РІШЕННЯ                               Справа № 2-
26/2007

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4 липня 2007 року. Джанкойський міськрайонній суд
Автономної Республіки Крим у складі головуючого - судді Д'яченко В.І., при
секретарі Донець М.М., з участю адвоката Туровської P.M..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
міста Джанкоя цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах неповнолітнього
ОСОБА_2, до відділу освіти Джанкойської міської ради, заінтересовані особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної й моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до відділу освіти Джанкойської
міської ради, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,  про відшкодування матеріальної й моральної
шкоди.

Позовні вимоги мотивовані наступним: її малолітній син -
малолітній ОСОБА_2 відвідував дошкільний навчальний заклад № 9, що перебуває у
віданні відділу освіти Джанкойської міської Ради. Завідуючою ДНЗ № 9 є ОСОБА_4,
вихователем - ОСОБА_3 30.05.2005 року її син цілий день перебував у дитячому
саду й увечері його забирав додому її чоловік. Вихователь ОСОБА_3 була відсутня
на роботі, коли після 16 годин чоловік забирав сина додому. З дітьми перебувала
вихователька з іншої групи. Син сам розповів чоловікові про те, що 30.05.2005
року близько 11 годин дня він одержав травму, у результаті якої відкололися 2
передніх постійних зуби. Травма відбулася в результаті того, що діти підкидали
камені нагору, а син підняв голову й спостерігав, відкривши рот. Підкинутий
нагору камінь упав і потрапив йому в рот, роздрібнивши 2 передніх зуби.
Вихователь ОСОБА_3 у цей
час не виконувала свої безпосередні обов'язки й не контролювала поводження
дітей, а розмовляла з іншим вихователем. 03.06.2005 року синові стало погано і
вона звернулася у вузлову поліклініку станції Джанкой. У результаті огляду
лікарем-стоматологом ОСОБА_5 було встановлено, що в сина на 1/3 відколоті 2
нижніх передніх зуби. Через місяць за рекомендацією лікаря був зроблений
рентгенівський знімок. По знімку лікар зробив висновок, що ці зуби в сина є
постійними. Неврологом був призначений курс лікування у зв'язку з діагнозом:
невроподібний стан травматичного генеза. На амбулаторному лікуванні вона із
сином перебувала з 03.06.2005 року по 20.06.2005 року. 20 червня 2005 року
наступило поліпшення, і син знову став відвідувати ДНЗ № 9. Однак прийом
лікарських препаратів лікарем не був відмінний, лікування продовжувалося. На
ліки синові нею було затрачено 175грн. 87 коп., що становить розмір заподіяної
матеріальної шкоди.

Також синові була заподіяна моральна шкода, що виразився
у фізичному болі, пережитому нервовому стресі. Також вона була на консультації
в лікаря-стоматолога в «Медиссе» у м. Сімферополі по питанню нарощування зубів
для відновлення первісного виду. Однак їй було роз'яснено, що цей процес
можливий тільки по досягненні сином 12 років. Тому в сина можуть виникнути
психологічні комплекси через зовнішній вигляд передніх зубів.

Заподіяну синові моральну шкоду вона оцінює в 20000 гривень./двадцять
тисяч/. Вона зверталася в Джанкойську міжрайонну прокуратуру для залучення до
відповідальності посадових осіб ДНЗ № 9. їй було повідомлено із прокуратури, що

2

відносно вихователя ОСОБА_3 і
завідуючої ОСОБА_4 порушено дисциплінарне провадження, тобто провина їх в
одержанні травми її сином була встановлена. їй було рекомендовано звернутися в
суд по питанню відшкодування збитку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
23,1166,1167,1172,1199 ЦК
України, просила   стягнути з
відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної з вини
його працівників її синові ОСОБА_2, 175 грн.87 коп.; стягнути з відповідача на
користь її сина -неповнолітнього ОСОБА_2 у відшкодування заподіяної йому
моральної шкоди 20000 гривень.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримав.

Представник відповідача позов не визнав, мотивуючи
наступним: При первинному надходженні малолітнього ОСОБА_2 в ДНЗ № 9 в 2000
році лікарем -неврологом Шевченко був даний медичний висновок, з якого слідує,
що дитина здорова і його психо - рефлекторний розвиток відповідає віку. Однак,
виходячи з висновку судово-медичної й судово-психіатричної експертизи слідує,
що дитина страждає перинатальною поразкою центральної нервової системи,
підвищеною нервово-рефлекторною збудливістю. З раннього дитинства він
дратівливий, неслухняний, «робить всі навпаки», домагається свого, ламає
іграшки, поводиться неспокійно, удома кривдить молодшого брата, уразливий,
запальний, іноді агресивний, упертий, схильний до обману, хитрості, часто
демонструє протестне поводження. З огляду на всі ці особливості здоров'я й
поводження дитини при знаходженні його в дошкільному навчальному закладі
фактично він мав потребу в підвищеній педагогічній увазі, що йому й робили
вихователі на шкоду іншим дітям, навіть не володіючи відомостями про фактичний
стан здоров'я даної дитини. З пояснювальної записки ОСОБА_3 і пояснень інших
працівників установи вихователь ОСОБА_3, перебуваючи поруч із іншими дітьми,
фізично не могла встигнути запобігти діям малолітнього ОСОБА_2.

За період з 03.06.2005 р. по 15.07.2005 р. неврологом вузлової поліклініки
Шевченко були призначені для лікування дитини наступні препарати й процедури:
цитраль, Нотта, збір заспокійливих трав, лікувальні ванни, хвойні ванни. До
позовної заяви позивачкою ОСОБА_1 були прикладені чеки на придбаня медпрепаратів
з вартістю: чек від 06.06.2005 р. вітаміни- 23 грн. 70 коп., із знижкою- 21
грн. 33 коп., чек від 16.06.2005 І - не розбірливий, таблетировані препарати на
суму близько 21 грн.,чек від 08.06.2005- медикаменти А на суму 13 грн., 45грн.,  чек від 16.06.2005 р. -вітаміни на суму із
знижкою 20 грн. 47 коп., чек від 06.07.2005 p.- мазі на суму 04
грн. 20 коп. і таблетировані препарати , усього сума із знижкою 29 грн. 37
коп., чек від 09.08.2005 р. - мазі на суму 04 грн. 20 коп., косметика 04 грн.,
усього із знижкою - 09 грн.81 коп.; 26.07.2005 здобувалися ін'єкційні препарати
( не виписані лікарем) на суму 35 грн.46 коп., 01.08.2005 р. здобувалися
анальгетики, ін'єкційні препарати на суму 11 грн. 25 коп., 01.08.2005 р.
здобувалися косметика, предмети догляду, антибіотики, на суму 08 грн.64 коп.
Виходячи з найменувань лікарських препаратів видно, що вони не повністю
відповідають лікарському призначенню, а виходить, сума в 175 грн.87 коп.,
нібито витрачена на лікування дитини, не викликає довіри, явно завищена й ці
ліки могли бути куплені для всієї родини ОСОБА_1. Крім того, оскільки дитина й
так страждає перинатальним поразком центральної нервової системи гипотоксичного
генезу, підвищеною нервово-рефлекторною збудливістю, він спостерігався в
невролога постійно і йому призначалося лікування, котре не пов'язане із травмою
зубів. Лікарем Гостищевим лікування також не застосовувалося. На підставі
висновку судово-медичної експертизи № 1531 від 27.09.2005 р. і відповідно до п.
4.7 «Правил судово-медичного визначення ступеня важкості

3

тілесних ушкоджень» загострення попередніх захворювань
після заподіяного тілесного ушкодження, які обумовлені не властиво характером
цього ушкодження, а випадковими обставинами (наприклад, особливостями
організму) не повинні враховуватися при визначенні ступеня важкості ушкодження.
У той же час із матеріалів судово-медичної експертизи слідує, що лікування
дитини, котре запропоноване лікарем - стоматологом, батьками не проводилися й
документи, що підтверджують таке лікування, позивачем надані не були. На цій
підставі можна заявляти про те, що батьки ОСОБА_2 не виконують належним чином
свої батьківські обов'язки по догляду за дитиною й наданню йому необхідної
допомоги.

Що стосується подальшого протезування зубів, то позивачем
також не представлений висновок лікаря-стоматолога про те, у якому віці воно
дитині необхідно й у чому буде укладатися. На пропозицію ОСОБА_3 оплатити
лікування дитини в державній поліклініці на підставі офіційних рахунків, батько
дитини, ОСОБА_6, відповів відмовою й зажадав суму в сто доларі США, що нічим не
обгрунтована й котру відділ освіти розцінює як вимагання. На підставі постанови
Джанкойської міжрайонної прокуратури про порушення дисциплінарного провадження
й на її вимогу у зв'язку з тим, що адміністрація й педагогічні працівники
відповідають за життя й здоров'я вихованців, раніше було застосовані
дисциплінарні санкції до завідуючої ДНЗ № 9 ОСОБА_4 і вихователя ОСОБА_3, у
результаті чого вони постраждали й матеріально, втратившись грошової винагороди
за підсумками навчального року. Відділ освіти вважає, що позов ОСОБА_1 є
помстою завідуючої ДНЗ № 9 ОСОБА_4 за те, що нею в 2001 році був поданий позов
на суму 20 000 грн. до гр.ОСОБА_6 про захист честі, достоїнства й ділової
репутації (у відповідь на його наклепницькі вигадництва й заяви) і по якому в
2003 році було ухвалене рішення Джанкойського міськрайонного суду й ізОСОБА_6
була стягнена сума моральної шкоди в розмірі 4000грн.

На підставі викладеного, відділ
освіти Джанкойської міської ради просить відмовити ОСОБА_1 у її позовних
вимогах у повному обсязі.

Заслухавши сторони, заінтересованих
осіб, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню частково.

Суд виходить з наступного: Згідно
ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх
переконливості, та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ст..60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, виникає спір.

Факт заподіяння малолітньому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень у
дошкільній навчальній установі №9 (ДНЗ №9) відділу освіти Джанкойської міської
ради підтверджений не лише позивачем, представником відповідача,
заінтересованими особами, а й висновками судово- медичної експертизи.

Судово - медичним експертним дослідженням встановлено : 1. Відповідно до
представлених медичних документів (амбулаторна карта поліклінік за місцем
проживання), у результаті травми, що мала місце 30.05.2005 року,   дитині ОСОБА_2. заподіяно наступні
ушкодження: переломи 2 коронок постійних перших зубів нижньої щелепи праворуч і
ліворуч.

4

2.  Із приводу травми був оглянутий стоматологом
поліклініки за місцем

проживання 03.06.2005року, установлений діагноз: травма
перших зубів нижньої

щелепи праворуч і ліворуч, лікування не проводилося.

При огляді лікарем-невропатологом 03.06.2005року
встановлений діагноз: неврозоподібний стан, у зв'язку із чим продовжував
амбулаторне лікування до 21.09.2005 року.

3.
При контрольному огляді в експертній комісії за участю
лікаря-стоматолога ОСОБА_2 установлений діагноз: травматичний пульпіт перших
зубів нижньої щелепи праворуч і ліворуч , має потребу в лікуванні в стоматолога
за місцем проживання.

4.
Переломи 2 коронок постійних зубів нижньої щелепи
праворуч і ліворуч на 1/3 викликали стійку втрату загальної працездатності в
розмірі 5%(п'ять), ст. 58 Інструкції МФ № 2 від 08.0119.86р.) і за цим
критерієм відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинило за собою
короткочасний розлад здоров'я, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного   визначення
ступеня    важкості тілесних    ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ
України від17.01.1995р..

5.   З амбулаторної карти поліклініки за місцем
проживання відомо, що дитина

ОСОБА_2 з моменту народження перебуває на обліку в
невропатолога із

приводу перінатальної поразки нервової системи
гипоксичного ґенезу.   Між

травмою й виниклим загостренням хронічних захворювань є
причинний зв'язок,

однак, згідно п.4.7.«Правил судово-медичного визначення
ступеня важкості

тілесних ушкоджень», затверджених Наказом .N86 МОЗ
України від

17.01.1995року., і загостренням наявних раніше хронічних
захворювань , при

визначенні ступеня важкості тілесних ушкоджень не
враховується.

Дані висновки експерта особами, які
брали участь у справі не оспорювалися, відповідають дослідженим обставинам
справи, судом прийняті за основу.

Відповідно до Посадових обов'язків
вихователя дошкільного навчального закладу, затвердженими постановою Кабміну
України від 12.03.2003року за № 305 та керівником відділу освіти Джанкойської
міської ради, вихователь здійснює ретельний догляд за довіреними йому дітьми в
строгій відповідності з вимогами Інструкції по охороні життя й здоров'я дітей у
приміщеннях дошкільного навчального закладу і на дитячих прогулянкових
площадках, запобігає дії дорослих і дітей, що ведуть до загрози життю й
здоров'ю вихованців дошкільного навчального закладу, вихователь несе
персональну відповідальність за життя й здоров'я дітей під час їхнього
перебування в дошкільному навчальному закладі. Під час одержання травми
малолітній ОСОБА_2 на ігровій площадці вихователь ОСОБА_3 не виконувала
свої посадові обов'язки, не контролювала поводження дітей. Вихователь не
виконала вимоги Посадових обов'язків по здійсненню ретельного догляду за дітьми
на дитячій прогулянковій площадці, що привело до одержанню малолітнім ОСОБА_2
зазначеної травми.

Вихователь ОСОБА_3
знаходиться в трудових відносинах з відповідачем -відділом освіти Джанкойської
міської ради.. Наказом від 01.10.2001 року ОСОБА_3 прийнята на роботу вихователем у ДНЗ №9, де працює й по
цей час.

Згідно ст. 1172 ЦК України
юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, заподіяну їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових обов'язків(службових). Постановою Пленуму Верховного
суду за №6 від 27.03.1992року «Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що відповідальність юридичної
особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода,
знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею
у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того,
постійним, сезонним,

5

тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона
була працівником цієї організації.

З вини вихователя ОСОБА_3
заподіяна шкода малолітньому ОСОБА_2

Наказом № 53 від 15.06.2005 року по ДНЗ № 9 оголошена
догана вихователеві ОСОБА_3, а
наказом № 56-до від 15.06.2005 року по відділу освіти Джанкойської міської ради
оголошена догана зав. ДНЗ № 9 ОСОБА_4

Зазначені накази не оскаржені.
Таким чином, провина відповідача в заподіянні шкоди здоров'ю малолітньому
ОСОБА_2 підтверджується повністю, що є підставою у відповідності зі ст. 23,
1166,1167 ЦК України для відшкодування матеріальної й моральної шкоди.

Згідно ст. 1199 ЦК України у разі
каліцтва або іншого ушкодження здоров'я малолітньої особі фізична або юридична
особа, яка завдала цієї шкоди, зобов'язана відшкодувати витрати на її
лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди
зводяться до витрат, пов'язаних з лікуванням малолітнього ОСОБА_2.

Суд визнає, що надані позивачем чеки на суму 175грн.87
коп. відповідають необхідному лікуванню при даній травмі та матеріальному стану
його батьків. Так 03.06.2005 року позивачка із сином звернулася до
лікаря-стоматолога вузлової поліклініки ст. Джанкой ОСОБА_5 і лікареві -
неврологу ОСОБА_7 Стоматолог визначив, що в дитини на 1/3 відколоті 2 нижніх
передніх зуби. Невролог поставила діагноз: неврозоподібний стан травматичного
генезу. Висновками судово-медичної експертизи й судово-психіатричної,
проведених у період розгляду справи, обидва діагнози підтвердилися. Експерти
встановили, що між травмою й виниклим загостренням хронічних захворювань є
причинний зв'язок .

Свідок лікар-невролог ОСОБА_7
підтвердила свої призначення при лікуванні. Нею призначалися
заспокійливі препарати.

Судом визнається, що позивачка, що є інвалідом, має іншу
малолітню дитину, замість дорогих ліків, таких як Нотта, здобувала
таблетировані препарати седативної дії. Вітаміни малолітньому було необхідно
приймати. Здобувалася згідно чеків «косметика». Так для прописаних лікарем
хвойних ванн здобувалися бальзами, що містять екстракти трав., «предмети уходу»
- тобто рукавички медичні для відвідування стоматолога, вата. Анальгетики - препарати з
ефектом, що збезволює. Травма 2-х передніх зубів - для дитини хвороблива. Тому
у суду немає сумніву, що позивачкою купувалися анальгетики.

У силу малолітнього віку малолітній ОСОБА_2 ще не може
усвідомити наслідки отриманої травми. Процес відновлення шляхом нарощування
зубів можливий тільки по досягненні 12 років, тобто в підлітковий період. З
огляду на вікові підліткові комплекси можливе погіршення психічного стану
дитини через зовнішній вигляд передніх зубів. Після одержання травми дитина
довго боліла, кричав у сні, що відбито в його медичній карті
лікарем-неврологом. Суд згоджується з позивачем в той частині, що моральну
шкоду неможливо компенсувати у повному обсязі, оскільки немає точних критеріїв
майнового вираження щиросердечного болю, що подальше лікування не приведе до
відновлення зубів, а відновлення косметичного виду не означає відновлення
зубів.

Постановою Пленуму Верховного суду №4 від 31.03.1995року «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено,
що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

6

При вирішенні спору щодо відшкодування моральної шкоди судом з'ясовані
питання щодо наявності такої шкоди, протиправність діяння робітника
відповідача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням
робітника відповідача та вини останнього в її заподіянні.

Судом з'ясовано чим підтверджується факт заподіяння
моральних чи фізичних страждань, за яких обставин чи якими діями
(бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну
шкоду та з чого він при цьому виходить. Постановою Пленуму Верховного суду №4
від 31.03.1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» визначено, що нормами законодавства, що регулюють ці
правовідносини, заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями
(бездіяльністю) інших осіб.

Позивач наполягає на стягненні моральної шкоди з
відповідача в розмірі 20000 грн. на користь малолітнього ОСОБА_2.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної
шкоди судом  взято до уваги характер та
обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав малолітній
ОСОБА_2, стан його здоров'я , тяжкість вимушених змін у його життєвих
стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Суд
вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1500 грн. відповідає
розумності, виваженості та справедливості.

Керуючись ст. 10,11, 60,
208-209,212 - 218, ЦПК України, ст.ст. 23,1166,1167, 1172, 1199 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково. Стягнути з відділу освіти
Джанкойської міської ради АРКрим на користь ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди 175 грн.87 коп., затрати на оплату адвокату за надання
юридичної допомоги в сумі 200 грн., а всього - 375 грн. 87 коп..

Стягнути з відділу освіти Джанкойської міської ради
АРКрим на користь неповнолітнього ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 1500
гривень.

Стягнути з
відділу освіти Джанкойської міської ради АРКрим держмито в доход держави
в сумі 68 грн. та 30 грн. на інформаційно - технічне забезпечення при розгляді
справи в Джанкойському міськрайонному суді АРКрим( Призначення платежу: Оплата
за інформаційно - технічне забезпечення для Джанкойського міськрайонного суду .
Р/р 0014. Найменування отримувача: Державний бюджет м. Джанкой
22050000. Код ЄДРПОУ отримувача : 34740824. Банк : ГУ ДКУ в АРК в м.
Сімферополь, МФО 824026).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим через Джанкойський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України. Рішення
надруковане суддею одноособово в нарадчій кімнаті.