Справа №2-2991/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Заочне

24 липня
2007 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого
- судді   Хомика А.П.

про
секретарі -             Кіндратишин Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в
м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 особисто та в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4 особисто та в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачів
про визнання останніх втратившими право користування житловим приміщенням
АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона є власником спірного будинку і в ньому
проживає з 1972 року. Будинок складається з 4 житлових кімнат.

Крім неї, у згаданому будинку є зареєстрованими
відповідачі - її дочка - ОСОБА_2 з онукою - ОСОБА_3, 1994 року народження, які
з 1999 року у будинку фактично не проживають. Разом з тим, у будинку
залишаються також бути зареєстрованими і її колишній зять - ОСОБА_4 з онуком -
ОСОБА_5, 1989 року народження. Останній в будинку не проживає з 2002 року, а
ОСОБА_4 - з 2004 року.

З вказаного часу відповідачі з дітьми ніколи не намагались вселитись у
спірне житло, будь-яких перешкод у користуванні житлом їм ніхто не чинив.
Вважає, що відповідачі з онуками втратили право користування вищевказаним
житлом, оскільки понад 6 місяців без поважних причин у ньому не проживають, не
приймають участі в утриманні будинку, не сплачують комунальних платежів. Ця
формальна прописка відповідачів створює для неї багато незручностей, вона не
може оформити субсидії для відшкодування витрат по оплаті комунальних послуг,
змушена сплачувати комунальні платежі ще й за відповідачів, які будинком не користуються
та в ньому не проживають. Факт не проживання відповідачів у спірному будинку
стверджується актами від 24.01.2007 року, 27.03.2007 року, складеними комісією
з працівників КП "Будинкова управа №3".

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги
повністю, послалась на обставини, викладені в позовній заяві, яку просить
задоволити, провівши заочний розгляд справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, не
повідомивши причин, хоча повістка їм була направлена своєчасно на останню
відому судові адресу і, керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цих осіб
повідомленими про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд
визнав неявку відповідачів неповажною та розглянув справу у їхній відсутності,
провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, свідків, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним і таким, що підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування
своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових
засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами,
наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на житловий будинок,
ОСОБА_1є власником АДРЕСА_1.

Згідно копії будинкової книги та довідки про склад сімї
№1789 від 27.07.2007 року, виданої КП "БУ-3" в спірному будинку є
зареєстрованими позивачка, її донька - ОСОБА_6, донька ОСОБА_2 з онукою
- ОСОБА_3, 1994 року народження, колишній зять -ОСОБА_4 з онуком - ОСОБА_5,
1989 року народження.

Разом з тим, як вбачається з актів від 24.01.2007 року та
від 27.03.2007 року, складених комісією в складі повноважних працівників КП
"БУ-3", відповідачі ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3, 1994 року народження, у АДРЕСА_1
фактично не проживають з 1999 року, відповідач ОСОБА_4 - з 2004 року, а його
син - ОСОБА_5, 1989 року народження, - з 2002 року, про що стверджують сусіди
-ОСОБА_7 таОСОБА_8

Як пояснили суду свідкиОСОБА_8 таОСОБА_7, вони проживають по сусідству з
позивачкою, перебувають у дружніх відносинах з її сім'єю, часто ходять до неї в
гості. Будучи в будинку позивачки, її дочки - ОСОБА_2 з онукою - ОСОБА_3, 1994
року народження, колишнього зятя ОСОБА_4 з онуком - ОСОБА_5, 1989 року народження,
вони не бачили, там немає їхніх речей. їм відомо, що останні забрали з будинку
всі свої речі і виїхали в невідомому напрямку. На протязі останніх 3 років вони
взагалі їх не бачили.

Таким чином судом встановлено, що відповідачі разом з неповнолітніми дітьми
понад 6 місяців у спірному житлі не проживають без поважних причин, не
приймають участі в утриманні будинку, не сплачують комунальних платежів, жодних
перешкод в користуванні цим житлом їй ніхто не чинив.

При таких обставинах суд вважає, що відповідачі разом з неповнолітніми
дітьми втратили право користування спірним житлом, а тому позов слід
задоволити.

Керуючись ст. ст. 10, 11,
60, 79-81, 83, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 71,72,163 ЖК
України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 з неповнолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 з неповнолітнім
сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, втратившими право на користування жилим
приміщенням - АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.