Справа №2-1292
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2007
року Комінтернівський районний суд міста Харкова в складі головуючого - судді
Музиченко В. О. при секретарі - Буняєвій М. А:

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  3-тя особа Орган
опіки та піклування виконавчого комітету Комінтернівської районної в місті
Харкові ради про визнання майна спільною сумісною власністю

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом до свого колишнього чоловіка ОСОБА_2,
в якому просила визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю.

Обґрунтовуючи
свої позовні вимоги позивач посилалась на те,
що з 1989 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з
відповідачем,  від якого вони мають
дочку,  1989 року народження. В 1995 році
шлюб між сторонами було розірвано,  але
вони продовжували проживати однією сім, єю до лютого 2003 року. В період
спільного проживання ними була придбана вищевказана квартира,  в якій вона з 1998 року і до теперішнього
часу проживає з дочкою. В зв, язку з документальним оформленням квартири на ім.
, я відповідача та небажанням останнього зареєструвати в спірній квартирі
їхньої дочки,  можливості продажу
квартири відповідачем,  вона звернулась
до суду за захистом як своїх прав,  так і
неповнолітньої дочки.

В
судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_3 просили задовольнити позов
в повному обсязі.

Відповідач
та його представник ОСОБА_4 проти позову заперечували,  пояснив про те,  Що спірна квартира є власністю відповідача
,  була ним придбана після розірвання
шлюбу з позивачкою,  за його кошти.

Представник
третьої особи - Кукушкіна И.О. в судове засідання не з, явилась,  надавши суду заяву з проханням розглядати
справу в її відсутності,  позов ОСОБА_1  підтримала,
просила ухвалити рішення з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши письмові докази по справі,  вважає,
що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено,  що сторони з 22.07.1989 року перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу мають
дочку ОСОБА_5,  1989 року народження. Згідно свідоцтву про розірвання
шлюбу,  шлюб між сторонами було розірвано
01 лютого 1995 року.

Судом
встановлено,  що після розірвання шлюбу
сторони продовжували проживати однією сім, єю.

За час
сумісного проживання,  але вже не
перебуваючи в зареєстрованому шлюбі сторонами в 1996 році за сумісні кошти була
придбана двухкімнатна квартира АДРЕСА_2,
в якої сторони сумісно зробили ремонт.

Після
продажу в 1998 році вказаної квартири,  в
вересні 1998 року сторони за сумісні кошти придбали спірну квартиру,  і де стали сумісно проживати,  ними був зроблений ремонт.

Вищенаведені
факти підтвердили в судовому засіданні допитані свідки як з боку позивача,  так і з боку відповідача.

Висновки
суду щодо сумісного проживання сторін після розірвання між: ними шлюбу та
придбання в цей період за сумісні кошти спірної квартири,  з боку відповідача не спростовані.

Як
вбачається з відповіді КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації»,  спірна квартира
зареєстрована в цілому на праві власності на ім. , я ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 01.09.1998 року.

Суд
вважає,  що сам факт реєстрації спірної
квартири тільки на ім. , я відповідача не спростовує вищенаведених висновків
суду та не вказує на їх невідповідність.

В
спірній квартирі позивач з дочкою проживає і до теперішнього часу,  а відповідач з 2003 року став проживати окремо.

Відповідно
до вимог  ст. .74 Сімейного Кодексу України «Якщо
жінка та чоловік проживають однією сім. єю,
але не перебувають у шлюбі між: собою,
майно,  набуте ними за час
спільного проживання,  належить їм на
праві спільної сумісної власності,  якщо
інше не встановлено письмовим договором між; ними. На майно,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка,  які не
перебувають у шлюбі між: собою,
поширюються положення глави 8 цього Кодексу»

За таких
підстав суд вважає,  що у разі поділу
майна,  що є об, єктом права спільної
сумісної власності,  частки майна сторін
повинні бути рівними.

З огляду
на вищевикладене суд вважає,  що позовні
вимоги ОСОБА_1  заявлені обґрунтовано і
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Звернення позивача
до суду з даним позовом було пов, язано з відмовою відповідача в 2006 році
зареєструвати в спірній квартири неповнолітньої дочки сторін і тому не має
підстав ' вважати пропущеним строк для звернення до суду з вказаним позовом.

Керуючись  ст. . ст.
10, 11, 209, 212,
214-215, 218 ЦПК України,   ст. . ст. 69,  70,  74
Сімейного Кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1 2 частку квартири АДРЕСА_1.

Рішення може
бути ,  оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  або в порядку ч. 4 cm. 295
ЦПК України.