Категорія справ: 4    7 Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
червня 2007 року                         Маневицький
районний суд Волинської області

в
складі:    головуючого - судді                                    Невара О.В.

при секретарі                              Боймиструк
О.Ф.

за
участю: позивачки                                                    ОСОБА_1

представників
відповідачів                                           Мандзюк
Т.В.

Москальця В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Боровичівської сільської ради
Маневицького району Волинської області,
Маневицької райдержадміністрації Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

24
травня 2007 рокуОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Боровичівської сільської
ради Маневицького району Волинської області,
Маневицької райдержадміністрації Волинської області про визнання права
власності на спадкове майно.

Свої
вимоги обґрунтувала тим,  що її покійній
матері ОСОБА_2 на праві особистої власності належав житловий будинок з
господарськими та побутовими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 Крім того,  її матері,
як члену КСП „Світанок",
правонаступником якого в даний час є СВК „Боровичі",  належав земельний пай,  посвідчений сертифікатом на право на земельну
частку (пай)НОМЕР_1від 03.05.2007 року,
розміром 1, 95 га,  вартістю
10258, 60 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 померла. На випадок своєї смерті мати залишила заповіт,  за яким вказаний вище житловий будинок та
земельний пай заповіла позивачціОСОБА_1 Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина на вищезгаданий житловий будинок та земельний пай,  яку у шестимісячний термін своєчасно прийняла
її дочка шляхом догляду за спадковим будинком та обробітку присадибної
земельної ділянки,  тобто шляхом
фактичного вступу у володіння спадковим майном.
Крім неї іншими спадкоємцями на дане спадкове майно,  є діти спадкодавиці ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
які відмовились від належних їм часток спадщини. Отримати свідоцтво про
право на спадщину на спадковий будинок в даний час вона не може через
відсутність на нього правовстановлюючих документів,  так як мати за життя не оформила на нього
права власності.

Посилаючись
на зазначені обставини,  просила суд
визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями поАДРЕСА_1та на земельний пай,  що знаходиться на землях колишнього КСП
„Світанок".

ПозивачкаОСОБА_1
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав,  викладених у позовній заяві,  пояснила,
що своєчасно прийняла спадщину шляхом догляду за спадковим будинком та
обробітку присадибної земельної ділянки. Просить суд визнати за нею в порядку
спадкування право власності на спадкове майно вказане у позовній заяві,  яке належало її покійній матері і на яке вона
за заповітом має

право.

Представники
відповідачів Мандзюк Т.В.,  Москалець
В.В. позовні вимоги визнали,
пояснили,  що Боровичівська сільська
рада,  як і Маневицька
райдержадміністрація не заперечують проти визнання за позивачкою права
власності на житловий будинок з господарськими будівлями,  що знаходиться поАДРЕСА_1та на земельний
пай,  на які вона претендує. Будь-якого
спору щодо даного майна немає,  а тому
просять позов задовольнити.

Заслухавши
пояснення сторін,  проаналізувавши
матеріали справи,  суд вважає,  що позов підставний і підлягає до повного
задоволення.

З
оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 23.02.2003
року вбачається,  що ОСОБА_2 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Боровичі
Маневицького району Волинської області.

Відповідно
до  ст.
328 Цивільного кодексу України право власності набувається на
підставах,  що не заборонені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Згідно  ст.  1216 Цивільного кодексу України спадкуванням
є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи,  яка померла (спадкодавця),  до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно
до  ст.
1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З
оглянутого в судовому засіданні заповіту ОСОБА_2,  посвідченого Боровичівською сільською радою 9
березня 2000 року за Р№ 20 вбачається,
що спадкодавець заповіла належний їй житловий будинок поАДРЕСА_1та
земельний пай позивачці по справіОСОБА_1 Разом з тим,  з письмової заяви про відмову від спадщини
від 05.05.2007 року встановлено,  що інші
спадкоємці - діти спадкодавиці ОСОБА_3,
ОСОБА_4 відмовились від належних їм часток спадщини,  а тому позивачка являється єдиним спадкоємцем
майна,  що залишилось після смерті її
матері ОСОБА_2

Згідно  ст.
549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається,  що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття позивачкою спадщини
підтверджується довідкою Боровичівської сільської ради № 614 від 05.05.2007
року,  де вказано,  щоОСОБА_1 своєчасно прийняла спадщину шляхом
догляду за будинком та обробітку земельної ділянки,  отже вимоги
ст.  549 ЦК України (ред. 1963 p.) позивачкою
дотримано.

Той
факт,  що покійна ОСОБА_2 мала у
власності в АДРЕСА_1
житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,  крім визнання цієї обставини сторонами,  підтверджується витягом з погосподарської
книги № 1 за 2007 рік по Боровичівській сільській раді,  довідкою Боровичівської сільської ради № 614
від 05.05.2007 року,  технічним
паспортом,  виданим Волинським ОБТІ 14
червня 2007 року на дане житло,
експертним висновком про відповідність індивідуального житлового будинку
діючим державним будівельним,  санітарним
і пожежним нормам від 21.06.2007 року,
які теж досліджені судом і якими доведено даний факт.

У відповідності
до ч. 1  ст.  131 Земельного кодексу України громадяни та
юридичні особи України,  а також
територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні
ділянки на підставі міни,
дарування,  успадкування та інших
цивільно-правових угод.

З
оглянутого в суді сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_1,  вбачається,
що покійній ОСОБА_2 належав земельний пай,  розміром 1, 95 га,  вартістю 10258, 60 грн.,  що знаходиться на землях колишнього КСП
„Світанок",  який теж входить

до складу
спадщини.

Відповідно
до ч.3  ст.  1296 Цивільного кодексу України відсутність
свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно
ч. 2  ст.
12 Закону України „Про власність" від 7.02.1991 року громадянин
набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві,  індивідуальної праці,  підприємницької діяльності,  вкладення коштів у кредитні установи,  акціонерні товариства,  а також на майно,  одержане внаслідок успадкування або укладення
інших угод,  не заборонених законом.

Аналізуючи
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,  суд вважає,
що позивачкаОСОБА_1,  являючись
спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими
будівлями і спорудами,  які знаходяться
поАДРЕСА_1та на земельний пай,  фактично
набула після смерті матері ОСОБА_2 право власності на них,  фактично вступивши у володіння спадковим
майном.  На даний час право власності на
це майно ніким не оспорюється,  а тому
суд вважає,  що є всі підстави для
визнання права власності на вищевказаний будинок та земельний пай заОСОБА_1

Керуючись  ст.  ст.
4,  10,  11,
60,  88,  209,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст.
328,  1216,  1233,
1296 ЦК України
(2003 року),   ст.  549 ЦК
України (1963 року),   ст.  131 Земельного кодексу України,   ст.
12 Закону України „Про власність" від 7.02.1991 року,  суд,

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1
задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий
будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,  а саме: веранда,  прибудова,
хлів,  хлів,  колодязь,
що знаходяться по вАДРЕСА_1; земельний пай,  площею 1, 95 га,  вартістю 10258, 60 грн.,  посвідчений сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серіїНОМЕР_1вид. Маневицькою райдержадміністрацією 03.05.2007 року
за Р№ 2430,  які належали ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Волинської області через
Маневицький районний суд за поданою заявою про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.