Справа № 2-П-340/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30
травня 2007 року                                                      місто
Житомир

Богунський
районний суд міста Житомира в складі:

головуючого
- судді                                                             Слюсарчук
Н.Ф.

з участю
секретаря с/з                                                          Хоцької
Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2

про      відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  завданої в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в січні 2006 року звернувся з вищезгаданим позовом,  в якому зазначив,  що з вини відповідача,  який керував на підставі довіреності
автомобілем „М-2140" д.н. НОМЕР_1,
що належить ОСОБА_3,  11.08.2005
року о 13 год. на перехресті вулиць Перемоги та Котовського в м.  Житомирі,
сталася ДТП. Внаслідок даної ДТП автомобіль „МАЗДА" д.н.
НОМЕР_2,  що належить позивачу та був ним
керований,  отримав механічні
пошкодження. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача 12098 грн. 80 коп.
матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль,
на відшкодування моральної шкоди 5000 грн,  а також судові витрати.

В судовому
засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги уточнили,  на обгрунтування своїх доводів вказали,  що винним в скоєнні ДТП є
відповідач,  оскільки він не дотримався
безпечної дистанції та здійснив наїзд на стоячий автомобіль. Просили стягнути з
відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 5204 грн. 97 коп. відповідно до
висновку експерта № 50 від 26.03.2007 року,
на відшкодування моральної шкоди 5000 грн,  оскільки йому спричинені моральні переживання
та хвилювання,  пов'язані з погіршенням
його здоров'я,  необхідністю звернення до
лікарів. Вважає,  що відшкодуванню
підлягають також витрати за проведення експертизи в розмірі 400 грн.

Відповідач
та його представник позовні вимоги визнали частково,  не заперечує відшкодувати матеріальну шкоду
за пошкоджений автомобіль. Щодо відшкодування моральної шкоди заперечує,  оскільки відповідачем не надано доказів на її
заподіяння.

Заслухавши
позивача та його представника,
відповідача та його представника,
дослідивши докази в їх сукупності,
оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням,  суд вважає,
що позов підлягає до часткового задоволення.

Правовідносини,  що виникли між сторонами,  регулюються  ст.   ст.  1166,  1167,
1188, 1192 ЦК України,  чинними на день їх виникнення.

Відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає з'ясуванню: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом
встановлено,  що 11.08.2005 року о 13 год. на перехресті
вулиць Перемоги та Котовського в м.
Житомирі,  з вини
відповідача,  який керував на підставі
довіреності автомобілем „М-2140" д.н. НОМЕР_1,  що належить ОСОБА_3,  сталася ДТП,
внаслідок якої автомобіль „МАЗДА" д.н. НОМЕР_2,  що належить позивачу та був ним
керований,  отримав механічні
пошкодження,  зокрема,  пошкоджено: кришку багажника; розбито: задній
бампер та лівий ліхтар,  що стверджується
протоколом огляду транспортного засобу від 11.08.2005 року ./амін,  справа № 3-7155,  а.с. 6/.

Шкода,  завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,  відшкодовується на
загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою,  як передбачено вимогами  ст.
1188 ЦК України. Відповідно до вимог п.3,  4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №
6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями,  шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом,  а шкода,  заподіяна одному з володільців з вини іншого
- відшкодовується винним.

Суд
вважає,  що відповідачем є ОСОБА_2,  оскільки він є володільцем джерела підвищеної
небезпеки,  керував автомобілем на
правовій підставі -довіреності від 03.06.2004 року/а.с. ЗЗ/,  повинен відповідати за заподіяну матеріальну
та моральну шкоду.

Суд
прийшов до висновку,  що дана ДТП сталася
із вини відповідача ОСОБА_2. в результаті невідповідності його дій технічним
вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України,
оскільки відповідач не дотримався безпечної дистанції та здійснив наїзд
на стоячий автомобіль.

Наведене
стверджується постановою Корольовського райсуду
м.  Житомира від
10.10.2005 року,  згідно якої відповідач
визнаний винним в даній ДТП
та звільненій від адміністративної відповідальності в зв'язку з малозначністю
вчиненого./ а.с.  6/.

Відповідно
до  ст.
61 ч.3 ЦПК України,
обставини,  визнані судовим
рішенням у цивільній,  господарській або
адміністративній справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини. Крім того,
вирок у кримінальній справі,  що
набрав законної сили або

постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./  ст.
61.Ч.4 ЦПК України/.

Таким
чином,  судом встановлена протиправність
дій відповідача ОСОБА_2. та його вина в скоєнні даної ДТП,
а також причинний зв'язок між наявною

шкодою    і    протиправними    діяннями
заподіювача,      оскільки

постанова
Корольовського райсуду
м.  Житомира від
10.10.2005 року/а.с. 6/,  є обов'язковою
для суду,  дана обставина є підставою для
звільнення від доказування щодо вини ОСОБА_2. в даній ДТП.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди,  судом
враховується висновок експерта № 50 від 26.03.2007 року по визначенню
матеріального збитку,  з врахуванням
обсягу механічних пошкоджень автомобіля позивача,  згідно якого розмір матеріальної шкоди в
результаті пошкодження автомобіля становить 8263 грн. 84 коп. Однак,  на підставі договору страхування за № 32-31 /
000636 від 05.03.2005 року/ позивачу нараховано та виплачено страхове
відшкодування в сумі 3058 грн. 87 коп./а.с. 8/,
а відтак підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2. на користь позивача
відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5204 грн. 97 коп,  яку не заперечує відшкодувати відповідач.

Вирішуючи
питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди в сумі
5000 грн,  суд враховує,  що відповідно до вимог  ст.
ст.  10 ч.2,  60 ч.1 ЦПК України,  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Суд
вважає,  що позивачем не надано доказів
на підтвердження факту перенесення моральних страждань,  захворювань позивачем,  погіршенням його стану здоров'я та наявністю
послідовного зв'язку між будь-якими неправомірними діями відповідача та
перенесеними ним захворюваннями.

Із наданих
довідок не вбачається,  що саме
встановлені діагнози захворювань у позивача знаходяться в причинно-наслідковому
зв'язку з протиправними діями відповідача в результаті ДТП./ а.с. 62/.

Вимоги
щодо відшкодування шкоди позивачу,
завданої внаслідок моральних страждань необгрунтовані,  безпідставні і задоволенню не підлягають.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

У
відповідності до  ст.  88 ЦПК України відповідач ОСОБА_2.
зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати за проведення експертизи в розмірі
400 грн.

В
зв'язку з тим,  що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС/посвідчення серіяНОМЕР_3,  а відповідач інвалідом дитинства 11
групи/посвідчення серіяНОМЕР_4,
витрати,  пов'язані зі сплатою
судового збору,  віднести за рахунок
держави.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  1166,  1167,
1188,  1192 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями та Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди " із
змінами і доповненнями,   ст.  ст.
10,  11,  60,
88,  209,  212 - 215,
218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на відшкодування матеріальної шкоди 5204 грн. 97
коп. та витрати,  за проведення
автотоварознавчої експертизи в сумі 400 грн.

В задоволенні
решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

В
зв'язку з тим,  що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС/посвідчення серіяНОМЕР_3,  а відповідач інвалідом дитинства 11
групи/посвідчення серіяНОМЕР_4,
витрати,  пов'язані зі сплатою
судового збору,  віднести за рахунок
держави.

Рішення
може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунськии
районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.