з технічної документації про визначення нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки ОСОБА_2 становить 71496,06
грн. (а.с.8).

З довідки від
15.08.2007 p., виданої виконкомом Анатолівської сільської Ради
Березанського району Миколаївської області вбачається, що земельна ділянка
площею 9,75 га, яка знаходиться в межах території Анатолівської сільської Ради
і належала ОСОБА_2 обробляється і податок сплачується (а.с.9).

Згідно з
повідомленням Березанської державної нотаріальної контори від 22.10.2007 p., після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася (а.с.16).

До вказаних
правовідносин застосовуються правила книги шостої Цивільного Кодексу України,
який набрав чинності з 01.01.2004 р.

Відповідно до
ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1
є спадкоємицею за заповітом.

Оскільки
спадкодавцю було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку з
порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 449 від 02.04.2002р.
„Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку
та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", в
зв'язку з чим позивачка не має змоги отримати свідоцтво про право на спадщину
через нотаріальну контору, відповідно до ст. 3 ЦПК України вона має право звернутися
до суду за захистом свого невизнаного права і її позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Оскільки
позивачка є спадкоємицею за заповітом, має право на отримання спадщини, яке
ніким не оспорюється, відповідно до ч.2 ст.12 Закону України „Про
власність" вона набуває право власності на майно, одержане внаслідок
успадкування.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить законові, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки із-за
вказаних помилок, які на даний час із-за смерті спадкодавця виправити
неможливо, оформлення спадщини через державну нотаріальну контору неможливе,
керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212. 214-215, 224-225 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до Анатолівської сільської Ради Березанського району Миколаївської
області про визнання права власності на земельні ділянки,задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку за № 1 кадастровий номер НОМЕР_1 та
земельну ділянку за № 2 кадастровий номер НОМЕР_2, загальною площею 9,75 га,
які розташовані в межах території Анатолівської сільської Ради Березанського
району Миколаївської області, згідно з Державним актом на право власності на
землю серії МК за НОМЕР_1, виданим 19.02.2004 р. Березанською
райдержадміністрацією та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на
право власності на землю за № НОМЕР_3.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Березанський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.