справа №2-2717/07
року Київський районний суд м.  Донецька
судді Шликова С.
представника позивача - ОСОБА_1,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Донецьку справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання права власності на домоволодіння,
ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на 53/100
домобудівлі,  посилаючись на те,  що 53/100 будинку АДРЕСА_1 належить на праві
власності ОСОБА_4 ,  виданного Донецьким
міським відділом комунального господарства 3 вересня 1968 року,  на підставі рішення Київсьої районної в
м.  Донецьку ради від 12 червня 1986
року,  що померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після
смерті ОСОБА_4  відповідач ОСОБА_3 12
липня 1968 року подав заяву про прийняття спадщини,  але не оформив до тепершнього часу своє право
власності відповідно до діючого законодавства. Відповідач ОСОБА_2 є її
чоловіком з 5 червня 1971 року,  коли був
зареєстрований шлюб. З 1998 року відповідач уїхав забравши всі свої речі,  с цього часу не дбає про спадкове майно,  не оплачує необхідні платежі. В будинку
позивачка проживає одна,  в зв*язку з чим
вона була вимушена звернутися до суду для визнання за нею право власності на
будівлю,  так як після смерті
ОСОБА_4  крім неї інших спадкоємців не
судовому засіданні позивачка та її представник заявлені позовні вимоги
підтримали. Просили визнати за ОСОБА_2 право власності на 53/100 будинку АДРЕСА_1 після смерті
ОСОБА_4,  оскільки вона проживала зі
спадкоємцем однією сім*єю з 1971 року,  а
інших спадкоємців немає.
в судове засідання не з'явився,  був
належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи,  про причини неявки не повідомив,  клопотань про відкладення справи від нього не
надійшло,  тому враховуючи,  що позивач та його представник не заперечує
проти ухвалення заочного рішення,  суд
відповідно до ч.1  ст. 224 ЦПК України
вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з
ухваленням заочного рішення.
Суд,  заслухавши показання позивача та її
представника,  дослідивши письмові
докази,  що є в матеріалах справи,  проаналізувавши надані докази,  вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд
встановив,  що 53/100 будинку АДРЕСА_1
належала ОСОБА_4  на підставі свідоцтва
про право власності,  виданого виданного Донецьким
міським відділом комунального господарства 3 вересня 1968 року,  на підставі рішення Київсьої районної в
м.  Донецьку ради від 12 червня 1986 року
її представника,  підтверджується копією
свідоцтва про право власності,  (а.с.
до  ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах,  що
не заборонені законом,  зокрема із
правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно  ст.  549 ЦК України в
редакції 2003 року,   ст.  ст.  4,
5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України в редакцій 1963 року,
оскільки спадщина відкрилась та цивільні правовідносини між сторонами
виникли до набуття чинності нового Цивільного кодексу України
Суд
встановив,  що позивачка проживала у
спірному будинку з 1971 року. Після смерті ОСОБА_4 вона за свій
рахунок утримувала спадкове майно,
сплачувала комунальні послуги,
платежі за землю. ОСОБА_4 не має інших спадкоємців,  що підтверджується даними шостої Донецької
державної нотаріальної контори (а.с. 22),
свідоцтвом про смерть сумістного сина позивачки ОСОБА_4  та відповідача ОСОБА_3,  ОСОБА_5,
виданого 24 січня 2007 року,  а
також актами квартальної мікроради Київського району м.  Донецька,
про непроживання відповідача у спірному будинку з 1998 року.
Тому суд
вважає позовні вимоги про визнання права власності на 53/100 будинку АДРЕСА_1
за ОСОБА_2 законними,  обгрунтованими та такими,  що підлягають задоволенню.
підставі викладеного,   ст.  ст.
України в редакції 1963 р.,   ст.  12
Закону України «Про власність»,
ст.  328 ЦК України в
редакції 2003 року,  керуючись  ст.
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння задовольнити.
за ОСОБА_2 право власності на 53/100 будинку АДРЕСА_1.
про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського районного суду
м.  Донецька протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
про апеляційне оскарження рішення може бути подано до Апеляційного суду
Донецької області через Київський районний суд м.  Донецька протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до
Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м.  Донецька протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу може бути подано без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.