Справа
№ 2 - 188/2007
про спадкове право - 25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
червня 2007року                        Любомльський
районний суд Волинської області

в складі
головуючого - судді ЧИШІЯ С.С,

при секретарі
СЕМЕНЮК КМ.,

з участю
позивача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головненської селищної Ради про визнання права власності на
нерухоме спадкове майно,

встановив:

У суд з
позовом звернулась ОСОБА_1,  яка просить
постановити рішення про визнання неї власником розташованих по АДРЕСА_1
житлового будинку та надвірних будівель. Вимоги обґрунтувала тим,  що є спадкоємницею за заповітом після смерті
ОСОБА_2 таОСОБА_3,  які померли
відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2. Прияла
спадщину,  вступивши в оперативне
управління будівлями. Однак спадкові права не може оформити,  оскільки майно не було зареєстроване за
спадкодавцями у державних органах.

У попередньому
судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала.

Представник
селищної Ради у судове засідання не з'явився. В канцелярії суду зареєстровано
заяву Головненського селищного голови про визнання позову та розгляд справи за
відсутності представника Ради. Зважаючи на викладене,  суд прийшов до висновку про можливість
ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

2

Згідно з
4.4  ст.174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або
порушує права,  свободи чи інтереси інших
осіб,  суд постановляє ухвалу про відмову
у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно
зі  ст.12 Закону України „Про
власність" громадянин набуває права власності на доходи від участі в
суспільному виробництві,  індивідуальної
праці,  підприємницької діяльності,  вкладення коштів у кредитні установи,  акціонерні товариства,  а також на майно,  одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод,  не заборонених законом.

Згідно
зі  ст.13 того ж Закону об'єктами права
приватної власності є жилі будинки,
квартири,  предмети особистого
користування,  дачі,  садові будинки,  предмети домашнього господарства,  продуктивна і робоча худоба,  земельні ділянки,  насадження на земельній ділянці,  засоби виробництва,  вироблена продукція,  транспортні засоби,  грошові кошти,  акції,
інші цінні папери,  а також інше
майно споживчого і виробничого призначення. Склад,  кількість і вартість майна,  що може бути у власності громадян,  не обмежується,  крім випадків,  передбачених законом.

Згідно
зі  ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання
його права власності,  якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою,
а також у разі втрати ним документа,
який засвідчує його право власності.

Згідно
із ч.3  ст.376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була їй відведена для цієї мети,
за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Згідно
зі  ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з
ч.ч.1, 5 ст, 12б8 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

Враховуючи
вказані положення закону та фактичні обставини справи, суд приходить до
висновку,  що задоволення позову не
суперечитиме закону і не порушуватиме права,
свободи чи інтереси інших осіб,  а
тому є законні підстави для задоволення позовних вимог.

При
подачі позовної заяви позивачка сплатила належні судові витрати. У судовому
засіданні вона від стягнення цих витрат з відповідача відмовилась. Тому питання
розподілу судових витрат в порядку  ст.88
ЦПК України судом не вирішується.

Керуючись  ст. ст. 15,
30, 62,  130,  174,  202,
203 ЦПК України,
на підставі  ст.ст, 392, 376,  1216, 1268 ЦК України,   ст.
ст.і2,  із Закону України „Про
власність" суд

вирішив :

Позов
задовольнити повністю.

Визнати
ОСОБА_1 власником житлового будинку та господарський споруд,  розташованих в АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у 20-денний строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

3

Уразі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.

Протягом
ю днів з дня проголошення рішення може бути подано заяву про його апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду
Волинської області через Любомльський районний суд.