Справа № 22ц-
1926 /2007 р.                               Головуючий
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2007
року                                                                                            м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ   у
складі:

головуючого-
судді                      КВАЧА М.О.,

суддів:                                  ОСТРЯНСЬКОГО В.І.,
ЗАБОЛОТНОГО В.М.

при секретарі                                Вареник О.М.

за участю:                                      ОСОБА_3,ОСОБА_2,ОСОБА_4
ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Новозаводського районного суду М.Чернігова від 30 жовтня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні приміщенням загального користування та про стягнення моральної
шкоди, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні приміщенням загального користування та стягнення моральної шкоди,
за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні
приміщенням загального користування та стягнення моральної шкоди і за позовом
ОСОБА_7 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні приміщенням
загального користування та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

На рішення Новозаводського районного суду М.Чернігова від 30 жовтня 2007
року, яким позови ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 задоволені частково, відповідачем ОСОБА_3 подана
апеляційна скарга, у якій апелянт ставить питання про скасування оскаржуваного
рішення суду та про направлення справи на новий розгляд, посилаючись на неповне
дослідження обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Рішенням суду, що оскаржується, позовні вимоги позивачів
задоволені частково. Зобов"язано ОСОБА_2 і ОСОБА_3 усунути перешкоди в
користуванні позивачами приміщенням загального користування - сходовою
кліткою    на    сьомому
поверсі    першого    під"їзду    будинку
АДРЕСА_1   та   за
свій   рахунок   забезпечити
доступ позивачів до сходової клітки на сьомому поверсі цього будинку та
привести її до попереднього   стану,
шляхом надання їм вільного доступу до сміттєпроводу. Також, стягнуто з
відповідачів у користь позивачів
понесені останніми судові витрати по справі. В решті вимог суд відмовив.

Заслухавши суддю-доповідача, поясненя учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що
відповідачі самовільно встановили дерев"яну перегородку, яка перешкоджає
доступу інших мешканців будинку, в т.ч. і позивачів по справі, до сміттєпроводу
на сьомому поверсі першого під"їзду будинку АДРЕСА_1, чим створили
перешкоди позивачам у користуванні сміттєпроводом, який є об"єктом
загального користування в багатоквартирному будинку. І оскільки право позивачів
на користування сміттєпроводом було порушено відповідачами, суд прийшов до
висновку про необхідність зобов'язання відповідачів усунути створені ними
перешкоди в користуванні сміттєпроводом для позивачів по справі.

Такий висновок підтверджується матеріалами справи, яким
суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального права, які
регулюють спірні правовідносини.

Зокрема, відповідно до правил ст.177 Житлового кодексу
України громадяни зобов'язані бережно ставитись до санітарно-технічного та
іншого обладнання, додержуватись чистоти і порядку в під"їздах, кабінах
ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Суд, відмовивши позивачам у стягненні моральної шкоди, правильно виходив з
того, що останні не довели суду на підставі закону заподіяння їм моральних
страждань та інших негативних наслідків через перешкоди у користуванні
сміттєпроводом.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, вирішивши позов ОСОБА_6, вийшов
за межі заявлених вимог, оскільки позивачка заявила вимоги тільки до ОСОБА_2;
що влаштування окремих завантажувальних клапанів сміттєпроводу на 8-му та 9-му
поверхах за місцем проживання сторін по справі є технічно можливим та що
постанову суду від 26 червня 2007 року про накладення адмінстягнення на ОСОБА_2
у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. не можна брати до уваги через те, що з
моменту встановлення дверей біля сміттєпроводу до накладення штрафу пройшло
більше двох місяців - не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного
рішення суду і не знайшли свого підтвердження в засіданні апеляційного суду.

Посилання апелянта на те, що суд стягнув в рахунок
понесених витрат позивачами більше коштів, ніж в дійсності вони сплатили, є
надуманими, оскільки з матеріалів справи неспростовно слідує, що позивачі
сплатили по 8 грн. 50 коп. судового збору (а.с.1-4; 23-25; 43-46; 63-71), тому суд,
стягуючи ці витрати з обох відповідачів в користь кожного з позивачів виходив з
того, що стягненню підлягає половина вказаної суми, тобто по 4 грн. 25 коп., що
є очевидним. Тому, технічна неточність зазначення цієї суми як 4 грн. 25 грн.
на

правильність вирішення спору не впливає і не може бути
перешкодою для виконання рішення суду в цій частині.

За таких
обставин місцевий суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Тому,   керуючись
ст.ст.303,  307,  308,
313-315,  317,  319,
325  ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 -   відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду М.Чернігова від 30 жовтня 2007
року  - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України впродовж двох
місяців з дня вступу її в законну силу.