№2-п-2778/07
РІШЕННЯ

Іменем України

20 квітня 2007 р.                                                                                                    м.  Житомир

Богунський районний суд міста Житомира

в складі: головуючого - судді Григорусь Н.Й.

секретар  Лисенко Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання права власності на житло,

встановив:

Позивач 10.03.2007 р. звернувся до
суду з даним позовом,  в якому просив
визнати право власності на житло за набувальною давністю після смерті його
батька. При цьому посилався на те,  що з
1992 року постійно проживає та розпоряджається належним його родині будинком по
АДРЕСА_1,  ніхто з його родичів право
власності на спадкове майно не оформляли та на сьогоднішній день на спірне
майно не претендують. За таких обставин просив визнати його право власності на
будинок за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав з тих же підстав,
просив його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились,  просили справу розглянути у
їх відсутності,  проти позитивного
вирішення даного питання не заперечують.

Заслухавши пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача та визнати позов таким,  що підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено,  що ОСОБА_1,
постійно мешкає в будинку АДРЕСА_1,
який згідно документів Житомирського БТІ належить його прадіду - ОСОБА_4,  який помер під час голодомору у 1933 році.
Факт його смерті встановлений рішенням Богунського районного суду м.  Житомира у 2006 році. Після смерті власника
будинку в ньому залишилась проживати і таким чином прийняла спадщину його
донька - ОСОБА_5,  яка була бабцею
позивача по справі. У спадковому будинку постійно мешкали родини ОСОБА_4,  а після реєстрації шлюбу дочки ОСОБА_4 родина
ОСОБА_1 із покоління в покоління. Батько позивача - ОСОБА_6,  1925 р.н.,
який у 1950 р. одружився з матір»ю позивача - ОСОБА_2,  після їх одруження народились діти: позивач у
1951 р. та його сестра ОСОБА_3 - відповідач по справі. Батько позивача помер
раніше своєї матері - у 1968 році ,
після смерті бабці - ОСОБА_5 у 1971 році - родина ОСОБА_1: позивач,  його мати ОСОБА_2 та сестра ОСОБА_3 -
відповідачі за позовом прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у спадкове
майно. Проте у 1974 році сестра ОСОБА_3 виїхала на постійне місце проживання до
Російської Федерації,  а у 1992 році до
неї переїхала їх мати ОСОБА_2,  де вони
до цього часу і проживають,  мають
громадянство Російської Федерації. До цього часу ніхто із відповідачів не оформив
своє право власності на спадкове майно та не бажають отримувати документи на
будинок,  відмовились від свого права та
не заперечують проти права позивача на будинок за набувальною давністю,  оскільки позивач та його родина користується
та утримують будинок з 1992 року.

За таких обставин,  суд визнає,
що будинок АДРЕСА_1 належить родині ОСОБА_1 та визнає за ОСОБА_1 - право
власності на нього.

Керуючись  ст.  15
Закону України «Про власність»,
ст.  ст.  328,
344 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
7 «Про практику застосування судами законодавства,  що регулює право власності громадян на жилий
будинок» від 04.10.1991 р. зі змінами,
ст.  ст.  10,
11,  60,  212-215,
главою 8 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на жилий будинок АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний
суд міста Житомира шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та апеляційної скарги
поданої протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом,  який його постановив за заявою відповідача
поданої протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.