Справа    №2-285/07
2007 року Центрально-Міський районний суд м. Горлівка Донецької області в
секретарі - Цабевській К.Ю. за участю адвоката - ОСОБА_3 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Горлівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання свідоцтва про право на спадщину
недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку приватизації
звернувся до суду з даним позовом,
посилаючись на те,  що восени
поточного року вона звернулась до Горлівськоі міськради з питання приватизації
квартириАДРЕСА_1,  в якій вона проживає з
малолітньою донькою,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. В приватизації ій було відмовлено з тих підстав,  що право власності на спірну квартиру
зареєстровано в БТІ на ім' я ОСОБА_3на підставі свідоцтва про право на спадщину
за законом від 15.03.1999 року після смерті ОСОБА_4,  за якою вказана квартира була зареєстрована в
БТІ на підставі договору купівлі-продажу,
про що ій стало відомом в жовтні 2006 року.
Його спадкоємцями є іі неповнолітня донька та син відповідачкі ОСОБА_2.
рішенням Центрально-міського районного суду м. Горлівка від 09.08.1993 року договір
купівлі-продажу від 27.05.1992 року,
укладений між трестом „Горлівськжилбуд" та ОСОБА_4 визнано
недійсним.  З огляду на вказані обставини
позивач вважає,  що на день своєі смерті
ОСОБА_4 не була власником спірноі квартири і ОСОБА_5. не міг отримати іі у спадщину,  тому свідоцтво про право на спадщину за
законом від 15.03.1999 року на ім'я ОСОБА_4. порушує іі житлові права.
Також,  в силу викладених обставин,  ОСОБА_4.
не міг залишити спірну квартиру у спадок своїм дітям.  На теперішній час спірна квартира належить до
державного комунального житлового фонду. Позивач вважає,  що має право на іі приватизацію,  тому просить визнати недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 15.03.1999 року на ім'я ОСОБА_3  визнати за нею та іі неповнолітньою
дочкою,  ОСОБА_3,  право спільної сумісноі власності на квартиру
АДРЕСА_1

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснив,  що трест
„Горлівськжилбуд" приватизован в 1996 році та реорганізован в 1997 році на
два підприємства.

В
судовому засіданні позивач та іі представник уточнили позовні вимоги. Просили
визнати недійним лише свідоцтво про право на спадщину по закону від 15.03.1999
року на ім'я ОСОБА_1. На задоволенні вимог наполягали.

Відповідач
в судове засідання не зьявився по невідомим суду причинам.  Про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином,  про що
свідчить повідомлення про особисте отримання телеграми.

Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі

ст. 224
ЦПК Украіни.  Позивач
не  заперечує  проти
такого  вирішення справи.

Заслухавши
позивача,  представника,  вивчивши матеріали по справі та надав ім
оцінку,  суд встановив наступне.

КвартираАДРЕСА_1
належала ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.1992 року,  укладеному між нею та трестом
„Горлівськжилбуд".

За
рішенням Центрально-міського районного суду м. Горлівка від 09.08.1993 року
вказана угода визнана недійсною. Дане рішення є чинним.

15.03.1999
року за реєстром НОМЕР_1 було посвідчено свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3 померлоі ІНФОРМАЦІЯ_1року,  на ім'я іі сина - ОСОБА_3  про що свідчить повідомлення Першої
Горлівськоі держнотконтори від 16.04.2007 року №446.

Згідно  ст. 59 ЦК
Украіни /ред.1963 p./ угода визнана
недійсною,  вважається недійсною з
моменту іі укладення. З огляду на вказані обставини суд вважає,  що на день смерті ОСОБА_3 відсутні підстави
для визнання іі власником спірноі квартири,
оскільки за вказаною нормою закону,
якій діяв на час виникнення правовідносин між сторонами,  спірна квартира не входила до складу іі спадщини.

Як
встановлено в судовому засіданні,
відповідно до рішення виконкому Горлівськоі міськради від 17.06.1998
року №290 „Про прийняття до міської комунальної власності об'єктів житлового та
комунального господарства ЗАТ „Буджилсервіс" до міської комунальної
власності було прийнято об'єкти житлового фонду.

Згідно
ч.1 ст. 216 ЦК Украіни
недійсний правочин не створює юридичних наслідків,  крім тих,
що пов'язані з його недійсністю.

Таким
чином,  спірна квартира належить до
комунального житлового фонду і згідно
ст. 5 Закону Украіни „Про приватизацію квартир державного житлового
фонду" позивач має можливість використати право на приватизацію з
використанням житлових чеків.

Відповідно
до п.4 „Прикінцевих та перехідних положень" ЦК Украіни щодо цивільних відносин,  які виникли до набрання чинності ЦК Уаріни,  положення цього Кодексу застосовуються до тих
прав і обов'язків,  що виникли або
продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно  ст. 1301 ЦК Украіни свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду,  якщо буде
встановлено,  що особа,  якій воно видане,  не мала права на спадкування...

Суд
встановив відсутність підстав входження спірноі квартири до складу спадщини
померлоі ОСОБА_4,  тому вважає,  що ОСОБА_4.
не мав права на іі спадкування. Зважаючи на наведене суд приходить до
висновку,  що свідоцтво про право на
спадщину по закону від 15.03.1999 року на ім' я ОСОБА_3слід визнати недійсним
та на цій підставі задовольнити вимоги позивача в повному обсязі.

На підставі  ст. 1301 ЦК Украіни,
керуючись  ст. . ст. 213-215 ЦПК
Украіни

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2  в
інтересах   неповнолітнього
ОСОБА_3 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину по закону від
15.03.1999 року на ім'я ОСОБА_3задовольнити.

Свідоцтво
про право на спадщину по закону від 15.03.1999 року на ім'я ОСОБА_3  видане Першою державною нотаріальною конторою
м. Горлівки /реєстр НОМЕР_1/- визнати недійсним.

Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області з попередньою подачею
заяви про апеляційне оскарження у продовж 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається у продовж 20-и днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
через суд першої інстанції,  який прийняв
це рішення. Копія апеляційної скарги одночасно направляється подачею іі
стороною у суд апеляційної інстанції.

Рішення суду набуває законної сили по спливу часу на подачу заяви про
апеляційне оскарження,  якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо була подана заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга не була подана у 20-и денний строк,  рішення суду набуває сили по спливу цього
часу.