АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц- 2334/07                                                    Головуючий
-21                                                                     Пальонний
апеляційній інстанції Іваненко В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 17 " грудня 2007 р. Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Іваненко В.Д.

суддів                                Корнієнко
Н.В.,  Василенко Л.І.

при
секретарі                    Шульга Я. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 24 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  -

встановила

Рішенням
Черкаського районного суду від 24 жовтня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено в позові
до ОСОБА_2 про відшкодування
3410 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди. Суд прийшов до
висновку,  що позивачка не довела позовні
вимоги.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове
про стягнення з ОСОБА_2 на її
користь 3410 грн. відповідно до ухвали апеляційного суду Чернігівської області
від 14 червня 2007 року. Вважає,  що при
вирішенні справи суд порушив норми процесуального та матеріального права,  не конкретизуючи своїх доводів. Також
вказує,  що суд безпідставно не врахував
як докази по справі вирок районного суду від 28 жовтня 1999 року та ухвалу
обласного суду від 15 лютого 2000 року стосовно засудження ОСОБА_2 та докази про
стан її здоров'я і понесені витрати на лікування. Рішення суду в частині
відмови у стягнені моральної шкоди ОСОБА_1 не оскаржує.

2

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися у судове засідання,  перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
відхиляє апеляційну скаргу з таких підстав.

Згідно
вимог  ст.  10 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог районний суд виходив з того,  що в судовому засіданні не знайшли свого
підтвердження доводи позивачки про заподіяння їй додаткової моральної та
матеріальної шкоди злочинними діями відповідача. З огляду на це,  суд першої інстанції прийшов до висновку про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи спір,  судова колегія
вважає,  що районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини та докази по справі,  правильно визначив юридичну природу
правовідносин що склалися між сторонами та вирішив їх згідно закону,  який регулює спір сторін.

При
вирішенні справи суд врахував,  що ОСОБА_2
у 1997 році вчинив стосовно ОСОБА_1 злочин та був засуджений. Рішенням
Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 серпня 2001 року з відповідача на
користь позивачки стягнуто 10 000 грн. у відшкодування матеріальної та 5 000
моральної шкоди,  а також по 80 грн.
щомісячно довічно у відшкодування втрати працездатності.

Тому
колегія суддів відхиляє як необгрунтовані твердження позивачки в апеляційній
скарзі,  що суд не врахував як докази по
справі вирок районного та ухвалу обласного суду про засудження ОСОБА_2

Колегія
суддів приходить до висновку,  що суд
відповідно до вимог процесуального закону всебічно,  повно,
об'єктивно та безпосередньо дослідив надані ОСОБА_1 у підтвердження
своїх вимог докази та відхилив їх.

Правильним
є висновок суду про те,  що з наданих
позивачкою медичних довідок не вбачається,
чи пов'язане її лікування у період позовних вимог та отриманою у 1997
році травмою,  оскільки це повинно бути
підтвердженим належними медичними документами. Рішення суду в цій частині
узгоджується з постановою Пленуму Верховного Суду України « Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди».

Відповідає
матеріалам справи висновок суду ,  що
позивачка не надала доказів про отримання оплатних послуг в медичних закладах.
Більшість наданих позивачкою залізничних,
автобусних квитків та касових чеків не містять в собі інформації про
осіб які їх придбали та мету використання.

Суд
також правильно критично оцінив проїздні документи на ім'я позивачки,  оскільки дати та маршрути їх використання не
узгоджуються з датами та місцями її медичних обстежень і консультацій.

Колегія
суддів відхиляє як не основані на законі вимоги апеляційної скарги про
задоволення позову на підставі ухвали апеляційного суду Чернігівської області
від 14 червня 2007 року  оскільки такі
висновки в ухвалі касаційної інстанції відсутні.

Відповідно
до  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307, 308 ЦПК України колегія судців, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити. Рішення Черкаського районного суду Черкаської
області від 24 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
-залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців.