Справа №2-407/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 червня 2007
року Глухівський міськрайонний суд Сумської області

в складі - судді
Моргун О.В.

з участю
секретаря Нагорній A.M.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

представників
відповідача Жибик О.М.

Кандюкова
Г.Г.,  Коваленко В.Д.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Глухів справу за позовом Мирошниченко Юрія
Олександровича до ПП «Дунаєцьке» про усунення порушень трудового законодавства
,  про стягнення середнього заробітку у
зв»язку з затримкою видачі трудової книжки в розмірі 4900 грн,  стягнення моральної шкоди в сумі 3000 грн., -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до
суду з зазначеними вимогами,  мотивуючи
їх тим,  що 21 травня 2006 року він був
звільнений з роботи за наказом засновника ПП «Дунаєцьке» № 16 а від 21 травня
2006 року за власним бажанням за
ст.  38 КЗпП України. Власник та
уповноважений ним орган відмовили йому в день звільнення видати на руки трудову
книжку. 5 грудня 2006 року відповідач видав йому трудову книжку.

Під час
розгляду справи ОСОБА_3 змінив свої позовні вимоги,  від вимоги про усунення порушень трудового
законодавства шляхом внесення до трудової книжки запису про час звільнення та
засвідчити запис підписом засновника відмовився,  відмова в цій частині від позовних вимог була
прийнята судом.  Остаточно свої позовні
вимоги ОСОБА_3 виклав
таким чином:

стягнути
з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу
у зв»язку з затримкою видачі трудової книжки в розмірі 4550 грн.за період з 21
травня 2006 року по 5 грудня 2006 року.

стягнути з
відповідача на його користь моральну шкоду в сумі 3591 грн. 27 коп.

Представники відповідача позов не визнали і пояснили що позивач з 27 травня

2005 року працював на посаді керівника підприємства. Перебуваючи на посаді
керівника

підприємства ОСОБА_3
в порушення порядку ведення трудових книжок не

вжив ніяких заходів до внесення запису про прийняття на роботу до трудової
книжки.

Перед написанням заяви про звільнення 5 травня 2006 року забрав трудову
книжку з

підприємства тa не повернув її,
чим створив перешкоду у внесенні записів про прийняття

та звільнення з роботи  .  В грудні 2006 року позивач проінформував
керівництво

.підприємства про те ,  що його
трудова книжка знаходиться на
підприємстві . Трудова

книжка позивача була знайдена
оформлена та передана позивачу 6 грудня 2006 року .

Вини власника та уповноваженого ним органу в затримці видачі трудової
книжки не має ,

оскільки порушення трудового законодавства сталося з вини позивача який своїми
діями

створив перешкоди у своєчасному внесенні записів до трудової книжки та її
видачі.

З урахуванням наведеного,  "у
суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідками. Даних про їх
заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні,  показання свідків об'єктивно підтверджуються
і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Свідок
ОСОБА_4 в ході розгляду справи в суді дала пояснення ,  про те ,
що знайома з ОСОБА_3 який
часто скаржився їй що йому не віддають трудову книжку що є причиною
невлашування на роботу .

Свідок
ОСОБА_5 в ході розгляду справи в суді дала пояснення ,  про те ,
що знайома з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4  ОСОБА_4.  часто скаржилася їй що ОСОБА_3 не віддають
трудову книжку.

Пояснення
свідків ОСОБА_4  та ОСОБА_5 судом до
уваги не приймаються,  оскільки факти які
вони повідомили суду їм відомі від інших осіб.

Згідно
ч. 4  ст.
235КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника
або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за
весь час вимушеного прогулу.

Суд
приходить до висновку про відсутність вини власника «ПП Дунаєцьке» та
уповноваженого ним органу в затримці видачі трудової книжки .

Доводи позивача
не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так в
ході судового розгляду було оглянуто матеріали перевірки Глухівської
міжрайонної прокуратури за зверненням ОСОБА_3 № 344 від 4 грудня 2006 року на
які він посилається в позовній заяві ,  з
яких вбачається ,  що заходи
прокурорського реагуваня за наслідками проведеня перевірки звернення ОСОБА_3 не вживались за
відсутності до того підстав .

Згідно  ст.  60
ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Позивач
в своїх запереченнях на доводи відповідача посилається на те ,  що він не міг працевлаштуватися на
підприємства м.  Глухова стати на облік
як безробітній за відсутності у нього трудової книжки,  однак в судове засідання не надав доказів
відмови у працевлаштуванні та не постановленні його на облік як безробітного з
підстав відсутності у нього трудової книжки в період з 21 травня 2006 року по 5
грудня 2006 року.

Судом
враховано те ,  що ОСОБА_3 перебував на
посаді керівника підприємства ,  згідно
постанови КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27 квітня 1993 року № 301
ніс відповідальність за організацію ведення,
обліку,  зберігання і видачу
трудових книжок та допустив порушення порядку ведення трудових книжок взявши
свою трудову книжку та не повернувши її на підприємство чим створив перешкоди у
видачі трудової книжки в день звільнення.

Відповідно
до  ст.
235 КЗпП України,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
57,  60,  209,
212, 214-215 ЦПК України, -

вирішив:

ОСОБА_3 в
задоволенні позову відмовити. Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до Апеляційного суду Сумської області через Глухівський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України. Рішення суду набирає законної сили в порядку  ст. 223 ЦПК України.   Рішення виконано суддею на комп»ютері в нарадчій кімнаті.