overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-541/07
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

Ім'ям   України

15
березня 2007 року                                          Біляївський
районний суд Одеської області

в складі:
головуючого судді Крачкової С.В.

при секретарі
Довженко І.C.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Біляївка цивільну справу за позовом ВАТ
«Укртелеком» в особі центру електрозв'язку №1 до ОСОБА_1про стягнення 354 грн.
27 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом,  в якому
просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 354 грн. 27 коп. за
користування послугами електрозв'язку.

Свої вимоги
мотивує тим,  що 24.11.2005 року між ВАТ
«Укртелеком» в особі центру електрозв'язку №1 та ОСОБА_1 було укладено договір
№1844/18-1 про надання послуг зв'язку,
за які остання повинна своєчасно вносити плату,  але умови договору не виконує,  внаслідок чого створилась вказана
заборгованість.

В судовому
засіданні представник позивача на позові наполягав. При цьому пояснила,  що відповідачці неодноразово направлялись
претензії з приводу погашення заборгованості,
які залишились без задоволення.

Відповідачка в
судове засідання не з'явилась,  про
причину неявки суд не повідомила,  хоча
за вчасно і належним чином була повідомлена про день слухання справи,  про що свідчить її підпис на поштовому
повідомленні.

Заслухавши
представника позивача,  дослідивши
матеріали справи суд вважає,  що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому
засіданні було встановлено,  що
24.11.2005 року між ВАТ "Укртелеком" та відповідачкою було укладено
договір №1844/18-1 про надання послуг електрозв'язку (а.с. 8-15),  згідно якого підприємство зв'язку зобов'язане
забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв'язку
(п.2.1.1),  а споживач повинен своєчасно
вносити плату за користування телефоном (п.3.2.8).

З розрахунку
абонентської плати та міжміських переговорів (а.с. 16) вбачається,  що з серпня 2006 року відповідачка має
заборгованість на суму 354 грн. 27 к.,
яку до цього часу не відшкодувала,
хоча 18.12.06 року (а.с. 22) на її ім'я направлялась претензія про
необхідність сплати вказаної заборгованості.

Згідно ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна сторона зобов'язується надати послуги,  а друга - оплатити зазначену послугу.

Відповідачка не
виконує умови договору,  а тому повинна
відшкодувати заподіяні збитки.

Керуючись ст.
10,  209,
212-215,  224-226 ЦПК
України,  ст. ст. 901,  1166 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ВАТ
«Укртелеком» в особі центру електрозв'язку №1 до ОСОБА_1про стягнення 354 грн.
27 коп. - задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ «Укртелеком» в особі центру електрозв'язку №1 354 грн.
27 коп.,  судовий збір 51 грн.,  а також витрати на інформаційно-технічне
забезпечення 30 грн.,  а всього 435 грн.
27 коп.

На рішення суду
може бути подана заява про його оскарження протягом 10 діб до Біляївського
районного суду,  та апеляція протягом 20
діб з дня подачі вказаної заяви до Одеського апеляційного суду,  через Біляївський районний суд.
№2-1436/07
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 вересня 2007 року                                                                м.
Нахімовський районний суд м. Севастополя у складі:
головуючого судді               Єланської
при секретарі                       Андрейчук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення
звернулась до суду та просить стягнути зі свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 на її користь
аліменти, стверджуючи, що кошти потрібні для утримання дитини: доньки
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження, у зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від
надання їй матеріальної допомоги.
повідомлений про день та час слухання справи відповідач у судове засідання не
з'явився, причин неявки суду не повідомив.
судового засідання уточнив заявлені позовні вимоги, просить стягнути аліменти у розмірі Ул частки заробітку
відповідача. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності
Суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів
на підставі ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухав
позивача, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обгрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом
встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 1992 р.по 2004р..
Від сумісного життя сторони мають
неповнолітню дитину: доньку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка потребує
підтримки з боку свого батька.
Ніякої фінансової допомоги з приводу утримання та виховання дитини
відповідач не надає. Дитина знаходиться на повному утриманні своєї матері, яка
не здатна самотужки забезпечити свою доньку усім необхідним для нормального
Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх
викладеного і керуючись ст. ст. 105, 109, 180, 181, 182 Сімейного Кодексу
України, ст. ст.58, 64, 205, 212, 215, 224 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_2 на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: доньки
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1народження, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку
відповідача щомісячно, починаючи з 28.11.2006
року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.
Стягнути в госдохід держмито у сумі 51 гривні з ОСОБА_2.
Стягнути з відповідача затрати на
інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 гривен на користь Нахімовського
районного суду м. Севастополя.
Рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, заява
про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії - ст.228 ч.2 ЦПК України.
Справа № 2-2656/2007 p. Категорія № 40
13 серпня 2007 року                                   Нахімовський районний суд М.Севастополя
у складі головуючого судді Луньової
С.І., при секретарі Тюпа О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Нахімовського райсуду м. Севастополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
товариства з обмеженою відповідальністю „Аеропорт
Бельбек" про стягнення заборгованості по заробітній платі
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Аеропорт Бельбек" про стягнення заборгованості по заробітній платі у
розмірі 3230,47 грн., компенсації за затримку
розрахунку при звільненні та моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн.
Сторони у судове засідання не з'явились. Позивач надав до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості по заробітній
платі у розмірі 3230,47 грн. - підтримав, від решти позовних вимог відмовився.
Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з"явився, причин
неявки суду не повідомив.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає уточнені позивачем вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки позивача 08.08.2005 року
було прийнято на роботу на посаду інспектора
служби авіаційної безпеки. 01.10.2005 року позивач був переведений на посаду начальника зміни служби авіаційної
безпеки. 26.03.2007 року позивача було
звільнено за власним бажанням. На момент звільнення відповідач мав заборгованість перед ОСОБА_1 у сумі 3230,47 грн., що підтверджується довідкою №62/3-07 від 13.03.2007 року ТОВ
На неодноразові звернення до керівництва відповідача ОСОБА_1 було відмовлено з-за причин відсутності грошових коштів на
рахунках відповідача.
Таким чином, суд вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити частково, в межах уточнених позовних вимог, тобто
стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у
розмірі 3230,47 (три тисячи двісті тридцять) грн. 47 коп., що
підлягають безумовному стягненню на користь позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст. 115, 231-1 КЗпП України, ст. ст. 10, 60,79, 212, 215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1до товариства з обмеженою відповідальністю
„Аеропорт Бельбек" - задовольнити.
Стягнути з товариства обмеженої відповідальності „Аеропорт Бельбек"
3230 (три тисячи двісті тридцять) грн. 47 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд 1-ої інстанції
шляхом подачі у 10 денний строк з моменту
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та наданні після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто Нахімовським районним судом м. Севастополя
за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його
копії.
Справа №2-0-90
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
червня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                         Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                                  Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за заявою ОСОБА_1,
зацікавлена особа Ізюмське управління Пенсійного фонду України про встановлення
факту реєстрації шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1
( дошлюбне прізвище ОСОБА_1) звернулася до суду з заявою про встановлення факту
реєстрації шлюбу, посилаючись на те, що 23 травня 1939 року в Кам»янській
сільській раді Ізюмського району зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, 1917 року
народження. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження.
ОСОБА_2 був нагороджений орденом «Вітчизняної війни» 11 ступеню.

Заявниця
ОСОБА_1 має право на отримання доплати до пенсії за орден отриманий чоловіком
ОСОБА_2, але документально це підтвердити не має можливості в зв»язку з втратою
свідоцтва про шлюб в часи Великої Вітчизняної війни. Це заважає їй оформити
доплату до пенсії.

Заінтересована
особа проти заяви не заперечувала.

В
судовому засіданні встановлено, що 23 травня 1939 року в Кам»янській сільській
раді Ізюмського району заявниця ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, 1917 року
народження, від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, що
підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.08.1948
року ( а.с. 9), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження , що підтверджується
копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2від 13.02.1951 року ( а.с.8),
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження , що підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3від 05.09.1957 року ( а.с.8). ОСОБА_2, був нагороджений
орденом «Вітчизняної війни «11 ступеню, що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_4
-4887 наказ МО СРСР № 79 від 06.04.1985 року, що підтверджується довідкою
Ізюмсько-Борівського об»єднаного міськвійськомату від 28 березня 2006 року № 84
( а.с.4). ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується копією свідоцтва
про смерть серії НОМЕР_5 від 18.10.1988 року (а.с. 11)

Встановлення
даного факту носить для заявниці правове значення.

Керуючись ст.ст.
10,11,209,212,214,215,218,256 ч.1 п.4, 257, 259 ЦПК України, суд

Вирішив:

Встановити
юридичний факт, що ОСОБА_1перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, 1917
року народження.

Шлюб
зареєстрували 23 серпня 1939 року в Кам»янській сільській раді Ізюмського
району Харківської області.

Рішення
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ст. 295 ч.4 ЦПК України.
Справа №2-2671/2007 Категорія
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

06 вересня 2007
року Нахімовський районний суд м. Севастополя у складі: головуючого - судді
-Єланської О.Е. при секретарі - Андрійчук В.І. розглянувши у попередньому
судовому зсіданні у м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.05.1995 року. Від сумісного життя
мають неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та дочку
ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3 народження.

Позивач
звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб, зареєстрованій з
відповідачем, вказуючи, що їх сім'я розпалася з причин відсутності
взаєморозуміння, постійних конфліктів. Тривало вони проживають окремо, шлюб
існує формально. Вважає, що втрачені відчуття любові та поваги.

У судове засідання сторони надали заяви з проханням розірвати шлюб, та
розглядати справу у їх відсутність.

Суд, вивчив
матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими що підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Судом
встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.05.1995 року.
Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та дочку ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_3
народження.

Суд вважає, що
причини, яки побудили позивача звертатись до суду з позовом про розірвання
шлюбу є обгрунтованими, сторони не ведуть загальне господарство, сумісний
бюджет, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Суд
вважає, що сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, не
підтримують подружніх відносин. Примирення між сторонами неможливо. Спору про
розділ спільно нажитого майна не має. Діти залишаються проживати з матір'ю.

Судові витрати при видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з позивача. Керуючись ст. ст. 105,
112, 114 СК України, ст. ст. 10, 60,79, 212, 215, 234,235 ЦПК України, суд

В И Р И Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, зареєстрованій
20.05.1995 року відділом РАГС Гагарінського районну м. Севастополя (актовий
запис № 315) міжОСОБА_1 і ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути при
видачі свідоцтва в органах РАГС держмито на користь держави з ОСОБА_1 - 17
(сімнадцять) гривен, ОСОБА_2від сплати витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Севастополя, шляхом
подачі апеляційного скарги в Нахімовський районний суд м. Севастополя
протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду.
Справа №2-2671/2007 Категорія
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 вересня 2007 року Нахімовський районний суд м. Севастополя у складі:
головуючого - судді -Єланської О.Е. при секретарі -
Андрійчук В.І. розглянувши у попередньому судовому зсіданні у м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 20.05.1995 року. Від
сумісного життя мають неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження та дочку ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_3народження.

Позивач звернувся до суду із позовом і просить розірвати шлюб,
зареєстрованій з відповідачем, вказуючи, що їх сім'я розпалася з
причин відсутності взаєморозуміння, постійних конфліктів. Тривало вони проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що
втрачені відчуття любові та поваги.

У судове засідання сторони надали заяви з проханням розірвати шлюб, та
розглядати справу у їх відсутність.

Суд, вивчив матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими
що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з
20.05.1995 року. Від сумісного життя мають неповнолітніх
дітей - дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3народження.

Суд вважає, що причини, яки побудили позивача звертатись до суду з позовом
про розірвання шлюбу є обґрунтованими, сторони не
ведуть загальне господарство, сумісний бюджет, подальше сумісне життя подружжя
і збереження сім'ї неможливо. Суд вважає, що сторони втратили відчуття любові і
поваги один до одного, не підтримують подружніх відносин. Примирення між
сторонами неможливо. Спору про розділ спільно нажитого майна не має. Діти залишаються
проживати з матір'ю.

Судові витрати при видачі свідоцтва
про розірвання шлюбу в органах РАГС стягнути з позивача.

Керуючись ст. ст. 105, 112, 114 СК
України, ст. ст. 10, 60,79, 212, 215, 234, 235 ЦПК України, суд

ВИРИШИВ:

Позов ОСОБА_1- задовольнити.

Шлюб, зареєстрованій 20.05.1995 року відділом РАГС Гагарінського районну м.
Севастополя (актовий запис № 315) між ОСОБА_1і
ОСОБА_2розірвати.

Стягнути при видачі свідоцтва в органах РАГС держмито на користь держави з
ОСОБА_1- 17 (сімнадцять) гривен, ОСОБА_2від
сплати витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Севастополя, шляхом
подачі апеляційного скарги в Нахімовський районний суд
м. Севастополя протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
може бути подана протягом десяти днів з дня оголошення
рішення суду.
Нахімовський суд м. Севастополя в складі:
головуючого судді - Єланської О.Е.
при секретарі - Андрейчук В. І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1.    до Севастопольської біржі   нерухомості     та ПП.
«Бруно» про визнання договорів купівлі-продажу дійсними, суд
звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів та просить визнати договори
купівлі-продажу від 15 вересня 1997 року, зареєстрований в Севастопольській
біржі нерухомості в реєстрі № Н/1-61 дійсним з тих підстав, що позивач здійснив
операцію купівлі-продажу 1/3 части приміщення за адресою: АДРЕСА_1
Крім того позивач просить визнати
договір купівлі-продажу від 10.02.2000 року, зареєстрований в реєстрі Н/1-13
дійсним з тих підстав, що позивач здійснив операцію купівлі продажу 1/6 частки
приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1
позивач не мають можливості розпорядитися власністю оскільки договір
нотаріально не засвідчений, не можуть це зробити.
В судове засідання позивач    не з'явився
представив   суду заяву з
проханням справу розглянути в відсутність позивача на позовних вимогах наполягає.
Відповідачі   в судове засідання не
з'явились, причин не явки суду не повідомили про
день та час розгляду матеріалів справи повідомлені належним чином. Суд,
зчитає можливим розгляд справи по суті у відсутність осіб яки не з'явились за
правилами ст.. 224 ЦПК
Суд, вивчивши
матеріали цивільної справи, знаходить позов обґрунтованим і таким що підлягає
задоволенню за наступних підстав.
Так, судом
встановлено, що 19 вересня 1997 р. та 10 лютого 2000 року Севастопольською
біржею нерухомості був укладений договір купівлі продажу 1/3 та 1/6 частки не
житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»,
операції, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
позивача виникла необхідність розпорядитися придбаної на біржі власністю, але
через відсутність нотаріального оформлення договорів, віє не можуть реалізувати
придбання спірної квартири відповідно до ст. 227 ЦК України, зареєстрований в БТІ та ГРОНІ м. Севастополя і
згідно довідки БТІ, 1/3 частка та 1/6
частка не жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за
того, що спірні договори не суперечать інтересам держави і суспільства, суд
вважає, що позов   підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.  10, 30,60, 212, 213, 224    ЦПК України, ст. ст. 47, 224, 227 ЦК
України, суд
купівлі-продажу від 19.09.1997 року зареєстрований Севастопольською біржею
нерухомості в реєстрі № Н/1-61 між Приватним підприємством «Бруно» та ОСОБА_1-
купівлі-продажу від 10.02.2000 року, зареєстрований Севастопольською біржею
нерухомості в реєстрі № Н/1-13 між Приватним підприємством «Бруно» та ОСОБА_1-
суду може бути оскаржено в порядку і в терміни передбачені чинним
Справа  №2-4094/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року Нахімовський
районний суд М.Севастополя в складі: головуючого судді - Галькевич О.Д.
при секретарі  -  Фроловій Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в М.Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1в серпні 2007р. звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу.

Вимоги
мотивувала тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося внаслідок зловживання
ним алкогольними напоями, небажанням працювати та утримувати сім'ю. Позивачка
вказує, що вони з відповідачем сумісно не проживають
з травня 2007р., подружні відносини між ними припинені з січня 2007 року, сумісне господарство не ведуть, не мають спільного
бюджету.

В судовому
засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, вважає, що подальше сумісне
життя і збереження сім'ї неможливе, на примирення не згодна. Витрати по розірванню шлюбу просила покласти на
відповідача.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав, підтвердив обставини, викладені у позові, не
заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, в наданні строку на примирення
потреби не вбачав.

Вислухавши
пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня
1993 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, який проживає з позичкою, спорів про його місце проживання між подружжям немає.
Сторони спільно не проживають, з січня 2007 року шлюбні відносини не
підтримують, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, сім'я
розпалася внаслідок напружених відносин, обумовлених взаємним непорозумінням,
відчуженням, різними поглядами на вирішення
основних життєвих питань, втрати відчуттів любові і пошани один до одного.

З урахуванням
вищевикладеного, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, зберегти її неможливо, шлюб існує формально, а
тому підлягає розірванню. На час розгляду справи майнових претензій подружжям
не пред'явлено.

Враховуючи, що
на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дитина, суд вважає за можливе
стягнути з відповідача на користь держави витрати, пов'язані з реєстрацією
розірвання шлюбу.

На підставі
ст.ст.104, 112 СК України, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215 ЩІК України,
суд, -

ВИРІШИВ: Позов
задовольнити.

Шлюб, укладений
між ОСОБА_1та ОСОБА_211 вересня 1993 року та
зареєстрований Нахімовським відділом РАГС м. Севастополя за актовим записом
№591, - розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу, - державне мито у розмірі 17 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
міста Севастополя через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.2 95 ЦПК України.