справа №4с-2-1/07 №4с-6-1/06
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2007р.
Святошинський районний суд м. Києва в складі: головуючого - судді   Оношко І.В.

при
секретарі                          Полосенко
Г.Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної виконавчої служби Святошинського району м. Києва,  Київської міської філії Спеціалізованого
державного підприємства "Укрспецюст",
ОСОБА_2,  Київське міське бюро
технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об"єкти
нерухомого майна,  3-тя особа ОСОБА_3 про
визенння недійсними протоколу про проведення прилюдних торгів,  акту про прилюдні торги,  свідоцтва про придбання об"єктів
нерухомого майна з прилюдних торгів та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна,  суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з зазначеною позовною заявою,
при цьому посилався на те що Державною виконавчою службою у
Святошинському районі м.  Києва при
виконанні рішень Святошинського районного суду м.  Києва щодо стягнення з нього заборгованості
на користь ОСОБА_3,  були допущені
порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження",  зокрема не дотримано загального
шестимісячного строку проведення виконавчих дій,  встановленого
ст.  25 Закону України "Про
виконавче провадження",  а тому
прилюдні торги квартири позивача проведені Київською міською філією
Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст" були проведені
з порушенням чинного законодавства,
квартира відчужена за ціною яка не відповідала ринковим цінам,  отже порушені його майнові права. У
зв"язку з чим просить визнати недійсними протокол проведення прилюдних
торгів по реалізації майна №5280132-1 затверджений Директором Київської міської
філії СДП "Укрспецюст" 3.10.2005року,
акт про прилюдні торги ,
затверджений начальником відділу ДВС Святошинського РУЮ в м. Києві від
14.10.2005року; свідоцтво про придбання з прилюдних торгів ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1,  видане приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  14.12.2005року,  реєстровий номер 13646,  серії ВСК №691842; реєстрацію в київськомі
мьсцому бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна від 27.02.2006р. за реєстровим № 1934.
Зобов"язати Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
права власності на об"єкти нерухомого майна провести державну реєстрацію
права власності на квартьиру АДРЕСА_1 за гр.ОСОБА_1.  Стягнути солідарно з відповідачів Державної
виконавчої служби Святошинського району м. Києва,  Київської міської філії Спеціалізованого
державного підприємства "Укрспецюст",
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 1060грн.
50коп.

Представник
відповідача - Державної виконавчої служби у Святошинському районі м.  Києва на судові засідання систематично не
з'являвся,  хоча був належним чином
повідомлений про час і місце проведення судових засідань,  письмового заперечення на позов не
надав,  вимоги суду щодо витребування
документів не виконував.

Представник відповідача - Київського бюро
технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого
майна на судові засідання не з'являвся,
просив розглядати справу у відсутність представника.

Інші
відповідачі - ОСОБА_2  та представник Київської міської філії
Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст" та третя особа
ОСОБА_3 проти позову заперечували,
посилаючись на те,  що рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
щодо стягнення з позивача боргу на користь ОСОБА_3 були виконані ДВС у
Святошинському р-ні м.  Києва належним
чином,  позивач сам чинив перешкоди для
виконання вказаних рішень,  квартира
відчужена з прилюдних торгів правомірно з дотриманням порядку встановленому
"Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна" затвердженого Наказом Мінюсту №68/5 від
27.10.1999 р.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази по справі,  встановив наступне:

Рішеннями
Святошинського районного суду м.  Києва
від 12.12.2002 р.та від 30.09.2004 р. ОСОБА_1
був зобов'язаний сплатити на користь ОСОБА_3 борг загальною сумою 78
419, 18 грн.

За
виконавчим листом №2-2348 від 14.01.2003 року на виконання рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 12.12.2002 р. (сума стягнення - 38 758, 31 грн) та за виконавчим листом
№2-2163-1 від 12.11.2004 року на виконання рішення Святошинського районного
суду м.  Києва від 30.09.2004 р. (сума
стягнення -39 660, 87 грн) ДВС у Святошинському районі м.  Києва 4 травня 2005 року було відкртите
виконавче провадження №56/12. Строк для добровільного виконання рішення
позивачем був пропущений у зв'язку з чим ДВС у Святошинському районі м.  Києва розпочав примусове виконання рішення.

Згідно
Акту опису і арешту від 28.08.03 року АА № 038102 ДВС у Святошинському районі
м.  Києва було описане і арештоване
нерухоме майно,  а саме -квартира за
адресою АДРЕСА_1,  яка належала позивачу
на підставі Свідоцтва про право власності на житло,  реєстровий №1934 від 04.11.1996 р.

Згідно п
5.6.1. "Інструкції про проведення виконавчих дій" затвердженої
Наказом Мінюсту від 15.12.1999 р. № 75/5,
Міністерства юстиції України від 21.04.2005 p. N 40/5,  копія постанови державного виконавця про
арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня
надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ.

постанова
державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена
боржником у начальника відповідного органу державної виконавчої служби або в
суді в 10-денний строк.

Доказів
про повідомлення позивача про арешт і опис його майна ДВС у Святошинському
районі м.  Києва до суду не надав.

Позивач
та його представник посилалаися на те,
що з постановою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим
листом №2-2163-1 від 12.11.2004р.,  актом
опису і арешту нерухомого майна від 28.08.03 року АА № 038102 та іншими
документами виконавчого провадження позивач ознайомився тільки 21 квітня 2005
року у відділі ДВС Святошинського району м.
Києва. До цього часу позивач не знав про арешт його квартири та відкриття
щодо нього другого виконавчого провадження.

Також,  позивач стверджував,  що відомості про наявність у позивача
достатньої суми грошових коштів,
банківського рахунку ДВС не вимагалися,
дій по встановленню у нього інших цінностей не проводилося,  в порушення вимог  ст.  62
Закону,  неправомірно було описане і
арештоване його нерухоме майно. Позивач посилається на лист АКБ „Інтер
Банк" згідно з яким на особовий рахунок позивача на протязі здійснення ДВС
виконавчого провадження з 2003 по 2005 роки,
надійшли кошти загальною сумою 82 896 грн,  що були достатніми для погашення боргу за
виконавчими документами.

Згідно  ст.  7 Закону
України "Про виконавче провадження",
державний виконавець зобов'язаний використовувати надані права у точній
відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів громадян та юридичних осіб. Особам,  які беруть участь у виконавчому провадженні
повинні бути роз'яснені державним виконавцем їх права відповідно до вимог
Закону.

Зокрема,  державним виконавцем повинні були крім
інших,  роз'яснені права,  визначені
ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" щодо
можливості повідомлення про наявність у нього грошових коштів та майна,  на яке першочергово може бути звернено
стягнення.

Стаття
50 Закону України "Про виконавче провадження" визначає,  що в першу чергу стягнення за виконавчими
документами звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті,  інші цінності,  в тому числі кошти на рахунках та вкладах
боржника в установах банків та інших кредитних організаціях,  на рахунки в цінних паперах у депозитаріях
цінних паперів.

За
наявності даних про кошти та інші цінності боржника,  що знаходяться на рахунках і вкладах та на
зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях,  на них накладається арешт.

У разі
відсутності у боржника коштів та цінностей,
достатніх для задоволення вимог стягувача,  стягнення звертається також на належне
боржникові інше майно. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на грошові кошти боржника. Боржник має право вказати ті
види майна чи предмети,  на які
необхідно  звернути стягнення в першу
чергу.

Згідно  ст. 27 Закону України "Про виконавче
провадження",  копії постанов
державного виконавця та інші документи виконавчого провадження,  які повинні бути доведені державним
виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження,  надсилаються адресатам із супровідними
листами простою кореспонденцією.

Державним
виконавцем або іншою особою,
уповноваженою державним виконавцем,
документи виконавчого провадження можуть бути вручені особисто сторонам
або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку.

Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що позивач у встановленому  ст.  27
Закону порядку був позбавлений можливості добровільного виконання рішення
Святошинського суду від ЗО вересня 2004 року.

Судом
встановлено,  що під час здійснення
виконавчого провадження по даний час,
позивач проживає за місцем реєстрації - АДРЕСА_1 та з 2004 року працює у
Видавництві «Літтон»,  про що було відомо
ДВС у Святошинському районі м.  Києві.

ДВС у
Святошинському районі м.  Києва була
проведена оцінка арештованого житлового приміщення позивача згідно висновку
будівельно-технічної експертизи №174 від 02.02.2004 року.

Постановою
державного виконавця Дерех М. Р. ДВС у Святошинському районі м.  Києва від 04 травня 2005 року відкрито
зведене виконавче провадження № 56/12 по примусовому виконанню виконавчих
листів Святошинського районного суду №2-2348-1 від 14.01.2003 р. та №2-2163-1
від 12.11.2004 року про стягнення 78 419,
18 грн. боргу.

Арештована
квартира позивача була передана Державною виконавчою службою у Святошинському
районі м. Києва для реалізації спеціалізованій організації - Київській міській
філії Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст".

03 жовтня
2005 року відбулися прилюдні торги по реалізації арештованого житла
позивача,  переможцем в яких визнано
ОСОБА_2. Згідно з Протоколом проведення прилюдних торгів стартова ціна лоту
визначена в розмірі 102 976, 00 грн.,
яка відповідає висновку будівельно-технічної експертизи №174 від
02.02.2004 року.

Продажна
ціна лоту на прилюдних торгах
склала 103 050, 00 грн.
Відповідачка ОСОБА_2  сплатила вказану ціну за придбану квартиру.

Згідно
Акту про прилюдні торги б/н,
затвердженого начальником відділу ДВС Святошинського РУЮ у м.  Києві від 14.10.2005 року,  ОСОБА_2
отримала свідоцтво про придбання об'єктів нерухомого майна з прилюдних
торгів,  видане Приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 14.12.2005 року,  реєстровий № 13646,  серії ВСК в Київському БТІ.

Згідно
п.3.2. "Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна" затвердженого Наказом Мінюсту №68/5 від
27.10.1999 р. спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою
державного виконавця,  в якій
зазначається вартість майна за експертною оцінкою.

Згідно
до  ст.
З Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12
липня 2001 року датою оцінки є дата,  за
станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість
майна.

Статтею
9 Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"
визначено,  що положення (національні
стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної
діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в
будь-яких випадках її проведення.

Відповідно
до п. 23 "Методики оцінки майна",
затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року
№1891,  для визначення початкової
вартості окремого індивідуально-визначеного майна для продажу конкурентними
способами застосовується ринкова вартість. Згідно з Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 вересня 2003 р. N 1440 "Національний стандарт № 1
"Загальні засади оцінки майна і майнових прав" ринкова вартість -
вартість,  за яку можливе відчуження
об'єкту оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки...

Судом
встановлено,  що переоцінка арештованого
майна позивача ДВС не проводилася,
арештована квартира була відчужена 03 листопада 2005 року з прилюдних
торгів за оцінкою,  яка була складена за
1 рік і 8 місяців до дати реалізації.

Сторони
не заперечували,  що на момент складення
Висновку будівельно-технічної експертизи №174 від 02.02.2004 року вартість
зазначена в ньому відповідала цінам,  які
склалися на ринку нерухомості. Але ринкова ціна арештованого майна від дати
оцінки до дати реалізації підвищилася. При цьому позивач посилався на звіт
№125-2006 про незалежну ретроспективну оцінку вартості квартири на дату продажу
- жовтень 2005 року,  виготовлений
суб'єктом оціночної діяльності,  який
здійснює свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна,  майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" - "Київським центром точної оцінки",  згідно з яким ринкова вартість квартири
позивача на дату проведення торгів становила 220 000 грн.

Згідно  ст.  12
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" зміст,  форма,
порядок складання,  затвердження
та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно
до п. 23 "Методики оцінки майна",
затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року
№1891,  висновок,  зокрема,
для укладення договору купівлі-продажу,
дійсний протягом шестимісячного строку від дати його складання.

У
зв'язку з тим,  що вказана Методика є
єдиним нормативним актом у сфері оцінки майна,
який містить строки дії документів щодо оцінки майна,  суд вважає за доцільне прийняти до уваги
останню.

Згідно  ст.  55
Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець
зобов'язаний подбати про забезпечення умов реалізації майна боржника,  які не ущімлюють його законних інтересів.

Необхідними умовами реалізації є відчуження квартири
за ринковими цінами. Позивач стверджував,
що у разі продажу квартири за ринковими цінами,  що існували на ринку нерухомості на дату
продажу він мав би змогу отримати частину коштів,  яка залишилася після сплати боргу стягувачу
та покриття необхідних витрат на примусове виконання рішення суду.

Відповідно
до  ст.
19 Конституції України органи державної влади зобов'язані діяти лише на
підставі,  в межах повноважень та у
спосіб,  що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно
з  ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлений загальний шестимісячний строк
проведення виконавчих дій,  який
вираховується з дати винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

постанова
про відкриття виконавчого провадження згідно з виконавчим листом №2-2348-1 від
14.01.2003 року винесена 23.01.2003 року,
тоді як арештоване майно позивача було реалізоване лише 03.10.2005 року.

Бездіяльність
державного виконавця при проведенні виконавчих дій з примусового виконання
листа №2-2348-1 від 14.01.2003 р. та неправомірне зволікання з передачею
арештованого майна позивача на реалізацію встановлені рішенням Святошинського
суду м.  Києва 23.09. 2004 року за
скаргою стягувача ОСОБА_3 Рішення не оскаржувалося та вступило в законну силу.

З
документів справи випливає,  що ДВС у
Святошинському р-ні м.  Києва без
поважних причин було допущене недотримання строків здійснення виконавчих
дій,  визначених законодавством,  у зв'язку з чим майно позивача реалізоване з
прилюдних торгів не за ринковою вартістю,
тим самим позивача протиправно позбавлено права власності на майно,  гарантованого
ст.  41 Конституції України та
Закону України "Про власність",
який діяв на час виникнення спірних правовідносин між сторонами по
справі.

Згідно  ст. 45 Закону про стягнення з боржника
витрат,  пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій,  державний
виконавець виносить постанову,  яка може
бути оскаржена сторонами до суду в 10-денний строк. Виданню постанови передує
складання державним виконавцем акту про суми витрат на проведення виконавчих
дій згідно з документами,  якими вони
підтверджуються.

Згідно з
матеріалами справи,  про видання
вищевказаної постанови та про перелік виконавчих витрат,  відшкодованих за рахунок реалізованого
майна,  позивача не повідомлено,  частина належних йому коштів не повернута.

Враховуючи,  що прилюдні торги - це продаж майна,  на яке звернуто стягнення і яке підлягає
реалізації,  і що покупцем за даною
угодою - є фізична особа - учасник прилюдних торгів,  а продавцем - державна виконавча служба в
особі спеціалізованої організації,
визнання даної угоди недійсною можливе з підстав,  передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно
вимог,  додержання яких є необхідним для
чинності правочину,  визначених в  ст.
203 Цивільного Кодексу України,
зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України,  іншим актам цивільного законодавства,  а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи
вищенаведене,  суд приходить до висновку
що правочин купівлі-продажу з прилюдних торгів квартири позивача вчинений з
порушенням Закону України "Про виконавче провадження",  а саме - недотримані строки здійснення
виконавчого провадження згідно  ст.  25 Закону; зазначена в ньому істотна умова -
ціна,  визначена з порушеннями п. 23
"Методики оцінки майна",
затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 року
№1891.

У разі
недійсності правочину,  кожна із сторін
зобов'язана повернути іншій у натурі все,
що вона одержала на його виконання.

Враховуючи
докази,  оцінку яким суд дав вище,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.  19,  41 Конституції України,   ст.  48
Закону України "Про власність",
ч.3  ст. П,   ст. 45 Закону України "Про виконавче
провадження",  п 5.6.1.
"Інструкції про проведення виконавчих дій" затвердженої Наказом
Мінюсту від 15.12.1999 р. № 75/5,
Міністерства юстиції України від 21.04.2005 р. ,  N 40/5,
п.3.2. "Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого майна" затвердженого Наказом Мінюсту
№68/5 від 27.10.1999 p.,   ст.  ст.
203,  204,  п.1
ст.  216 Цивільного кодексу
України,   ст.  ст. 3,
209,  212,  213,
214,  215,  218,
292,  294 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити. Визнати недійсними: протокол проведення прилюдних торгів
по реалізації майна №5280132-1 затверджений Директором Київської міської філії
СДП "Укрспецюст" 3.10.2005року,
акт про прилюдні торги ,
затверджений начальником відділу ДВС Святошинського РУЮ в м. Києві від
14.10.2005року; свідоцтво про придбання з прилюдних торгів ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1,  видане приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  14.12.2005року,  реєстровий номер 13646,  серії ВСК №691842; реєстрацію в київськомі
мьсцому бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна від 27.02.2006р. за реєстровим № 1934.

Зобов"язати
Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на
об"єкти нерухомого майна провести державну реєстрацію права власності на
квартьиру АДРЕСА_1 за гр.ОСОБА_1.

Стягнути
солідарно з відповідачів Державної виконавчої служби Святошинського району м.
Києва,  Київської міської філії
Спеціалізованого державного підприємства "Укрспецюст",  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі в розмірі 1060грн. 50коп.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва шляхом подачі до районного суду заяви про його оскарження протягом
10 днів з дня роголошення рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.