Справа
№2-1195
РІШЕННЯ

Іменем                                                                 України

24 жовтня 2007 року Святошинський районний суд м.  Києва в складі:

головуючого судді -                                                                                  Оздоби
М. О.,

при
секретарі -                                                                                         Скиданенко
Т.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду
спеціального призначення «Спецжитлофонд»,
Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації,  третя особа: ОСОБА_2про зобов»язання надати
жиле приміщення та видати ордер та зустрічним позовом Комунального підприємства
з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення
«Спецжитлофонд» до ОСОБА_1,  третя особа:
Відділ громадянства,  імміграції та
реєстрації фізичних осіб Святошинського РУГУ
МВС України в м. Києві про визнання таким,
що втратив право користування жилим приміщенням шляхом зняття з
реєстраційного обліку,  суд,  -

встановив:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із позовом до КП «Спецжитлофонд» про зобов»язання надати жиле
приміщення в будинку АДРЕСА_2,  а
Святошинську районну у м. Києві державну адміністрацію затвердити рішення КП
«Спецжитлофонд» про надання житлового приміщення та видати ордер. В
обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини,  що відповідно до ордеру з 2002р. проживав у
кімнаті АДРЕСА_2та був тимчасово зареєстрований до 22.11.2002р.,  а рішенням Святошинського районного суду м.
Києві від 31.10.2005р. реєстрацію у вказаній кімнаті було продовжено. Оскільки
відповідач перешкоджає у проживанні за місцем реєстрації,  позивач просить позов задовольнити на
підставі  ст.  ст. 100-102,
132 ЖК України.

В
судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримали,  посилаючись на обставини,  викладені в позовній заяві.

Представник
відповідача КП «Спецжитлофонд» в судовому засіданні проти позову
заперечував,  посилаючись на його
безпідставність та необґрунтованість,
звернувся до суду із зустрічним позовом та з урахуванням доповнених позовних
вимог просив визнати ОСОБА_1. таким,  що
втратив право користування кімнатою АДРЕСА_2шляхом зняття з реєстрації за
вказаною адресою. Зустрічний позов обґрунтовував тим,  що ОСОБА_1. не проживає у спірній кімнаті з
лютого 2005р.,  квартирну плату та плату
за комунальні послуги не сплачує,  а

на підставі ордеру ОСОБА_2.  на сім»ю з чотирьох осіб,  в тому числі і ОСОБА_1. надана квартира
АДРЕСА_1.

Позивач
та його представники проти зустрічного позову заперечували,  посилаючись на його безпідставність та
необґрунтованість,  а також те,  що КП «Спецжитлофонд» чинить перешкоди у проживанні
ОСОБА_1. за місцем реєстрації,  а іншого
житла він не має.

Представник
Святошинської районної державної адміністрації в судове засідання не
з»явився,  про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
просить слухати справу у його відсутності,  оскільки питання про надання житлового
приміщення та видачу ордера не належить до його компетенції.

Третя
особа ОСОБА_2.  в судовому засіданні
проти основного позову заперечувала,
посилаючись на те,  що її бувший
чоловік ОСОБА_1. не проживає у квартирі АДРЕСА_1,  а про видачу ордера,  у якому вказано і позивача вона не знає,  оскільки такого ордеру не отримувала.

Представник
ВГІРФО Святошинського РУГУ
МВС України в м. Києві в судове засідання не з»явився,  про час та місце розгляду справи повідомлений
належним чином,  просить слухати справу у
його відсутності.

Суд
вважає можливим розглянути справу у відсутності представників Святошинської
районної у м. Києві державної адміністрації та ВГІРФО Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві на підставі наявних доказів.

Заслухавши
пояснення позивача,  його
представників,  представника
відповідача,  третьої особи ОСОБА_2.
,  допитавши свідків,  суд вважає,
що основний позов не підлягає задоволенню,  а зустрічні позовні вимоги підлягають
задоволенню,  виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Судом
встановлено,  що рішенням профкому та
адміністрації КДП «Ізумруд» від 25.02.2002р. ОСОБА_1. надана кімната АДРЕСА_2
та видано ордер (а.с. 5, 6).

Відповідно
до Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.03.2002р.
№472 «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Києва
гуртожитку по АДРЕСА_2» вказаний гуртожиток було передано до комунальної
власності територіальної громади м. Києва та закріплено за КП «Спецжитлофонд»
на праві повного господарського відання (а.с. 27,  28,
29).

Як
пояснив судовому засіданні позивач,  у
вказаній кімнаті він проживав разом із дружиною ОСОБА_2.  та двома неповнолітніми дітьми з 2002р. та
був тимчасово зареєстрований до 22.11.2002р.

Постановою
Святошинського районного суду м. Києва від 31.10.2005р.,  яка набрала законної сили,  зобов»язано ВГІРФО Святошинського РУГУ МВС
України в м. Києві продовжити реєстрацію ОСОБА_1. по АДРЕСА_2(а.с. 7).

В обґрунтування заперечень проти зустрічного позову,  ОСОБА_1. та його представник вказували про
те,  що відповідно до  ст. 61 ЦПК України,  обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній,  господарській або адміністративній
справі,  що набрали законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або
особа,  щодо якої встановлено ці обставини,  а тому,
на думку позивача,  відсутні
підстави для задоволення зустрічного позову.

З такими
твердження,  суд погодиться не може,  оскільки,
як вбачається із постанови суду від 31.10.2005р.,  підставою для задоволення позову стало
те,  що відповідно до ордеру №81 від
20.05.2002р. квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_2.  на сім»ю з трьох чоловік: неї та
неповнолітніх дітей,  а ОСОБА_1. вказана
квартира не надавалась (а.с. 70). Однак,
як вбачається із заяви ОСОБА_2.
на ім. »я начальника Головного управління житлового забезпечення від
19.03.2004р.,  вона просила видати ордер
на квартиру АДРЕСА_1 в якому вона фактично мешкає зі складом родини в тому
числі і чоловіка ОСОБА_1. (а.с. 34).

Розпорядженням
Київської міської державної адміністрації №1485 від 10.08.2005р. «Про
використання жилих приміщень «будинку АДРЕСА_1»,  надано ОСОБА_2.  на чотири особи (вона,  чоловік та дві дочки) двокімнатну квартиру №2
жилою площею 37, 8кв.м. ,  загальною
площею 56, 2 кв.м.  (а.с. 31.-32).

Із
відповіді Головного управління житлового забезпечення вбачається,  що на підставі розпорядження,  ОСОБА_2.
було виписано ордер,  однак вона з
невідомих причин його не отримала (а.с. 83).

Таким
чином,  на думку суду,  твердження ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  про те,
що вони не отримували ордер,
виданий на підставі розпорядження та не знали про те,  що він виписаний на чотири особи,  шлюб між ними розірваний рішенням суду від
22.05.2006р.,  а тому у ОСОБА_1. відсутнє
інше житло,  не можуть бути підставою для
задоволення позову про надання житлового приміщення,  оскільки вказаний ордер виданий відповідно до
вимог чинного законодавства,  недійсним
не визнаний,  а також і позовні вимоги
про визнання його недійсним в судовому засіданні не заявлялись. Суд не приймає
також до уваги показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_3. - брата позивача
та ОСОБА_4. про те,  що ОСОБА_1
періодично у них проживає,  у зв»язку з
відсутністю іншого житла,  оскільки
квартира АДРЕСА_1 надавалась також і ОСОБА_1.,
в зв»язку з чим він має право користування нею.

Відповідно
до  ст. 107 ЖК України,  у разі вибуття наймача на постійне проживання
до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному
пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Оскільки
в судовому засіданні достовірно встановлено,
що ОСОБА_1. вибув до іншого жилого приміщення,  у кімнаті АДРЕСА_2 не проживає та не сплачує
квартирну плату та плату за

комунальні послуги,  наявність
реєстрації не є підставою для визнання права користування жилим приміщенням,  вимоги зустрічного позову про визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщення шляхом зняття з реєстраційного обліку є обґрунтованими та
такими,  що підлягають задоволенню.

Керуючись  ст. 107 ЖК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України
«Про деякі питання,  що виникли у
практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985р. з
наступними змінами,   ст. ст10,  11,
57-61,  88,  209,
212-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до Комунального підприємства з утримання та
експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»,  Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації,  третя особа: ОСОБА_2 про
зобов»язання надати жиле приміщення та видати ордер - відмовити.

Зустрічний позов
задовольнити.

ОСОБА_1
визнати таким,  що втратив право
користування кімнатою АДРЕСА_2 знявши з реєстраційного обліку за вказаного
адресою.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації
житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» судові витрати у
розмірі 24грн.50коп.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.