Справа
№ 2-530/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І
М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

22 листопада  2007
р.

Міжгірський
районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді  Гайдур А.Ю.,

при секретарі Царь О.В.,

з участю : позивача ОСОБА_1.,

представника позивача адвоката ОСОБА_4,

відповідача
ОСОБА_5.,

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї справу  за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної  шкоди  4663 грн. , -

В
С Т А Н О В И В :

У жовтні
2007 року ОСОБА_1. діючи  в інтересах
своєї матері ОСОБА_2  звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідачки за завдані матеріальні  збитки
суму 663 грн. 75 кп.  та 4000
грн.  за моральну  шкоду.

В заяві
зазначав, що у червні  2007 р.  ним  в
ур. “Біля старої  аптеки” в с.Синевир  була огорожена земельна  ділянка, яка
належить  його матері  згідно Державного акту  на право
приватної  власності. На
огорожу  було  використано тринадцять металевих  стовпів висотою 1,2 м, глибиною 0,3 м
закопаних  в землю  та 30 м металевої  сітки
висотою 1,2 м.

19 липня
2007 року відповідач самовільно зрізав
стовпи, зняв та  пошкодив сітку,
яка стала непридатною  для використання.

Посилаючись  на
протиправні  дії відповідача,
якими заподіяно  матеріальну  шкоду
на суму 663 грн. 75 коп. і, що його матері заподіяно  моральну
шкоду за душевні переживання та моральні страждання, які оцінює  в 4000 грн., а тому  просив
стягнути  з відповідача  цю суму збитків.

В судовому  засіданні
позивач  просив  стягнути
з відповідачів  ОСОБА_5. і
ОСОБА_6.  суму заподіяних  збитків повністю.

Відповідач  ОСОБА_5.
позов  заперечив  повністю.

Вислухавши  пояснення
позивача, відповідача, зацікавленої сторони, свідка ОСОБА_7.,
оцінивши  докази  в справі
суд вважає, що позов  ОСОБА_1.
підлягає  до часткового  задоволення з таких  підстав.

Як  убачається
із встановлених  судом  належними
доказами  обставин  справи , що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3  і її синами ОСОБА_5 і ОСОБА_6  існує
спір  на  земельній
ділянці в ур. “Біля  старої  аптеки”, яка
належить  ОСОБА_2 згідно  Державного
акту  на право  приватної
власності  на землю НОМЕР_1 від
27.06.2003 р.

У червні
2007 року  позивач ОСОБА_1.  обгородив
дану  ділянку  встановивши
на ній  тринадцять  металевих
стовпчиків ,  до яких прикріпив  металеву
оцинковану сітку довжиною 30 м.

19 липня
2007 року  відповідачі  ОСОБА_5 і ОСОБА_6  самовільно , незаконно  зрізали
стовпчики, зняли  та  пошкодили
сітку,  яка  стала
непридатною  для дальнійшого  використання,
стовпчики  повикидали.

Згідно  Акту
огляду  та  довідки
про вартість металевих
стовпів  та вартість  металевої
сітки  загальна  сума
матеріальної  шкоди,  завданої
ОСОБА_2 неправомірними  діями  відповідачів складає 663 грн. 75 коп.

Відповідно  до ч. 1 ст. 1166 ЦК України  майнова шкода,  завдана
неправомірними  рішеннями ,
діями  чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам  фізичної  або юридичної
особи, а також  шкода,
завдана  майну  фізичної або юридичної  особи, відшкодовується  в повному
обсязі  особою, яка  її завдала.

Із
встановлених  вище  обставин
у суда не виникає  сумніву,  що саме
ОСОБА_5. і ОСОБА_6.  своїми  неправомірними  діями
пошкодили  майно  ОСОБА_2.- огорожу з металевої  сітки
та стовпів  і вина  їх  в
цьому  є
доведеною, а тому  відповідачі
зобов'язані відшкодувати  завдану  ОСОБА_2майнову  шкоду в повному  обсязі.

Позовна  вимога в частині  відшкодування
майнових  збитків  є повністю
доведеною,  підставною  і підлягає
до задоволення.

Відповідно  до ст. 1167 ч. 1 ЦК України  моральна
шкода, завдана фізичній  або
юридичній  особі  неправомірними  рішеннями
,  діями  чи
бездіяльністю,
відшкодовується  особою, яка  її
завдала,  за наявності  її вини, крім
випадків, встановлених
частиною  другою  цієї
статті.

Внаслідок  неправомірних
дій ОСОБА_5.  і ОСОБА_6  громадянка ОСОБА_2зазнала  душевних
страждань  через  пошкодження
її  майна  і вона
відповідно  до ст. 23 ЦК
України  має  право
на відшкодування  моральної  шкоди.

Моральну  шкоду ОСОБА_2завдали ОСОБА_5.  і ОСОБА_6.
і  вони  повинні
відшкодувати  їй  цю
шкоду, оскільки  їх вина  є
доведеною  матеріалами  справи.

Однак  на думку
суду  поставлена  позивачем вимога  щодо
розміру  моральної  шкоди - 4000 грн.  є завищеною, а тому  до повного задоволення вона  не може
бути  задоволеною. Суд  враховуючи
глибину  фізичних  та душевних
страждань  ОСОБА_2 та  всі інші
в сукупності  обставини  по справі вважає, що розмір  відшкодування , що підлягає  до стягнення
з  відповідачів  повинен
складати  суму 500 грн.,  яка
є  достатньою для  покриття
моральної  шкоди.

Відповідно  до ч. 1 ст. 1190 ЦК України  особи,
спільними  діями  або бездіяльністю  яких
було  завдано  шкоди, несуть
солідарну  відповідальність  перед
потерпілим.

Отже  відповідачі
ОСОБА_5.  і ОСОБА_6  несуть
солідарну  відповідальність  перед
ОСОБА_2.

Суд
відхиляє  доводи  відповідача
ОСОБА_5.  про  незаподіяння
ним  та його  братом
ОСОБА_6.  шкоди ОСОБА_2.,  оскільки
таке  жодним  доказом не підтверджено  і його
доводи  спростовуються  належними
доказами  в справі.

На
підставі викладеного, керуючись  ст.
ст.  88,
213-215  ЦПК України, суд, -

В
И Р І Ш И В :

Позов
ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
задовольнити  частково.

Стягнути
з ОСОБА_5та ОСОБА_6, солідарно на користь ОСОБА_2  в рахунок
відшкодування  майнової  шкоди
суму 663 (шістсот шістдесят  три)
грн. 75 коп.,  за моральну  шкоду 500 (п'ятсот) грн. ,за сплату державного
мита 51 (п'ятдесят одну) грн. та витрати
на І.Т.З.  розгляду  справи
в сумі  30 (тридцять) грн.,  всього
загальну суму 1244 (одна
тисяча  двісто  сорок
чотири) грн. 75 коп.

В
решті  вимог , відмовити.

На
рішення може бути подана  заява про
апеляційне  оскарження  протягом
десяти  днів  з дня
проголошення  та апеляційна  скарга
протягом двадцяти  днів  після
подання  заяви   про апеляційне оскарження .

Рішення
набирає  законної сили  після закінчення  строку
на подання  заяви та скарги.

Головуючий:/підпис/ А.Ю.Гайдур

ВІРНО:

Суддя Міжгірського райсуду:                                                                     А.Ю.Гайдур