Справа № 2-о-66/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 листопада 2007
року.

Армянський
міський суд АР Крим в складі: головуючого судді Шестаковської Л.П.3а участю
секретарів Ібрагімової Л.Е.,  Карапута
В.М. .,  заявника ОСОБА_1,  представник заявника ОСОБА_2 ,  представника зацікавленої особи Ніколаєвої
А.В.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Армянську АР Крим справу окремого провадження за заявою
ОСОБА_1 про встановлення факту,  що має
юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту,  що має юридичне значення,  в порядку ч.5
ст.  256 ЦПК України,  а саме: факту знаходження її в цивільному
шлюбі з інвалідом війни 1 групи ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  в період з
8.06.2001 р. по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 на протязі 5 років 11
місяців,  а також про визнання її вдовою
інваліда ОСОБА_3.,  який помер в с Воїнка
Красноперекопського р-ну АРК ІНФОРМАЦІЯ_2

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свої вимоги підтримала та просить їх
задовольнити,  пояснивши,  що встановлення вище зазначених фактів їй
необхідно для отримання в Управління праці та соціального захисту населення
Армянської міської ради АРК посвідчення ч.1ена сім'ї загиблого та поширення на
неї пільг,  якими користувався за життя
ОСОБА_3.,  а також для збільшення своєї
пенсії,  оскільки вона стверджує,  що знаходилася на утриманні покійного
ОСОБА_3.,  а,  крім того,
і для оформлення спадщини після його смерті у вигляді валютного
грошового вкладу у філії Ощадбанку в м.
Красноперекопську. На двокімнатну квартиру в с Воїнка на
автомобіль "Таврія" ОСОБА_1 не претендує,  бо залишає це сину покійного - ОСОБА_4

Представник
зацікавленої особи - Управління праці і соціального захисту населення м.  Армянська - Ніколаєва А.В. вважає заяву
ОСОБА_1 не обгрунтованою,  а її вимоги
безпідставними. Посилаючись на п.2
ст.  21 СК України наполягає на
тому,  що проживання однією сім'єю
чоловіка та жінки без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та
обов'язків подружжя.

Представник
зацікавленої особи повідомила,  що 28.05.2007
р. від ОСОБА_1 до Управління ПСЗН надійшла заява з проханням видати їй,  як вдові ОСОБА_3.,  посвідчення ч.1ена сім'ї загиблого. Письмовою
відповіддю від 29.05.2007 р.,  вих. № К-22,  в задоволенні цієї заяві ОСОБА_1 було
відмовлено з посиланням на п.2  ст.  10 Закону України "Про статус ветеранів
війни,  гарантіях їх соціального
захисту".

Свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 показали в суді,  що
ОСОБА_3. за життя інколи приїздив до завниці в м.  Армянськ,
інколи дарував їй квіти. Остання пояснила,  що про всі обставини їх взаємовідносин їй
стало відомо з тексту позовної заяви,
яку перед судовим засіданням дала їй почитати ОСОБА_1

Свідок
ОСОБА_4 (син покійного ОСОБА_3.),
пояснив у суді,  що його батько
ніколи не потребував постороннього догляду та піклування,  бо самостійно доглядав город та домашню
худобу,  ніколи не мав наміру
одружуватися з ОСОБА_1,  яка спілкувалася
з батьком лише з корисливою метою,  і
батько все це розумів. Свідок стверджує,
що ОСОБА_1 не проживала постійно з його батьком та не вела з ним

спільного
господартсва,  не робила спільних з
батьком грошових вкладів,  і батько
ніколи не вважав її своєю дружиною.

Свідки
ОСОБА_7таОСОБА_8 показали в суді,  що в
лютому 2002 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_3. за ініціативою заявниці зверталися з заявами
про реєстрацію шлюбу до Воїнської сільської ради Красноперекопського району.
Реєстрація шлюбу була призначена на березень 2002 p.,
але в призначений день вони до сільради не з'явилися без
пояснення причин. Після того аналогічних заяв від вказаних осіб до Воїнської
сільської ради більше ніколи не надходило. Крім того,  свідки вказали на те,  що ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1 не
проживала,  а вважалася його
піклувальником,  при цьому одночасно
працюючи переважно в м.  Євпаторія,  в с
Новопавлівка Красноперекопського району та в інших місцях за межами села
Воїнка. ОСОБА_3. ніколи не називав ОСОБА_1 своєю дружиною.

Крім
того,  ОСОБА_7пояснив в суді,  що він свого часу працюючи головою Воїнської
сільської ради,  у Красноперекопському
військкоматі цікавився бойовим минулим покійного ОСОБА_3.,  1935 року народження,  який мав посвідчення інваліда Великої
вітчизняної війни 1 групи. То він там з'ясував,
що у військкоматі немає ніяких даних стосовно участі ОСОБА_3 в будь-яких
бойових діях та стосовно його бойових поранень,
а є лише відомості про те,  що
ОСОБА_3 було комісовано з Армії в зв'язку з захворюванням поліомієлітом.  Ветерани війни та учасники бойових дій,  які мешкали і мешкають на території Воїнської
сільради ніколи не приймали до своєї спільноти ОСОБА_3. та ніколи не вважали
його належним до своїх рядів.

Свідок
ОСОБА_4 також не зміг нічого пояснити в суді про бойовий шлях свого
батька,  вказав лише,  що пам'ятає,
як той працював у шахті і потрапив там під завал,  в результаті чого мав ряд травм та тривалий
час після того лікувався.

Вислухавши
осіб,  які беруть участь у справі,  свідків,
вивчивши матеріали справи,  суд
дійшов висновку про те,  що вимога
ОСОБА_1 про встановлення факту знаходження її в цивільному шлюбі з інвалідом
війни 1 групи - покійним ОСОБА_3. на протязі 5 років 11 місяців,  а саме з 08.06.2001 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2 (по
день смерті) не може підлягати задоволенню як така,  що не знайшла свого підтвердження в суді.

Керуючись  ст.
235 ч.6 ЦПК України,  суд

УХВАЛИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 у встановленні факту знаходження її у фактичних шлюбних відносинах з
08.06.2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 з покійним ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
який мешкав в АДРЕСА_1,  та який померІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Армянський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.