РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2007р.
Ленінський районний суд м. Луганська, у складі: головуючого - судді Масенко
Д.Є., при секретарі - Бахтояровій К.П., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної й моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007 року позивач звернувся до Ленінського
районного суду м. Луганська з позовом до ОСОБА_3., про відшкодування
матеріального збитку й моральної шкоди. В ході судового засідання позивач
змінив позовні вимоги та зазначив у якості відповідача ОСОБА_2.

В обгрунтування позову позивач зазначив наступне.
19.08.2006р. на вул. 26 Бакінських комісарів м. Луганська трапилася ДТП з вини
водія ОСОБА_2., який керував а/м ІЖ-412, держномер НОМЕР_1та порушив правила
дорожнього руху внаслідок чого автомобілі зіткнулися, при цьому було пошкоджено
автомобіль ГАЗ 32213 держномер НОМЕР_2, що належить йому - позивачу.
Пошкодженням автомобіля йому заподіяно матеріальну шкоду у сумі 1734 гр. витрат
для його ремонту. Крім того, позивачеві заподіяно моральну шкоду, розмір якої
він визначає у сумі 1000 гр., оскільки було пошкоджено його майно, він не мав
можливості використовувати автомобіль за призначенням, було порушено його
звичний образ життя, він змушений був приймати заходи стосовно ремонту
автомобілі та відшкодування шкоди. Також просив стягнути витрати на проведення
експертизи в сумі 250гр.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні
вимоги, дав суду аналогічні пояснення, просили задовольнити позов.

Відповідач та його представник в судове засідання не
з'явився, про час та дату с
удового засідання були повідомлені про що свідчить розписка про отримання
судової повістки про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа ОСОБА_3. та ОСОБА_4., належним чином
повідомлені про час та дату судового засідання, також не з'явились в судове
засідання про причини суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові
докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 19.08.2006р. на вул. 26 Бакінських комісарів м. Луганська
трапилася ДТП з вини
водія ОСОБА_2., який керував а/м ІЖ-412, держномер НОМЕР_1та порушив правила
дорожнього руху внаслідок чого автомобілі зіткнулися, при цьому було пошкоджено
автомобіль ГАЗ 32213 держномер НОМЕР_2, що належить позивачу. Вказані   обставини
підтверджуються   поясненнями   позивача,
постановою   Артемівського
районного суду м. Луганська від 27.10.2005р. про звільнення ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності у зв'язку з закінченням строків притягнення.

Судом також встановлено, що внаслідок зіткнення,
автомобіль позивача отримав

технічні пошкодження, у зв'язку з чим позивачеві
спричинено матеріальну шкоду, розмір якої

згідно висновку технико-товарознавчого експерта №3/188-05
від 23.08.05р. урахуванням

зносу запасних частин, складає 1734 грн.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1)
шкода,  завдана
одній  особі  з  вини
іншої особи, відшкодовується винною особою;

2)
за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй
не відшкодовується;

3)
за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано
шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, у цьому випадку відшкодування матеріальної шкоди має
провадиться на загальних підставах, передбачених ст. 1166 ЦК України, та
моральної шкоди на підставах, передбачених ст. 1167 ЦК України.

Стаття 1166 ЦК
України передбачає, що на загальних підставах майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона
доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Оскільки судом встановлено, що вини позивача у пошкодженні його автомобіля
не вбачається, ця шкода йому спричинена лише з вини відповідача, то відповідач
повинен відшкодувати позивачеві вказану матеріальну шкоду у названому розмірі.

Стаття 1167 ЦК України
передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, також відшкодовується особою, яка її
завдала, за наявності її вини.

Судом встановлено, що внаслідок вказаної дорожньо-траснспортної пригоди
позивачеві заподіяно моральну шкоду, оскільки в момент дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено його майно, він не мав можливості використовувати
автомобіль за призначенням, було порушено його звичний образ життя, він
змушений був приймати заходи стосовно ремонту автомобілі та відшкодування
шкоди. Тому суд вважає, що позивач має право вимагати відшкодування і моральної
шкоди.

Враховуючи характер і обсяг душевних та психічних страждань, які зазнав
позивач, характер немайнових втрат, їх тривалість, вимушеність змін в його
життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення
попереднього стану, виходячи із загальних засад розумності, виваженості та
справедливості, суд вважає, що ця сума повинна складати 1.000 грн.

Позивачем у зв'язку з розглядом справи понесені витрати за роботу експерта
і проведення експертизи сплачені гроші в сумі 250 грн., що підтверджується
квитанцією від 22.08.05 р. (а.с.17). Вказані витрати підлягають відшкодуванню
позивачеві за рахунок відповідача, оскільки судом позовні вимоги позивача
задовольняються.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 84, 210, 212, 213 ЦПК України,
ст. 1166, 1 167, 1188, ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріального
збитку 1 734 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 1.000 грн., витрати
пов'язані з проведенням експертизи - 250 гр., а всього 2984 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду

Луганської області, шляхом подачі до суду першої
інстанції заяви про апеляційне оскарження

протягом десяти днів з дня його проголошення, та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів

після подання заяви про апеляційне оскарження.