overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1031/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007р                                                                                                  м.
Пологи

Пологівський
районний суд  Запорізької обл.

в складі

головуючого:
Омельчука В.Є.,

при секретарі Савченко Н.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ВАТ „Запоріжжяобленерго"
до ОСОБА_1 про
стягнення вартості електричної енергії, не облікованої в наслідок порушення
споживачем ПКЕЕН,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проживає в будинку АДРЕСА_1; є побутовим
споживачем електроенергії.

28.03.2007 року,
при проведенні перевірки приладу обліку спожитої електроенергії працівниками
Пологівського РЕМ, було
виявлене порушення відповідачем Правил користування електроенергією, шляхом
самовільного підключення електророзетки на ввідних дротах  до приладу обліку електричної енергії, прихованою
електропроводкою, про що у відповідності до п.53 Правил було складено акт про
порушення ПКЕЕ №00082202.

У відповідності
до п.53.4 Правил та на підставі Постанови КМУ №122 від 08.02.2006 року „Про
затвердження Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих
енергопостачальнику в наслідок викрадення електричної енергії", Постанови
НКРЕ №562 від 04.05.2006 року „Про затвердження методики  визначення обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування
електричною енергією", відповідачу було зроблено розрахунок не облікованої
електроенергії, згідно з яким він повинен відшкодувати збитки в розмірі 1497
грн.13 коп.

В судовому
засіданні представник позивача, підтримавши позов і давши пояснення по справі,
просить стягнути з відповідача завдані позивачеві збитки в розмірі 1497 грн. 13
коп. та судові витрати в розмірі 81 грн.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав і
просить вимоги позивача задовольнити.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, суд
знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного, ст..,ст. 526, 530, 623, 1166 ЦК
України, керуючись ст..,ст 130, 174 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ
„Запоріжжяобленерго" р/р 416 Запорізьке обласне управління ВАТ
„Державний ощадний банк України", МФО   313957, завдані
збитки в розмірі 1497 грн. 13 коп. і судові витрати в розмірі 81 грн., які
зарахувати на р/р 260044194, МФО
313827 в ЗОД Райфайзен Банк „Аваль" м. Запоріжжя .

Рішення може
бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 20 днів з моменту
подачі заяви на його оскарження яка може бути подана протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення.
Справа№2-1149
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2007 року   Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі головуючого судді
Носова В.К.

при секретарі                                         Грабовській
Н.В.

Розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Тульчинської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що йому на праві приватної власності належить
квартира за № 2 в будинку № 14 по АДРЕСА_1.

Він,  не отримавши
дозволу Тульчинської міської ради переобладнав свою квартиру,  а саме: кухню та санвузол; склад квартири
став 1-коридор,  2, 3, 4-кімнати,  5-кухня,
6-санвузол,  в результаті чого
збільшилась загальна площа з 49, 8 кв. м.
на 50, 0 кв. м.  Однак,  він не знав,
що для переобладнання своєї власної квартири необхідна проектна
документація та дозвіл.

Отже,
переобладнана ним,  без надання
дозволу та виготовлення технічної документації,
квартира набула статусу самочинного будівництва. Однак,  при цьому не були порушені інтереси сусідів
та інших осіб,  поскільки він проводив
переобладнання у своїй власній квартирі.

В даний час йому необхідно провести відчуження вказаної
квартири,  однак,  оформити належним чином документи в Тульчинському
МБТІ він не має можливості через відсутність проектної документації та дозволу
на переобладнання квартири.

Поскільки,  він не
має можливості зареєструвати в МБТІ зміни,
проведені у власній квартирі,  він
просить суд визнати за ним право власності на самочинне переобладнання у
власній квартирі.

В судовому засіданні
позивач позов підтримав,  просить
задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився,  натомість надав суду заяву,  в якій Вказав,  що позов визнає,  просить суд справу розглянути без участі його
представника.

Суд,  заслухавши
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  визнаний відповідачем і не
суперечить вимогам закону.

Керуючись  ст.   ст.  10,  60,
88,  213 - 215 ЦПК України,   ст.
ст.  376,  392 ЦК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Визнати за ОСОБА_1,
право власності на самочинно переобладнану ним кухню та санвузол в кв. №
2 в буд.  № 14 по АДРЕСА_1. Склад
квартири став: 1-коридор,  2, 3,
4-кімнати,  5-кухня,  6-санвузол,
в результаті чого збільшилась загальна площа з 49, 8 кв. м.  на 50, 0 кв. м.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя: підпис                                             _

Рішення суду вступило в законну силу 27 серпня ?007 року.
Справа № 2о -130 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

16 жовтня 2007 року      ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД   Вінницької області

в складі:   головуючого судді                                                           Носова
В.К.

при секретарі                                                                                        Грабовській
Н.В.

Розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Тульчині
справу за заявою ОСОБА_1 про надання права на шлюб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб,  мотивуючи свої вимоги тим,  що вона перебуває у фактичних шлюбних
відносинах з ОСОБА_2.

В даний час вони бажають зареєструвати з ним шлюб в
органах РАЦСу та створити сім'ю.

На даний  час
вона вагітна,  термін
вагітності  7-8 тижнів,  що
підтверджується довідкою Кирнасівської міської лікарні.

ОСОБА_2  надав письмову
згоду на одруження з нею.

Однак вона не досягла шлюбного віку - 17 років,  тому в органах РАЦСу їм було відмовлено в
реєстрації шлюбу,  так як відповідно
до  ст.
23 Сімейного Кодексу України,
громадяни які не досягли шлюбного віку,
мають право на реєстрацію шлюбу лише за рішенням суду.

В зв'язку з цим просить суд,  надати їй право на шлюб з ОСОБА_2,  1987 року
народження.

В   судовому  засіданні
заявниця   свої  вимоги
підтримала  і   просить
суд  їх задовольнити.

ОСОБА_2  суду
пояснив,  що бажає утворити з ОСОБА_1. сім'ю,  мати та
виховувати дітей,  вести спільне
господарство,  а тому просить надати їй
право на шлюб.

Мати неповнолітньої ОСОБА_1. - ОСОБА_3
в у судовому засіданні заявила,  що вона підтримує прагнення своєї дочки і
просить надати їй право на шлюб.

Вислухавши заявницю,
заінтересовану особу,  матір
неповнолітньої заявниці,  дослідивши
матеріали справи суд

встановив:

Заявниця та ОСОБА_2 перебувають у фактичних шлюбних відносинах і бажають їх зареєструвати в
органах державної реєстрації та створити сім'ю.

Так як ОСОБА_1 не
досягла встановленого законодавством шлюбного віку то органи реєстрації актів
цивільного стану не можуть прийняти від неї заяву про реєстрацію шлюбу.

Однак,  як
встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2  мають намір
проживати однією сім'єю як чоловік та жінка,
вести спільне господарство,  мати
та виховувати дітей. Крім того,  термін
вагітності ОСОБА_1. становить 7-8 тижнів,
що підтверджується довідкою Кирнасівської міської лікарні.

Відповідно до
ст.  23 СК України право на шлюб
мають особи,  які досягли шлюбного віку.
Частиною 2 даної статті передбачено,  що
за заявою особи,  яка досягла
чотирнадцяти років,  за рішенням суду
може бути надано право на шлюб.

За таких обставин,
суд прийшов до висновку,  що
надання ОСОБА_1. права на шлюб буде відповідати її інтересам,  а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  23 СК України,   ст.  ст.
4,  8,
15,  18,  57-60,
64,  209,  213-215,
234 ЦПК України ,  суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Надати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження право на шлюб з ОСОБА_2.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Справа № 2 -   1170 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

21 серпня 2007 року     ТУЛЬЧИНСЬКИЙ  РАЙОННИЙ
СУД   Вінницької області

в складі:   головуючого судді                                                                      Носова
В.К.

при секретарі                                                                                                   Грабовській
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася в суд з даним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що вона 15 червня 2000 року зареєструвала з
відповідачем шлюб в Клебанській сільській раді,
Тульчинського району,  Вінницької
області за актовим записом № 4.

Від даного шлюбу в 2001
році у них народилась дочка Марія.

В даний час вони разом не проживають,  припинили сімейні стосунки,  так як відповідач ніде не працює і не бажає
працювати та забезпечувати сім'ю. Зловживає спиртними напоями,  обзиває її нецензурними словами,  навіть намагався її бити.

В зв'язку з цим,
вважаючи,  що їх подальше сумісне
проживання з відповідачем і збереження сім'ї неможливе,  просить суд розірвати шлюб.

Позивачка в судовому засіданні
позов підтримала і наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач в судове засідання не з'явився хоча був
своєчасно належним чином повідомлений про дату і час слухання справи,  і відомостей про причину своєї неявки до суду
не надав.

За  таких   обставин,
враховуючи   згоду   позивачки
на  те,    щоб
справу   було

вирішено  без
участі відповідача,  суд ухвалив,   розглянути справу заочно за відсутності

ОСОБА_2  на
підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4  ст.
169,   ст.

224 ЦПК України.

,              Заслухавши
позивачку та ознайомившись з матеріалами справи,  суд дійшов до

висновку,    що
позов   слід   задоволити,    оскільки
вимоги   позивачки   обгрунтовані,  підтверджені належними доказами та
відповідають вимогам закону.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  109,
ПО СК України,   ст.  10,
57,  213,  215,
226 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

,   Позов задоволити.    Розірвати шлюб
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  який був
зареєстрований 15.06.2000 року в Клебанській сільській раді,  Тульчинського району,  Вінницької області за актовим записом № 4.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 17 грн. судового збору в прибуток держави.

ОСОБА_1  від стягнення звільнити.

Дане рішення може бути переглянуте Тульчинським районним
судом Вінницької

області за письмовою заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його

копії.
Справа № 2 - 1181 2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2007 року   Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді
Носова В.К.

при секретарі                                            Грабовській
Н.В.

Розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.  Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та права власності на
житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що 13 липня 2007 року він купив у відповідача
житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами,  розташований в АДРЕСА_1. Вони обговорили всі
істотні умови і між ним та відповідачем було досягнуто згоди по всіх істотних
умовах договору купівлі-продажу і такий договір було між ними фактично
укладено. Він передав відповідачу гроші за куплений в нього будинок в сумі 32
500 грн.,  а він передав йому ключі від
будинку,  документи на нього і фактично
передав його йому в користування.

В той же день вони звернулись до нотаріуса для оформлення
договору купівлі-продажу,  однак оформити
його належним чином не змогли,  так як
необхідно було зібрати ряд довідок.

Через деякий час він звернувся до відповідача з
пропозицією офіційно укласти договір купівлі-продажу будинку.

Але укласти такий договір і посвідчити його в нотаріуса
вони не мають можливості,  так як
відповідач проживає в м.  Київ і в даний
час приїхати не може.

Так як по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу
будинку між ним та ,  відповідачем було
досягнуто згоди,  фактичне виконання
договору відбулося,  але провести
нотаріальне посвідчення договору вони не можуть,  то він вважає,  що в даному випадку договір купівлі-продажу
був фактично укладений і є всі підстави для визнання в судовому порядку
укладеного договору дійсним і для визнання за ним права власності на вказаний
будинок.

В судовому засіданні
позивач позов підтримав,  на задоволенні
позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився,  однак надав суду заяву,  в якій вказав,  що позов визнає і просить розглянути справу в
його відсутність.

Суд,  заслухавши
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  визнаний відповідачем та не
суперечить вимогам закону.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
213-215 ЦПК України,  334,  386,
392 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку
№ 37 по АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами,  укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнати за ОСОБА_1 право власності на вищевказаний
будинок.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя-.підпис

Рішення суду вступило в законну силу 2? серпня 2007 року.
Вірно:
Копія: Справа №2-1252 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2007 р.         ТУЛЬЧИНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД Вінницької області

в складі:    головуючого судді                                                          Люлько
В.В.

при секретарі                                                                                        Скавронській
Т.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання договору дарування дійсним та визнання права
власності на будинок,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.  про визнання договору дарування
дійсним та визнання права власності мотивуючи свої вимоги тим,  що 1.09.2007 року її батько ОСОБА_2 та її
мати ОСОБА_3 подарували їй по 1/4 частині житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель та споруд,
розташований в АДРЕСА_1,  яка
належала кожному із них відповідно до свідоцтва №72 про право особистої
власності на домоволодіння виданого Заозернянською сільською радою 20.11.1989
року. Свою волю батьки виразили в письмовій формі,  написавши про це розписки. З метою оформлення
договору дарування вони звернулися в нотаріальну контору. Однак в нотаріальному
посвідченні договору дарування батьками їй 1/4 частини житлового будинку з
відповідною часткою господарських будівель і споруд їм було відмовлено,  так як в свідоцтві №72 про право особистої
власності на домоволодіння,  видане
Заозернянською сільською радою 20.11.1989 року в срічці «і записано в реєстрову
книгу за № «запис» 77 від 20.11.89 №72 - зроблено чорнилами іншого кольору ніж
весь інший тек ст.

Просить суд визнати,  що між нею та відповідачами по справі
відбувся договір дарування та визнати за нею право власності на будинок.
Відповідачі проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши сторін,
дослідивши матеріали справи,  суд
прийшов до висновку,  що позов підлягає
задоволенню,  так як він обґрунтований і
підтверджується розпискою про дарування,
іншими матеріалами справи,  що
відповідають вимогам закону.

Іншого в судовому засіданні
не встановлено.

За таких обставин суд з метою правильного та швидкого
вирішення справи,  вважає за правильне
розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

На підставі викладеного,
керуючись  ст. . ст. 328, 334 ЦК України,   ст. .
ст. . 10, 14, 15, 60, 213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати договір від 1 вересня 2007 року про дарування ОСОБА_1 її батьками
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 по 1/4 частині
житлового будинку,  а в загальному - 1/4
частину житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та
споруд,  - дійсними.

Визнати    за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину
житлового будинку,  подарованого їй її
батьками ОСОБА_2,    ОСОБА_3,    розташованого   в   АДРЕСА_1. Зобов"язати Тульчинське МЕТІ провести відповідні
реєстраційні дії.

Рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2- 1415 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2007 р.         ТУЛЬЧИНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД Вінницької області

в складі:    головуючого судді                                                          Люлько
В.В.

при секретарі                                                                                        Скавронській
Т.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися в суд з
позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права
власності мотивуючи свої вимоги тим,  що
7 вересня 2007 року вони уклали з відповідачами угоду про купівлю у них по 1/4
частині квартири №1 в будинку №65,  яка
розташована поАДРЕСА_1 і належить їм та відповідачам відповідно до свідоцтва
про право власності на житло від 20 квітня 2006 року серія ЯЯЯ №929528 виданого
Юрківською сільською радою. Відповідачі написали розписку про отримання коштів
за дані частини квартири і вони повинні були оформити договір купівлі-продажу в
Тульчинській нотаріальній конторі. Але оформити договір купівлі-продажу
нотаріально вони не змогли через великі черги і брак часу,  так як відповідачам необхідно було терміново
виїхати за межі області. В даний час у відповідачів не має можливості приїхати
в м.  Тульчин для оформлення даного
договору.

Просять суд визнати,
що між ними та відповідачами по справі відбувся договір купівлі-продажу
та визнати за ними право власності на вказану квартиру.

Відповідачі в судове засідання незявилися,  але надали суду заяву,  що проти задоволення позову не заперечують.

Заслухавши сторін,
дослідивши матеріали справи,  суд
прийшов до висновку,  що позов підлягає
задоволенню,  так як він обґрунтований і
підтверджується розписку про отримання коштів відповідачами за дану
квартиру,  іншими матеріалами
справи,  що відповідають вимогам закону.

Іншого в судовому засіданні
не встановлено.

За таких обставин суд з метою правильного та швидкого
вирішення справи,  вважає за правильне
розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

На   підставі
викладеного,    керуючись    ст. . ст. 328, 392   ЦК
України,     ст. .
ст. . 10, 14, 15, 60, 213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати договір
купівлі-продажу між ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 1/4
частини квартири 1 в будинку №65 поАДРЕСА_1 і ОСОБА_4
також 1/4 частини квартири 1 в будинку №65 поАДРЕСА_1 укладеним та дійсним.

Визнати за ОСОБА_1,  ОСОБА_2 право власності на рівних частках на
1/4 частини квартири 1 в будинку №65 по АДРЕСА_1,  яка належала ОСОБА_3.

Зобов"язати Тульчинське
МБТІ провести відповідні реєстраційні дії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження.
Справа № 2-о-101/2007 р.
УХВАЛА

26
жовтня 2007 року суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Штих
К.М.  розглянувши матеріали справи за
позовом ОСОБА_1 до Канівського міськрайонного військогвого комісаріату
Черкаської області про встановлення факту втрати непрацездатності під час
виконання службових обов'язків

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до відповідача про встановлення факту нещасного
випадку,  що потягло за собою втрату
органу - лівої нирки. Заявник посилається на те,  що 23 вересня 1978 року під час служби в
Збройних силах СРСР при виконанні службових обов'язків отримав травму,  а при медичному обстеженні 17.12.2005 року,  проведеним науковим центром радіаційної
медицини АМН України
встановлено відсутність лівої нирки. Втрату лівої нирки заявник пов'язує з
отриманням травми 23 вересня 1978 року,
але про це не зазначено у виписці з амбулаторної карти від 18.12.1978
року.

Суддя,  вивчивши матеріали справи,  вважає,
що справи про встановлення фактів каліцтва не розглядаються в порядку
окремого провадження. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про
встановлення фактів,  що мають юридичне
значення» при застосуванні п.3  ст.  256,
яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві або у зв'язку з
виконанням державних чи громадських обов'язків,
якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по
соціальному страхуванню,  слід мати на
увазі,  що з дня введення в дію Закону «Про
охорону праці» справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку
окремого провадження. Питання пов'язані із встановленням факту каліцтва на
виробництві,  коли з приводу цього
виникає спір,  а також якщо при каліцтві
у зв'язку з виконанням державних чи громадських обов'язків призначається пенсія
особам,  які внаслідок цього Стали
інвалідами,  вирішуються в порядку,  встановленому для розгляду трудових спорів.

У
відповідності до ч. 6  ст.  235 ЦПК України,  якщо під час розгляду справи в порядку
окремого провадження виникає спір про право,
суд залишає заяву без розгляду.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
235 ЦПК України,  суд-

УХВАЛИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту втрати непрацездатності під час виконання
службових обов'язків - залишити без розгляду та повернути позивачу.

Роз'яснити
ОСОБА_1 його
право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду
через міськрайонний суд шляхом подачі в п"ятидений строк з дня
проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом десяти днів апеляційної скарги.