overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-2573
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року                                                                                              м.  Калуш

Калуський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                                                      Гавриленка
В.Г.

секретаря                                                                     Бандури
Г.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дочки,  посилаючись на те,  що відповідач по справі є її батьком і,  який протягом тривалого часу після розірвання
шлюбу матеріальну допомогу по утриманню дочки не надає. Неповнолітня донька
ОСОБА_3 навчається в школі і потребує постійної батьківської уваги та допомоги.
Оскільки доходів матері не вистачає на утримання дочки,  а також беручи до уваги той факт,  що відповідач по справі є приватним
підприємцем,  просить суд стягувати з
відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн.

Позивач
в судовому засіданні позов підтримала,
просить його задовольнити.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав частково.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  та,
перевіривши матеріали справи,
вважає,  що позов підлягає до
часткового задоволення,  виходячи з
наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено,  що сторони не
перебувають у шлюбі,  про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 2).

Від
шлюбу народилася донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  про що
стверджує свідоцтво про народження (а.с. З).

Неповнолітня
донька ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивачки.

У
відповідності  ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері,  батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Таким чином,  зібрані
у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для
часткового задоволення позову.

У
відповідності  ст. 88 ЦПК судові витрати
покласти на відповідача.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст.  199-200 СК України,   ст.
ст. 174,  209,  213-215,
367 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягувати
з ОСОБА_2,  1970 року народження,  жителя АДРЕСА_1,  приватного підприємця,  в користь ОСОБА_1на утримання доньки
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі
300грн. починаючи з 10.08.2007 року до повноліття дитини.

Стягнути
з ОСОБА_251грн. держмита в дохід держави та 7, 50грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу допустити до негайного
виконання.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №6-294/07
УХВАЛА

про видачу
виконавчого документа за
рішенням третейського суду

12.07.2007
року                        Ленінський
районний суд м.  Луганська у складі:

головуючого -
судді І.А. Гончаровій при секретарі - М.
А. Носковій,

за заявою
Товариства з обмеженою відповідальністю „Магазин №230" про видачу
виконавчого документа за рішенням постійно діючого третейського суду при
Асоціації' бюро технічної інвентаризації Луганської області
„Інвентаризація" від 12.07.2007 року про визнання права власності,  суд -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2007
року постійно діючим третейським судом при Асоціації бюро технічної
інвентаризації в Луганській області „Інвентаризація" розглянуто цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю „МАГАЗИН
№230" та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю
„МАГАЗИН №230" до ОСОБА_1

12.07.2007
року ТОВ „Магазин №230" до Ленінського районного суду м.  Луганська суду подав заяву про видачу
виконавчого документа по зазначеному рішенню третейського суду від 12.07.2007
року.

У
відповідності з ч.1  ст. . 56 Закону України „Про третейські
суди",  заяву про видачу виконавчого
листа може бути подано до компетентного суду протягом трьох років з дня
прийняття рішення третейським судом.

Компетентним
судом у цьому випадку є суд загальної юрисдикції,  тому однією зі сторін по справі є фізична
особа. Заяву про видачу виконавчого документа подано в строк,  таким чином,
подана заява підсудна й підлягає розгляду Ленінським районним судом
м.  Луганська.

Сторони
у відповідності зі  ст. . 56 Закону України „Про третейські
суди" були викликані в судове засідання,
не з'явилися,  відповідно до
вищевказаної статті заява розглянута заява розглянута без їх участі.

У
відповідності зі  ст. . 55 Закону України „Про третейські
суди",  розглянуте рішення
третейського суду набрало чинності.

Суд,  дослідивши матеріали витребуваної у
третейському суді справи,  знаходить
заявлене клопотання таким,  що підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно
зі  ст.
55 ч.3 Закону України „Про третейські суди" виконання рішення
третейського суду,  якщо воно вимагає
здійснення дій органами місцевого самоврядування,  здійснюється за умови видачі компетентним
судом виконавчого документа.

Вивчення
матеріалів справи №133-9/08/2007 встановлено,
що прийняте по ньому рішення третейським судом цілком відповідає
вимогам  ст.  ст. 45-46,
47,  49 Закону України „Про
третейські суди". Підстави для відмови у видачі виконавчого листа за даним
рішенням,  передбачених  ст.  56
Закону України „Про третейські суди",
не вбачається.

За таких
обставин,  заява про видачу виконавчого
документа,  яким згідно зі  ст.
368 ЦПУ України
є виконавчий лист,  підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст. . 55,  56 Закону України „Про
третейські суди",   ст.  368 ЦПК України,  суд,  -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ
„Магазин №230" про видачу виконавчого документа задовольнити. Видати
виконавчий лист за рішенням третейського суду від 12.07.2007 року у справі
№120-2/07/2007 про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвала оскарженню
не підлягає.
Справа
№2"о"-387/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

09 серпня 2007
року Ленінський районний суд м.
Луганська в складі:

головуючого
судді - Запорожченко О.О.,

при
секретарі   - Лунгу А.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Луганську цивільну справу за

позовомОСОБА_1
до ОСОБА_2 про

розірвання
шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з даним позовом,
повідомивши в його обґрунтування наступне.

У 2006
році був зареєстрований її шлюб з відповідачем.
Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Приводом для подачі
даної заяви послужило те,  що сторони
втратили відчуття взаємної любові і пошани один до одного,  фактично шлюбні відносини припинені з жовтня
2006 року. Позивачка вважає,  що їх сім'я
з відповідачем розпалася остаточно,  на
примирення не згодна,  просить суд
розірвати шлюб.

Відповідач
при проведенні попереднього судового засідання вимоги позову визнав в повному
обсязі.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового,
засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 ЦПК
України. Згідно з ч.4  ст. 174 ПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що між сторонами
фактично припинені шлюбні відносини внаслідок втрати відчуттів взаєморозуміння;
ні позивачка,  ні відповідач в даний час
не вживають заходів щодо відновлення і збереження сім'ї,  і таким чином сім'я фактично розпалася.
Суперечки про майно немає. Витрати по справі покладаються на позивачку.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб,  тому суд вважає
вимоги позову обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в повному об'ємі.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  130,  174 ЦПК України,  ст.
ст. 110, 112 СК України,  суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 14 січня 2006 року міським
відділом реєстрації шлюбів та народжень Луганського міського управління
юстиції,  актовий запис НОМЕР_1  між ОСОБА_2 і ОСОБА_1  розірвати.

Витрати,  пов'язані з отриманням свідоцтва про
розірвання шлюбу в сумі 17 грн. покласти на ОСОБА_1,  звільнивши ОСОБА_2 від витрат по розлученню.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Ленінський районний суд м. Луганська шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2-445
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

01
жовтня 2007 року Олександрівський районний суд Донецької області

в
складі: головуючого-                             судді
Щербак Ю.В.,

при
секретарі                                                      Осадчої
Л.В.,

за участю
позивачки ОСОБА_1,
відповідача-ОСОБА_2,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суда
с.  Олександрівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач у
судовому засіданні    погодився з
вимогами позовної заяви позивачки,
пояснюючи,  що дійсно в сім"ї
виникають сварки через те ,  що вони не
зійшлися характерами. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу,  вказуючи,
що вони з відповідачем постійно сваряться,  бо не зійшлися характерами .

Згідно свідоцтва
про одруження,  сторони зареєстрували
шлюб 26 червня 1993р. у відділі ЗАГС Олександрівського району Донецької
області,  актовий запис № 26.

Від
шлюбу сторони       мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний
час,  сторони фактично припинили шлюбні
відносини і не мають наміру приймати відповідні заходи для збереження сім*ї.
Спору про розподіл майна немає.

Відповідач
сплачує аліменти на утримання дитини за рішенням Олександрівського районного
суду від 13 вересня 2007р.

Аналізуючи
зібрані докази,  суд вважає що позов
підлягає задоволенню з тих підстав,  що
сторони не бажають зберігати сімейні відносини та реальна перспектива
збереження сім'ї втрачена.

При
визначенні витрат по розірванню шлюбу,
суд приймає до уваги матеріальне становище сторін,  а також ступень вини кожного у розірванні
шлюбних відносин

Керуючись  ст.
ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України ,   ст.
ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1,  1973 року народження
та ОСОБА_2,  1975 року народження,  зареєстрований 26 червня 1993р. у відділі
ЗАГС Олександрівського району Донецької області,  актовий запис № 26.

При реєстрації
розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь держави  у розмірі 10 ( десять) гривень,  а ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення суду
набирає чинності після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву не було подано.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана до апеляційного суду Донецької
області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення,  а
апеляційна скарга в тому ж порядку протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження .
Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 вересня 2007
року

Довгинцівський
районний суд м.  Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді:                                 Козлова
А.В.

при
секретарі:                                          Куксенко
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу
дійсним,  -

встановив:

ОСОБА_1.3вернувся до суду
04 вересня 2007 року з позовом,
вказавши,  що він є власником
квартири АДРЕСА_1.

Правовстановлюючим
документом на квартиру є Договір купівлі - продажу від 22 червня 1998
року,  якій був зареєстрований на
Придніпровській товарній біржі за номером № 443-Н/98. Відповідачка є продавцем
вищевказаної квартири.

Під час
укладення договору купівлі - продажу на Придніпровській товарній біржі сторони
виконали угоду у повному обсязі: позивач передав відповідачу гроші обумовлені
договором,  відповідач ОСОБА_2  виконуючи договір,  прийняла від позивача гроші і передала йому
квартиру,  в яку він засилився і мешкає
по теперішній час.

Згідно
зі  ст.
657 ЦК України
договір купівлі-продажу квартири повинний бути нотаріально засвідчений,  якщо хоча б однієї зі сторін є громадянин.
Недотримання цієї вимоги спричиняє недійсність угоди.

Однак,  у відповідності зі  ст.  220 ч.2 ЦК України,  якщо одна зі сторін цілком чи частково
виконала угоду,  а інша сторона
ухиляється від її нотаріального посвідчення,
суд за вимогою сторони,  що
виконала угоду,  вправі визнати її
дійсної.

Судом
установлено,  що спірний договір купівлі-продажу
квартири підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Позивач цілком
виконала умови угоди,  що підтверджується
договором купівлі-продажу,  засвідченим
Придніпровською товарною біржею,  однак
відповідачка ухиляється від нотаріального посвідчення цієї угоди. Протизаконних
умов договір купівлі-продажу не містить.

Позивач в
судовому засіданні на позові наполягає.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилась,  про
місце й час слухання справи повідомлена належним чином.  Тому суд вважає можливим розглянути справу по
суті на підставі матеріалів,  що є в
справі,  у відсутність відповідачки.

Вислухавши
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню.

У судовому засіданні
встановлено,  що договір купівлі -
продажу квартири АДРЕСА_1 укладений сторонами 22 червня 1998 року на
Придніпровській товарній біржі за реєстраційним номером № 443-Н/98 (л.с. 6 -
копія договору).

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  208,  220,
392,  657 ЦК України,   ст.
ст.  10, 60 209, 212 ЦПК
України,  - суд,

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1,  засвідчений 22 червня 1998 року за
реєстраційним номером 443-Н/97 на Придніпровській товарній біржі між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м.  Кривого
Рогу протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2 - 2208/2007 рік

14 вересня 2007 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу,  Дніпропетровської

області у складі: головуючого - судді                               Масалітіної
Н.А.,

при
секретарі -                                                                   Азовській
О.Ф.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні,  у залі
суду,  у м.  Кривому Розі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  посилаючись на те,  що в шлюбі з відповідачем перебуває з 31
серпня 2001 року.

Від
шлюбу мають доньку ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка мешкає з позивачкою.

Шлюбні
відносини припинили в 2004 році через безпідставні ревнощі,  а потім і сварки,  скандали,
з липня 2006 року проживають окремо,
спільне господарство не ведуть.

Донька ОСОБА_3
після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві. Просить шлюб розірвати,  витрати по розірванню шлюбу покласти на
відповідача.

Відповідач
у судовому засіданні позовні вимоги визнав,
суду пояснив,  що примирення бути
не може,  він має намір створити нову
сім"ю,  витрати по розірванню шлюбу
покласти на нього,  з мотивами розірвання
шлюбу,  викладеними в позовній заяві і в
судовому засіданні згоден.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позовні вимоги підлягають задоволенню,  виходячи з наступного:

Відповідно
до п.3  ст.  109 Сімейного Кодексу України,  суд ухвалює рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що заява про розірвання шлюбу відповідає
дійсному волевиявленню подружжя та після розірвання шлюбу не будуть порушені їх
особисті та майнові права,  а також права
їх дітей.

Так,  в судовому засіданні встановлено,  що сім"я розпалася остаточно та
відновлена бути не може,  сторони
припинили шлюбні відносини з 2004 року,
з липня 2006 року проживають окремо,
спільне господарство не ведуть та разом прийшли до висновку,  що їх стосунки не можуть бути поновлені.

Витрати
пов'язанні з оплатою держмита при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу суд
покладає на відповідача.,  так як
вважає,  що відповідач винен у розпаді
сім"ї.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  88,  169,
209,  212,  213-215 ЦПК України,   ст.
ст.  104,  105,
112 Сімейного Кодексу України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2,  зареєстрований 31
серпня 2001р. Жовтневим РАГСом м.
Кривого Рогу,  актовий запис
НОМЕР_1- розірвати.

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито на користь держави в
розмірі 17 ( сімнадцять) гривень 00 копійок із ОСОБА_2,  звільнивши від сплати державного мита
ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк з дня проголошення
рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.
Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня
2007 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу,  Дніпропетровської

області
у складі: головуючого  -судді  Масалітіної Н.А.,

при
секретарі -                                Азовській
О.Ф.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні,  у залі
суду,  у м.  Кривому Розі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В
обгрунтування своїх позовних вимог позивач пояснила,  що в шлюбі з відповідачем перебувала з 1992
року по 03 жовтня 2006 року.

Від
шлюбу мають сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є відповідач по справі і який матеріальну допомогу на
утримання дитини позивачці не надає,  тому
позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі
1/4 частини з усіх видів його заробітної плати щомісяця на утримання дитини і
до досягнення нею 18-річного віку.. Стягнення просить робити з 19.06.2007 року.

Відповідач
позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі і не заперечував проти
задоволення їх судом .

Заслухавши
сторони,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає за необхідне
задовольнити позов з наступних підстав:

Сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 1992 року по 03.10.2006 року. Від шлюбу є
неповнолітній син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1,
батьком якого є відповідач по справі,
син знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальну
допомогу на утримання дитини не надає.

Згідно
зі  ст.
180 СК України,  батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,  але відповідач ухиляється від виконання свого
обов'язку,  матеріальну допомогу на
утримання дитини позивачці не надає.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  180,
181,  182,  183,
191 СК України,   ст.  ст.
209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити у повному обсязі.

Стягнути
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця
ст.  Острічна Могайтуйсього району
Читинської області на користь ОСОБА_1аліменти на утримання синаОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати (доходу)
щомісяця,  але не менше,  ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку,  починаючи з 19 червня
2007 року і до досягнення ОСОБА_318-літнього віку.

На
підставі  ст.  367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити рішення до
негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито у розмірі 51 грн. на користь держави та витрати на
інформаційно-технічене забезпечення в сумі 7грн.50 коп.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м.  Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку  ст.  295 ч.4 ЦПК України.
Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2007
року Довгинцівський районний суд м.
Кривого Рогу в складі:

головуючого
судді                                             Бардіна
О.С.

при
секретарі                                                      Литовченко
М. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

ОСОБА_1звернулася
до суду 24 липня 2007 року з позовом,
вказавши,  що 08 травня 1998 року
вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 в
них народилася дочкаОСОБА_3,  яка
проживає з матір'ю.

Чоловік
їй матеріальної підтримки не надає,  тому
вона просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини.

У судовому
засіданні позивачка на позові наполягає.

Відповідач
у судовому засіданні з позовом згодний,
додав,  що інших дітей у нього
немає,  аліменти нікому не сплачує.

Вислухавши
позивачку,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено,  що
сторони зареєстрували шлюб 08 травня 1998 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилася дочка - ОСОБА_3 (а.с. 4, 5 - копії
свідоцтв про одруження,  про
народження),  яка проживає з матір'ю
(а.с. 6 -копія довідки).

У
відповідності зі  ст.  180 СК України батьки зобов'язані утримувати
своїх неповнолітніх дітей.

У
відповідності зі  ст. 183 СК України
розмір аліментів на утримання однієї дитини визначається судом.  З урахуванням обставин справи,  судом розмір аліментів визначається в розмірі
1А частини заробітку (доходу) відповідача.

Керуючись  ст.
ст. 180, 183 СК України,
ст.  ст.  10, 60, 88, 212 ЦПК України,  суд

вирішив:

позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
аліменти з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця м.
Кривого Рогу,  працюючого
приватним підприємцем,  на користь   ОСОБА_1 на
утримання   доньки   ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  у
розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дитини,  починаючи з 24 липня 2007 року.

Відповідно
до п.1 ч.1  ст. 367 ЦІЖ України рішення в
частині стягнення аліментів за один місяць допустити негайному виконанню.

Стягнути
з ОСОБА_2  на користь держави держмито в
сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня.

Стягнути
з ОСОБА_2  на користь держави витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30
(тридцять) гривень.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м.  Кривого Рогу протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.