РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

10 липня
2007 року    Лисичанський міський суд
Луганської області

у
складі: головуючої судді                              Чернобривко
Л.Б.

з участю
народних засідателів                                   Завозєєвої
С.М.

Безродньої
Л.Г.

при
секретарі судових засідань                      Семікіній
К.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім,

встановив:

Заявителька
звернулась до суду с заявою про визнання безвісно відсутнім чоловіка ОСОБА_2 ,
посилаючись на ті обставини, що вона перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 з 06.11.1960
року. Шлюб зареєстрований Орджонікідзевським райвідділом РАЦС м. Харкова,
актовий запис № 1152. Прожили разом до 1961 року, а потім вона виїхала до м.
Лисичанська, де мешкає по теперішній час. Від шлюбу мали дочку, на яку чоловік
не аліменти не сплачував. З 1961 року їй невідомо місцезнаходження чоловіка,
останнє місце його проживання м. Харків. Вона розшукувала чоловіка, зверталась
до адресного столу, до органів міліції. Місцезнаходження його не встановлено.
Визнання безвісно відсутнім їй необхідно для розірвання з ним шлюбу. Тому
просила визнати його безвісно відсутнім.

В
судовому засіданні представник заявительки ОСОБА_3 підтримала заяву і просила
визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім, що необхідно для розірвання з ним шлюбу
заявительки. Неодноразово заявителька робила запити в різні області України про
місце знаходження ОСОБА_2, але відповіді, які надходили із-за через
хворобу  не зберігала.

Представник
відділу РАЦС у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Свідок
ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що знає заявительку з 1982 року. Весь
цей час вона проживає в квартирі одна, дочка її померла. її чоловіка вона
ніколи не бачила. Заявителька неодноразово розшукувала його, направляючи
запити, але із-за хвороби, вона перенесла інсульт, не могла потім знайти ці
відповіді..

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що проживає в будинку з 2001 року,
заявителька її сусідка. На протязі тривалого часу вона не бачила ОСОБА_2 в  квартирі сусідки жодного разу.

Суд,
вислухавши пояснення представника заявительки, свідків, дослідивши матеріали
справи, вважає заяву такою що підлягає задоволенню.

Судом досліджено
надані докази: копія свідоцтва про одруження, довідка Лисичанського MB
УМВС в Луганській області, довідка ЖЕК № 8.

В
судовому засіданні встановлено, що з 1960 року заявителька перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ( а.с.4). Із довідка ЛКП ЖЕК № 8 ( а.с.7) вбачається,
що ОСОБА_2 ніколи не проживав і не проживає в теперішній час за адресою
заявительки. Із довідки Лисичанського MB УМВС (а.с.6)
вбачається, що відомостей про місцезнаходження ОСОБА_2 немає. Визнання його
безвісно відсутнім необхідно  для
розірвання шлюбу.

Відповідно
до ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою,
якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про
місце її перебування , таким чином є всі підстави для визнання ОСОБА_2, 1935
року народження безвісно відсутнім.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212-215, 249 ЦПК України, ст.
43 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ:

Заяву
ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2   безвісно
відсутнім   задовольнити.

Визнати
ОСОБА_2, 1935 року народження, уродженця села Федорівка Покровського району
Орловської області безвісно відсутнім .

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня після його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду .