КОПІЯ Справа
№2-303/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 червня
2007 року                                                                               м.
Полтава

Ленінський
районний суд міста Полтави у складі: головуючого - Жилки О.М. ,  при секретарі Каленіченко В.О.,  за участю позивача ОСОБА_1.,  представника позивача ОСОБА_3.,
відповідача ОСОБА_2.,
представника відповідача ОСОБА_4.,
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду,  розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  відділення ГІРФО
Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області,  про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням та зняття з реєстрації,  та
зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
третя особа Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця №8,  про усунення перешкод в користуванні житловим
приміщенням,  вселення та зміну договору
найму житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась з позовом до суду з вимогою визнати відповідача таким,  що втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1 та зняти її колишнього чоловіка з реєстрації за вказаною адресою,  посилаючись на те,  що останній більше шести місяців без поважних
причин не проживає в зазначеній квартирі,
а вона проживає в ній разом з двома дітьми та іншим чоловіком.

В своїй заяві та
в судовому засіданні позивачка вказала,
що в травні 1993 року їм на сім'ю із чотирьох чоловік була надана
квартира АДРЕСА_1,  а в лютому 1994
року,  вони з відповідачем розірвали
шлюб,  але деякий час проживали
разом.  У 1996 році народилася друга
дитина. Разом з тим,  сімейне життя в них
не склалося,  відповідач почав зловживати
спиртними напоями,  в сім'ї часто
виникали конфлікти. В зв'язку з цим,
зазначила позивачка,  з 10 вересня
2004 року відповідач забрав з квартири особисті речі та виїхав на постійне
місце проживання до своїх батьків і по цей час в квартирі не проживає.
Посилаючись на те,  що відповідач більше
шести місяців в квартирі не проживає,  а
крім того,  з травня 2006 року вона
проживає з іншим чоловіком,  позивачка
просила суд; визнати відповідача таким,
що втратив право користування житловим приміщенням,  а саме,
квартирою АДРЕСА_1 та зобов'язати відділення ГІРФО Ленінського РВ ПМУ
УМВС України в Полтавській області зняти відповідача з реєстрації за вказаною
адресою. Проти зустрічного позову заперечувала повністю,  посилаючись на те,  що відповідач більше двох років у спірній
квартирі не проживає та не сплачує комунальні послуги.

Відповідач
ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1.,  та ГЖЕД №8,
з вимогою усунути перешкоди в користуванні ним квартирою АДРЕСА_1,  вселення,
встановлення порядку користування квартирою та зміну договору найму.

В своїй заяві та
в судовому засіданні відповідач вказав,
що в квітні 1993 року ОСОБА_5.,  мати позивачки,
яка померла у 2006 році,  отримала
ордер на отримання зазначеної вище квартири,
в який також був вписаний і він. В зв'язку з тим,  зазначив відповідач,  що ОСОБА_5. та позивачка не впускали його в
квартиру,  у 1993 році він звертався до
суду із позовом про вселення. Після вселення його в зазначену квартиру,  зазначив відповідач,  він
постійно  проживав в ній до 2006
року,  а в серпні цього ж року,

2

позивачка перевезла його особисті
речі до його батьків та змінила замок на вхідних дверях. Крім того,  зазначив ОСОБА_2.,  з 2006 року у нього не було постійного місця
роботи,  він працював по найму та часто
був у відрядженнях. Посилаючись на те,
що позивачка змінила замок на вхідних дверях,  чим перешкоджає йому в користуванні житловим
приміщенням,  а він приймає участь в
оплаті за комунальні послуги,  ОСОБА_2
просив суд,  зобов'язати позивачку за
первісним позовом усунути перешкоди в користуванні ним квартирою АДРЕСА_1,  вселити його в зазначену квартиру,  та виділити йому в користування кімнату №5
площею 7, 2 кв. м.,  кухню,  туалет,
коридор та ванну кімнату залишити в спільному користуванні. Крім
того,  позивач за зустрічним позовом
просив суд,  зобов'язати ГЖЕД №8 змінити
договір найму зазначеного житлового приміщення та укласти з ним новий договір.
Позовні вимоги ОСОБА_1. не визнав та пояснив,
що він не може користуватись зазначеною квартирою,  так як позивачка змінила замок та вивезла з
квартири його речі.

Представник
позивача за первісним позовом позовні вимоги ОСОБА_1. підтримав повністю та
пояснив,  що відповідач більше двох років
не проживає в спірній квартирі,  у
позивачки інша сім'я,  а тому,  відповідач,
який проживає у своїх батьків,
відповідно до  ст.  ст. 71,
72 Житлового кодексу України,
втратив право на користування житловим приміщенням.  Проти зустрічного позову заперечував,  та крім того пояснив,  що відповідач в судовому засіданні,  в підтвердження свого позову,  не надав суду жодних доказів,  позивачка в користуванні йому квартирою
ніколи не перешкоджала,  а останній
звертався до органів міліції вже після подання позивачкою позову.

Представник
відповідача проти позову ОСОБА_1. заперечувала,
та пояснила,  що відповідач
ОСОБА_2 не втрачав право на користування вказаним вище житловим
приміщенням,  до 2006 року він проживав в
зазначеній квартирі постійно,  а з 2006
року,  в зв'язку з характером його
роботи,  часто виїжджав у відрядження.
Зустрічний позов підтримала повністю та просила суд вселити відповідача
ОСОБА_2. у спірну квартиру,  виділити
йому в користування окрему кімнату та зобов'язати ГЖЕД №8 укласти з ним новий
договір найму.

Третя особа за
первісним позовом та другий відповідач за зустрічним позовом в судове засідання
не з'явились,  разом з тим,  надіслали до суду заяви в яких просили суд
справу розглядати без участі їх представників.

Вислухавши
пояснення сторін,  доводи їх
представників,  свідків,  дослідивши матеріали справи і зібрані по
справі докази,  та оцінивши їх в
сукупності,  суд вважає,  що позовні вимоги позивачки є законними та
обґрунтованими,  а в зустрічному позові
необхідно відмовити.

Судом
встановлено,  що в квітні 1993 року
матері позивачки ОСОБА_5.,  яка померла в
2006 році,  на сім'ю із чотирьох
чоловік,  в тому числі і відповідачу
ОСОБА_2 була надана квартира АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_2 у вересні 2004 року
забрав свої речі та виселився із спірної квартири і з цього ж часу постійно
проживає у своїх батьків. В зазначеній квартирі,  яка належить позивачці на праві постійного
користування,  зареєстровані
позивачка,  відповідач та їх двоє дітей.

Свідок
ОСОБА_6,  яка працює дитячим
лікарем,  пояснила суду,  що знає позивачку та відповідача тривалий час,  оскільки часто відвідувала їх страшу
доньку,  яка постійно хворіє,  а після народження другої дитини,  останні розійшлися,  і з того ж часу,  вона відповідача в квартирі жодного разу не
бачила.

Свідок ОСОБА_7
пояснила суду,  що знає позивачку
тривалий час,  а в останньої хвора старша
дитина,  яку вона часто відвідувала. Крім
того,  розповіла свідок,  позивачка їй розповідала,  що її колишній чоловік часто влаштовував
сварки,  в зв'язку чим,  вона вигнала його з квартири,  так як поведінка останнього шкодила здоров'ю
хворій дитині,  а

3

крім того,  він не сплачував їй аліменти. У 2006 році
вона відвідувала дитину позивачки чотири рази на свята і жодного разу
відповідача в квартирі не було.

Свідок ОСОБА_8
пояснив суду,  що вересня 2004 року
постійно проживає з позивачкою в її квартирі як чоловік і жінка,  відповідача з цього ж часу в зазначеній
квартирі жодного разу не було,  разом з
тим,  останній інколи приходив щоб
провідати дітей,  але в квартиру не
заходив. Крім того,  пояснив свідок,  позивачка йому розповідала,  що її колишній чоловік загубив ключі від
квартири,  а у нього також є ключі від
неї,  які дала йому позивачка,  і з того часу,  коли він фактично вселився в квартиру
позивачки,  замки на вхідних дверях ніхто
не змінював,  особистих речей відповідача
в квартирі не має,  а він ніколи не
допомагав позивачці перевозити будь-які речі останнього.

СвідокОСОБА_9пояснив
суду,  що знає позивачку з січня 2005
року,  коли познайомився з її чоловіком
ОСОБА_8,  з яким вони разом працюють,  в квартирі позивачки він бував часто,  а відповідача він не знає і жодного разу в
квартирі останньої не бачив.

Свідок
ОСОБА_10пояснив суду,  що у 2006 році
навесні познайомився із ОСОБА_8им,  з
яким він разом працював. Крім того,
пояснив свідок,  він кожного ранку
забирав його з дому на роботу та відвозив його з роботи додому за адресою
АДРЕСА_1,  інколи він заходив до нього
додому,  де проживали позивачка,  її діти та ОСОБА_8,  відповідача в квартирі ніколи не бачив.

Свідок
ОСОБА_11,  сусідка із квартири
АДРЕСА_2,  пояснила суду,  що відповідача не знає взагалі,  з позивачкою інколи спілкуються,  а остання розповідала їй,  що її колишній чоловік з 2004 року забрав
свої речі і в квартирі не проживає. Крім того,
пояснила свідок,  позивачка
тривалий час проживає з іншим чоловіком.

Допитаний в
судовому засіданні свідок Усько пояснив суду,
що відповідач тривалий час проживає з ним по сусідству разом зі своїми
батьками по АДРЕСА_3.

Свідок
ОСОБА_12,  тітка відповідача,  пояснила суду,  що неодноразово зустрічала позивачку на ринку
разом із її співмешканцем,  а її колишній
чоловік,  з яким вони розлучені близько
13 років,  проживає у своїх батьків по
вул.  Нижньомлинській.

Зазначені вище
докази та обставини справи,  дають
підстави суду вважати,  що відповідач в
період з вересня 2006 року по цей час в квартирі АДРЕСА_1 фактично не
проживає,  а тому зустрічні позовні
вимоги останнього є безпідставними.

Наведеними вище
доказами спростовуються покази свідків ОСОБА_13,  ОСОБА_12 та відповідача про те,  що останній до жовтня 2006 року постійно
проживав в зазначеній вище квартирі. Крім того,
суд не бере до уваги покази свідків Уська,  ОСОБА_13 та ОСОБА_12,  про те,
що останні бачили,  як позивачка з
невідомими людьми заносила якісь речі на подвір'я де проживають батьки
відповідача,  оскільки,  ці їх покази спростовуються наведеними вище
доказами та показами інших свідків,  а
крім того,  останні в судовому засіданні
пояснили суду,  що відповідач особисто
попрохав їх бути свідками в суді. В зв'язку з цим,  суд вважає,
що зазначені свідки,  з яких
ОСОБА_13 і ОСОБА_12 є родичами відповідача,
зацікавлені в розгляді справи,  а
тому їх покази в цій частині не приймає до уваги.

Відповідно
до  ст. 71 Житлового кодексу Української
РСР (далі ЖК),  при тимчасовій
відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення
протягом шести місяців.

Враховуючи
вищевикладене,  у відповідності до  ст. 72 ЖК,
приймаючи до уваги,  що відповідач
ОСОБА_2 був відсутнім у зазначеній вище квартирі більше шести місяців,  суд вважає,
що останній втратив право користування житловим приміщенням.

4

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. ст. 71,
72 ЖК УРСР,   ст. ст. 10,  11,
60,  212 -215, 218 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2
таким,  що втратив право користування
житловим приміщенням,  а саме,  квартирою АДРЕСА_1.

Зобов'язати
відділення громадянства,  імміграції та
"реєстрації фізичних осіб Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській
області зняти ОСОБА_2 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

В зустрічному
позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  третя особа
Госпрозрахункова житлово-експлуатаційна дільниця №8,  про усунення перешкод в користуванні житловим
приміщенням,  вселення та зміну договору
найму житловим приміщенням - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з
ОСОБА_2. користь ОСОБА_1. 8 грн. 50 коп. держмита та 7 грн. 50 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення по розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області
через Ленінський районний суд м.  Полтави
шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції.