ГАГАРШСЬКИЙ РАЙОННІЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ м.  Севастополь,
вул.  Вакуленчука,  3
Код суду 2702
Справа №2- 2752/2006р.
Справа №2-461/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007р.
Гагарінський райсуд
м.  Севастополя в
складі:

судді                     - Яковенко С. Ю.,

при
секретарі       - Павленко CO.,
Кондратовій О.В.,

за участю
адвоката - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутришних справ України в м.
Севастополі та Головного Управління державного казначейства в м.  Севастополі про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до УМВС України та Головного Управління державного
казначейства в м.  Севастополі про
стягнення моральної шкоди,  заподіяної
незаконними діями органів досудового слідства.

В
судовому засіданні позивач підтримав вимоги та пояснив суду,  що слідчим відділом УМВСУ в 2000р. відносного
нього незаконно порушена кримінальна справа по ч.3  ст. 155-8,
ч.б  ст. 19 - ч.2  ст. 206,  ч.3  ст.
144 КК України. 05.07.2000р. він був затриманий та оселений в ізолятор
тимчасового утримання,  потім взятий під
варту. Також незаконно йому було пред'явлено звинувачення по вказаних статтях.
01.09.2003р. суд ухвалив відносно нього виправдувальний вирок. Тривалий час він
незаконно знаходився під слідством і судом,
знаходився під вартою в нелюдських умовах,  випробовував моральні страждання,  приниження,
не мав нагоди спілкуватися з рідними і близькими.

Представники
УМВСУ позов не визнав,  так як вважає
вимоги ОСОБА_1необгрунтованими.

Представник
Управління державного казначейства в м.
Севастополі також позов не визнала та пояснила суду,  що дани
витрати у бюджету не предбачени.

Вислухавши
позивача,  його представника та
представників відповідачів,
свідків,  дослідивши матеріали
справи та матеріали кримінальної справи №1-6/2003р.,  суд вважає вимоги ОСОБА_1такими,  що підлягають часткомоу задоволенню по
наступних підставах: судом встановлено,
що відносно ОСОБА_1слідчим відділом УМВСУ в м.  Севастополі 29.06.2000р. порушено кримінальну
справу по ч.3  ст.  155-8 КК України,

12.07.200р. - по ч.6  ст. 19- ст. 206 КК України,  30.07.200р.
- по ч.б  ст. 19-
ст. 206 ч.2 КК України,  05.07.2000р. - по ч.3  ст.  144 КК України. За
підозрою в здійсненні вищезгаданих злочинів ОСОБА_1був 05.07.200р. затриманий і оселений в ізолятор
тимчасового утримання УВМСУ в м.
Севастополі. 14.07.2000р. відносно ОСОБА_1А
вибраний запобіжний захід у вигляді утримання під вартою. 14.07.200р.
ОСОБА_1пред'явлено звинувачення по ч.3
ст.  155-8 КК України,  06.10.2000р. ОСОБА_1пред'явлено звинувачення
по ч.3  ст. 144 КК України,  ч.б
ст. 19-  ст. 206 ч.2 і ч.3  ст. 155-8 КК України. 06.04.2001р.
кримінальна справа відносно ОСОБА_1направлена в райсуд Гагарінського р-ну м.
Севастополя. 01.09.2003р. вироком Гагарінського райсуду м.  Севастополя ОСОБА_1виправданий
по всіх епізодах звинувачення за відсутністю в його діях складу злочину ( а.с.
9-50),  вирок суду вступив в законну
силу. Таким чином,  ОСОБА_1був повністю
реабілітований.

Згідно
ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання,  попереднього слідства,  прокуратури і суду» та п.3 Положення про
застосування вказаного Закону,
затвердженого наказом Міністерства юстиції України,  Генеральної прокуратури України,  Мінфіну України від 04.03.1996р.,  право на відшкодування шкоди у громадянина,  який був засуджений судом,  виникає у разі повної його реабілітації. З
05.07.2000р. по 18.03.2002р.,  тобто
протягом 2-х років 13 днів ОСОБА_1знаходився під вартою,  де принижували його людську гідність; був
відірваний від спілкування з рідними людьми,
випробовував душевні страждання від умов утримання в ізоляторі. З
19.03.2002р. по 25.04.2005р.,  тобто
протягом 3-х років 7 днів,  ОСОБА_1після
звільнення з-під варти продовжував знаходитися під судовим слідством,  тобто загалом -протягом 5 років 20 днів
знаходився під слідством і судом.  Будучи
підполковником міліції у відставці,
ОСОБА_1протягом всього цього часу морально переживав і страждав у
зв'язку з незаконним арештом,
звинуваченням,  невизначеністю
результату справи і страхом незаслуженого покарання,  тому суд вважає вимоги
ОСОБА_1обґрунтованими,  але надмірно
завишеними і підлягаючими задоволенню в сумі 100 000гр.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
10, 60, 179 ЦПК України,
ст.  1167 ЦК України,  ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  попереднього слідства,  прокуратури і суду»,  3 Положенням про застосування вказаного Закону,  затвердженого наказом Міністерства юстиції
України,  Генеральної прокуратури
України,  Мінфіну України за №6/5/3/41
від 04.03.1996р.,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутришних справ України в м.  Севастополі та Головного Управління
державного казначейства в м.  Севастополі
про стягнення моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 100 000гр.

Відшкодування
моральної шкоди провести за рахунок коштів місцевого бюджету Головним
Управлінням державного казначейства шляхом списання на користь ОСОБА_1
встановлену на відшкодування суму з рахунка місцевого бюджету.

В решті позову
відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
вступає в законну силу після закінчення терміну подачі заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заява про апеляційне
оскарження не була подана. Якщо подана заява

про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана в строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення набирає чинності після закінчення цього терміну. У разі подачі
апеляційної скарги рішення,  якщо воно не
скасовано,  вступає в законну силу після
розгляду справи апеляційним судом.
Рішення виготовлено власноручно в дорадчій кімнаті.

Суддя:
підпис.  З оригіналом згідно.