Справа №2-309/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року                                   Братський
районний суд

Миколаївської
області

У
складі: головуючого - судді                      Кірімова
О.М.

При
секретарі -                                             Москаленко
С. Л.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду с Братське цивільну справу за

позовною
заявою         ОСОБА_1

до ОСОБА_2 Про
стягнення  боргу за договором поруки

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом,  в якому
просить стягнути з ОСОБА_2  суму боргу з
урахуванням індексу інфляції в розмірі 5477 грн. 68 коп.,  70% річних від суми боргу в розмірі 5120
грн.,  сплаченого судового збору в сумі
105 грн. 97 коп. та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн.

Свої
вимоги мотивував тим,  що він повністю
виконав умови кредитного договору,  в якому
виступав поручителем відповідачки,  тому
остання повинна повернути сплачені йому за грошовим зобов"язанням суму
боргу.

У
судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та пояснив
суду,  що на підставі кредитного договору
від 20.07.1997 року,  ОСОБА_2  отримала кредит в сумі 2800 грн. строком на
два роки з нарахуванням 70% річних. За вказаним договором в частині його
виконання,  він виступив
поручителем.  Так як відповідачка в
установлений строк не виконала умови зазначеного договору,  рішенням Братського районного суду
Миколаївської області від 10 грудня 1999 року зобов"язано його та
ОСОБА_2.  сплатити в солідарному порядку
на користь Братського відділення АППБ „Україна" 7609 грн. 09 коп. та
держмито на користь держави 380 грн.

Оскільки
за судовим рішенням ним сплачено 4709 грн. 96 коп.,  вважає,
що у ОСОБА_2  виникло перед ним
грошове забов"язання на вказану суму грошей. З урахуванням рівня інфляції
в період з січня 2006 року по липень 2007 року,
сума боргу склала 5477, 68 грн.

Так як
відповідачка до теперішнього часу не бажає повернути йому кошти за кредитним
договором в добровільному порядку,
просить також стягнути на його користь 70% річних від суми боргу,  що становить 5120 грн.,  та три відсотки річних від простроченої суми.

Представник
відповідачки позов визнала частково та пояснила,  що дійсно за кредитним договором позивач
виступив поручителем ОСОБА_2  Оскільки на
теперішній час у відповідачки виникло скрутне матеріальне становище,  вона не має можливості повернути ОСОБА_1 суму
боргу.

Однак,  вважає,
що розмір боргу перед позивачем становить лише 2000 грн.,  які вона не заперечує йому повернути,  так як із заробітної плати її довірительниці
утримано і перераховано в погашення кредиту 2738 грн.,  готівкою нею сплачено кредит в сумі 38 грн.
11 коп.,  згідно розписки ОСОБА_2  повернула дружині позивача 600 грн.,  та ще на руки останньому віддала 400 грн. в
погашення боргу за кредитним договором.
Просила суд відмовити в задоволені вимог позивача щодо нарахування на
суму боргу 70% річних,  нарахування на
прострочену суму індексу інфляції та трьох процентів річних від суми боргу.

Вислухавши
пояснення позивача,   представника
відповідача,   дослідивши надані
сторонами письмові докази,   суд
приходить до висновку про те,   що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_2   на підставі кредитного
договору від 20.07.1997 року отримала від Братського відділення АППБ
„Україна" кредит в сумі 2800 грн. з нарахуванням 70% річних на суму
кредиту,   строком на два роки. В
забезпечення виданого кредиту поручителем виступив ОСОБА_1

Оскільки
умови кредитного договору ОСОБА_2
виконано не було,   рішенням
Братського районного суду Миколаївської області від 10 грудня 1999 року
зобов"зано стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2   та ОСОБА_1,
як поручителя,   на користь
Братського відділення АППБ „Україна" 7609 грн. 09 коп. та держмито в сумі
380 грн. Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося.

Згідно
довідки ( а.с.  7) відрахування із заробітної
плати ОСОБА_3   за виконавчим листом №
2-193 від 21.12.1998 року за період з 1999 року по 24.10.2005 рік становлять
4809,  18 грн. із них перераховано в
рахунок позичальника ОСОБА_2   банку
„Україна" 4709,   96 грн.

11.01.2006
року виконавчий лист № 2-193 повернуто до Братської державної виконавчої служби
(а.с.  9)

Відповідно
до ч.2   ст.  556 ЦК
України до поручителя,   який виконав
зобов"язання,   забезпечене
порукою,   переходять усі права кредитора
у цьому зобов"язанні,   в тому числі
й ті,   що забезпечували його виконання.

Довідкою
( а.с.  105) підтверджується факт
утримання з ОСОБА_2   в погашення кредиту
за період з червня 2000 року по серпень 2003 року 1288 грн.

Згідно
довідки ( а.с.  106) з відповідачки на
підставі виконавчого листа із заробітної плати з 01.09.2003 року по 01.10.2005
року утримано 1450 грн.

Квитанцією
від 21.10.2005 року ( а.с.  107)
підтверджується сплата ОСОБА_2   на
користь Банку „Україна" 38,  11 грн.

Однак
представник позивача не надала суду доказів того,   що ОСОБА_2
було передано позивачу гроші в сумі 400 грн.

Як видно
із розписки (а.с.  108-109) ОСОБА_4,   дружина позивача,   дійсно 31.05.2001 року отримала гроші в сумі
600 грн. від ОСОБА_2

Але суд
не може взяти до уваги зазначену розписку,
як доказ про часткове виконання вимог кредитора відповідачем,   так як   ст.  . 1049 ЦК України
передбачає,   що позичальник
зобов"язаний повернути саме позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій
самій сумі або речі,   визначені родовими
ознаками,   у тій самій кількості,   такого самого роду та такої самої
якості,   що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,   що
встановлені договором.

Доказів
того,   що ОСОБА_2   частково повернула позивачу борг за
кредитним договором,   суду не
надано,   а тому,   з урахуванням обставин справи,   суд приходить до висновку про те,   що позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 4709 грн. 96 коп. підлягають  задоволенню.

Відповідно
до ч.2   ст.   625 ЦК
України боржник,   який прострочив
виконання грошового зобов"язання,
на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь час прострочення,   а також три проценти річних від простроченої
суми,   якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Згідно
листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року № 62-97 „Рекомендації
відносно порядку застосування індексів інфляції при розглядів судових
справ" індекс інфляції за період з січня 2006 року по липень 2007 року
становив 116,  3%.

Враховуючи
зазначене,   сума боргу з урахуванням
індексу інфляції   становить 5477 грн. 68
коп.,   а тому вимоги в даній частині
позову підлягають задоволенню. (4709,
96 грн. х 116,  3 : 100) =
5477,  68

Так як
останній платіж за виконавчим листом ОСОБА_1 було здійснено 24.10.2005
року,   що підтверджується довідкою
(а.с.   7),   суд вважає необхідним задовольнити вимоги
позивача щодо нарахування 3% річних від простроченої суми,   що складає 223 грн. 73 коп.

З
листопада по грудень місяці 2005 року - 3% х 4709, 96 грн.: 12 місяців х 2
місяця = 11, 78 грн.

З січня по
грудень місяці 2006 року - 3% х 4709, 96 грн. = 141,  30 грн. З січня по червень місяці 2007 року
3% х 4709, 96 грн.: 12 місяців х 6 місяців = 70, 65 грн.

(11, 78 + 141,
30 + 70, 65 = 223.73 грн.) Вимоги позивача щодо стягнення із ОСОБА_2  70% річних від суми боргу в розмірі 5120 грн.
задоволенню не підлягають,  оскільки на
суму кредиту в розмірі 2800 грн.,  що
надавалася відповідачці,  в подальшому
нараховувалась АППБ „Україна" 70% річних.

Сума
боргу за кредитним договором в розмірі 7609 грн.09 коп.,  що згідно рішення Братського районного суду
від 10.12.1999 року було стягнуто з позивача і відповідача в солідарному
порядку,  уже містить в собі нарахування
70% річних на виданий ОСОБА_2кредит. Із зазначеного випливає,  що вимоги позивача щодо стягнення боргу в
сумі 4709, 96 грн. також містять в собі нарахованих 70% річних.

На
підставі  ст.  88 ЦПК
України з відповідача на користь ОСОБА_1 також підлягають стягненню витрати
по сплаті судового збору в сумі 105 грн. 97 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

А всього на
користь позивача підлягає стягненню 5837 грн. 38 коп. (5477, 68 + 223, 73 +
105,  97 + 30) =5837, 38

Керуючись  ст.
ст.  60, 209, 213, 215, 218 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов   задовольнити частково.

Стягнути
із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу з урахуванням індексу інфляції в
розмірі 5477 грн. 68 коп,  3% річних від
простроченої суми,  в розмірі 223 грн. 73
коп.,  витрати по сплаті судового збору в
сумі 105 грн. 97 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн.,  а всього - 5837
грн. 38 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення Братського районного суду Миколаївської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.