АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області у складі:

Рибалко Л.І.,
Новосядлої В.М., Жданової B.C.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Київського міського психо­неврологічного диспансеру № 5, третя особа - ОСОБА_2
про зняття дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середньої
заробітної плати за час вимушеного прогулу, матеріальної допомоги в розмірі
посадового окладу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2004
року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2005 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київського міського
психоневрологічного диспансеру № 5, третя особа ОСОБА_2 про зняття
дисциплінарних стягнень у вигляді доган, накладених відповідно до наказів №
10-О від 17.01.2004р. та № 11-О від 19.01.2004р., скасування наказу № 2-В від
08.01.2004р. в частині, що стосується терміну, до якого надано сумісництво, та
наказу № 3-К від 22.01.2004р. про звільнення його за прогул, поновлення на
роботі, посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді завідуючого
відділенням диспансерно-дільничного амбулаторно-консультативного прийому та за
сумісництвом на посаді дільничного лікаря-психіатра (відповідно до наказу № 2-В
від 08.01.2004р. йому було дозволено працювати за сумісництвом на 1/2 ставки
дільничного лікаря-психіатра до 16.01.2004р. - цей наказ вважає незаконним,
оскільки був ознайомлений з ним лише 19.01.2004р., хоча в своїй заяві просив
надати сумісництво безстроково). Вважає також незаконними накази про накладення
на нього дисциплінарних стягнень у вигляді доган та звільнення його з роботи за
прогул, оскільки трудову дисципліну не порушував, у встановлений законом строк
підготував

Справа №
33-1793 кс                                Категорія
ЦП:2

Головуючий у
першій інстанції Безіменна Н.В.

Доповідач
Рибалко Л.І.

2

проект відповіді гр.ОСОБА_3, яку не було підписано головним
лікарем; 19.01.2004р. був відсутній на робочому місці близько трьох годин не
без поважних причин, а в службових справах, про що є записи у відповідних
журналах та підтверджується свідками. Тому просив поновити його на роботі,
стягнути з відповідача на його користь середню заробітну плату за час
вимушеного прогулу, матеріальну допомогу в розмірі посадового окладу та
відшкодувати моральної шкоди, завдану йому відповідачем.

Рішенням
Солом'янського районного суду м. Києва від 14.10.2004р. позовні вимоги ОСОБА_1
було частково задоволено: знято дисциплінарні стягнення, поновлено на роботі,
стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, матеріальну
допомогу в розмірі посадового окладу та моральну шкоду; в іншій частині (щодо
стягнення з відповідача коштів за надання позивачеві юридичних послуг) позовні
вимоги залишено без задоволення.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 21.07.2005р. апеляційну скаргу ОСОБА_2 було
відхилено, рішення місцевого суду - залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалу
апеляційного суду, посилаючись на невідповідність висновків судів фактичним
обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та
порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення місцевого суду та
ухвали апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно
до 4.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів першої та апеляційної
інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області, -

2

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 14 жовтня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 21 липня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.