Справа № 2-86
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 жовтня 2007
року        Кіцманський районний суд
Чернівецької області у складі:
головуючої -       судді Литвинюк
І.М.  при секретарі -   Цвіркун І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за позовом
Закритого акціонерного товариства „ВіЕйБі Страхування" до ОСОБА_1 про
стягнення збитків в порядку регресу,  -

ВСТАНОВИВ:

В
листопаді 2006 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1
на користь ЗАТ „ВіЕйБі Страхування" в порядку регресу збитків,  завданих в результаті дорожньо-транспортної
пригоди. Свої вимоги обґрунтовує тим,  що
15 вересня 2005 року ЗАТ „Страхова компанія „Лідер",  правонаступником якої є ЗАТ „ВіЕйБі
Страхування",  та ОСОБА_2 уклали
Договір № 2610-01Б-220/05 добровільного страхування транспортного засобу. За
цим договором був застрахований автомобіль „Chevrolet Aveo",  державний реєстраційний НОМЕР_1. Вказує на те,  що 11 листопада 2005 року по вул.  Горіхівській,
62 в м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна пригода,  учасниками якої були автомобіль „Chevrolet Aveo"
та автомобіль „Audi-100" під керуванням ОСОБА_1,  і в результаті даної пригоди автомобілю „Chevrolet Aveo"
були нанесені механічні пошкодження. 25 листопада 2005 року постановою
Кіцманського районного суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної
відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України. Посилається на
те,  що дана транспортна пригода визнана
страховим випадком,  про що 30 грудня
2005 року складено Страховий акт № 148 та проведено розрахунок розміру
страхового відшкодування,  що належить до
виплати Страхувальнику. ЗАТ Страхова компанія „Лідер" виплатила страхове
відшкодування в розмірі 6927, 75 грн. ОСОБА_2 і понесла затрати на оплату
проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 500 грн.,  а тому просить позов задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_1 в судовому засіданні,
заперечуючи проти позову,
пояснив,  що 11 листопада 2005
року,  приблизно о 13 год.,
він рухався по вул.
Горіхівській в м. Чернівці і раптом на дорогу вибігла дитина і щоб
уникнути наїзду на хлопчика,  він різко
прийняв вправо і здійснив наїзд на автомобіль Шевроле,  який був припаркований біля правого краю проїжджої
частини.   Він   діяв
в   стані   крайньої
необхідності,    швидкість   руху
не

перевищував,  при оформленні протоколу про адміністративне
правопорушення він пояснив працівнику ДАЇ про обставини наїзду на вказаний
автомобіль.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  дослідивши інші докази по
справі,  суд вважає,  що позов слід задовольнити частково.

Згідно
ч. 2  ст.
1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною
1  ст.
1191 ЦК України
передбачено,  що особа,  яка відшкодувала шкоду,  завдану іншою особою,  має право зворотної вимоги (регресу) до
винної особи в розмірі виплаченого відшкодування,  якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно
до  ст.
27 Закону України "Про страхування" до страховика,  який виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування,  в межах
фактичних затрат переходить право вимоги,
яке страхувальник або інша особа,
що одержала страхове відшкодування має до особи,  відповідальної за заподіяний збиток.

В
судовому засіданні встановлено,  що 15
вересня 2005 року ЗАТ „Страхова компанія „Лідер",  правонаступником якої є ЗАТ „ВіЕйБі
Страхування",  та ОСОБА_2 уклали
Договір № 2610-01Б-220/05 добровільного страхування транспортного засобу. За
цим договором був застрахований автомобіль „Chevrolet Aveo",  державний реєстраційний НОМЕР_1.

Також
встановлено,  що 11 листопада 2005 року
по вул.  Горіхівській,  62 в м. Чернівці сталася дорожньо-транспортна
пригода,  учасниками якої були автомобіль
„Chevrolet Aveo" та автомобіль „Audi-100",  яким на підставаі доручення від 07 грудня
2004 року керував ОСОБА_1.

Наведені
обставини підтверджуються Договором № 2610-01Б-220/05 добровільного страхування
транспортного засобу від 15 вересня 2005 року; Статутом ЗАТ „ВіЕйБі
Страхування",  затвердженим
Загальними зборами акціонерів ЗАТ „Страхова компанія „Лідер" 23 вересня
2006 року; протоколом про адміністративне правопорушення від 11 листопада 2005
року та постановою судді Кіцманського районного суду від 25 листопада 2005
року.

Відповідно
до висновку № 935 експертного дослідження спеціаліста-автотоварознавця від 06
грудня 2005 року вартість відновлювального ремонту автомобіля „Chevrolet
Aveo",  реєстраційний НОМЕР_1,
з урахуванням фізичного зносу його складових,  становить 15239, 25 грн..

Згідно
Страхового акту № 148 від 30 грудня 2005 року та розрахунку розміру страхового
відшкодування,  сума страхового
відшкодування,  що належить до виплати
Страхувальнику,  становить 6927, 75 грн..

Як
вбачається з платіжних доручень № 3906 від 29 листопада 2005 року та від 10
січня 2006 року ЗАТ СК „Лідер" виплатила СП „Західно-Український Експертно-Консультаційний
Центр" витрати за проведення експертного дослідженн,  а також виплатила страхове відшкодування в
розмірі 6927, 75 грн. ОСОБА_2.

Відповідно
до вимог ч. 4  ст.  61 ЦПК України

постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкова для
суду,  що розглядає справу про
цивільно-правові наслідки дій особи,
стосовно якої ухвалено постанову суду,
з питань,  чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Згідно
ч. 1  ст.
1171 ЦК України шкода,  завдана
особі у зв"язку із вчиненням дій,
спрямованих на усунення небезпеки,
що загрожувала цивільним правам чи інтересам іншої фізичної або
юридичної особи,  якщо цю небезпеку за
даних умов не можна було усунути іншими засобами (крайня необхідність),  відшкодовується особою,  яка її завдала.

З
матеріалів справи також вбачається,  що
постановою судді Кіцманського районного суду від 26 січня 2007 року скасовано
постанову судді Кіцманського районного суду від 25 листопада 2005 року про
притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст.
124 КупАП та провадження у справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1
складу адміністративного правопорушення.

З
показань свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4,  які були на місці пригоди,  яка сталася 11 листопада 2005 року на
вул.  Горіхівській,  62 в м. Чернівці,  а також понятими при складанні схеми даної
пригоди,  вбачається,  що автомобіль марки Ауді-100 під керуванням
ОСОБА_1 рухався по вул.  Горіхівській в
м. Чернівці; раптово на проїжджу частину вибігла дитина,  і запобігаючи наїзду на дитину,  водій ОСОБА_1 допустив наїзд на автомобіль
„Шевроле",  який був припаркований з
правого краю проїжджої частини.

Пленум
Верховного Суду України в ч.2 п.8 постанови "Про судову практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня
1992 року № 6 роз"яснив,  що з
винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат,  понесених на виконання зобов"язання по
відшкодуванню шкоди,  а якщо законом
встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи,  то з неї витрати стягуються в цих межах.

Відповідно
до ч. 2  ст.  1171 ЦК
України суд,  враховуючи
обставини,  за яких було завдано шкоди у
стані крайньої необхідності,  може
покласти обов"язок її відшкодування на особу,  в інтересах якої діяла особа,  яка завдала шкоди,  або зобов"язати кожного з них
відшкодувати шкоду в певній частці або звільнити їх від відшкодування шкоди
частково або в повному обсязі.

Таким
чином,  ОСОБА_1,  хоча він і діяв правомірно,  є заподіювачем шкоди і зобов'язаний
відшкодувати збитки. Однак,  враховуючи
обставини,  за яких було завдано шкоди,  а також майновий стан відповідача,  що в нього на утриманні двоє малолітніх
дітей,  суд вважає,  що ОСОБА_1 слід частково звільнити від
відшкодування шкоди і стягнути з нього на користь позивача завдані збитки в
розмірі 3500 грн..

Крім
того,  з ОСОБА_1 на користь ЗАТ „ВіЕйБі
Страхування" слід стягнути 500 грн. витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження,  35 грн.
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

На
підставі викладеного,   ст.  ст.
22,  1166,  1171,
1187,  1191 ЦК України,  ч. 2 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27 березня 1992 року № 6 „Про судову практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",  керуючись
ст.  ст.  10,
11,  15,  30,  60,  61,
88,  212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
Закритого акціонерного товариства „ВіЕйБі Страхування" до ОСОБА_1 про
стягнення збитків в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства „ВіЕйБі
Страхування" /п/р 761 в AT ВАБанк
м. Києва,  МФО 321637 / за регресною вимогою 3500
(три тисячі п"ятсот) гривень завданої матеріальної шкоди.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ЗАТ „ВіЕйБі Страхування" 500 грн. витрат за проведення
автотоварознавчого дослідження,  35 грн.
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо таку не було подано,  а якщо подано,  але не подана апеляційна скарга у строк
передбачений законом,  рішення набирає
законної сили після закінчення цього строку.

Рішення
може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької
області через Кіцманський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку,  передбаченому ч. 4  ст.
295 ЦПК України.