УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04   грудня   2007   року   колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді:                                                         Новікова
Р.В.

Суддів:                                          Кузнєцової
О.О.

Чистякової
Т.І.

При
секретарі:                                                                    Галіч
Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.07.2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна,  набутого подружжям під час шлюбу,  визнання права власності на 1/2 частки
квартири,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про поділ майна,  набутого подружжям під час шлюбу,  визнання права власності на 1/2 частки квартири.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що вони з
відповідачкою в 1994 році
зареєстрували шлюб. 15.09.1995
р. придбали квартиру АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу був оформлений на відповідачку. 07.04.1998 року шлюб був
розірваний,  проте,  вони з відповідачкою продовжували проживати
однією сім'єю. До теперішнього часу він проживає у спірній квартирі,  але з листопаду 2006 року позивачка
стала заперечувати проти його права власності на частку квартири у зв'язку із
чим почалися конфлікти.

Представник
відповідачки позов не визнала,
пояснивши,  що позивачем
пропущений . строк
позовної давності.

Рішенням
Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.07.2007 року позов
задоволено. Суд поділив набуте за час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 спільне майно,  визнавши за ОСОБА_2 право власності на 12
частку квартири АДРЕСА_1.

На
вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати рішення суду як
необгрунтоване,  постановлене з
порушенням норм матеріального і процесуального права,  і ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
представників позивача і відповідача,
обговоривши доводи,  наведені в
апеляційній скарзі,  перевіривши
матеріали справи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд виходив із їх
обґрунтованості. Колегія суддів погоджується з такими висновками суду,  оскільки вони відповідають матеріалам справи
та законодавству.

Так,  із матеріалів справи вбачається,  що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі
з 04.02.1994р до
07.04.1998р. Під час шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_1,  яка є їх спільною сумісною власністю. ( а.с.  6-9)
Вказані обставини сторони не заперечують.

Згідно
зі  ст.
60 СК
України майно,  набуте подружжям за час
шлюбу,  належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності незалежно від того,  що один з них не мав з поважної причини
самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч.
2  ст.  72 СК України до
вимоги про поділ майна,  заявленої після
розірвання шлюбу,  застосовується позовна
давність у три роки. Позовна давність

Справа
№22-ц-6108/07       Головуючий в першій   інстанції,
суддя -   Воробйова С.О.

Доповідач,  суддя -
Чистякова Т.І.

2

обчислюється
від дня,  коли один із співвласників
дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Аналогічні
положення містилися і в  ст.  11,  22,  29
КЗпШС України.

Оскільки
спір щодо майна,  набутого подружжям під
час шлюбу виник в 2006році,  то суд
правильно застосував до спірних правовідносин норми СК України.

Відповідно
до ч.3  ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно з
ч. 1  ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Судом
встановлено,  що після розірвання шлюбу
позивач проживав в спірній квартирі і продовжував нею користуватися як спільним
майном разом з колишньою дружиною. Вказане право не заперечувалось
відповідачкою.

Зазначені      висновки      суду
підтверджуються,                           довідкою      поліклініки

Республіканського
протитуберкульозного диспансеру №1
від 16.01.2007року,  довідкою станції
швидкої та невідкладної медичної допомоги №27
від 26.01.2007року,  довідкою ПП «Телекомпания «ГРЕС-ТВ» від
05.02.2007року,  постановою УІМ
Залізничного РВ СМУ ГУ МВС
України в АРК про відмову в порушенні кримінальної справи від
07.12.2006року,  накладною № 328 від
31.10.2006року (а.с. 42, 44, 46, 95).

Судом
дана вірна оцінка поясненням свідків,  на
яких посилається апелянт,  оскільки ці
пояснення містять суб'єктивну оцінку самими свідками відношень між сторонами по
справі і не містять фактичних даних,
підтверджуючих доводи апелянта. Докази,
надані сторонами,  повно і
всебічно оцінені судом у відповідності до
ст. 212 ЦПК України.

Відповідачка
не надала суду доказів,  достовірно
підтверджуючих те,  що після розірвання
шлюбу позивач не користувався спільно нажитим майном і втратив інтерес до
квартири,  як спільної власності і місця
проживання. Докази,  надані
відповідачкою,  не спростовують вказані
висновки суду

Доводи
апеляційної скарги про те,  що позовна давність
обчислюється від дня розірвання шлюбу,
не засновані на законі. Умовою застосування позовної давності є
порушення прав на майно одним із співвласників. У зв'язку з цим позовна
давність не розпочнеться,  якщо після
розірвання шлюбу права одного з подружжя,
який має свою частку в спільному майні і не вимагає його поділу,  не будуть порушені колишньою дружиною або
колишнім чоловіком.

У
зв'язку з викладеним,  колегія суддів
вважає,  що доводи апеляційної скарги не
знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції,  тому вони не можуть бути взяті до уваги.
Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи,  зібраним по справі доказам і не суперечать
діючому законодавству.

Відповідно
до ч.1  ст. 308 Цивільного процесуального
кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін,  якщо суд першої інстанції
ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ч.1 п.1  ст. 307,   ст. 308,
ч.1 п.1  ст. 314,  315
Цивільного процесуального кодексу України,
колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Залізничного районного суду м.
Сімферополя Автономної Республіки Крим від 26.07.2007 року залишити
без змін. Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвалу може бути
оскаржено протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.