Справа № 2 -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 квітня 2007 p.           Ренійський районний суд Одеської області

в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

· при секретарі - Мумжиєвій І.В.,

· з участю:

- позивача
- ОСОБА_1;

- представників відповідача - адвоката ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рені
Одеської області справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого Акціонерного
Товариства ІНФОРМАЦІЯ_1 про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Представники відповідача у судовому засіданні позов не
визнали, пояснивши, що позивач працює на підприємстві з 2004 року. Працював
позивач на посаді юрисконсульта. Позивач недбало відносився до виконання своїх
службових обов'язків. В дні, коли він приїжджав на підприємство, він більше
займався читанням газет у кабінеті. Результативність його роботи була дуже
низькою. Підготовкою проектів договорів та наказів, їх візуванням, він не
займався. Не займався претензійною роботою та питаннями стягнення дебіторської
заборгованості. Тому було прийнято рішення про скорочення посади юрисконсульта.
ОСОБА_1 було запропоновано роботу експедитором з реалізації насіння. Порушень
вимог законодавства при звільненні позивача з посади допущено не було. Позовні
вимоги сформульовані позивачем некоректно, оскільки суд не може відміняти наказ
про звільнення. Суд може визнати звільнення з роботи незаконним. Крім цього,
позивач працював на посаді юрисконсульта, а не на посаді старшого юрисконсульта,
якої на підприємстві немає.

Позивач у ході судового розгляду справи підтримав свої
вимоги, пояснивши, що згідно штатного розкладу з ІНФОРМАЦІЯ_2 р. він працював
на підприємстві на посаді старшого юрисконсульта. З липня 2005 p., оскільки його сім'я знаходилася у м. Ізмаїл та за домовленістю сторін, у
нього був вільний графік - 2 робочі дні на тиждень. З наказом про звільнення
він ознайомився 23.09.2006 р. Його звільнення з посади старшого юрисконсульта є
незаконним. Між ним та керівником підприємства перед його звільненням сталися
напружені відносини у зв'язку з дуже низькою оплатою його праці. Скорочення
посади старшого юрисконсульта проведено з порушенням законодавства, на підставі
тільки одного наказу керівника підприємства. В дійсності скорочення не було,
оскільки з урахуванням часу підприємство не може працювати без фахівця в галузі
права. Це підтверджується тим, що інтереси підприємства за довіреністю
представляють інші фахівці. Про засідання профкому його повідомили, але на
засіданні профкому, де розглядалось питання про надання згоди на його
звільненні за скороченням штату, він не був, оскільки в цей день працював на
підприємстві на збиранні врожаю винограду. Але профком розглянув це питання за
його відсутності і надав згоду на його звільнення. Про його майбутнє звільнення
за скороченням штату його повідомили за два місяці, але за два місяці перед
звільненням з посади йому не запропонували іншу роботу. Інша робота була йому
запропонована в день його звільнення ІНФОРМАЦІЯ_3 р. З травня 2006 р. за
домовленістю він підробляв ІНФОРМАЦІЯ_4. Після звільнення з посади старшого
юрисконсульта він був прийнятий там на роботу. Заробітну плату отримує на рівні
мінімальної заробітної плати.

Судом в ході судового розгляду справи були досліджені:

- пояснення свідка ОСОБА_4. про те, що він був обраний
головою профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1. До профкому надійшло подання правління
підприємства про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 Було призначено
засідання профкому. Він особисто вранці попередив ОСОБА_1 про час засідання
профкому. В цей день він та ОСОБА_1 працювали на збиранні врожаю винограду.
Коли настав час їхати на засідання профкому, ОСОБА_1 відмовився від цього. На
пропозицію написати заяву про згоду, щоб засідання відбулося за його відсутності
ОСОБА_1 відмовився. Профком розглянув питання за відсутності ОСОБА_1, всі члени
профкому проголосували про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 за скороченням
штату;

- пояснення свідка ОСОБА_5 про те, що у зв'язку з скаргою
ОСОБА_1, яка надійшла до прокуратури Ренійського району та за дорученням
останньої він проводив перевірку дотримання трудового законодавства у ВАТ
ІНФОРМАЦІЯ_1, під час проведення якої він попросив надати йому штатний розпис
підприємства. В наданому йому штатному розписі передбачено посаду старшого
юрисконсульта;

2

· свідоцтво про державну реєстрацію А00 НОМЕР_1 ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1, видане
державним реєстратором Ренійської райдержадміністрації 28.03.2000 p., довідка НОМЕР_2 з ЄДРПОУ, статут ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1,
затверджений загальними зборами акціонерів 17.03.2000 р. та зареєстрований
Ренійською райдержадміністрацією 28.03.2000 p., згідно
яких вбачається, що ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 є юридичною особою, голова правління
товариства наділений правом укладати угоди;

· трудова книжка ОСОБА_1 БТ II НОМЕР_3, із якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 р.
був прийнятий на роботу в ВАТІНФОРМАЦІЯ_1 на посаду юриста. ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
згідно наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 р. був звільнений у зв'язку із скороченням
чисельності штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. 26.09.06 р. був
прийнятий на роботу змінним охоронцем до ІНФОРМАЦІЯ_4;

· наказ НОМЕР_4 по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. про прийом ОСОБА_1 на
роботу до товариства на посаду юрисконсульта;

· наказ НОМЕР_5 по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. про переведення
юрисконсульта ОСОБА_1 на 16-ті годину робочу неділю (два дні в неділю - середа
та четвер) з оплатою у розмірі 244 грн. 40 коп.;

· наказ НОМЕР_6 по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. про скорочення посади
юрисконсульта з ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
В п. 2 вказаного наказу вказано про необхідність попередити
ОСОБА_1 про скорочення посади. Із наказу вбачається, що ОСОБА_1 був
ознайомлений з наказом 24.07.2006 p., але з
його змістом він не погодився;

· наказ НОМЕР_7 по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. про звільнення
юрисконсульта ОСОБА_1 за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату з
ІНФОРМАЦІЯ_3 р.
В п. 3 вказаного наказу вказано запропонувати ОСОБА_1
посаду експедитора. Із наказу вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений з наказом
23.09.2006 p.;

· книгу № 1 наказів по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 за 2006 р., в якій
містяться накази №НОМЕР_6, НОМЕР_7 та журнал реєстрації наказів по ВАТ
ІНФОРМАЦІЯ_1 за 2006 - 2007 р.
р., в якій вказані накази зареєстровані;

· заява ОСОБА_1 від 04.05.04 р. про його прийом на роботу до ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1
на посаду юрисконсульта;

· особова картка ОСОБА_1 за формою Т-2, в якій вказано, що ОСОБА_1 прийнятий
на роботу у 2004 р. на посаду юрисконсульта;

· довідка від 22.12.2006 р.НОМЕР_8 Ізмаїльського відділу культури, із якої
вбачається, що ОСОБА_1 дійсно працює ІНФОРМАЦІЯ_4 і отримує заробітну плату, із
якої вбачається, що розмір заробітної плати ОСОБА_1 за цим місцем роботи є
вищим ніж заробітна плата у ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1;

· довідка ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 про заробітну плату ОСОБА_1 за 2006 p., із якої вбачається що його заробітна плата за два
місяці перед звільненням складала: липень - 217, 67 грн.; серпень - 122, 20
грн.;

· штатний розклад по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 за 2004 - 2006 p. p., наданий
суду відповідачем, із якого вбачається, що на підприємстві передбачено посаду
юрисконсульта;

·  штатний розклад по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2007 p., наданий
суду відповідачем, із якого вбачається, що на підприємстві на цей рік не
передбачено посаду юрисконсульта;

·  звіт про фактичне вивільнення працівників за станом на 26.09.06 p., наданий відповідачем до Ренійського районного центру зайнятості про
звільнення позивача з посади юрисконсульта з ІНФОРМАЦІЯ_3 p.;

·  лист ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 22.09.06 р. НОМЕР_9, яким підприємство повідомляє
позивача про його звільнення з посади юрисконсульта за скороченням штату з
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. та запропоновано отримати трудову книжку;

·  акт, складений комісією 22.09.06 р. про те, що ОСОБА_1 відмовився від
ознайомлення з наказом від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. НОМЕР_7 про його звільнення за
скороченням штату;

·  акт складений з участю голови профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ОСОБА_1
був повідомлений про дату та час засідання профкому, але виїхати з роботи на
його засідання відмовився;

· витяг з протоколу № 5 засідання профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.09.06 р.,
про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за скороченням штату, із якого
вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній на цьому засіданні;

· витяги з протоколів № № 1,2 засідання профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17 та
23 січня 2007 р., про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за
скороченням штату, із якого вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній на цих
засіданнях;

· листок непрацездатності серії ААД НОМЕР_10від 23.01.07 р. та картка
амбулаторного хворого, із яких вбачається що на час засідання профкому 23.01.07
р. ОСОБА_1 хворів;

заяви ОСОБА_1 про надання йому відпусток у 2003 - 2005 р. р., в яких він вказує свою посаду як юрисконсульта;

3

· звіт про фінансові результати роботи і дебіторську та
кредиторську заборгованість ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 01.01.07 p., із якого
вбачається, що розмір дебіторської заборгованості складає 404 тис. грн.,
кредиторської - 73 тис. грн.;

· затверджена головою правління ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 посадова
інструкція юрисконсульта;

· план роботи юрисконсульта ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2006 p.;

· колективний договір на 2005 р. укладений у ВАТ
ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому вказана посада старшого юрисконсульта. Колективний договір
належним чином не завірений;

· матеріали перевірки державним інспектором праці
територіальної державної інспекції праці у Одеській області ОСОБА_5 (акт
перевірки НОМЕР_11 від 26.03.07 р. та його лист від26.03.07 р. вих. № 03/16,
належним чином не завірені копії штатного розпису на 2004 - 2007 р. р.), в яких вказано, що в наданих інспектору копіях штатного
розпису вказана посада старшого юрисконсульта;

-      довідник кваліфікаційних
характеристик професій працівників, затверджений наказом

міністерства праці та соціальної політики України 16.02.98 р. № 24, в якому
вказуються завдання та

обов'язки, кваліфікаційні вимоги юрисконсульта;

·  методичні рекомендації Міністерства аграрної політики
України щодо визначення потреби в кадрах з вищою освітою для
сільськогосподарського виробництва, в яких вказана посада юрисконсульта;

·  витяг з протоколу № 2 засідання профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1
від 16.03.07 р., про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за
скороченням штату, із якого вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній на цьому
засіданні з поважних причин;

·  заява ОСОБА_1 від 22.03.2007 р. до ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 з
проханням відмінити наказ від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. про його звільнення з роботи та
прийняти його на роботу до товариства з 22.03.2007 р. на посаду експедитора -
реалізатора у зв'язку із скороченням посади юрисконсульта. У судовому засіданні
ОСОБА_1 відмовився від цієї заяви;

·  витяг з протоколу № 3 засідання профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1
від 22.03.07 р., про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за
скороченням штату, із якого вбачається, що в присутності ОСОБА_1 профком
розглянув питання про надання згоди на звільнення останнього з посади
юрисконсульта за скороченням штату та надав згоду на це.

Дослідивши надані сторонами
докази, судом були встановлені такі обставини.

За заявою ОСОБА_1 від
04.05.04 р.,
про його прийом на роботу до ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаду
юрисконсульта, наказом НОМЕР_4 по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. останній
був прийнятий на роботу до товариства на посаду юрисконсульта. Наказом НОМЕР_5
по ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. ОСОБА_1 був переведений на 16-ті годину
робочу неділю (два дні в неділю - середа та четвер) з оплатою у розмірі 244
грн. 40 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_7 р. по ВАТ
ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято наказ НОМЕР_6 про скорочення посади юрисконсульта з
ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Одночасно в наказі вказано про необхідність попередити ОСОБА_1
про майбутнє скорочення посади юрисконсульта. 24.07.2006 р. ОСОБА_1 був
ознайомлений з цим наказом, тобто попереджений про майбутнє звільнення за
скороченням посади юрисконсульта. При прийняті наказу про скорочення посади
юрисконсульта ОСОБА_1 та ознайомлені з ним адміністрація ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 не
запропонувала ОСОБА_1 іншу роботу на підприємстві.

20.09.2006 р. відбулося
засідання профкому ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1, на якому було розглянуто подання
адміністрації ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1
за скороченням штату. Профком приймає рішення про надання згоди на звільнення
ОСОБА_1 з посади юрисконсульта за скороченням штату. ОСОБА_1 не був присутній
на цьому засіданні. За довіреністю його інтереси ніхто не представляв на цьому
засіданні профкому.

Наказом НОМЕР_7 по ВАТ
ІНФОРМАЦІЯ_1 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_1 був звільнений з посади юрисконсульта
за п. 1 ст. 40 КЗпП України за скороченням штату з ІНФОРМАЦІЯ_3 р. Одночасно
цим наказом ОСОБА_1 було запропоновано посаду експедитора. ОСОБА_1 був
ознайомлений з цим наказом 23.09.2006 р. 26.09.2006 р. про звільнення ОСОБА_1 з
посади юрисконсульта за скороченням штату було повідомлено Ренійський районний
центр зайнятості.

26.09.2006 р. ОСОБА_1 був
прийнятий на роботу до ІНФОРМАЦІЯ_4 на посаду змінного охоронця, в якому він підробляв з травня 2006 p., тобто під час
його роботи юрисконсультом у ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі цивільно-правової
угоди.

20.10.2006 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про
його поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу.

4

17 та
23 січня 2007 р.,
за зверненням суду, профком ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1 розглядав
питання про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за скороченням штату.
Обидва рази профком надавав згоду на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади
юрисконсульта за скороченням штату. ОСОБА_1 не був присутній на цих засіданнях
з поважних причин - хворів.

22 березня 2007 p., за
повторним зверненням суду, в присутності ОСОБА_1, профком ВАТ ІНФОРМАЦІЯ_1
розглянув питання про надання згоди на звільнення з роботи ОСОБА_1 за
скороченням штату. Профком надав згоду на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади
юрисконсульта за скороченням штату.

Між сторонами виникли трудові правовідносини, пов'язані з
розірванням трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що громадянам
гарантується захист від незаконного звільнення.

Пункт 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП встановлює, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, може бути розірваний з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у випадку скорочення чисельності або штату
працівників.

Стаття 49-2 КЗпП передбачає, що про наступне вивільнення
працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з
попередженням про звільнення власник або уповноважений ним орган пропонує
працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві.

Таким чином, основними гарантіями законних інтересів
працівників у разі розірвання трудового договору на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП є
встановлений для таких випадків порядок вивільнення працівників під час , а
саме: 1) працівник був попереджений про наступне вивільнення не пізніше ніж за
два місяці; 2) працівнику була запропонована інша робота на тому ж самому
підприємстві не пізніше ніж за два місяці;

Згідно ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою
про вирішення трудового спору безпосередньо до районного суду у справах про
звільнення протягом місячного строку.

Судом було встановлено, що підставою для звільнення
ОСОБА_1 з роботи було скорочення на підприємстві посади юрисконсульта, але при
його звільненні йому не запропонували іншу роботу за два місяці перед
звільненням.

На підставі встановлених судом обставин суд приходить до
висновку, що права позивача при його звільненні з роботи були порушені, а тому
підлягають захисту. Виходячи із вищенаведеного суд приходить до висновку, що
ОСОБА_1 підлягає поновленню на роботі на посаді юрисконсульта.

Стаття 235 КЗпП передбачає, що у разі звільнення без
законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі
органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. П.32
постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 „Про практику
розгляду судами трудових спорів", з подальшими змінами та доповненнями,
передбачає, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується
заробітна плата за місцем нової роботи. ОСОБА_1 фактично не працював за
трудовим договором з 22 по 25 вересня 2006 року, тобто чотири дні. Заробітна
плата ОСОБА_1 за новим місцем роботи, на яку він був прийнятий через чотири дні
після його звільнення, є більшою ніж його заробітна плата до звільнення. Тому
на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток з 22 по 25 вересня
2006 р. Згідно п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 08.02.1995 р № 100
середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два
календарних місяці попередніх події, з якою пов'язана відповідна виплата.
Згідно довідки про заробітну плату ОСОБА_1 його заробітна плата за два повні
місяці його роботи на підприємстві перед звільненням склала: у липні 2006 р. за
сім робочих днів - 217 грн. 67 коп.; у серпні 2006 р. за п'ять робочих дні -
122 грн. 20 коп. Вимушений прогул ОСОБА_1 складає 4 дні - з 22 по 25 вересня
2006 р. Тому розмір заробітної плати за час вимушеного прогулу складає - 113 грн.
28 коп. = 217,67 грн. (сім робочих днів у липні 2006 р.) + 122,20 грн. ( п'ять
робочих дні у серпні): 12 роб. дні х 4 роб. дні.

Згідно ч. 5 ст. 235 КЗпП рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого працівника органом, який розглядає трудовій спір,
підлягає негайному виконанню.

Ст. 367 ЦПК України передбачає, що суд допускає негайне
виконання рішення у справі про присудження працівникові виплати заробітної
плати, але не більше ніж за один місяць.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що в задоволенні
позовних вимог про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого юрисконсульта
необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних осіб, на підставі доказів сторін. Із досліджених
судом доказів було встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до
товариства на посаду юрисконсульта. Цей наказ ОСОБА_1 не оскаржив, а навпаки
протягом тривалого часу звертався до керівництва підприємства з заявами про
надання йому

5

відпусток як юрисконсульту підприємства. З цих підстав
суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_5 та надані їм та позивачем
штатні розписи, в яких вказується посада старшого юрисконсульта. Суд при цьому
приймає до уваги, що надані свідком та позивачем штатні розписи належним чином
не завірені.

Керуючись ст. 43
Конституції України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК
України, ст.ст. 40, 49-2, 233, 235 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити частково.

2.  Поновити ОСОБА_1 на роботі у Відкритому Акціонерному
Товаристві ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді юрисконсульта з ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Стягнути з Відкритого
Акціонерного Товариства ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу у розмірі 113 грн. (сто тринадцять) грн. 28 коп. без
врахування податків та інших обов'язкових платежів.

3.
Стягнути з
Відкритого Акціонерного Товариства ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави держмито у
розмірі - 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

4.
Стягнути з
Відкритого Акціонерного Товариства ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Територіального
управління державної судової адміністрації в Одеській області (Р/р
0123 - Управління державного Казначейства в Одеській області ЄДПРОУ
26302945) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи
у розмірі 30 (тридцять) грн. 00 коп.

В задоволенні інших
позовних вимог відмовити.

Згідно ч.5 ст. 235 КЗпП
України, п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному
виконанню у частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати у розмірі
113 грн. (сто тринадцять) грн. 28 коп.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської
області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Ренійського районного
суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подання апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.