Справа № 22ц-164/
2007         Головуючий по 1-й інстанції
Л.М. Суддя-доповідач Прядкіна О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27  березня 2007 року            м.Полтава

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у
складі

Головуючого
-судді Прядкіної О.В. Суддів Макарчука М.А.,
Чернова С.І. При
секретарі Лимар О.М.

З участю

позивача    ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтавіцивільну справу за апеляційну
скаргу ОСОБА_1

рішення Київського районного суду м. Полтави Полтавського області від ЗО
жовтня 2006 року

по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
виконкому Київської районної у м. Полтаві ради,  КП»Інвентаризатор» про визнання права
власності на самочинні споруди,  зміну
розміру ідеальних часток та про визнання незаконною відмови в зміні розміру
ідеальних часток у спільній сумісній власності

судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду Прядкіної О.В.,  -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2004р.
ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом.

Вказувала,  що їй після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3
належить відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від
17.01.2003р. 1/2 частина будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1.

Співвласниками зазначеного будинку є відповідач та його
сестра -ОСОБА_4,  яка в лютому 2004р.
померла,  а брат фактично прийняв
спадщину.

За
життяОСОБА_3  за згодою
співвласників,  але без належного
оформлення,  добудувала до своєї частини
сіні а-3,  ґанок а-1 та переобладнала
частину сараю Б під літню кухню.

У зв»язку з цим просила визнати право власності на
самочинне будівництво та змінити ідеальні частки співвласників в даному
домоволодінні.

09
листопада 2005р. по справі було ухвалено заочне рішення ( а.с.75),  яке по заяві ОСОБА_1 було скасовано та справа
призначена до розгляду(а.с. 127).

В травні 2006р. ОСОБА_2 звернулась з позовом до
ОСОБА_1,  в якому просила визнати
безпідставною відмову в дачі згоди на зміну частин в спільній власності.

Ухвалою
Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2006р. позовні заяви ОСОБА_2
об»єднані в одне провадження ( а.с.129).

Рішенням
Київського   районного суду м.
Полтави   Полтавського області від 30
жовтня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на самочинні споруди,  а саме : сіні а-3,  розміром 2.36 х 4, 7,  ґанок а-1 розміром 0, 9х 1, 1м,  переобладнання частини сараю Б під літню
кухню Б-1 розміром 2, 48x3, 38 з добудовою 6-1 розміром 1, 18х 2, 48м,  що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Визнано незаконною відмову ОСОБА_1 в дачі згоди на зміну
розміру ідеальних часток у спільній власності по АДРЕСА_1.

В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Рішення
суду оскаржене ОСОБА_1,  який в
апеляційній скарзі просить його скасувати та направити справу на новий судовий розгляд,  посилаючись на порушення місцевим судом норм
матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  перевіривши справу в межах
заявлених вимог і апеляційного оскарження,
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом
першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що сторонам у рівних частках належить будинок
та господарські споруди по АДРЕСА_1,  як
спадкоємцям померлих співвласниківОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ( а.с.5, 96).

ОСОБА_3
3а свого життя самовільно,  без належного
оформлення до своєї частини добудувала сіні а-3,  ґанок а-1 та переобладнала частину сараю Б
під літню кухню. 07.07.1991р. ОСОБА_4 та ОСОБА_1  дали свою згоду на здійснення добудови (
а.с.6).

Виконавчий
комітет Київської районної в м. Полтаві ради та головне управління у справах
містобудування та архітектури Полтавського міськвиконкому не заперечують проти
реєстрації зазначених добудов (а.с.32-33).

Відповідно до
ч.   4 ст.357 ЦК України
співвласник житлового будинку,  іншої
будівлі,  споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників,  якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника,  який її зробив,  і не змінює розміру часток співвласників у
праві спільної часткової власності.

Виходячи
із змісту зазначеної норми,  суд вірно
частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2 та визнав за нею право власності на
самочинні споруди.

Разом з
тим,  суд відмовив позивачу у зміні
ідеальних часток в домоволодінні.

За таких обставин
висновок суду першої інстанції про визнання незаконною відмови ОСОБА_1 в дачі
згоди на зміну розміру ідеальних часток у спільній власності по АДРЕСА_1
суперечить попередньому висновку суду,  а
тому рішення суду в цій частині підлягає зміні та Авряті Л.Д. слід відмовити в
задоволенні позовних вимог в цій частині.

Решта
доводів  апеляційної скарги є несуттєвими
та такими,  що не спростовують висновок
суду першої інстанції.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 309 ч.1 п.3, 316 ЦПК України,  колегія суддів,

ВИРІШ ИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Київського районного  суду м.
Полтави   Полтавської області від ЗО
жовтня 2006р. змінити в частині визнання незаконною відмови ОСОБА_1    в дачі згоди на зміну розміру ідеальних
часток у спільній власності по АДРЕСА_1 .

Відмовити
ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В іншій частині
- рішення залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може
бути оскаржене  в касаційному порядку
шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.