Справа №2-1365/2007
РІШЕННЯ

іменем України

26 жовтня 2007
року Зміївський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді
Нестерцової Н.В.

секретаря
Онацької В.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Змієві справу за позовом ОСОБА_1 до виконкома
Великогомільшанської сільської ради Зміївського района Харківської
області,  3-тя особа ОСОБА_2,  про визнання рішень XXIX сесії
1У скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської
області недійсними та визнання права власності на земельні ділянки в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИВ:

31 липня
2007 року ОСОБА_1  звернувся з позовом до
виконкома Великогомільшанської сільської ради Зміївського района Харківської
області,  3-тя особа ОСОБА_2,  про визнання рішень XXIX сесії
ІУ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської
області недійсними та визнання права власності на земельні ділянки в порядку
спадкування.

У позові
він вказав,  що рішенням виконкому
Великогомільшанської сільської ради Зміївського района Харківської області №
232/233 від 13 лютого 1996 року його батькові ОСОБА_3 відповідно до Декрету
Кабінета Міністрів України від 26 грудня 1992 року № 15-92 "Про
приватизацію земельних ділянок" у приватну власність передані земельні
ділянки,  площею 0, 25 га для
обслуговування житлового будинку і 0, 35 га для ведення особистого підсобного
господарства за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач
вважає,  що ОСОБА_3 здобув право
власності на вищевказані земельні ділянки,
однак не оформив це право Державним актом,  оскільки помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після
смерті батька,  як вказує позивач,  він прийняв спадщину у вигляді житлового
будинку та в нотаріальній конторі оформив відповідне свідоцтво,  користувався земельними ділянками.

Однак,  14 листопада 2005 року
вищевказаними рішеннями призупинено право

користування земельною ділянкою в розмірі 0, 39 га ОСОБА_3 та передано у
приватну

власність земельну ділянку площею 0, 25 га ОСОБА_2

ОСОБА_1  просить суд відмінити рішення XXIX сесії
ІУ скликання Великогомільшанської сільської ради Зміївського району Харківської
області "Про припинення права користування земельною ділянкою" та
"Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і спору ОСОБА_2" від 14 листопада 2005 року.

Визнати
за ним право власності на земельні ділянки в порядку спадкування -0, 25 га для
обслуговування житлового будинку і 0, 35 га для ведення особистого підсобного
господарства,  що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач наполягав на задоволенні позовної заяви,  посилаючись на обставини,  викладені в ній.

Представник
позивача - адвокат ОСОБА_4  пояснив,  що за ОСОБА_3 необхідно визнати право
власності в порядку спадкування за заповітом,
оскільки земельна ділянка,  площею
0, 25 га та 0, 35 га була власністю його батька і є спадковим майном.

Представник
відповідача позов не визнав і пояснив,
що у користуванні батька позивача - ОСОБА_3 знаходилось 0, 60 га землі.
ОСОБА_3 за життя належним чином не оформив свого права власності на землю.
Позивач,  який є мешканцем іншого
району,  після отримання в спадок
житлового будинку не оформив свого права на земельну ділянку. Посилаючись
на  ст.
377 ЦК України,  представник Великогомільшанської сільської
ради вказав,  що з переходом права
власності на будинок позивач може мати право власності чи на користування
земельною ділянкою,  яка необхідна для
обслуговування житлового будинку і господарських будівель без зміни цільового
призначення.

ОСОБА_3
повинен був звернутись до сільської ради,
яка б розглянула його заяву,  та
рішенням передала у приватну власність земельну ділянку для обслуговування
житлового будинку і господарських будівель,
розміром 0, 25 га
в даному випадку,  в подальшому позивач
виготовив би технічну документацію,
узгодив межі та отримає Державний акт на землю.

Однак за
конкретних обставин,  позивач не має
права на землю в порядку спадкування.

3-тя
особа ОСОБА_2 до суду не з'явився,  про
час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,  заперечень не надав.

Ознайомившись
з матеріалами справи,  вислухавши
пояснення сторін,  дослідив докази,  суд приходить до наступного висновку.

Встановлено,  що рішенням Великогомільшанської сільської
ради народних депутатів Зміївського району Харківської області №232/233 від 13
лютого 1996 року ОСОБА_3 передано безкоштовно у приватну власність земельну
ділянку,  розміром 0, 25 га для
обслуговування житлового будинку та земельну ділянку,  розміром 0, 35 га. для ведення особистого
підсобного господарства,  /а.с. 6/

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер,  що підтверджується
ксерокопією свідоцтва про смерть,  /а.с.
7/

Позивач
прийняв спадщину після смерті батька та отримав свідоцтво про право на спадщину
за заповітом.  Спадкове майно,  на яке видано свідоцтво,  складається з житлового будинку з надвірними
будівлями,  що знаходиться в АДРЕСА_1. /а.с. 8/

Право
власності на нерухоме майно ОСОБА_1
зареєстровано в КП "Зміївське БІТ. /а.с. 9/

Рішеннями
XXIX сесії ІУ скликання Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської області від 14 листопада 2005 року припинено
право ОСОБА_3 користування земельною ділянкою,
площею 0, 39 га. за адресою : АДРЕСА_1 та
передано 0, 25 га. вказаної земельної ділянки для обслуговування жилого
будинку,  господарський будівель та
споруд ОСОБА_2,  /а.с. 14, 15/

Відповідно
до п. б ч.2  ст.  81 Земельного Кодексу України,  г-ромадяни України набувають права власності
на земельні ділянки на підставі приватизації земельних ділянок,  що були раніше надані їм у користування.

ОСОБА_3
за життя не використав свого права на приватизацію земельних ділянок,  розміром 0, 25 га та 0, 35 га,  Державний акт на землю не отримав.

Згідно
ч.2  ст. 120 Земельного Кодексу
України,  якщо житловий будинок,  будівля або споруда розміщені на земельній
ділянці,  наданій у користування,  то в разі їх відчуження до набувача
переходить право користування тією частиною земельної ділянки,  на якій вони розміщені,  та частиною ділянки,  яка необхідна для їх обслуговування.

ОСОБА_1 ,
який набув права власності в порядку спадкування за
заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1,  набув права користування земельною
ділянкою,  на якій він розташований,  та частину

земельної
ділянки,  яка необхідна для її
обслуговування,  однак для закріплення за
ним цієї ділянки до Великогомільшанської сільської ради Зміївського району не
звертався.

Відповідно
до норм безоплатної передачі земельних ділянок громадянам,  передбачених у  ст. 121 Земельного Кодексу України,  громадяни України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в
таких розмірах: для обслуговування жилого будинку,  господарських будівель і споруд у селах - не
більше 0, 25 га.

Згідно
ч.1  ст.
125 ЗК України,  право власності
та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її
власником або користувачем документа,  що
посвідчує право власності чи право постійного користування земельною
ділянкою,  та його державна реєстрації.

У
померлого ОСОБА_3 не виникло права власності на землю,  оскільки він не одержав відповідного
документа,  що посвідчує це право та не
зареєстрував його належним чином.

Частина
3 цієї ж статті передбачає,  що
приступити до використання земельної ділянки до встановлення її меж у
натурі,  одержання документа,  що посвідчує право на неї,  та державної реєстрації забороняється.

Судовим
розглядом встановлено,  що ОСОБА_3 -
батько позивача,  не встановив межі
землекористування у натурі,  не одержав
документа,  що посвідчує право на
неї,  не пройшов державної реєстрації.

Відповідно
до ч.1  ст.  1225 ЦК
України,  право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах,  із збереженням її цільового призначення.

Тому,  право власності на земельні ділянки в порядку
спадкування ОСОБА_1  не має.

Як
встановлено судом,  ОСОБА_1  не позбавлений можливості звернутись до
сільської ради із заявою про передачу йому у приватну власність земельної
ділянки за вищевказаною адресою для обслуговування жилого будинку,  господарських будівель.

ОСОБА_1  вправі звернутись із заявою про передачу йому
землі для ведення особистого підсобного господарства.

Права
власності на земельну ділянку,  площею 0,
35 га. передану його батькові для ведення особистого підсобного господарства і
в подальшому виділену ОСОБА_2,  позивач не має відповідно до  ст.
377 ЦК України
та 120 ЗК України.

Оскільки
суд не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1
в частині визнання права власності на землю,  у задоволенні іншої частини позовних вимог
необхідно також відмовити.

Підстав
для визнання рішень XXIX сесії ІУ скликання Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської області "Про припинення права користування
земельною ділянкою" та "Про безоплатну передачу у власність земельної
ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку,  господарських будівель і спору ОСОБА_2"
від 14 листопада 2005 року,  недійсними
та їх скасування,  не встановлено.

Керуючись ч.
2  ст. 81,  ч.2
ст. 120,   ст. 121,  ч.1
ст.  125 Земельного Кодексу
України,   ст.  1225 ЦК
України,   ст.
ст.  10,  11,
60,  169,  209,
212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому Великогомільшанської сільської ради
Зміївського району Харківської області,
3-тя особа ОСОБА_2,  про визнання
недійсними рішень XXIX сесії ІУ скликання недійсними та визнання права
власності на земельні ділянки в порядку спадкування -відмовити.

Рішення
може бути оскаржено шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються апеляційному суду через
суд першої інстанції,  який ухвалив
оскаржене судове рішення.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у встановлений строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

У разі подання
апеляційної скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.