СПРАВА №2-191 рядок статзвіту 33
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

6 липня 2007р. Турківський районний суд Львівської області в

складі:      головуючого - судді                                             Спурза М.В.,

при секретарі -                                                                         Яворській І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

З даним позовом звернулась ОСОБА_2 посилаючись на те, що з відповідачем вони одружились 17.12.1999р. Від шлюбного
життя у них народилось 2 дітей. До реєстрації
шлюбу вони проживали у фактичному шлюбі з 1997р.

Після одруження вони проживали з відповідачем у його батьків. Вже тривалий час відповідач погано до неї відносився, не
поважав її як дружину, бив її, ображав, принижував її
людську гідність, часто приходив додому в нетверезому стані. Дальше терпіти такій поведінці відповідача вона не могла
і залишила відпоавідача, пішла жити до своїх батьків.

їхня сім»я розпалась повністю. Примирення між; ними не можливе, так як вона
втратила довіру до відповідача,, почуття любові та поваги, зрозуміла, що своєї поведінки він не змінить.
Через поведінку відповідача, його постійні знущання і бійки вона позбавилась
здоров»я і змушена тепер постіно лікуватись на нирки.

Вважає, що збереження їхньої сім»ї не можливе, єдиний вихід із становища
-розірвання шлюбу.

На підставі викладеного просить
шлюб розірвати.

В суді позивачка позов підтримала, просить його задоводити та дала аналогічні
пояснення.

Відповідач в
суді позов визнав частково, вважає, що можливо вони ще помиряться, він позивачку не бив і в неї немає підстав його
залишати.

Заслухавши
сторони, дослідивши обставини справи, та всі наявні документи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:

В судовому
засіданні встановлено, що сторони одружились 17.12.1999р.
Від шлюбного життя у них народилось 2 дітей. До реєстрації шлюбу сторони
проживали у фактичному шлюбі з 1997р.

2

Після одруження вони проживали у батьків відповідача. Вже тривалий час відповідач погано відносився до позивачки, не поважав
її як дружину, бив її, ображав, принижував її людську
гідність, часто приходив додому в нетверезому стані. Дальше терпіти
такій поведінці відповідача вона не могла і залишила відповідача, пішла жити до своїх батьків. З травня 2007р. сторони
спільно не проживають.

їхня сім»я розпалась повністю. Примирення між: ними не можливе, так як позивачка втратила довіру до відповідача,, почуття
любові та поваги, зрозуміла, що своєї поведінки він
не змінить. Через поведінку відповідача, його постійні знущання і бійки позивачка позбавилась здоров»я і змушена тепер постіно
лікуватись на нирки.

Ці обставини
свідчать, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило
би їхнім інтересам.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10, 88, 212 ЦПК України, ст. 110,112 СК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Шлюб, укладений
17.12.1999р. Н. Яблунською сільською радою Турківського району між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, про що зроблено актовий запис №
20, - розірвати.

При реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2 34 грн в дохід
держави, звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка має бути подана протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.