№ 2-870/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року Іллічівський райсуд
м.  Маріуполя
Донецької області під головуванням судді Топчій Т.В. при секретарі Дорош
Н.В.,  за участю адвоката ОСОБА_1  представника позивача ОСОБА_5.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_3  ОСОБА_4 та АТВТ
«Компанія Алекс» за участю третьої особи ЗАТ «ОТП Банк» про визнання частково недійсним
договору купівлі-продажу автомобіля та визнання права власності на автомобіль,  -

ВСТАНОВИВ:

У липні
2006 року позивач -ОСОБА_2. звернувся до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3,  ОСОБА_4. про визнання договору
купівлі-продажу автомобіля Ford Focus держномер НОМЕР_1 укладеного між ОСОБА_3. та АТВТ
«Компанія Алекс» від 23.03.06 р. не дійсним та визнання за ним права власності
на автомобіль.

У
судовому засіданні позивач -ОСОБА_2. змінив свої позовні вимоги,  заявив позов до ОСОБА_3,  ОСОБА_4. та АТВТ « Компанія Алекс» та
пояснив,  що весною 2006 року вирішив
придбати для себе автомобіль,  він обрав
автомобіль Ford Focus 2006 року випуску,
синього кольору,  тип ТЗ легковий
седан у автосалоні АТВТ «Компанії Алекс». Оскільки у нього не вистачало часу
для оформлення документів пов'язаних з покупкою автомобіля,  оформленням кредиту у банку він погодився з
тим,  що покупцем автомобіля буде
зазначений його син - ОСОБА_3. 23.03.06 р. ОСОБА_3. уклав договір купівлі -
продажу автомобіля Ford Focus вартістю 92 670 грн з АТВТ «Компанія Алекс». Знаходячись
в автосалоні позивач за рахунок власних коштів,
сплатив перший внесок за автомобіль в сумі 18 535 грн. Для сплати
першого внеску він у березні 2006 р. частково позичив гроші в сумі 20 000 грн у
своїх знайомихОСОБА_6. та ОСОБА_7
04.04.06 p.
ОСОБА_3. уклав кредитний договір з АК «Райффайзенбанк
Україна» на суму 14 564 доларів США.
Усі витрати пов'язані з оформленням кредитного договору ,  постановкою автомобілю на облік,  укладенням договору страхування ніс позивач.
У подальшому він передавав ОСОБА_3. гроші для здійснення поточних платежів за
кредитним договором.  На час розгляду
справи залишок кредиту ним сплачений у повному обсязі. Після покупки
автомобіля,  він користувався автомобілем
на власний розсуд,  його син ОСОБА_3.
користувався автомобілем з його дозволу. Після того,  як ОСОБА_3. пошкодив автомобіль він заборонив
йому користуватися автомобілем.  Оскільки
відповідачі - ОСОБА_3. та ОСОБА_4. стали вимагати від нього передачі їм
автомобіля,  він змушений звернутися до
суду з позовом.  Просив визнати договір
купівлі-продажу автомобіля Ford Focus 2006 року випуску держномер НОМЕР_1 від 23.03.06 р.
укладений між ОСОБА_3. та АТВТ «Компанія Алекс» частково не дійсним,  визнати його покупцем автомобіля та визнати
за ним право власності на автомобіль.

Допитаний
у судовому засіданні відповідач - ОСОБА_3. позовні вимоги ОСОБА_2 визнав та
пояснив,  що за проханням позивача
23.03.06 р. уклав договір купівлі-продажу автомобіля Ford Focus 2006
року випуску,  якийОСОБА_2. придбав для
себе,  з АТВТ «Компанія Алекс»,  оскільки для оформлення покупки автомобілю та
оформлення кредитного договору у позивача не було часу. В автосалоні АТВТ «
Компанія Алекс» позивач сплатив перший внесок за автомобіль в сумі 18 535 грн.
Усі витрати пов'язані з оформленням кредитного договору,  страховкою автомобілю,  постановкою автомобілю на облік у ДАІ ніс
позивач. Для сплати поточних платежів за кредитним договором від 04.04.06 p.,
який він уклав

з АКБ «Райффайзенбанк Україна»,  позивач передавав йому гроші,  які він вносив від свого імені. Фактично
позивач використовував автомобіль для власних потреб,  на свій розсуд.

Допитана
у судовому засіданні відповідач - ОСОБА_4. позовні вимоги не визнала та
пояснила,  що 23.03.06 р. її чоловік
ОСОБА_3. придбав автомобіль Ford Focus 2006 року випуску синього кольору
для їх сім'ї оскільки їх автомобіль «Москвіч» знаходився у поганому технічному
стані. Автомобіль був придбаний у автосалоні АТВТ « Компанія Алекс» за їх
вибором,  ОСОБА_3. сплатив перший внесок
за автомобіль за рахунок спільних коштів подружжя,  які вони зібрали під час шлюбу в сумі 3500
доларів США. Оскільки автомобіль був придбаний у кредит,  вона дала свою згоду на укладення з нею
договору поруки у АКБ
«Райффайзенбанку Україна». її чоловік ОСОБА_3. сплачував поточні платежі
за кредитним договором протягом квітня - червня 2006 року. Автомобіль
знаходився у користуванні її сім'ї,  вона
вважала автомобіль власністю її сім'ї.

Допитаний
у судовому засіданні представник відповідача АТВТ « Компанія Алекс»
ОСОБА_8  діюча на підставі доручення від
20.06.07 p.,  проти позовних вимог ОСОБА_2 не
заперечувала,  та пояснила,  що договір купівлі-продажу спірного
автомобіля Ford Focus 2006 року випуску від 23.03.06 р.
був укладений АТВТ « Компанія Алекс» з відповідачем -ОСОБА_3. з додержанням
вимог діючого законодавства,  проте за
обставин наведених позивачем під час розгляду справи,  АТВТ « Компанія Алекс» не заперечує проти
визнання договору купівлі-продажу автомобілю частково недійсним та визнання
позивача покупцем спірного автомобілю.

Представник
третьої особи ЗАТ «ОТП Банку» - Кондратюк
В.Л. діючий на підставі доручення від 10.11.06 р. проти позовних вимог ОСОБА_2 не заперечував
та пояснив,  що ЗАТ «ОТП Банк» є
правонаступником АКБ
«Райффайзенбанку Україна». На час розгляду справи заборгованість за
кредитним договором

№ CL
102/147/2006 від 04.04.06 р. укладеним між АКБ «Райффайзенбанком Україна» та
ОСОБА_3. погашена у повному обсязі та інтереси банку у зв'язку з судовим
розглядом позовних вимог ОСОБА_2 не порушуються.

Свідок -
ОСОБА_9. у судовому засіданні пояснив,
що на початку 2006 року до нього в автосалоні АТВТ «Компанія Алекс» де
він працює менеджером,  звернувся позивач
-ОСОБА_2. та просив порадити йому економічний автомобіль. Він
запропонувавОСОБА_2. придбати автомобіль Ford Focus,  оскільки він відповідав його вимогам та
габаритам.  У березні 2006 року позивач
відвідав автосалон разом зі своїм сином - ОСОБА_3.,  йому відомо,
що у зв'язку з відсутністю часу позивач вирішив оформити автомобіль та
кредит на ім'я ОСОБА_3 Автомобіль позивач вибирав самостійно,  сплатив перший внесок за автомобіль в сумі 18
535 грн у касі   автосалону у його
присутності.

Свідок -
ОСОБА_10. у судовому засіданні пояснив,
що у березні 2006 рокуОСОБА_2.
позичав в нього гроші в сумі 10 000 грн для придбання автомобіля. Пізніше
він бачив у користуванні ОСОБА_2 автомобіль Ford Focus синього
кольору.

Допитаний
у судовому засіданні свідок - ОСОБА_11. пояснив,  що у березні 2006 року за проханням ОСОБА_2
позичав йому гроші в сумі 10 000 грн для придбання автомобіля,  боргОСОБА_2. повернув.

Допитана
у судовому засіданні свідок - ОСОБА_12 пояснила,  що автомобіль Ford Focus синього
кольору був у користуванні сім'ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Зі слів ОСОБА_4. їй
відомо,  вони мали намір придбати
автомобіль та збирали гроші для цього та сплачували кредит.

Свідок -
ОСОБА_13. у судовому засіданні дала аналогічні пояснення.

Суд,  вислухавши сторони,  свідків,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню за наступними підставами.

У
судовому засіданні встановлено,  що
фактично позивач -ОСОБА_2.
придбав спірний автомобіль Ford Focus 2006 року випуску,  синього кольору,  тип ТЗ легковий седан державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2 проте договір
купівлі-продажу автомобілю від 23 березня 2006 року з АТВТ « Компанія Алекс» та
кредитний договір займу грошей для оплати автомобілю від 04.04.06 р. з АКБ « Райффайзенбанком Україна»
був оформлений на ім'я ОСОБА_3 (л/с 10-13, 48-49   ) за домовленістю з останнім.ОСОБА_3.
протягом квітня - червня 2006 року здійснював оплату поточних платежів за
кредитним договором отримуючи гроші від позивача,  що не заперечувалося відповідачем ОСОБА_3. у
судовому засіданні. Факт придбання автомобіля саме позивачем - ОСОБА_2. підтверджується
наданим позивачем фіскальним чеком про сплату першого внеску в сумі 18 535 грн
( л/с -206 ) та розрахунковими документами про подальшу сплату кредиту за
кредитним договором № CL 102/147/2006 від 04.04.06 р.( л/с - 213-215,
217-219),  що підтверджується поясненнями
допитаного у судовому засіданні свідка - ОСОБА_9.,  виходячи з яких саме позивач вибирав спірний
автомобіль для власного використання та сплатив перший внесок за автомобіль в
сумі 18 535 грн в касі автосалону.

Обставини
придбання автомобіля позивачем також знайшли своє підтвердження у судовому
засіданні виходячи з пояснень свідків - ОСОБА_7
таОСОБА_6. які позичали позивачу гроші для придбання автомобіля. Виходячи з
пояснень зазначених свідків спірний автомобіль - Ford Focus
фактично знаходився у користуванні позивача - ОСОБА_2 після його покупки. Суд
надає перевагу поясненням свідків - ОСОБА_9.,
ОСОБА_7 таОСОБА_6.,  оскільки
свідки з боку відповідачки - ОСОБА_13. та ОСОБА_12 лише засвідчили,  що про обставини придбання автомобілю їм було
відомо зі слів ОСОБА_4. та що спірний автомобіль використовувався ОСОБА_3. для
власних потреб,  що не заперечувалося
позивачем,  який пояснив у судовому
засіданні що з його дозволу ОСОБА_3. міг користуватися автомобілем.

Згідно  ст.
235 ЦК України
удаваним є правочин,  який   був вчинений сторонами для прикриття іншого
правочину,  який вони дійсно
вчинили.   Якщо   буде
встановлено,    що правочин було
вчинено сторонами для прикриття іншого правочину,  який вони дійсно вчинили,  відносини сторін регулюються правилами за
правочином,  який сторони дійсно вчинили.

Виходячи
з вимог  ст.  217 ЦК
України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсність
інших її частин та правочину в цілому,
якщо можна уявити,  що правочин
був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Проаналізувавши
досліджені у судовому засіданні докази,
суд приходить до висновку,  що
насправді покупцем спірного автомобілю за договором від 23.03.06 р. укладеним
між АТВТ « Компанія Алекс» та ОСОБА_3. являється позивач -ОСОБА_2.,
автомобіль був придбаний за кошти позивача та для
нього,  сторони за правочином
купівлі-продажу автомобілю - ОСОБА_3. та продавець,  здійснюючи удаваний правочин маскували іншу
юридичну дію,  іншу мету,  яку вони насправді мали на увазі,  створити правові наслідки купівлі автомобілю
у позивача ОСОБА_2
та створили правові наслідки обумовлені договором купівлі-продажу
автомобілю,  інших підстав для визнання
цієї угоди недійсною судом не встановлено,
тому суд вважає доцільним визнати договір купівлі-продажу автомобілю від
23.03.06 р. частково недійсним,
визнавши,  що договір купівлі-продажу
автомобілю у частині,  що стосується
покупця є удаваною угодою та що дійсним покупцем за цим договором являється
позивач для якого та за кошти якого був куплений автомобіль.

Виходячи
з пояснень відповідача - ОСОБА_3,  які
були дані у судовому засіданні він особисто не вносив плату за автомобіль,  отримуючи грошові кошти від ОСОБА_2 для внесення
поточних платежів за кредитним договором протягом квітня - червня 2006
року,  тому підстав для застосування
наслідків передбачених  ст.  216 ЦК
України стосовно наслідків недійсності правочину судом не встановлено.

Враховуючи,    що
вартість   автомобіля  визначена
договором купівлі-продажу  від
23.03.06 р.   на  час розгляду справи сплачена позивачем -
ОСОБА_2. у
повному обсязі ( л/с - 201) будь-яких вимог АТВТ «Компанія Алекс» та ЗАТ «ОТП
Банк» стосовно порушення зобов'язань не заявляють,  за позивачем слід визнати право власності на
автомобіль.

Згідно  ст.  88
ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої
сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем
при подачі заяви сплачено судовий збір в розмірі 51 грн,  однак оскільки ціна позову становить 92670
грн та позов задоволений в частині визнання права власності на автомобіль за
позивачем,  з відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 926, 70
грн ( 926,  70 грн- 51 грн /2 ) тобто по
437, 85 грн. Крім того,  з відповідачів

,    на користь позивача підлягають стягненню
витрати на оплату державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення процесу,  що становить
(51+30/2) 40, 5 грн з кожного.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212,  213,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  203,  216,
217,  235 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України
від 28.04.78 р. № 3 "Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними",  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_2до ОСОБА_3  ОСОБА_4 та АТВТ
«Компанія Алекс» про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу
автомобіля від 23.03.06 р. укладеного між АТВТ «Компанія Алекс» та
ОСОБА_3,  визнання ОСОБА_2покупцем
автомобіля та визнання права власності на автомобіль - задовольнити.

Визнати
частково недійсним договір купівлі-продажу автомобілю Ford Focus 2006
року випуску,  синього кольору,  тип ТЗ легковий седан державний номер НОМЕР_1
шасі НОМЕР_2 укладений 23 березня 2006 року між АТВТ « Компанія
Алекс» та ОСОБА_3,  визнавши покупцем за
вказаним договором - ОСОБА_2

Визнати   заОСОБА_2
право   власності   на
автомобіль Ford Focus 2006  року
випуску,  синього кольору,  тип ТЗ легковий седан державний номер НОМЕР_1 шасі НОМЕР_2

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_2судові витрати по справі в сумі 40, 5 грн.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2судові витрати по справі в сумі 40, 5 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави судові витрати по справі в сумі 437, 85 грн

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі   в сумі 437, 85 грн

На
рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суд Донецької області через
Іллічівський районний суд м.  Маріуполя.
Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення,  а апеляційна
скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.