РІШЕННЯ

І МЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року                          Новомосковський
міськрайонний суд у складі:

головуючої:                                                                                 Єлізаренко І.А.

секретаря:                                                                                     Іванової І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа
ВГІРФО Новомосковського MB УМВС про захист права власності шляхом зняття з
реєстрації, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення,
визнання права користування жилим приміщенням та встановлення порядку
користування жилим приміщенням,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися
до суду з позовом до ОСОБА_4 про
захист права власності шляхом зняття з реєстрації.

В обґрунтування
позовних вимог позивачі посилаються на те, що ОСОБА_4 є колишнім чоловіком
ОСОБА_1. До реєстрації шлюбу ОСОБА_4 вселився в АДРЕСА_1 в якості піднаймача
18.07.1989 року і на таких підставах проживав там до 1999 року. Після цього він
пішов проживати до іншої жінки, де проживає і на теперішній час. Забрав всі
свої особисті речі і більше в квартиру не повертався і в добровільному порядку
відмовився від користування квартирою, а тому на підставі ст.ст.71-72 ЖК
України просять зняти ОСОБА_4 з реєстрації в АДРЕСА_1.

В ході судового
розгляду справи позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, кожен окремо, відмовилися
від своїх позовних вимог до ОСОБА_4 щодо його виселення та визнання його таким,
що втратив право користування жилим приміщенням, про що судом було винесено
відповідні ухвали.

ОСОБА_4
звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, додатковою позовною заявою до
ОСОБА_1. ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення, визнання права користування жилим
приміщенням, встановлення порядку користування жилим приміщенням.

В обґрунтування
своїх позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що з 14.07.1989 року він є
прописаним в АДРЕСА_1, наймачем якої є ОСОБА_1 03.11.1989 року він з ОСОБА_1
уклали шлюб і з цього часу він постійно проживав в квартирі, вели спільне
господарство. У березні 1999 року ОСОБА_1 забрала з квартири всі особисті речі
і пішла з квартири та звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.
09.11.1999 року не отримавши рішення суду ОСОБА_1 разом з своїм сином ОСОБА_2
виселили його з квартири у його відсутність, замінили на дверях замки і не
впускають його в квартиру. Іншого житла він не має, вимушений проживати у
знайомих на квартирі, а тому просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1, визнати
за ним право користування даною квартирою та встановити порядок користування
квартирою, виділивши йому в користування кімнату площею 15,1 кв.м., залишити в
загальному користуванні коридор, туалет, ванну кімнату і кухню.

2

Позивачка ОСОБА_1, яка згідно
доручення є представником позивача ОСОБА_3 в
судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись на обставини,
викладені в позовній заяві а також на свої пояснення, дані в судовому
засіданні. Позов ОСОБА_4 не
визнала, пояснивши, що він в добровільному порядку виселився з спірної
квартири.

Позивач ОСОБА_2 в судовому
засіданні підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, а також на свої пояснення, дані в судовому засіданні. Позов ОСОБА_4 не визнав і
просив в його задоволенні відмовити.

Третя особа
ВГІРФО Новомосковського MB УМВС в судове засідання не з"явився, надавши суду
заяву з проханням слухати справу у відсутність його представника.

Позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на свої
пояснення, дані в судовому засіданні. Позов ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3 не визнав, пояснивши, що іншого житла
він не має і вимушений проживати на квартирі.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтримав позовні вимоги ОСОБА_4 і просив його позов задовольнити, а в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1., ОСОБА_2,
ОСОБА_3 відмовити.

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали цивільної справи дійшов до наступного.

Встановлено
судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знаходилися в зареєстрованому шлюбі з
03.11.1989 року по 13.03.2000 рік. Рішення про розірвання між ними шлюбу було
винесено Новомосковським міським судом 14.12.1999 року. Згідно свідоцтва про
право власності на житло від 04.07.1997 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 є власниками АДРЕСА_1.

Як вбачається з
матеріалів справи в зазначеній квартирі є прописаним ОСОБА_4 з 18.07.1989 року.

Згідно наданої
суду копії договору від 14.07.1989 року ОСОБА_4 є піднаймачем АДРЕСА_1.

Як пояснив в
судовому засіданні ОСОБА_4 позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 вигнали його з
квартири, замінили на дверях замки і не впускають його в квартиру. Іншого житла
він не має. Зазначений договір, згідно якого він є піднаймачем спірної квартири
він не укладав і не підписував його.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що оригінал даного договору в неї взагалі відсутній і вона
не може надати його суду для огляду. Крім того як вбачається з ксерокопії
даного договору, він містить виправлення, а тому суд ставиться критично щодо
копії вказаного договору.

Відповідно до
ст.156 ЖК України члени сім"ї власника жилого приміщення, що проживають разом
з ним в належному йому будинку, користуються жилим приміщенням нарівні з
власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди щодо порядку
користування цим приміщенням. Прицинення сімейних відносин з власником будинку
не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням.

З огляду на
вищевикладене суд вважає, що позов ОСОБА_4
підлягає частковому задоволенню і вважає за необхідне вселити ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 та
визнати за ним право користування зазначеною квартирою.

Щодо вимог ОСОБА_4 стосовно встановлення
порядку користування квартирою, виділивши йому в користування кімнату площею
15,1 кв.м. суд вважає за необхідне в задоволенні позову в даній частині
відмовити, оскільки кімната площею 15,1 кв.м. не є ізольованою, що порушить
права інших власників.

Вимоги ОСОБА_1.,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 стосовно
зняття ОСОБА_4 з
реєстрації в АДРЕСА_1 задоволенню не підлягають і суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні позову.

3

Керуючись ст.ст.
64, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, третя особа ВГІФО Новомосковського MB УМВС про
захист права власності шляхом зняття з реєстрації відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про вселення,
визнання права користування жилим приміщенням та встановлення порядку
користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_4 в АДРЕСА_1.
Визнати на ОСОБА_4 право користування АДРЕСА_1. В іншій частині позову
відмовити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської
області через Новомосковський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги.