Справа №2-775/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року                              Луцький
міськрайонний суд Волинської області

у складі:
головуючого - судді                                                                      Кухтея
Р.В.

при секретарі                                                                                               Яблончук
Л.Б.

з участю :
позивача                                                                                      ОСОБА_1

представника
позивача                                                                              ОСОБА_3

представника
відповідача                                                                           ОСОБА_4

розглянувшиу
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяних
порушенням цивільного права, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача
ОСОБА_2 про стягнення збитків та моральної шкоди, заподіяних порушенням
цивільного права. Свій позов обґрунтовує тим, що 24 листопада 2003 року та 08
січня 2004 року між ним та відповідачем були укладені договори позик,
відповідно до яких він позичив ОСОБА_2 66500 грн. Однак відповідач свого
зобов'язання не виконав. 11 лютого 2005 року Луцьким міськрайонним судом було
винесено рішення та стягнуто з ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 68083 грн. Вказане
рішення суду відповідач виконав, однак невиконання грошових зобов'язань за
зазначеними договорами є порушенням цивільного права, що завдало збитків
позивачу, які полягають в тому, що кошти, позичені відповідачу в розмірі 66500
грн. належали сину позивача і мали бути повернуті до його приїзду із-за
кордону. Оскільки відповідач в строк не виконав свого зобов'язання та не
повернув кошти, позивач для повернення грошей сину 30 серпня 2004 року уклав
договір з фізичною особою ОСОБА_5 на суму 11000 грн. із нарахуванням 3 % від
суми позики щомісяця та 16 вересня 2004 року уклав кредитну угоду з кредитною
спілкою «Луцьк-кредит» на суму 38 000 грн. із нарахуванням 23 % річних від суми
та відповідно до неї договір іпотеки своєї квартири. За вказаними договорами
він був змушений сплачувати відсотки, що є збитками, спричиненими виною
відповідача. Покликаючись на зазначені обставини просить суд стягнути з
відповідача в його користь 6737 грн. 66 коп. збитків, пов'язаних з укладенням
договору позики та кредитною угодою. Крім того при укладені кредитної угоди були
здійснені додаткові витрати для отримання витягу з реєстру, нотаріальне
посвідчення договору іпотеки, страхові платежі, здійснення оцінки майна, що
становлять 1592 грн.87 коп., а також витрати на

правову
допомогу, які становлять 1709 грн. 90 коп. , а всього збитків на загальну суму
10040 грн. 43 коп.

Неправомірними діями відповідача йому також спричинена моральна шкода, яка
полягає у важких душевних стражданнях, психологічній напрузі, негативних змін в
житті, розмір якої оцінює у 20000 грн. та просить стягнути з відповідача на
його користь.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали
повністю з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі та дослідивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов безпідставний та не
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2003 року між сторонами
укладено нотаріально посвідчений договір позики, за яким ОСОБА_2 позичив у
ОСОБА_1 26500 грн. (а.с.9) та 08 січня 2004 року в простій письмовій формі
уклав договір позики, за яким позичив відповідачу 40000 грн.

Однак відповідач свого зобов'язання не виконав, внаслідок
чого 11 лютого 2005 року Луцьким міськрайонним судом було винесено рішення, на
підставі якого було стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 68083 грн. суму боргу
за договором позики.

Згідно довідки кредитної спілки «Луцьк-кредит» від 24 квітня 2005 року
вбачається, що ОСОБА_6 мав депозитний вклад в кредитній спілці, сума якого
станом на 30 вересня 2003 року становила 74600 грн.(а.с.21).

Згідно доручення від 28 травня 2001 року встановлено, що
ОСОБА_6 доручив ОСОБА_1 розпоряджатись його рахунком в кредитній спілці
«Луцьк-кредит», в якому не зазначено період, на який воно дійсне (а.с.20).

Згідно кредитної угоди № 1609/00-74-04 від 16 вересня 2004 року
встановлено, що кредитна спілка «Західінком» надала ОСОБА_1 споживчий кредит в
сумі 38000 грн. зі сплатою 23 % річних та відповідно до угоди договір іпотеки
квартири (а.с.25,28-30).

За таких обставин суд вважає, що оскільки між кредитною
спілкою «Західінком» та позивачем був укладений споживчий кредит, тобто
спрямований на певні споживчі цілі, то даний факт не стверджує спричинення для
позивача заподіяних збитків відповідачем.

З укладеного договору позики 30 серпня 2004 року між
позивачем та ОСОБА_5 на суму 11000 грн. із нарахуванням 3 % від суми позики

щомісяця,
також не вказує на спричинення для позивача заподіяних збитків відповідачем.

Враховуючи
те, що чинним законодавством не передбачено відшкодування моральної шкоди по
договірним зобов'язанням, а тому в задоволенні позовної вимоги про
відшкодування моральної шкоди слід також відмовити.

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в
їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не спричинені збитки
позивачу і будь-яких доказів цьому позивачем не надано, тому позов не підлягає
до задоволення.

Керуючись ст.10, ч.5 ст.124 Конституції України, ст.ст. З, 10, 57, 60, 88,
208, 209, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст.611, 625 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, заподіяної внаслідок невиконання зобов'язання -відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти
днів з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги або в порядку, передбаченому
ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня
його проголошення, якщо не буде подана заява про апеляційне оскарження. Якщо
буде подана заява про апеляційне оскарження, рішення набирає законної сили
протягом двадцяти днів, якщо не буде подана апеляційна скарга. Якщо буде подана
апеляційна скарга, рішення набирає законної сили після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.