Справа № 2-5817/07
РІШЕННЯ

Іменем   України

«09» серпня 2007
року

Малиновський
районний суд м.   Одеси в складі:
головуючого    - судді Гуревського В.К.
за секретаря    - Кузнецова Т.В.,   розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в залі суду в м.   Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,   третя особа: Одеська товарна
біржа,   про визнання угоди дійсною і
визнання права власності,   -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду із вимогою до відповідачки ОСОБА_2 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна - АДРЕСА_1дійсним та визнання права власності
на вказану квартиру. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим,   що цей договір оформлявся на Одеській
товарній біржі під № 16484 28 серпня 1996 року,   всіх істотних умов угоди дотримано,   договір купівлі-продажу позивачка
зареєструвала в КП „МБТІ та РОН" 02 вересня 1996 року,   на сьогоднішній момент позивачка проживає в
спірній квартирі та сплачує комунальні послуги.

Відповідачка
ОСОБА_2   у судове засідання з'явилася,   позовні вимоги визнала,   не заперечувала проти визнання договору
купівлі-продажу нерухомого майна - квартири під АДРЕСА_1дійсним та визнання
права власності.

Представник
третьої особи в судове засідання не з'явився,
про дату,   час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
поважних причини неявки в судове засідання суду не представив.

Вислухавши
пояснення представника позивача,
відповідача,   дослідивши
матеріали справи,   суд вважає,   що рішення у справі можливо постановити із
задоволенням позову при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно
до ч. 4   ст.   130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому   ст.   174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4   ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені
такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін,   представлених письмових доказів.

У
судовому засіданні встановлено,   що
позивачка ОСОБА_1з однієї сторони,   та
відповідачка ОСОБА_2та її чоловік ОСОБА_3,
з другої сторони,   уклали договір
купівлі-продажу № 16484 нерухомого майна - АДРЕСА_1. 17.06.2006 року
ОСОБА_3помер (свідоцтво про смерть І-ЖД № НОМЕР_1 від 18 червня 2006 року).

Підтвердженням
наміру сторін,   досягнення домовленості
щодо всіх істотних умов договору,   а
також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру
є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 16484 від 28 серпня 1996
року,   укладений на Одеській товарній
біржі,   без наступного нотаріального
посвідчення угоди.

Після
укладання зазначеного договору сторони повністю виконали його умови.
Відповідачка виселилася зі спірної квартири. Факт передачі покупної ціни від
продавців до покупця підтверджується пунктом 5 умов договору № 16484 від 28
серпня 1996 року,   зареєстрованого на
Одеській товарній біржі,   згідно якого
продавцями отримана сума за відчужувану квартиру до підписання договору. Це
підтверджується представленим позивачем оригіналом укладеного договору.

Підтвердженням
виконання договору його сторонами є видача покупцю екземпляру договору,   другий екземпляр залишений на зберігання на
біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр договору купівлі-продажу
нерухомого майна № 16484 від 28 серпня 1996 року,   що був зареєстрований в КП „МБТІ та
РОН",   відбулась передача
квартири,   суд вважає,   що до позивачки

перейшло
право власності на спірну квартиру,  що
також підтверджується довідкою КП „ОМБТІ та РОН",  відповідно до якої право на спірну квартиру
зареєстровано за позивачем.  До укладання
договору купівлі-продажу нерухомого майна № 16484 від 28 серпня 1996 року ця
квартира належала на праві власності відповідачці та її чоловіку,  тому згідно
ст.  225 ЦК УРСР вони вправі були
здійснювати її відчуження.

На
сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір № 16484 від 28 серпня 1996
року,  укладений на Одеській товарній
біржі,  позивач не може,  оскільки відповідачка ухиляється від його
нотаріального оформлення.

Згідно
ч. 2  ст.
220 ЦК України,  якщо одна зі
сторін цілком чи частково виконала угоду,
що вимагає нотаріального посвідчення,
а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди,  суд вправі за вимогою сторони,  що виконала угоду,  визнати угоду дійсною.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  16,  220,
334,  357 ЦК України,   ст.
ст.  10,  11,
60,  61,  130,
174,  226,  228 Цивільного процесуального кодексу України,  СУД-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2,  третя особа: Одеська
товарна біржа,  про визнання угоди
дійсною і визнання права власності - задовольнити.

Визнати
договір № 16484 купівлі-продажу нерухомого майна - АДРЕСА_1,  укладений 28 серпня 1996 року між
ОСОБА_1,  з однієї сторони,  та ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  з іншої сторони,  - дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржено шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  або шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення у порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.