Справа № 33ц-988кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі: Галущенка О.І.,  Колосовського С. Ю.,  Шолох З.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до

-     відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань у Маловисківському
районі

Кіровоградської області,

· управління
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у м.
Києві,

· казенного
підприємства «Кіровоградгеологія» про внесення змін до акту про нещасний
випадок,  перерахунок щомісячних
платежів,  стягнення одноразової допомоги
та відшкодування моральної шкоди,  в
зв'язку з трудовим каліцтвом,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 11 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від   10
жовтня   2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2005
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з вищезазначеним позовом.

В
обґрунтування своїх позовних вимог зазначав,
що 26 лютого 1993 року,  в період
роботи в геологорозвідувальній експедиції № 47 державного геологічного
підприємства «Кіровогеологія»,  з ним
стався нещасний випадок,  про що 1
березня 1993 року був складений акт за формою Н-1.

Висновком
МСЕК від 18 квітня 1995 року йому вперше була встановлена друга група інвалідності
у зв'язку з трудовим каліцтвом та 70 % втрата професійної працездатності.

В
подальшому,  МСЕК безстроково встановила
йому другу групу інвалідності та цей же відсоток втрати професійної
працездатності.

Позивач
зазначав,  що з 18 квітня 1995 року йому виплачувався
втрачений заробіток. З цього ж часу він отримував і пенсію по інвалідності.

В
зв'язку з ліквідацією підприємства виплати продовжував його правонаступник
-казенне підприємство «Кіровоградгеологія»,
який в 2001 року передав його сформовану справу про відшкодування шкоди
до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в м.  Києві,  де він отримував щомісячні страхові виплати.

Посилаючись
на те,  що йому не виплачена одноразова
допомога та моральна шкода,  спричинена
трудовим каліцтвом,  позивач просив
стягнути 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 21 476, 31 грн.
одноразової допомоги.

В
судовому засіданні позивач доповнив свої позовні вимоги та просив внести зміни
до акту Н-1 від 1 березня 1993 року,
суть яких зводилася до виключення із акту даних про наявність його вини
в нещасному випадку. Також він просив суд зробити перерахунок щомісячних виплат
з квітня 1995 року по квітень 2005 року,
посилаючись на те,  що призначаючи
вперше втрачений заробіток,  його
розрахунок проведено із середнього заробітку за 12 місяців,  а не за останні   3 місяці,
за його бажанням.

Рішенням
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2006
року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2006 року,    відмовлено у задоволенні позову.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1,  посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права,  просив скасувати
судові рішення по справі та ухвалити нове
про задоволення його позову.

Вивчивши
матеріали справи та доводи касаційної скарги,
колегія судців дійшла висновку про відсутність підстав для перегляду
судових рішень.

Відповідно
до ч.1  ст.  337 ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу,  якщо
визнає,  що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  суди
обгрунтовано виходили з того,  що на
вимоги,  пов'язані з ушкодженням здоров'я
при виконанні трудових обов'язків поширюються строки,  передбачені КЗпП України щодо захисту
порушеного права.

Крім
того,  як вірно вважали суди,  відповідно до вимог  ст.  60
ЦПК України,  кожна сторона (у тому числі
і позивач) зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Колегією
суддів встановлено,  що рішення
апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а в матеріалах справи відсутні
передбачені ч.1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 11 квітня 2006 року
та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 10 жовтня 2006 року-
залишити без змін.

Ухвала   оскарженню
не підлягає.