Справа№22ц-3996/2007 р.            Головуючий у 1
інстанції   Войнаренко Л.Ф.
44                                    Доповідач
у 2 інстанції Тракало
У ХВАЛА

21 грудня   2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного

суду Київської
області в складі:

головуючого -
судді Сліпченка О.І.,

суддів     Воробйової Н.С., Тракало В.В.,

при
секретарі      Терех Т.В.

розглянула   у відкритому судовому засіданні у м.Києві
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на
ухвалу Вишгородського районного суду Київської

області від 5
листопада 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

У березні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування
68820 грн. 09 коп. матеріальної та 25000 грн. моральної шкоди, посилаючись на
те, що 1 жовтня 2006 року на 32 км
автодороги Київ-Овруч з вини відповідача ОСОБА_2, який порушив правила
дорожнього руху, було пошкоджено належний позивачеві автомобіль. У позовній
заяві ОСОБА_1 зазначив, що вина відповідача у порушенні правил дорожнього руху
стверджується постановою судді Іванківського районного суду Київської області
від 6 лютого 2006 року, у адміністративній справі, провадження в якій закрите у
зв"язку з закінченням терміну притягнення до адміністративної
відповідальності.

Ухвалою
Вишгородського районного суду Київської області від 5 листопада 2007 року
провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 зупинено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали судді, як
постановленої з порушенням норм цивільного процесуального законодавства.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Зупиняючи
провадження у цивільній справі за клопотанням представника відповідача з
посиланням на п.4 ч. 1 ст.201 ЦПК України, суд виходив з того, що відповідач
оскаржив постанову у адміністративній справі.

Проте з
таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не грунтується на
матеріалах справи та вимогах п.4 ч, 1 ст.201 ЦПК України, яка передбачає
обов'язок суду зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї
справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного,
цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Постанова
судді Іванківського районного суду Київської області від 6 лютого 2006 року у
адміністративній справі, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України, провадження в якій закрите у зв"язку з
закінченням терміну притягнення до адміністративної відповідальності, за

змістом ст.287 КпАп України є остаточною і оскарженню в
апеляційному порядку не підлягає.

Оскарження цієї
постанови в іншому порядку не є підставою для зупинення цивільної справи на
підставі И.4 ч. 1   ст.201 ЦПК України

Тому оскаржувана
ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи на для її розгляду по
суті.

Керуючись ст.
307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, задовольнити.

Ухвалу
Вншгородського районного суду Київської області від 5 листопада 2007 року
скасувати, справу направити до того ж суду для її розгляду по суті.

Ухвала
апеляційного  суду набирає     законної сили з моменту її  проголошення і оскарженню у касаційному
порядку не підлягає.