Справа № 22-6688                               Головуючий у 1 інстанції - Нежура В.А.
2007 рік                                                Доповідач - Ратнікова В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

31 жовтня 2007
року     Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду м.  Києва

в
складі: головуючого - Ратнікової В.М.

суддів                       - Семенюк Т.А., Прокопчук
Н. О.

при
секретарі          - Погас О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з'явились в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Голосіївського районного суду м.  Києва
від 18 квітня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 27 769 (двадцять сім тисяч сімсот шістдесят дев'ять) грн. 02
коп.,  завданої матеріальної шкоди,  2 000 (дві тисячі) грн. - моральної шкоди і
388 (триста вісімдесят вісім) грн. 50 коп. понесених судових витрат.

В іншій частині
позову відмовлено.

Позов ОСОБА_3
задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.3авданої моральної шкоди і 8
(вісім) грн. 50 коп. понесених судових витрат.

В іншій частині
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати
рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 року та
ухвалити нове рішення,  яким в
задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Зазначав,  що висновки суду не ґрунтуються на вимогах
закону,  позивачі не надали суду належних
доказів для підтвердженні своїх позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді Ратнікової В.М. ,
пояснення осіб,  які з»явились в
судове засідання,  вивчивши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає    задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом,  27.10.2005 року по
вул.  Саперно-Слобідській в м.  Києві між автомобілем «Рено»,  держномер НОМЕР_1 під управлінням
ОСОБА_3,  власником якого є позивачка
ОСОБА_2,  автомобілем
"Ауді",  держномер НОМЕР_2 під
керуванням водія ОСОБА_4 і керованим ОСОБА_1 автомобілем "КІА",  держномер НОМЕР_3,  належним йому на праві власності сталася
дорожньо-транспортна пригода.

Згідно постанови
Голосіївського райсуду
м.  Києва від
16.11.2005 p.,  причиною ДТП
стало порушення водієм ОСОБА_1 п. п.
12, 1,  13.1 ПДР України,  проти чого він не  заперечував в судовому засіданні під час
розгляду адміністративної справи .       Вказана

Постанова була
чинна на  час ухвалення рішення судом 1-ї
інстанції.

27
червня 2007 року Постановою Апеляційного суду м. Києва

Постанова
судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2005 року про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. . 124 КпАП України була
скасована,  а справу направлено на новий
судовий розгляд в іншому складі суду.

Постановою
Голосіївського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2007 року провадження у
справі про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за  ст.  124
КУпАП закрито у зв»язку із закінченням строків притягнення до адміністративної
відповідальності,  проте,  встановлено,
що винним у скоєнні ДТП
27 жовтня 2005 року на вул. . Саперно-Слобідській в м. Києві є водій
автомобіля « КІА» ОСОБА_1,  який порушив п.11. 12.1 та 12.4 Правил
дорожнього руху України.

В
результаті ДТП,  належний позивачці ОСОБА_2 автомобіль «Рено» зазнав
технічних  пошкоджень.

Згідно
звіту спеціаліста №3079 від 09.11.2005р.,
розмір шкоди завданої власнику автомобіля внаслідок ДТП складає 27 769
гр. 02 коп.,  в тому числі втрата товарного вигляду
автомобіля 2 621 гр. 79 коп.

Відповідно
до вимог  ст.  1166 ЦК
України майнова шкода,  завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Тому
колегія суддів вважає,  що суд 1-ї
інстанції дав належну оцінку доказам і у відповідності до вимог закону прийшов
до обгрунтованого висновку про те,  що
відповідальність за заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в
даному випадку несе ОСОБА_1,  який керував автомобілем автомобілем
"КІА",  держномер НОМЕР_3,  що належить йому на праві власності  та визнаний винним у скоєнні ДТП.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про те,  що
пошкодження автомобіля « Рено» під керуванням ОСОБА_3 сталося внаслідок
порушення останньою п.11. 12.1,  12.3
Правил дорожнього руху України є безпідставними,  оскільки дана ДТП сталася з вини відповідача,  який порушив вимоги п.11. 12.1,  13.1 ПДР,
дана обставина встановлена постановою суду і відповідно до п.3  ст.  61
ЦПК України доказуванню не підлягає. ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності
не притягувалась.

Не ґрунтуються
на доказах,  що є в матеріалах справи і
доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те,  що зіткнення його автомобіля з
автомобілем « Ауді» не знаходиться в причинно-наслідковому зв»язку з зіткненням
автомобіля « Ауді» з автомобілем « Рено»,
оскільки відповідно до обставин ДТП,  після зіткнення автомобіля

«КІА» під
керуванням відповідача з автомобілем « Ауді,
останню викинуло на смугу зустрічного руху по якій рухався автомобіль «
Рено» під керуванням ОСОБА_3 і відбулося зіткнення даних автомобілів.

Згідно  ст.  1167 ЦК України,  моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями ,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Поскільки
з вини відповідача ОСОБА_1
позивачка ОСОБА_2 і понесла моральні страждання у зв"язку з пошкодженням
її автомобіля,  порушенням звичного
способу життя,  а позивачка ОСОБА_3
понесла моральні страждання оскільки перебуваючи в салоні автомобіля під час ДТП разом з малолітньою
донькою Дариною-2001 року народження пережила нервовий стрес,  то суд 1-ї інстанції прийшов до
обгрунтованого висновку про заподіяння позивачам моральної шкоди.

Визначаючи
розмір моральної шкоди та покладаючи на відповідача обов'язки по її відшкодуванню
в сумі 2000 гривень на користь ОСОБА_2 та 3000 гривень на користь ОСОБА_3,  суд врахував роз'яснення,  що містяться в постанові Пленуму Верховного
суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (
немайнової ) шкоди від 31 березня 1995 року № 4,  згідно з якими,  розмір відшкодовуваної моральної шкоди
визначається в межах заявлених позовних вимог,
залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних та
фізичних страждань,  з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин.
Зокрема,  врахував характер та тривалість
страждань,  істотність вимушених змін у
життєвих та виробничих стосунках позивачів ,
а тому доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду в
цій частині є безпідставними.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  303,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього
суду касаційної скарги.