Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНEM    УКРАЇНИ

25 червня 2007
року     с.м.т. Миколаївка Миколаївського
району Одеської області

Миколаївський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого -
судді Скрипченко В.О.

за
участю секретаря - Новак Т.П., позивачки Куцак А.М., відповідача Остродовського
М.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2Про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в
розмірі 14218,79 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні
2007 р. позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказуючи, що від
шлюбу з відповідачем, який був розірваний 8 вересня 1993 p., має доньку
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., які у теперішній
час проживають разом з нею. Рішенням Миколаївського районного суду Одеської
області від 27.10.1999 р. відповідач був зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання доньки на користь позивачки у розмірі 1/3 частки з усіх видів
заробітків (доходу), але не менш встановленого мінімуму щомісяця до повноліття
дітей, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку
(доходу), але не менш встановленого мінімуму щомісяця до повноліття на
утримання ОСОБА_4, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3 р. до його повноліття. Відповідач
ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Внаслідок
цього станом на 1 березня 2007 р. за відповідачем утворилась заборгованість по
сплаті аліментів в розмірі 4668,97 грн.. Оскільки СК України передбачає
стягнення пені з боржника у розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів
за кожен день прострочення, позивачка, надавши відповідні розрахунки, просила
стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 14218,79 грн. на її користь.

В судовому
засіданні позивачка зменшила свої позовні вимоги до 4668,97 грн..

Відповідач
позов про стягнення з нього 4668,97 грн. визнав, про що зробив письмову заяву.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 НПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Від шлюбу
позивачка з відповідачем мають дітей ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1           р.н. та
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., які у теперішній час

проживають разом
з нею.

8 вересня 1993
р. шлюб між позивачкою та відповідачем був розірваний (а/з НОМЕР_1 від
8.09.1993            р. у ВРАГС
Миколаївського РУЮ Одеської області.

В
теперішній час сторони проживають окремо один від одного, діти проживають разом
з позивачкою.

Рішенням
Миколаївського районного суду Одеської області від 27.10.1999 р. відповідач був
зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання доньки на користь позивачки у
розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітків (доходу), але не менш встановленого
мінімуму щомісяця до повноліття дітей, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, в розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку" (доходу), але не менш встановленого
мінімуму щомісяця до повноліття на утримання ОСОБА_4, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_3
р. до його повноліття (виконавчий лист по справі № 2-173/1999 p..

Відповідач
постійного доходу не має. Матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в
зв'язку з чим, відповідно до довідки з ДВС у Берегівському та Миколаївському
районах № 106 від 3.04.2007 р. станом на 1 березня 2007 р. за відповідачем
утворилась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 4668,97 грн..

Відповідно
до ст. 196 ч. 1 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право
на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен  день прострочення.

Суд
вважає, що заборгованість відповідача перед позивачкою виникла в результаті
його вини, так як в судовому засіданні відповідач пояснив, що з моменту
звільнення перебуває на рахунку в центрі зайнятості та отримує матеріальну
допомогу.

Таким
чином відповідач порушив права та інтереси, за захистом яких звернулася до суду
позивачка.

Керуючись
ст. 196 СК України, ст. ст. 546, 549 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 4668,97 грн., а також документально підтверджені
судові витрати в розмірі 172,19 грн.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.