апеляційний суд миколаївської області
Миколаїв,  вул.  Садова,
Справа №
33ц 772 - кс/2007.                                                Головуючий у
першій інстанції Отян О.В.
03.                                                                  Доповідач в апеляційній
інстанції Ворона І.М.
Доповідач касаційної інстанції Лисенко
УХВАЛА

іменем України

5 грудня 2007 року.                                                                              м.  Миколаїв

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах    апеляційного    суду Миколаївської області в складі:

Лисенка П.П.,  Кутової
Т.З.,  Данилової О.О.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
селянського фермерського господарства "Новоосотське",  управління сільського господарства і
продовольства Олександрівської районної державної адміністрації та
сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.  Кірова ( надалі СТОВ ім.  Кірова) про стягнення заборгованості по
заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
місцевого Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27
жовтня 2005 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2005 року,

встановила:

22
червня 2005 року ОСОБА_1 пред'явив позов до селянського фермерського
господарства "Новоосотське" про стягнення 733 гривень 36 копійок
заборгованості по заробітній платі та 5 000 гривень компенсації за моральну
шкоду,  заподіяну невиплатою заробітку у
повному обсязі.

Свої вимоги
обґрунтовувала тим,  що з 1 березня 2000
року і по 5 липня 2002 року працював бензопильщиком за безстроковим трудовим
договором в СТОВ ім.  Кірова,  а потім був звільнений за п. 5  ст.  36
КЗпП України.

За цей
час,  СТОВ ім.  Кірова заборгувало йому 733 гривні
компенсації заробітної плати за ведення лісового господарства,  яку не виплатило ні в день звільнення,  ні після нього.

2

У
зв'язку з цим він морально страждав,
вимушений був докладати додаткових зусиль для відстоювання свого права
на своєчасне та в належному розмірі отримання заробітної плати.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просив стягнути
з відповідача заборговану грошову суму та відшкодування моральної шкоди,  оскільки той є правонаступником СТОВ ім.  Кірова.

Ухвалою
суду до участі у розгляді справи притягнуто СТОВ ім.  Кірова та управління сільського господарства
і продовольства Олександрівської районної державної адміністрації.

Рішенням
місцевого Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27
жовтня 2005 року у позові відмовлено й вирішено питання про судові витрати.

Рішенням
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області від 21 грудня 2005 року зазначене рішення в частині
вирішення питання про розподіл судових витрат скасовано,  в решті - залишено без зміни.

ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою,  в якій просить скасувати обидва судові
рішення й передати справу на новий розгляд суду першої інстанції.

В
обгрунтування касаційної скарги посилається на неправильне застосування судами
норм матеріального права та порушення норм процесуального законодавства.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в позові,  місцевий суд виходив з
того,  що селянське фермерське
господарство "Новоосотське" не є правонаступником СТОВ ім. .
Кірова,  а тому не може відповідати по
боргам того. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю
ім.  Кірова не повинно було проводити
відшукуванні позивачем виплати,  оскільки
вони є компенсаційні і проводилися не у зв'язку із виконанням позивачем
трудових обов'язків. їх виплата є обов'язком управління сільського господарства
і продовольства Олександрівської районної державної адміністрації,  а те,
такі виплати провело вчасно і у повному обсязі.

Апеляційний
суд погодився з такими висновками суду першої інстанції і залишив у цій частині
його рішення без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для скасування
судових рішень і передачі справи на новий розгляд.

Наведені
у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої та апеляційної
інстанцій.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України від 22
лютого 2007 року   "Про   внесення
змін  до   Закону
України   "Про   судоустрій
України"   щодо

3

забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ",
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27
жовтня 2005 року та рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах   апеляційного   суду Миколаївської області: