Справа № 2 - 224 / 07р.  РІШЕННЯ
року                                                                                     м.
районний суд Полтавської області у складі: Головуючої судді Кривчун Т.О., при
секретарі Корнієнко Л.Т,
третьої особи ОСОБА_2.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гребінці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, до ОСОБА_4, третя особа Служба захисту сім"ї
та молоді Гребінківської РДА, про позбавлення батьківських прав, -
У квітні 2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з вказаним позовом до
ОСОБА_4., посилаючись на те, що мають з відповідачем неповнолітню доньку,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.
Зазначає, що, з самого народження дитини відповідач її вихованням не
займався, разом із ними проживав з ними лише в 1995-1996 pp., з 1996 року вони
перестали підтримувати подружні стосунки з ОСОБА_4., і у цьому ж році їх шлюб
Вказує, що, після розірвання шлюбу і по цей час відповідач проживає окремо,
ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вихованням її не
займається, не піклується про її здоров"я та розвиток, ухиляється від
виконання своїх батьківських обо"язків.
Тому просила позбавити батьківських прав відповідача відносно його
неповнолітньої доньки.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, прохаючи
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового
розгляду справи, до суду не з"явився, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи позов підтримала, та суду
пояснила, що, при обстеженні житлово-побутових умов сім"ї було
з"ясовано, що дитина проживає разом із матір"ю, має всі умови для
навчання і виховання. Батько з сім"єю не проживає, матеріальної допомоги
на утримання дитини не надає.
16 серпня 2007 року позивач звернулася з заявою про
заочний розгляд справи та винесення заочного рішення.
Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Вислухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю
ООН 20
листопада 1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Стаття 18 Конвенції про права дитини передбачає, що батьки несуть основну
відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного
піклування.

Згідно ст. 150 СК України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»
на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання,
навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину,
піклуватися про її здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створюючи
належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини,
готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, найважливіший обов'язок батьків - це
обов'язок виховувати, ростити дитину. Це обов'язок не лише перед дитиною, а й
перед усією родиною та суспільством.

Закон України «Про освіту» у статті 59 та Закон України
«Про охорону дитинства» у статті 12 детально визначають, які дії належить
вчиняти батькам для розвитку дитини як особистості. Зокрема, цим законами
батьки зобов'язані виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя,
шанобливе ставлення до старших, поваги до прав, свобод людини і громадянина,
мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших
народів.

Судом встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що батьками
ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1року в м. Гребінці, є ОСОБА_4 та
ОСОБА_1(Свідоцтво про народження серія НОМЕР_1, а.с.6), при цьому, згідно
Свідоцтва про встановлення батьківства, серія НОМЕР_2, виданого 24.08.1991р.
Гребінківським райвідділом ЗАГС Полтавської області, ОСОБА_4. визнаний батьком
вказаної дитини (а.с.5).

У судовому
засіданні встановлено і знайшло підтвердження матеріалами справи, що з

1995
року ОСОБА_4. і ОСОБА_1. (прізвище після розірвання
шлюбу-ОСОБА_1) перебували у шлюбі, зареєстрованому Гребінківським відділом РАГС
Полтавської області (а.с.6), який розірвано рішенням Гребінківського районного
суду Полтавської області від

1996
року (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2001 року
Гребінківським районним судом Полтавської області був виданий виконавчий лист
№АЕ-43 про стягнення з ОСОБА_4. на користь ОСОБА_1. на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, аліментів в розмірі 1/4 частини усіх видів
заробітку.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, платник
аліментів фактично протягом усього часу матеріальної допомоги на утримання
дитини не надавав, не спілкувався з нею, після звільнення з місць позбавлення
волі ніде не працював, постійно змінював місце проживання. Ця обставина, окрім
пояснень позивача, підтверджується листом від 26.12.2006р. ст. державного
виконавця ДВС у Пирятинському районі Горб Т. на ім"я начальника ДВС
Чернігівської області, з зазначенням суми заборгованості ОСОБА_4. по аліментах
станом на 01.12.2006 року, яка становить 5030,15 грн. та в якому вказано, що
ОСОБА_4. вибув із с Давидівка Пирятинського району Полтавської області (місце
проживання матері відповідача) без повідомлення про це ДВС, де перебував на
обліку, тому 06.11.2006р. Пирятинський райсуд Полтавської області виніс ухвалу
про розшук боржника, а 25.12.2006р. надійшло письмове повідомлення з
Пирятинського РВ УМВС України в Полтавській області про те, що ОСОБА_4.
розшуканий і проживає в с Новий Білоус Чернігівського району Чернігівської
області (а.с.8). Однак, згідно довідки від 31.05.2007р. за №747 Новобілоуської
сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, ОСОБА_4., 1967 року
народження, проживав в с Новий Білоус з березня 2006 року по квітень 2007р. без
реєстрації, вів бродячий спосіб життя, без постійного місця проживання і
певного

роду занять. На час видачі
довідки в селі не проживав
і місце проживання його невідоме (а.с.22).

Таким чином, фактично з моменту народження дитини
відповідач її вихованням не займався, проживав із сім"єю протягом
короткого періоду часу, в 1995-1996 pp., а після розірвання шлюбу у 1996 році та припинення
шлюбних відносини з ОСОБА_1., він припинив і будь-яке спілкування з дитиною,
матеріальної допомоги на її утримання не надавав, вихованням її не займався, не
піклувався про її здоров"я та розвиток, ухилявся від виконання своїх
батьківських обо"язків. Дитина-ОСОБА_3 весь цей час знаходилася на вихованні та повному матеріальному
утриманні матері, позивача ОСОБА_1. Дана обставина підтверджується, в т.ч.
Актом обстеження житлово-побутових умов від 21.05.2007р, згідно якого дитина
проживає разом з матір"ю у трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, має окрему
кімнату, створено всі умови для навчання та виховання дитини.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач по справі
ОСОБА_4. протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним
утриманням своєї неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ухиляється від виконання
батьківських обов'язків, не проявляє до дитини батьківської уваги та
піклування, взагалі не спілкується з нею, залишивши її на утриманні однієї
матері.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом
батьківських прав у разі, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків
по вихованню дитини.

На ОСОБА_4, як на батька, законодавством покладено обов'язок по вихованню
та розвитку його дитини. Відповідач по справі мав реальну можливість виконувати
обов'язок по вихованню своєї неповнолітньої дитини, піклуватися про її
здоров'я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для
розвитку її природних здібностей, однак постійно ухилявся та самоусунувся від
виконання свого батьківського обов'язку по вихованню дитини.

За таких обставин, у суду є достатні підстави для
задоволення позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_4. відносно його
неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 150, 152,
164-166 Сімейного кодексу України, Декларацією прав дитини, Конвенцією про
права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про
освіту», ст.ст.8,10-11,59-60, 213-215,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 8,50 грн. судового збору та 7,50 грн.
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення суду може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача по
справі. Дана заява може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем, а повторне
заочне рішення -позивачем та відповідачем до апеляційного суду Полтавської
області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.