Справа 2- 3920
Рішення

Іменем України

24
жовтня 2007 року                                              Бердянський
міськрайонний суд

У
складі: головуючого - судді Троценко Т. А.

При
секретарі:                                                                   Онищук
О. О.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3про усунення перешкод в користуванні
власністю і виселенні,

встановив:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом,  який підтримав в судовому засіданні і
пояснив,  що йому на праві власності
належить житловий будинок АДРЕСА_1. Разом з ним там мешкали його дружина
ОСОБА_2,  з якою він знаходився в
незареєстрованому шлюбі з 1982 року,  від
цих відносин народилось троє дітей: ОСОБА_4,
який загинувІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_3,
відповідачка по справі,  та
ОСОБА_5  яка на даний час є неповнолітньою.

У
зв'язку з тим,  що два роки тому
відповідачі вигнали з будинку його непраце­здатну сестру,  яка являється інвалідом 2 групи,  він також пішов з будинку разом з нею,  мешкає в її квартирі,  і не може користуватись своїм будинком,  оскільки відпові­дачі його туди не
пускають,  йому ніде ставити машину.

Просить
суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні їм своєю
власністю,  та виселити з будинку без
надання іншого житла.

Позову до
ОСОБА_4 не підтримує у зв'язку із смертю останнього.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов не визнала і пояснила,  що
в 1982 році вона приїхала в м.
Бердянськ,  стала спів мешкати з
ОСОБА_1  в його будинку,  від цих незареєстрованих шлюбних відносин у
них народилось троє дітей,  один з яких
заги­нув в 2007 році,  а одна є
неповнолітньою. Всі роки вони проживали однією сім»єю,  вели спільне господарство,  були прописані в будинку позивача,  вели спільний бізнес,  виховували дітей,  разом з ними жила рідна сестра ОСОБА_1

Два роки
тому позивач став погано до них ставитись,
ображати,  битись,  зчиня­ти сварки та скандали,  і в результаті одного з скандалі він пішов з
дому,  і з того часу живе у своєї сестри.
Ніхто із членів сім»ї його та його сестру не виганяв,  не забороняє і не перешкоджає йому жити в
своєму будинку,  він у них буває кожний
день,  ставить у дворі на ніч
машину,  порається по господарству.
Оскільки їй з дітьми нікуди йти,  вона
просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідачка
ОСОБА_3позов не визнала і пояснила,  що
вона народилась і виросла в цьому будинку,
а тепер батько її виганяє,  але
йти їй нікуди. Вона з матір»ю

та сестрою займає лише дві
з п'яти кімнат,  інші три вільні,  батько може в них прожи­вати,  якщо забажає,
ніхто йому не перешкоджає там знаходитись.

Вислухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходить до такого.

Судом
встановлено,  що житловий
будинокАДРЕСА_1належить ОСОБА_1 на праві власності,  зокрема на підста­ві: 14 частини будинку
згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом,  виданого і посвідченого державним нотаріусом
Бердянської державної нотаріальної контори Каракуловою Л. І. 07. 08. 1975
року,  реєстр № 1606; та на підставі
договору дарування 34 частин жилого будинку,
посвідченого 14. 09. 1982 року державним но­таріусом Бердянської
державної нотаріальної контори Мягченко
С.  Г.,
реєстр № 5206.

Як
вбачається з копії домової книги,  а
також з довідки голови вуличного комі­тету № 28,  з 1982 року ОСОБА_2 проживає в будинку
АДРЕСА_1

Як
пояснили сторони,  від незареєстрованих
шлюбних відносин в них народи­лось троє дітей: ОСОБА_4,  1982 р. народження; ОСОБА_3,  1989 р. народження та ОСОБА_5  1993 р. на­родження,  були прописані в будинку постійно,  проживали однією сім»єю з власником
будинку,  вели спільне господарства,  мали спільний бізнес.

Як
вбачається з копії свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_4 помер,  і у зв'язку із його смертю позивач не
підтримує до нього позов про висе­лення.

Позивач
зазначає,  що у зв'язку із погіршенням
відносин в сім»ї між відповіда­чами та його рідною сестрою,  яка теж проживала в будинку,  і яка має свою власну квартиру,  він разом з нею був вимушений покинути свій
будинок,  і протягом двох ро­ків проживає
у сестри,  не маючи можливості
користуватись своїм житлом.  Просить
зобов'язати відповідачів усунути перешкоди в користуванні ним своєю власністю
та виселити їх з житлового будинку.

Відповідачки
ОСОБА_2 та ОСОБА_3заперечуючи проти позову,
поясня­ли,  що вони вселені та
проживають в будинку,  як члени сім»ї
ОСОБА_1 ,  завжди на рівних правах користувались
будинком,  іншого житла не мають.

Відповідно
до  ст.
156 ЖК України члени сім»ї власника житла,  в тому числі і колишні,  користуються жилим приміщенням нарівні з
власником.  їхнє право корис­тування
житловим приміщенням врегульоване житловим законодавством,  згідно з яким ніхто не може бути виселений із
займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше,  як з підстав і в порядку,  передбаченому законом,  а сме ч.3
ст.  9 ЖК України.

При
таких обставинах суд вважає,  що підстави
для задоволення позову ОСОБА_1  відсутні.

Керуючись  ст.
9,  156 ЖК України,   ст.
ст.  212 - 215 ЦПК України,  суд

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_1  відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в Запорізький апеляційний суд. Заяву про апеля­ційне оскарження
може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рі-

шення,  а апеляційну скаргу - протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеля­ційне оскарження.