overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-2361/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2007 року
м. Балаклія

Балаклійський районний суд
Харківської області в складі: головуючого судді Гуцал Л.В., при секретарі
Матюшенко І.А., розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до
суду з вимогою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 05 березня
1988 року.

В судовому засіданні
позивачка свої вимоги підтримала, примирення не бажає, просить винести рішення
про задоволення позову, оскільки з відповідачем вже на протязі одного року не
проживає однією сім'єю. Вважає, що сім'я розпалась внаслідок поведінки
відповідача, який допускав подружню невірність, тому почуття любові, поваги,
взаєморозуміння втратились. Іншого спору з відповідачем немає. Діти від шлюбу
мешкають разом з нею, аліменти на утримання дітей відповідач сплачує.

Відповідач в судовому
засідання позов визнав, просив розірвати шлюб, оскільки примирення між ним та
позивачкою неможливе, формальне збереження сім'ї є недоцільним.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ст. 130 ч.4
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України, якою передбачено ухвалення судового рішення
у випадку визнання відповідачем позову.

За ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
що мають істотне значення.

Згідно ст.51 Конституції
України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Матеріалами справи
встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 1988 року, від шлюбу мають двох
синів: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 таОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які мешкають разом з позивачкою. Сторони стверджують, що
сім'я фактично не існує, оскільки подружні відносини припинені, подружжя
проживає окремо. Примирення сторони не бажають.

За таких обставин, суд
дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін і визнання відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Витрати, пов"язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на відповідача.

Враховуючи наведене, на
підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24,110,112 СК України, керуючись ст.
ст. 130, 174, 213-215 ЦПК України суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб,
зареєстрований 05 березня 1988 року ВРАЦС Балаклійського районного управління
юстиції Харківської області міжОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 актовий запис № 8.

При реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 17,00 грн. держмита.

Рішення може бути оскаржене
до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд шляхом подачі
в 10-денний термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2007 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд
Харківської області в складі: Судді Гуцал Л.В., при секретарі Матюшенко І.А., розглянувши у попередньому

судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1доОСОБА_2

Олександра Володимировича
про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до
суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем в 2005
році.

В судовому засіданні
позивачка свої вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
оскільки шлюбні стосунки і взагалі будь які стосунки не підтримуються, мешкають
вони окремо. Від шлюбу вони дітей не мають. Сім"я розпалась внаслідок
відсутності взаєморозуміння.

Відповідач позов визнав,
просив розірвати шлюб, оскільки примирення між ним та позивачкою неможливе,
формальне збереження сім'ї є недоцільним. Він вважає, що сім»я розпалась
внаслідок поведінки позивачки, яка допускала подружню невірність.

Виходячи з наведенного,
суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

За ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
що мають істотне значення.

Згідно ст. 51 Конституції
України, ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування до шлюбу не допускається.

Матеріалами справи
встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 листопада 2005 року, дітей від
шлюбу не мають. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між сторонами,
сім"я розпалась. Сімейні сварки та конфлікти негативно впливали на стан
здоров»я подружжя. Сторони стверджують, що сім"я фактично не існує,
оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжя проживає окремо.

За таких обставин суд
дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін і визнання відповідачем позову не суперечить
закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Витрати, пов"язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГС суд покладає на відповідача.

Враховуючи наведене, на
підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110, 112 СК України , керуючись
ст.ст. 74,130, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб,
зареєстрований Комсомольською селищною радою Зміївського району  Харківської області 26 листопада 2005 року
між ОСОБА_2,   ІНФОРМАЦІЯ_1та  ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 актовий запис №124.

При реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАГС стягнути зОСОБА_2 О.В. в дохід держави державне мито - 17
грн.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.
Справа №2-2097/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

02 листопада 2007 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд
Харківської області в складі: головуючого судді Гуцал Л.В., при секретарі Матюшенко І.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою КП БРР „БТМ"
доОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за користування тепловою
енергією.

В судовому засіданні
представник позивача заявлені вимоги підтримав повністю та пояснив, що
відповідач користувався тепловою енергією за місцем його мешкання вАДРЕСА_1.
Станом на 01 серпня 2007р. заборгованість становить 816,53 грн. Просить
стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача в повному обсязі.

Відповідач в судові
засідання не з"являвся, хоча про час і місце судових засіданнь
повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових
повісток. Причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення
представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне
позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного:

Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК
України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку
наймач зобов"язаний вносити своєчасно в установленому порядку.

Судом встановлено, що
позивачем на підставі наданих відповідачем документів відкрито особовий
абонентський рахунок за місцем його мешкання в АДРЕСА_1Відповідно до
розрахунків по абонентському рахунку відповідача №1317 заборгованість станом на
1 серпня 2007р. становить 816,53 грн. Оплата за теплозабезпечення здійснювалась
частково.

У відповідності до ст.ст.
10,11 ЦПК України, суд розглядає справу у межах позовних вимог та на підставі
наданих сторонами доказів. Заперечень проти позову відповідач суду не надав.

Таким чином заборгованість
підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене, на
підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, керуючись ст. ст. 10,11,209,212, 224-233 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути зОСОБА_1 на
користь КП БРР „БТМ" суми заборгованості в розмірі 816,53 грн. за надані
послуги з постачання теплової енергії та 30 грн. судових витрат, а всього -
846,53 грн.

Стягнути зОСОБА_1 на
користь держави 51 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене
до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд шляхом подачі
в 10-денний термін з дня проголошення рішення заяви на апеляційне оскарження
або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Копію рішення направити
відповідачу.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2007 року
м.Балаклія

Балаклійський районний суд
Харківської області в складі: Судді  Гуцал  Л.В.,  при  секретарі  Матюшенко
І.А.,  розглянувши  у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась   до суду з вимогою про розірвання шлюбу,
зареєстрованого з відповідачем в 1996 році.

В судовому засіданні
позивачка свої вимоги підтримала, просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
оскільки шлюбні стосунки не підтримуються, мешкають вони окремо. Сім"я
розпалась внаслідок того, що взаєморозуміння відсутнє, на грунті чого постійно
виникали конфлікти та сварки. Крім того, відповідач зловживав спиртними
напоями, в стані сп»яніння допускав рукоприкладство. Така сімейна атмосфера негативно впливала на виховання
двох неповнолітніх дітей. Вони з чоловіком прийшли до висновку, що подальше
сімейне життя є неможливим.

Відповідач, який був
допитаний шляхом судового доручення позов визнав.

Вислухавши пояснення
позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

За ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
або інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 51 Конституції
України, ст. 24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що
сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 1996 року, мають двох дітей: сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти
проживають з позивачкою. Внаслідок конфліктних ситуацій, що виникли між
сторонами, сім"я розпалась. Нездорова атмосфера в сім»ї негативно впливала
на виховання неповнолітніх дітей. Подружжя мешкає окремо, в різних населенних
пунктах, шлюбних стосунків довгий час не підтримують. Таким чином, сім»я існує
формально. Як позивачка так і відповідач вважають збереження сім»ї неможливим.

За таких обставин суд
дійшов висновку, що подальше   спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх
неповнолітніх дітей.

Витрати, пов"язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГС суд покладає на відповідача.

Враховуючи наведене, на
підставі ст. 51 Конституції України, ст.ст. 24, 110, 112 СК України , керуючись
ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб,
зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського
міськвиконкому 23 липня 1996 року міжОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3таОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4 актовий запис № 959.

При реєстрації розірвання
шлюбу в органах РАГС стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави державне мито - 17 грн.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2007 р.
Балаклійський районний суд Харківської області в складі головуючого судді
НОСОВА Г.С., при секретарі Пархоменко С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Балаклія цивільну справу
за позовом Балаклійського підприємства теплових мереж до ОСОБА_1про стягнення
суми заборгованості за користування тепловою енергією -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2007 року позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за
користування тепловою енергією в сумі 1549,86 грн. посилаючись на те, що з
01.01.2004 року по 30.09.2006 року він вносив плату за надані послуги
несвоєчасно та не в повному обсязі, в наслідок чого утворилась заборгованість
на вказану суму.

Представник позивача в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому
засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення.

Виходячи з наведеного, суд
вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом встановлено,
щоОСОБА_1 яка мешкає за адресою:АДРЕСА_1, є абонентом Балаклійського
підприємства теплових мереж та користується послугами з теплопостачання, однак
абонентську плату вносить несвоєчасно та не повному обсязі, що призвело до
утворення заборгованості.

Відповідно до розрахунків
по абонентському рахунку відповідача №3190 заборгованість відповідача станом на
01.10.2006 року становить 1549,86 грн. (а.с.3).

Згідно ст.ст.67,68 ЖК
України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими тарифами, яку
наймач зобов'язаний вносити своєчасно в установленому порядку.

Таким чином, визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Витрати, пов'язані зі
сплатою державного мита та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи
в суді, суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 67,68 ЖК України, ст. ст. 11,60,88,212,214-215,130,174 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,
уродженки ОСОБА_2, мешканкиАДРЕСА_1, на користь Балаклійського підприємства
теплових мереж 1549,86 грн. заборгованості, а також 30,0 грн., сплачені
позивачем на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_1судовий
збір на користь держави в розмірі 51,0 грн.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Балаклійський
районний шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа № 2о-220/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2007р. Центрально-Міський районний суд м.
Горлівки Донецької області у складі: головуючого судді Федько С.П.

за участю народних засідателів: Радченко В.В.,
Кузнєцової Г.М., при секретарі Ковальовій О.Г., за участю заявника - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Горлівці цивільна справа про заяві ОСОБА_1 про визнання безвісно відсутнім
ОСОБА_2,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1. звернулась до суду з заявою, в якій
вказала, що ОСОБА_2 це її дочка. У 2001р. вона виїхала на заробітки до
Російської Федерації і з тих пір відомостей про її місце перебування немає.
Звернення до адресного бюро та до органів внутрішніх справ позитивних
результатів не дало. Оскільки на даний час заявниці необхідно зняти дочку з
реєстрації та приватизувати житло, просить визнати її безвісно відсутньою. У
судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги.

Представник заінтересованої особи Горлівського міського
відділу РАЦС у судове засідання не з'явився, у письмовій формі просив
розглянути справу за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував.

Свідки - ОСОБА_3. та ОСОБА_4. в судовому засіданні
пояснили, що знайомі з родиною заявниці багато років. Вони були знайомі і з її
дочкою ОСОБА_2., крім того, вони знають, що майже 7 років тому вона поїхала до
Росії на заробітки та не повернулась, листів до матері не писала, про місце
свого перебування не повідомляла.

Вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.43 ЦК України громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім
за рішенням суду, якщо в місці його постійного проживання більше року відсутні
відомості про місце його фактичного перебування.

У судовому засіданні встановлено, що в місці постійного
проживання (АДРЕСА_1), більше року відсутні відомості про місцезнаходження
ОСОБА_2, що підтверджується актом КП "Пантелеймонівське". Крім того,
розшук ОСОБА_2. позитивних результатів не дав. Керуючись ст.ст.15,15-1,30,32
ЦПК України, суд

вирішив:

Заявлені вимоги
задовольнити.

Визнати безвісно відсутньою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народження, уродженку м. Горлівки Донецької області, починаючи із 01 січня 2001
року.

Рішення суду набирає законної сили, якщо після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (десяти днів з дня
проголошення рішення) заяву про апеляційне оскарження не буде подано або якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк встановлений ст. 294 ЦПК України (протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження).

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької
області через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подання
заяви про оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-1927-07
РІШЕННЯ

ІМЯМ    УКРАЇНИ

31 серпня 2007 року     Уманський міськрайонний суд Черкаської
області в складі:

головуючого -    судді:        Горячківської Л.В.

при
секретарі:                       Власова
Т.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Умані справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до Фурманської сільської ради села Фурмановка Уманського району
Черкаської області Про продовження строку прийняття спадщини

Встановив:

Позивачі
звернулися до суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини,  мотивуючи своє звернення тим,  що невчасно звернулися до нотаріальної
контори і не подали заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців після
смерті спадкодавця,  пояснивши,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати -
ОСОБА_5,  після смерті якої залишилося
спадкове майно у вигляді будинку АДРЕСА_1,
ощадні книжки,  майновий та
земельний паї та інше спадкове майно,
але отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлені можливості,  оскільки невчасно звернулися до нотаріальної
контори і не подали заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців після
смерті матері,  дану заяву ними не було
подано в зв'язку з тим,  що не було
відомо про те,  що пройшли зміни в
цивільному кодексі,  і що таке
поняття,  як фактичне прийняття спадщини
відсутнє,  їх юридична необізнаність в
законодавстві,  не дозволила вчасно
оформити певні документи та звернутися до нотаріальної контори,  вони змушені звернутися до суду. За життя
мати розпорядилася частиною майна,  а
саме - земельною часткою(пай),  склавши
заповіт на всіх дітей,  а решта майна
залишилась не заповіданою. Іншим шляхом вирішити дане питання не має
можливості,  оскільки державним
нотаріусом йому рекомендовано звернутися до суду про надання додаткового строку
для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник
Фурманської сільради не заперечувала проти заявленого позову,  пояснивши,
що дійсно позивачі є спадкоємцями майна після смерті своєї матері,  яка проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1.

Державний
нотаріус Уманського району Черкаської області в судовому засіданні не
заперечувала проти заявлених позовних вимог позивача.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.1272 ЦК
України,  згідно  ст. ст.10,
60,  208,  209 ,
212-215, 223, 294,  ч.4 ст.295ЦПК
України,

Вирішив:

Позов
задоволити. Надати ОСОБА_1, 1953 року народження,  ОСОБА_2,
1954 року народження,
ОСОБА_3,  1944 року
народження,  ОСОБА_4,  1942 року народження додатковий строк для
подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  до нотаріальної контори Уманського району
Черкаської області терміном на один місяць з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним
справам Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарш-,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст.295 ЦПК України.
Справа №
РІШЕННЯ

іменем  України

6 вересня 2007
року  Уманський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого -
судді        Прокулевича B.C.

при
секретарі                   Крисюк Л.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за позовом
Уманського комунального підприємства „Виробничо житлове
ремонтно-експлуатаційного управління-3" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за
житлово-комунальні послуги,  -

встановив :

Уманське
комунальне підприємство „Виробничо житлове ремонтно-експлуатаційне
управління-3" звернулось до суду з позовом до відповідачки про стягнення
боргу за житлово-комунальні послуги,
посилаючись на те,  що
відповідачка за 2005-2007 роки не в повному обсязі проводить оплату за житлово-комунальні
послуги,  в результаті чого утворилась
заборгованість в сумі 559 гривень 50 копійок.

В
судовому засіданні представник позивача позов підтримав,  просив задовольнити і стягнути з відповідачки
на користь Уманського комунального підприємства „Виробничо житлове
ремонтно-експлуатаційного управління-3" борг у сумі 559 гривень 50
копійок.

Відповідачка
в судовому засіданні позов не визнала,
проти задоволення заперечувала та пояснила,  що вона сплачує за реально надані їй послуги
і відмовляється оплачувати ті послуги,
які не надаються.

У
відповідності до  ст. ст. 64,  66-68 ЖК України наймачі,  власники квартир і будинків та члени їх сім'ї
зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги по
затвердженим в установленому порядку тарифам у відповідності до діючого
законодавства.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку про
те,  що позов підлягає до задоволення в
повному обсязі,  як обґрунтований та
документально підтверджений,  оскільки
відповідачкою не надано суду доказів,
які б спростовували позовні вимоги позивача.

В
судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачка має заборгованість
перед позивачем в сумі 559 грн. 50 коп. за житлово-комунальні послуги.

Керуючись   ст. ст.
10,   60,   88,
208,   209,   212-215,
218 ЦПК України,  на підставі  ст. ст. 11-16, 22, 509, 526, 610-612, 623 ЦК України,   ст. ст. 64, 66-68 ЖК України,  суд,  -

ВИРІШИВ :

2

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Уманського комунального підприємства „Виробничо житлове
ремонтно-експлуатаційного управління-3" 559 гривень 50 копійок.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривня.

Стягнути
із ОСОБА_1 на користь Уманського комунального підприємства „Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне управління № 3» витрати на інформаційно технічне
забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 30 гривень.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана учасниками
процесу протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  а апеляційна скарга на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Черкаської області,  через Уманський міськрайонний суд.