Справа № 2-3138/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2007 року Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
судді Прасолова В.М.

при секретарі -
Горбуновій Л.С.

за участю
представника позивача - ОСОБА_4

за участю
третьої особи - приватного нотаріуса ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу   за
позовом      ОСОБА_1до   ОСОБА_2, ОСОБА_3та      Саксаганської      районної
у      місті      ради про визнання договору недійсним і
визнання права власності на квартиру, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить
визнати недійсним правочин - договір дарування АДРЕСА_1між ОСОБА_2та ОСОБА_3ВСІ
№ 511903 від 21.07.2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 3365.
Також просить визнати за нею право на спадкове майно - двокімнатну квартиру,
загальною площею 48,9 кв.м. розташовану на 6 поверсі 9 поверхового будинку за
адресою : АДРЕСА_1як за спадкоємицею її померлого чоловіка - ОСОБА_6.

В обґрунтування позову навела наступне. 30 квітня 1996
року, подружжя ОСОБА_6та ОСОБА_7, відповідно до договору купівлі - продажу,
посвідченого приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу ОСОБА_8
реєстр за №1-1084, набули для мешкання у сумісну приватну власність двокімнатну
АДРЕСА_1.ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_7 померла, а її чоловік ОСОБА_6 продовжував мешкати
у цій квартирі. ОСОБА_6 фактично прийняв спадщину у вигляді 14 квартири , після
померлої дружини, сплачував комунальні та інші платежі, але не оформив належним
чином у зв'язку з тим, що при житті його дружина, без його відому, склала
заповіт на все їх майно, придбане за час шлюбу , на користь свого брата ОСОБА_9
У зв'язку з цим, між ОСОБА_9 та ОСОБА_6 виник спір, і в Саксаганському
районному суді м. Кривого Рогу розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_9
6 лютого 2002 року позовна заява ОСОБА_9, ухвалою суду була залишена без
розгляду. ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_9 помер. Після смерті ОСОБА_9 і по теперішній час
ніхто з його спадкоємців не звертався за отриманням спадщини. 22 серпня 2003
року уклала шлюб з ОСОБА_6, зареєстрований у відділі реєстрації актів
громадського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу,
запис за №469. Після укладення шлюбу, ОСОБА_6, та вона мешкали в АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 помер. Свідоцтво про смерть 1-КИ № НОМЕР_1, видане
відділом реєстрації актів цивільного стану Саксаганського районного управління
юстиції м. Кривого Рогу, запис №1634. Після

смерті
чоловіка залишилась мешкати у вищезгаданій квартирі. Згодом, як єдиний
спадкоємець звернулась за отриманням свідоцтва про право на спадщину до сьомої
Криворізької державної нотаріальної контори. 10 травня 2006 року завідуюча
сьомою державною нотаріальною конторою Л.В. Лігута, своїм листом №795 відмовила
мені у видачі свідоцтва про право на спадщину, рекомендуючи звернутися до суду.
У липні 2006 року їй стало відомо, що АДРЕСА_1, відповідно до договору
дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом
Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі
за № 3365, ВСІ №511903 від 21 липня 2005 року, перейшла у власність ОСОБА_3 На
теперішній час ОСОБА_3 в комунальному підприємстві „Криворізьке бюро технічної
інвентаризації значиться як власник квартири. Підставою для укладання договору
дарування було рішення від 26 травня 2005 року Довгинцевского районного суду
міста Кривого Рогу, яким без законних підстав, за позовом ОСОБА_2 визнано
дійсним, договір купівлі - продажу АДРЕСА_1між ОСОБА_10 та ОСОБА_2 яка далі
подарувала цю квартиру ОСОБА_3 Після її звернення з заявою Довгінцевского
районного суду м. Кривого Рогу, винесена ухвалу від 8 грудня 2005 року про
скасування вказаного рішення за нововиявленими обставинами, а саме в зв'язку з
тим, що на час звернення до суду ОСОБА_2 не знала що відповідач ОСОБА_10
померла у листопаді 1998 року і фактично ОСОБА_2 зверталася з позовом до
померлої особи. Вищенаведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 уклала
договір дарування спірної квартири при відсутності у неї права власності на
квартиру.

Далі посилається на те, що відповідно до ст. 215 ч. 1 ЦК України ,
підставою для недійсності право чину є недодержання в момент вчинення право
чину стороною вимог, які встановлені частиною 1 статті 203 цього Кодексу, а
саме: зміст право чину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до
ч. 2 ст. 718 ЦК України
дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє. Тому, вказаний
договір дарування потрібно визнати недійсним, а сторони по договору дарування
повинні повернутися у первісний стан. При таких обставинах, АДРЕСА_1є спадковим
майном після померлої у 1998 році ОСОБА_10 та померлого у 2004 році ОСОБА_6.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України відноситься до спадкоємців першої черги за
законом після смерті ОСОБА_6. Після смерті мого чоловіка - ОСОБА_6., ніхто не
звертався до нотаріальної контори за спадщиною, та не заявляв свої права на
спадщину до суду. У зв'язку з цими обставинами вважає, що є єдино, спадкоємицею
і звертається до суду за захистом своїх прав.

Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю
та дала пояснення, в яких підтвердила зміст позовних вимог.

Представник позивачки у судовому засіданні позов
підтримав повністю та надав пояснення, які відповідають змісту позову. На його
думку договір дарування необхідно визнати недійсним.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3у судові засідання не з'явилися, заяв до суду
про причини неявки, зміну місця проживання на подавали, повідомлені належним
чином про час та місце слухання справи, в зв'язку з чим судом, у відповідності
зі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за їхньої відсутності.

Відповідач виконком Саксаганської районної у місті ради у судові засідання
не з'явився, будучи повідомленим належним чином про час та місце слухання
справи, подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, в зв'язку
з чим судом, у відповідності зі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за його
відсутності.

Третя особа, приватний нотаріус ОСОБА_5 у судовому
засіданні надала пояснення, з яких вбачається, що вона оформила договір
дарування між ОСОБА_2 та

ОСОБА_3, перевіривши відсутність
арештів, перебування у шлюбі, документи, які підтверджують право власності.
Спору між учасниками угоди не було.

Представник третьої особи, сьомої Криворізької
нотаріальної контори, у судові засідання не з'явився, будучи повідомленим
належним чином про час та місце слухання справи, подала до суду заяву про
слухання справи за її відсутності, в зв'язку з чим судом, у відповідності зі
ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за її відсутності.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази:
повідомлення (а.с.7), витяги про реєстрацію(а.с.8,13), свідоцтва про
одруження(а.с.9,11), свідоцтва про смерть(а.с.10,12), технічний
паспорт(а.с.14), ухвала Саксаганського районного суду(а.с.15), ухвали
Довгинцівського районного суду(а.с. 16,56), договір купівлі-продажу(а.с. 16а),
довідки(а.с. 17-20), договір дарування(а.с.57).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно,
об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у
судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних
між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини.

Спірна квартира належала 30 квітня 1996 р. на підставі договору
купівлі-продажу належала ОСОБА_10, яка з 5 січня 1990 р. знаходилася у шлюбі з
ОСОБА_6, що встановлено судом на підставі витягу, свідоцтва(а.с.9,10),
технічного паспорту(а.с.14), договору (а.с.16а). ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
що встановлено свідоцтвом(а.с.10) На день смерті ОСОБА_10 в спірній квартирі
проживав ОСОБА_6, що встановлено довідкою(а.с.17). В спірній квартирі ОСОБА_6
проживав з 12 листопада 1996 р. по день смерті та був зареєстрований по 16
листопада 2004 p.,
що вбачається з довідки(а.с.18).

ОСОБА_10 склала заповіт на ім'я ОСОБА_9, після її смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_9
звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. В зв'язку
з виниклими суперечками свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_9 та ОСОБА_6
видано не було. ОСОБА_9 з приводу спору про право на спадщину звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_6., позов ОСОБА_9 ухвалою суду від 6 лютого 2002 р. був
залишений без розгляду, що встановлено судом на підставі повідомлення(а.с.7),
ухвали(а.с.15).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_3,
після його смерті спадкоємцями були його дочки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 21
лютого 2002 р. нотаріальною контора була заведена спадкова справа, ОСОБА_12
подала до нотаріальної контори заяву, в який відмовилась на спадщину на користь
ОСОБА_11 Вказані
обставини встановлені судом на підставі повідомлення(а.с.42).

22 серпня 2003 р. позивачка уклала шлюб з ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2
що вбачається з свідоцтв(а.с.11,12).

Після смерті ОСОБА_6. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину
до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_1, що встановлено
повідомленням(а.с.7).

26 травня 2005 р. рішенням суду по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_10
був визнаний дійсним договір купівлі-продажу спірної квартир, укладений між
ОСОБА_2 та ОСОБА_10, 8 грудня 2005 р. це рішення скасоване, 18 червня 2007 р.
ухвалою суду провадження по справі закрито в зв'язку з відмовою позивачки від
позову, що встановлено ухвалами суду(а.с.15, 56).

21 липня 2005 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений договір
дарування спірної квартири і квартира зареєстрована за ОСОБА_3, що встановлено
договором(а.с.57), витягом(а.с. 13).

Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України та КпШС
України. Відповідно до 215 ч. 1    ЦК України ,
підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення право чину
стороною вимог, які встановлені частиною

1 статті
203 цього Кодексу, а саме: зміст право чину не може суперечити Цивільному
кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам
суспільства. Відповідно до ст. 717 ЦК
України за договором дарування одна сторонам передає другій стороні
безоплатно майно у власність. Відповідно до ст. 317 ЦК України право
розпорядження майном належить власнику. У відповідності зі ст. 718 ЦК України дарунком
можуть бути нерухомі речи, майнові права, якими дарувальник володіє. Судом
встановлено, що ОСОБА_2 на час укладання договору дарування не була власником
спірної квартири, а тому не мала підстав укладати договір дарування, в зв'язку
з чим вказаний договір суперечить вимогам вказаних норм закону і підлягає
визнанню недійсним. Таким чином позивачка обґрунтовано звернулася до суду за
захистом воїх прав.

Відповідно до ст.22 КпШС України, майно нажите подружжям
за час шлюбу є його спільною власністю, таким чином спірна квартира була
спільною власністю ОСОБА_10 та ОСОБА_6.

При таких обставинах, АДРЕСА_1є спадковим майном після померлої у 1998 році
ОСОБА_10 та померлого у 2004 році ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 1261 ЦК
України до спадкоємців першої черги відноситься той з подружжя, який його
пережив. Таким чином позивачка є спадкоємцем після смерті ОСОБА_6. Відповідно
до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем, вважається таким, що прийняв спадщину. Судом встановлено, що
ОСОБА_6 на час смерті ОСОБА_10 постійно з нею проживав, а тому суд вважає, що
він прийняв належну ОСОБА_10 частину квартири. З урахуванням вимог ст.1276 ЦК
України, суд вважає, що право на спадкування належної ОСОБА_10 у спільній
сумісній власності частини належить ОСОБА_1 При таких обставинах, АДРЕСА_1є
спадковим майном після померлої у 1998 році ОСОБА_10 та померлого у 2004 році
ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 1272 ЦК
України, якщо спадкоємець протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу
строку у шість місяців, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається
таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що після ОСОБА_6., ніхто, крім
позивачки не звертався до нотаріальної контори з заявами про прийняття
спадщини, та не заявляв свої права на спадщину до суду. У зв'язку з цими
обставинами суд вважає, що є єдиною спадкоємицею за законом є позивачка і вона
обґрунтовано звернулася звертається до суду за визнанням її прав.

Дійшовши висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що
позивач обґрунтовано, відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України,
звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та за визнанням своїх прав.

Таким чином, вислухавши пояснення позивача, показання свідка та дослідивши
письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона
повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України
згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 належить стягнути судові витрати на користь позивачки: по сплаті
держмита - у сумі 164 грн. 48 коп. та по сплаті інформаційно - технічного
забезпечення розгляду справи - у сумі 30 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 203, 215, 317, 717, 718, 1261,
1268, 1270, 1272, 1276 ЦК
України, ст.22 КпШС України, ст. ст.
10, 11, 88, 208, 210,  212-215,
224 ЦПК України,

суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3та Саксаганської районної
у місті ради - задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування АДРЕСА_1укладений між ОСОБА_2та
ОСОБА_321 липня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького
міського нотаріального округу ОСОБА_5, реєстровий запис № 3365.

Визнати за ОСОБА_1право на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2ОСОБА_6
- АДРЕСА_1загальною площею 48,9 кв.м.

Стягнути на користь ОСОБА_1солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3судові витрати:: по
сплаті держмита - у сумі 164 грн. 48 коп. та по сплаті інформаційно -
технічного забезпечення розгляду справи - у сумі 30 грн. 00 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо

було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга була подана у

строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду
і набирає законної сили після  закінчення
цього строку.