Справа № 2-300 /2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2007 р.                                           Ренійський
районний суд Одеської області

у складі:

-    головуючого
судді Дудник В.І.;

-    при секретарі
Касаповій О.У.,

за участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені
справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомості дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачка ОСОБА_4 позов визнала, проти його
задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності.
Позивачі на задоволенні позову наполягають, просили розглянути справу без їх
участі, надали право представляти їх інтереси своєму представникові.

В ході судового розгляду були досліджені наступні докази:
копія договору купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1р. із відміткою
Ренійського БТІ про реєстрацію права власності за позивачами; копія технічного
паспорту на домоволодіння; копія акту про відвід земельної ділянки; копія
рішення виконкому Ренійської міської ради від 21.06.1985р. про відвід земельної
ділянки для будівництва житлового будинку.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що
позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися до суду із вищезгаданими вимогами до
ОСОБА_4, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_1р. між ними та відповідачкою був укладений
договір купівлі-продажу нерухомості, згідно якого відповідачка продала, а вони
купили за 10800 грн. житловий будинок із надвірними спорудами за адресою:
АДРЕСА_1. За НОМЕР_1 договір було зареєстровано Ізмаїльським представництвом
Одеської товарної біржі. На підставі даного договору право власності на
домоволодіння було зареєстроване у Ренійському БТІ. При зверненні до
відповідних органів з питанням про оформлення права власності на земельну
ділянку, на якій розташоване придбане домоволодіння, позивачам було роз'яснено,
що вони, як власники нерухомого майна, мають право користуватися та володіти
будинком, проте через ряд порушень, допущених біржею при оформленні договору,
не можуть розпорядитися ним. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були
звернутися із позовом до суду.

Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації. Недотримання цих вимог є підставою для визнання
укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута
взаємозгода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцеві
обумовлену суму, продавець передала документи, будинок в натурі. Позивачі
фактично вступили у володіння і розпорядження нерухомістю, вселилися туди після
укладання правочину, здійснили ремонт, несуть всі необхідні витрати по її
утриманню, - тобто правочин між сторонами фактично відбувся.

Заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши
матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів
обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки їх доводи знайшли своє належне
підтвердження в судовому засіданні.

2

У зв'язку з тим, що спірні правовідношення мали місце до
01.01.2004р. (тобто до введення в дію Цивільного кодексу 2003р.),
застосовуються положення цивільного законодавства 1964 р. Згідно ст. 227 ЦК України 1964р. договір, укладений із порушеннями
нотаріальної форми є недійсним. Однак, в ч.2 ст. 47 ЦК України 1964р. зазначено, що якщо одна з сторін повністю
або частково виконала угоду, а інша сторона ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати
угоду дійсною. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту
інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Аналогічні вимоги
містить ст. 220 ЦК України 2003р. Таким чином, по даній справі між сторонами
при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних
умовах: відповідачці передані гроші, позивачам - об'єкт нерухомості, яким вони
на теперішній час володіють і користуються, проте через ряд допущених порушень
при оформленні договору, не можуть їм розпорядитися. Вини сторін у порушенні
вимог законодавства щодо нотаріального посвідчення договору немає, в даний час
повторне оформлення купівлі-продажу є неможливим, оскільки прохання позивачів з
цього приводу відповідачкою не сприймаються, крім того, ч.3 п.11 Договору
передбачено, що він подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між
сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні
обов'язки відповідачки щодо будинку та встановленні права на нерухомість у
позивачів, тому є правові підстави визнати договір дійсним.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.
47, 227 ЦК України 1964р., ст.ст. 220, 657 ЦК України 2003р., ст.ст. 11-13
Закону України «Про власність», -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Договір купівлі-продажу, згідно із яким ОСОБА_4 продала,
а ОСОБА_2, ОСОБА_3 купили житловий будинок із надвірними спорудами, розташовані
по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 515 кв.м., реєстраційний номер НОМЕР_1,
оформлений ІНФОРМАЦІЯ_1р. Ізмаїльським представництвом Одеської товарної біржі
- визнати дійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, рішення суду набирає законної сили після закінчення
цього строку. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не буде
скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської
області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня
проголошення рішення, 20 днів - після подання заяви про апеляційне оскарження.