Справа № 2-43307
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року

Борщівський
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого                       Денисової
Т.С.

при
секретарі                                    Кінзерському
О.В.

з участю
адвоката                             ОСОБА_7

позивачки                                         ОСОБА_1

представника
позивачки                 ОСОБА_6

відповідачки                                      ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  заподіяної внаслідок вчинення
злочину,

встановив :

Позивачка
звернулася до суду із позовом,  в якому
просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 104, 03 грн. матеріальної шкоди та 2000
грн. моральної шкоди,  а також 500 грн.
за надання правової допомоги,
вказуючи,  що 9 травня 2006 року
відповідачка умисно нанесла їй удар склянною банкою по голові,  спричинивши легкі тілесні ушкодження.

Постановою
Борщівського районного суду від 18 червня 2007 року ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності на підставі акту амністії.

Матеріальна
шкода полягає в понесенні витрат на придбання медикаментів під час
стаціонарного лікування,  моральна шкода
полягає в перенесенні фізичної болі,
душевних страждань в результаті протиправної поведінки відповідачки.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
заявлені вимоги підтримала,  просить задовольнити
повністю.

Представник
позивачки ОСОБА_3  просить позов
задовольнити.

Відповідачка
ОСОБА_2в судовому засіданні позов не визнала і пояснив,  що 9 травня 2006 року злочину по відношенню
до ОСОБА_1 не вчиняла,  удару банкою по голові не наносила. Позивачка
сама впала в коридорі і заподіяла тілесні ушкодження внаслідок удару головою до
підлоги. Погодилася на закриття кримінальної справи по амністії,
нерозуміючи,  що мала можливість довести
свою невинуватість. Постанову суду не оскаржувала. Просить врахувати,  що лікувалася позивачка не лише від отриманої
травми,  але і від хронічних захворювань.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши в судовому
засіданні та оцінивши письмові докази по справі,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з слідуючих
підстав.

Постановою
Борщівського районного суду від 18 червня 2007 року ОСОБА_2 звільнено від
кримінальної відповідальності за ч.2
ст.125 КК України по амністії на підставі  ст.1 п."г",   ст. ст.6, 8 Закону України "Про
амністію" від 19 квітня 2007 року,
а справа закрита.

2

В ході
судового слідства встановлено,  що 9
травня 2007 року близько 14 години в приміщенні гуртожитку,  що по АДРЕСА_1під час суперечки ОСОБА_2
умисно нанесла потерпілій ОСОБА_1 удар скляною банкою по голові,  спричинивши останній тілесне ушкодження у
вигляді рани лівої тім'яної ділянки голови,
що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень,  що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Відповідно
до  ст.1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Суд
вважає,  що заподіяння легких тілесних
ушкоджень,  що потягнули короткочасний
розлад здоров'я,  сталися з вини
відповідачки ОСОБА_2

Згідно
довідки,  виданої Борщівською районною
лікарнею № 30 позивачка знаходилася на стаціонарному лікуванні в неврологічному
відділенні Борщівської лікарні з 9 травня по 2 червня 2006 року з діагнозом
тупа травма голови, ,  забійна рана лівої
тім'яної ділянки голови. Неврозоподібний стан. Хронічний ентероколіт,  фаза нестійкої ремісії. Початкова катаракта
лівого ока.

За свій
рахунок ОСОБА_1
придбала за час лікування медикаменти на суму 104, 03 грн.

З
висновку експерта від 19 травня 2007 року № 7 9 при проведенні судово-медичної
експертизи встановлено,  що при
судово-медичному обстеженні 10 травня 2006 року ОСОБА_1 виявлена рана лівої тім'яної ділянки голови. Рана голови
утворилась в наслідок дії тупого предмету (наприклад удару скляною
банкою),  або при ударі об такий при
падінні.

З того ж
висновку встановлено,  що тривале
перебування на стаціонарному лікуванні (24 дні) зумовлене не власне характером
спричиненої гр.ОСОБА_1 травми
голови,  а наявністю у неї супутніх
хронічних захворювань,  а саме:
„Неврозоподібний стан. Хронічний ентероколіт,
фаза нестійкої ремісії. Початкова катаракта лівого ока". А тому у
відповідності з пунктом 4.6 „Правил судово-медичного визначення ступені
тяжкості тілесних ушкоджень" не підлягало експертній оцінці при визначені
ступені тяжкості тілесних ушкоджень. Даних в медичній карті амбулаторного
хворого,  які б свідчили про те,  що після стаціонарного лікування ОСОБА_1 знаходилась на
амбулаторному лікуванні немає.

Опитаний
в судовому засіданні як свідок лікуючий ОСОБА_1 лікар
ОСОБА_4 пояснив,  що дійсно такий
діагноз,  як хронічний ентероколіт,  фаза нестійкої ремісії та початкова катаракта
лівого ока,  не перебувають у причинному
зв'язку із забійною раною голови потерпілої,
скарги хворої поступили майже наприкінці лікування. А тому додатково
були призначені такі медикаменти як „мезім-форте" та „лінекс".

Вартість
медикаментів,  призначених позивачці для
лікування хвороби „хронічний ентероколіт,
фаза нестійкої ремісії" на суму 10, 35 грн.,  суд до уваги не бере.

А
тому,  позовні вимоги в частині стягнення
матеріальної шкоди підлягають до часткового задоволення.

Позивачці
ОСОБА_1 крім
матеріальної,  заподіяно і моральну
шкоду,  яка полягає в тому,  що вона почуває себе погано,  мучать головні болі,  погіршився сон,  з'явився страх,  зазнала душевних страждань через негативну
поведінку відповідачки.

При
визначенні розміру суми відшкодування суд,
виходячи із засад

3

розумності,  виваженості та справедливості,  враховуючи всі обставини справи,  матеріальний стан відповідачки,  вважає, що позов в частині відшкодування
моральної шкоди слід задоволити частково.

Щодо
стягнення витрат позивачки на правову допомогу суд,  оцінивши докази по справі,  а саме,
згідно квитанції № 200 від 17 січня 2007 року позивачка витратила 300
грн. на оформлення позовної заяви та ведення кримінальної справи в суді,  та згідно квитанції № 7 від 17 липня 2007
року ОСОБА_1 витратила 2 00 грн. на оформлення позовної заяви та ведення
цивільної справи в суді,  роботу
адвоката,  а саме,  наявність у справах письмових
документів,  оформлених адвокатом,  часу проведеного адвокатом в судових
засіданнях,  врахувавши матеріальний стан
відповідачки ОСОБА_2,  вважає,  що витрати по оплаті правової допомоги слід
стягнути з відповідачки у сумі 400 грн.

Судові витрати
по справі слід покласти на відповідачку.

На
підставі  ст. ст.1166, 1167, 1168,
1193,  1202 ЦК України,  керуючись
ст. ст.10, 11, 60, 84, 88, 212 ЦПК України,  суд

вирішив :

Позовні вимоги
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  1952 року народження,  жительки АДРЕСА_1в користь ОСОБА_1, 1935 року
народження,  жительки АДРЕСА_187
(вісімдесят сім) гривень 68 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,  800 (вісімсот) гривень на відшкодування
моральної шкоди,  4 00 гривень витрат на
правову допомогу.

Стягнути
з ОСОБА_2 в дохід держави 51 грн. судового збору,  ЗО грн. витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи,
перерахувавши їх УДК
у Борщівському районі,  номер рахунку
0030,  найменування рахунку
Борщівський район 22050000,  МФО 838012,  код одержувача 23588869,  призначення платежу: *;101;-; оплата витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у Борщівському районному
суді від ОСОБА_5,  який сплачує мито.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівський районний суд до Апеляційного суду
Тернопільської області та апеляційна скарга на рішення протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.