Справа № 2-о-240/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем  України

м.  Донецьк                                                                                            21
вересня 2007 р.

Петровський
районний суд м.  Донецька в складі:

головуючий
- суддя Іванов В.М.,

народні
засідателі: Гринь В.В. та Барабан О.П.

при
секретарі Абрамчук А.В.,

за
участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши
у судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1 про визнання громадянина   безвісно відсутнім,  -

Встановив:

Заявник
звернувся до суду з заявою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім.

Заявлені
вимоги мотивовані тим,  що заявниця
перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.
Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3,  1986 р. народження. Сімейні стосунки у них не
склалися,  чоловік почав зловживати
спритними напоями,  а у серпні 2000 р.
він зовсім пішов з сім'ї у невідомому напрямку і з того часу ніяких відомостей
про його місце знаходження немає,  у
квартирі речей його теж ніяких немає,
однак він значиться зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1,  а в зв'язку з тим,  що заявниця вимушена сплачувати комунальні
послуги за усіх зареєстрованих членів сім'ї,
однак у теперішній час вона перебуває у тяжкому матеріальному
становищі,  тому просить суд,  визнати ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

В
судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 підтвердила свої заявлені вимоги та їх
обґрунтування,  наполягає на їх
задоволенні.

Суд
вважає,  що заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно
зі  ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно
відсутньою,  якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_4
суду пояснила,  що заявниця є її
сусідкою,  мешкає у їх домі з 1971 р. з
батьками. У 1985 р. вона вийшла заміж,
від шлюбу вона має повнолітнього сина. З чоловіком вони жили
погано,  він до неї ставився погано,  зловживав спиртними напоями,  навіть іноді її бив. Вже більше 7 років він
пішов з сім'ї і з того часу його ніхто не бачив.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_5,  суду
пояснила,  що заявниця є її донькою,  яка з 1985 р. перебувала у шлюбі з
ОСОБА_2,  жили вони погано,  він ображав доньку. У 2000 р. зять пішов від
сім'ї,  зібравши усі свої речі. Рідних у
нього не було,  тому до теперішнього часу
ніяких відомостей про нього немає.

Вказаний
висновок суду грунтується на наступних доказах.

2

В судовому засіданні згідно
наданих документів, встановлено,  що
згідно довідки з Петровського РВ ДГУ ГУМВС України у Донецькій області ОСОБА_2 у розшуку не
значиться. (а.с.  8)

Згідно
довідки з адресного бюро ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1.
(а.с.  7).

Відповідно
акту КП "ЖЕК - 1" ОСОБА_2 значиться зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1  але вже більш 7 років у вказаній квартирі не
мешкає,  (а.с.  10)

Сукупність
приведених доказів свідчить про те,  що
протягом більш як одного року за місцем постійного мешкання відносно ОСОБА_2
відсутні відомості про місце його перебування,
що згідно  ст. 43 ЦК є підставою
для визнання його безвісно відсутнім.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 43 ЦК,   ст. 213-215, 249 ЦПК,  суд

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1
- задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  безвісно відсутнім.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано через
місцевий суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через місцевий суд до судової палати по розгляду
цивільних справ апеляційного суду Донецької області.