Справа №2-494/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2007 року                        Солом'янський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді                                 - Оксюти Т.Г.

при секретарі                                         - Богуславець І.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства комплектації "Тельком", третя особа - ОСОБА_2 про поновлення на
роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства комплектації
"Тельком" (далі - ЗАТК "Тельком") про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди в розмірі 15000 гривень.

Свої вимоги
мотивує тим, що з 1996 року є акціонером ЗАТК "Тельком", а також
працювала на посаді начальника відділу загальнопромислового обладнання. Наказом
№ 9/к від 18 вересня 2006 року її було звільнено з роботи в зв'язку зі змінами
в організації виробництва і праці відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40, ч. З ст. 36
КЗпП України. Зазначає, що зміни в організації виробництва та праці ЗАТК
"Тельком" є надуманими, що підтверджується штатними розкладами
відповідача з яких не вбачається нова структура відділів виробничо-технічного
призначення, зміни у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією,
професіями. Тобто, звільнені без будь-якої реорганізації працівники всіх
виробничих відділів. Звільнення вважає незаконним і необгрунтованим, оскільки
вона є акціонером ЗАТК "Тельком", при звільненні її з роботи відповідач
порушив вимоги чинного трудового законодавства та колективний договір,
підписаний на 2006-2007 роки, не запропонував іншої роботи на підприємстві, не
врахував її переважне право на залишення на роботі та провів звільнення
працівників без попередньої згоди існуючого на підприємстві уповноваженого на
представництво трудовим колективом виборного органу - Робочої комісії, голова
якої і підписав зазначений колективний договір на 2006 - 2007 роки.

Діями
відповідача їй також завдана моральна шкода, оскільки пов'язані зі звільненням
нервові стреси, напружені стосунки в сім'ї та безсоння вплинули на її стан
здоров'я, стали причиною її фізичних та моральних страждань, призвели до втрати
нормальних життєвих зв'язків, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації
її життя. Завдану моральну шкоду вона оцінює в 15000 грн. та просить стягнути
її з відповідача на свою користь.

В судовому
засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі та просила його
задовольнити.

Доповнила
позовні вимоги та просила накласти на третю особу ОСОБА_2 штраф, притягнути
останнього до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади,
зобов'язати Спостережну раду ЗАТК "Тельком" розірвати трудовий
договір з головою правління ЗАТК "Тельком" ОСОБА_2 і звільнити його з
посади голови правління ЗАТК

2

"Тельком", порушити питання про притягнення до
кримінальної відповідальності голови правління ЗАТК "Тельком" ОСОБА_2
(а. с. 164-175)

Ухвалою
Солом'янського районного суду м. Києва від 13 березня 2007 року в частині
позовних вимог ОСОБА_1 щодо накладення на ОСОБА_2 штрафу та притягнення до
дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення з посади, зобов'язання
Спостережної ради ЗАТК "Тельком" розірвати трудовий договір з головою
правління ЗАТК "Тельком" -ОСОБА_2 і звільнити його з посади голови
правління ЗАТК "Тельком", порушити питання про притягнення до
кримінальної відповідальності голови правління ЗАТК "Тельком" ОСОБА_2
- провадження в справі закрито, (а. с. 185)

Ухвалою
Апеляційного суду міста Києва від 27 червня 2007 року ухвала Солом'янського
районного суду м. Києва від 13 березня 2007 року залишена без змін.

(а. с. 285 - 287)

Представник
відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти позову заперечував.
Зазначив, що через збитковість підприємства в ЗАТК "Тельком" мали
місце зміни в організації праці, які полягали в ліквідації підрозділів і посад,
скороченні штату усіх співробітників цих підрозділів і посад згідно наказу
Голови правління № 1/к від 20 квітня 2006 року. Зазначеним наказом ОСОБА_1 була
попереджена про ліквідацію її посади. Інша робота позивачці не пропонувалась у
зв'язку з відсутністю вільних вакансій на підприємстві. Зауважив, що ОСОБА_1 не
користується переважним правом на залишення на роботі. При звільненні згідно
наказу № 9/к від 18 вересня 2006 року з позивачкою був проведений повний
розрахунок по заробітній платі та виплачена вихідна допомога у розмірі
середнього місячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Заперечує
наявність підстав для поновлення позивача на роботі, стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Суд, вислухавши
пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши
матеріали справи, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову,
виходячи з наступного.

Відповідно до п.
1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути
розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема у випадку змін в
організації, виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з
підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 зазначеної статті допускається, якщо
неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу.

Згідно ст. 43-1
цього Кодексу розірвання трудового договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без попередньої згоди профспілкового органу
провадиться, зокрема у разі звільнення працівника, який не є членом професійної
спілки, що діє на підприємстві, в установі, організації.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 з 09 лютого 1996 року працювала в ЗАТК
"Тельком" на посаді начальника відділу загальнопромислового
обладнання.

У зв'язку з
реорганізацією структури підприємства, зміною в організації праці, ліквідацією
підрозділів та скороченням чисельності і штату працівників наказом № 1/к від 20
квітня 2006 року з 30 червня 2006 року в ЗАТК "Тельком" ліквідовані в
повному складі певні структурні підрозділи і посади, в тому числі й посада, яку
обіймала позивачка.

Зазначеним
наказом ОСОБА_1 була попереджена про скорочення своєї посади з 30 червня 2006
року. (а. с. 9)

Наказом № 9/к
від 18 вересня 2006 року ОСОБА_1 була звільнена з посади начальника відділу
загальнопромислового обладнання на підставі ч.З ст.36 та п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України. З наказом про звільнення ОСОБА_1 ознайомлена 18 вересня 2006 року. (а.
с. 12)

3

При звільненні
позивачки з роботи з нею було проведено повний розрахунок та видано трудову
книжку, що підтвердила позивач в судовому засіданні.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідачем своєчасно було направлено в центр зайнятості
звіти про заплановане вивільнення працівників та фактичне вивільнення.

У судовому
засіданні позивач посилалася на те, що зміни в організації виробництва та праці
ЗАТК "Тельком" є надуманими.

Між тим, суд не
погоджується з даним твердженням, оскільки причини, які стали наслідком
реорганізації підприємства неодноразово піднімалися правлінням ЗАТК «Тельком».

Так, як вбачається з протоколу
спільного засідання наглядової ради та правління ЗАТК "Тельком" від
27 жовтня 2005 року за підсумками роботи товариства за 9 місяців 2005 року було
встановлено, що план роботи підприємства було виконано лише на 70%. В зв'язку з
чим, голові правління ЗАТК "Тельком" доручено розробити план заходів
по підвищенню ефективності роботи підприємства та реорганізації його структури
з врахуванням ліквідації збиткових підрозділів за підсумками роботи у 2005
році.

20 квітня 2006
року на засіданні робочої комісії по нагляду за виконанням колективного
договору ЗАТК "Тельком" на 2005-2006 роки було проведено обговорення
та узгодження проекту наказу про реорганізацію структури підприємства, зміну в
організації праці, ліквідації підрозділів та скорочення чисельності й штату
працівників.

25 квітня 2006
року головою правління було оголошено наказ по підприємству №1-К від 20.04.2006
року «Про реорганізацію структури підприємства, зміни в організації праці,
ліквідації підрозділів і скорочення чисельності і штату працівників» з яким
були ознайомлені всі присутні.

06 червня 2006
року на засіданні загальних зборів акціонерів ЗАТК «Тельком» було вирішено
прийняти до відома звіт правління про результати фінансово-господарської
діяльності товариства за 2005 рік та визначити основні напрямки діяльності на
2006 рік шляхом голосування, а саме: виведення підприємства із збиткового
стану;проведення реорганізації структури підприємства з метою покращення
фінансово-економічного стану; виконання комплексу заходів , спрямованих на
приведення будівель та споруд, що перебувають на балансі ЗАТК «Тельком» та
прилеглої території до належного технічного стану із залученням коштів
орендарів ;продовжити роботу по приведенню розмірів орендної плати до рівня
діючих у місті та районі.

Відповідно до
Довідки про основні економічні показники начальника відділу
загальнопромислового обладнання ОСОБА_1, Аналізу основних показників діяльності
ЗАТК «Тельком» за 1997-2005 роки було встановлено, що підприємство не виконує
встановлені плани роботи на рік. (а. с. 134-136)

Виходячи з
вищевикладеного, суд приходить до висновку, що причини реорганізації структури
підприємства, зміни в організації праці, ліквідації підрозділів і скорочення
чисельності і штату працівників є не надуманими, а були спричинені негативними
економічними показниками підприємства ЗАТК «Тельком» за минулі періоди.

Судом перевірено доводи позивача щодо можливості її
залишення на роботі.

Однак, з наданих
суду штатних розписів станом на 01 лютого та 01 липня 2006 року було
встановлено відсутність вакантних посад, які б можливо було запропонувати
позивачу.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 не зазначила, які вакантні посади були вільними та які їй не
запропоновані відповідачем. Не спростувала надані відповідачем з цього приводу
докази. Позивач вказала, що про наявність на той час таких вакансій на
підприємстві їй нічого не відомо.

Не є підставою
для задоволення позову і посилання позивача на порушення відповідачем умов
колективного договору, оскільки колективний договір на 2006-2007 рік не містить
положень, які б забороняли керівним органам товариства проводити скорочення
чисельності чи штату працівників.

4

Крім того, Актом
перевірки №26-09-49/201 Територіальної державної інспекції праці у м. Києві від
02.07.2007 року порушення умов колективного договору на 2006-2007 роки в
частині звільнення працівників не виявлено.

Посилання
позивача на необхідність попередньої згоди існуючого на підприємстві
уповноваженого на представництво трудовим колективом виборного органу - Робочої
комісії при звільненні працівника суд не приймає до уваги.

Відповідно до
ч.1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених
пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства , установи, організації) 2-5,
7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише
за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної
професійної організації, членом якої є працівник.

Згідно ст. 1
Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»від
15.09.1990 року №1045 професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова
громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними
інтересами   за  родом
їх   професійної (трудової)
діяльності (навчання).

Робоча комісія
не є професійною спілкою в розумінні Закону України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії діяльності», а створюється для вирішення проблемних
поточних(робочих) питань де необхідна участь трудового колективу або їх
представника, а тому згоди на звільнення працівника давати не може.

Що стосується
вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до висновку
про відмову в її задоволенні, оскільки звільнення ОСОБА_1 було проведено з
дотриманням вимог трудового законодавства, а тому порушень її прав та законних
інтересів, які б завдали фізичних та моральних страждань, судом не виявлено

Відповідно до
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оцінивши надані
сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при звільненні
позивача з роботи відповідачем було дотримано встановлений порядок звільнення
працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, а тому відсутні
підстави для задоволення позову.

Керуючись
статтями 40, 42, 43, 116, 117, 232, 233, 237-1 КЗпП України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про практику розгляду судами трудових
спорів", Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності» від 15.09.1990 року №1045 статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства комплектації
"Тельком", третя особа - ОСОБА_2
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний
суд м. Києва шляхом подання протягом десяти днів з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви протягом десяти днів з дня проголошення рішення або
протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.