Справа № 2-2035/ 2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді Дубае Т.В., при секретарі
Рудіч М.П., Паламарчук І.І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Києві позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи Перша обласна Київська державна
нотаріальна контора, Києво-Святошинська райдержадміністрація, КСП
"Білогородка" про встановлення фактів прийняття спадщини, визнання
частково недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права
власності на % частини спадкового майна, -

встановив:

У травні 2007
року позивачі звернулися з зазначеним позовом до відповідачки, обґрунтовуючи
позовні имоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5., після смерті якого
відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1та грошові вклади з компенсаційними
виплатами у філії ощадного банку України №5399/08 с.Білогородка на рахунку
НОМЕР_1.

Спадкоємцями за
законом першої черги було п"ятеро дітей померлого: позивачі, відповідачка,
а також брат сторін ОСОБА_6.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Ніхто із спадкоємців у шестимісячний строк не
подай заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, проте всі
п"ятеро у шестимісячний строк після смерті батька прийняли спадщину,
фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном: . позивачі взяли
собі батькові медалі, годинник, тонометр, інструменти, книги, посуд, постільну
білизну та інші речі, користувалися батьковим автомобілем ЗАЗ та ремонтували
його. Разом з братом ОСОБА_7
який після смерті батька продовжував проживати у спадковому будинку,   робили ремонти у цьому будинку, обробляли
город.

ІНФОРМАЦІЯ_2
помер брат сторін ОСОБА_6.,
після смерті якого відкрилася спадщина на 1/5 частину вище згаданого
будинку та земельну частку (пай) у колективній власності
КСП"Білогородка" розміром 2,55 умовних кадастрових гектарів, що
належала братові на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай),
виданого на підставі рішення Києво-Святошинської райдержадміністрації від 26 січня
2000 року. Після смерті брата спадкоємців першої черги не було, тому позивачі
та відповідачка як спадкоємці другої черги прийняли спадщину також шляхом
вступу в управління та володіння спадковим майном: продовжували користуватися
належною братові часткою в будинку, належними йому речами у будинку та
особистим майном, обробляли город.

Проте відповідачка ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до нотаріальної контори із
заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом
на все спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1батька, вказавши в заяві, що
інших спадкоємців, крім неї, немає.

Тому Першою
Київською обласною державною нотаріальною конторою їй незаконно було видано
ІНФОРМАЦІЯ_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на весь будинокАДРЕСА_1
та грошові вклади на ім."я батька, про що позивачі не знали.

7 травня 2004
року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної контори із заявою про
видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцю другої

-2-

черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
брата ОСОБА_6., знову зазначивши у заяві, що інших
спадкоємців немає.

Тому Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою їй 7 травня
2004 року знов незаконно було видано свідоцтво про право на спадщину за законом
на право на земельну частку (пай) в розмірі 2,55 умовних
кадастрових гектарів, що належав братові на підставі сертифіката на
право на земельну частку (пай), виданого на підставі рішення
Києво-Святошинської райдержадміністрації від 26 січня 2000 року.

Позивачі просили визнати частково недійсними обидва свідоцтва про право на спадщину, видані відповідачці, встановити факт прийняття
ними спадщини після смерті батька та брата та визнати за кожним із них в
порядку спадкування право власності на 1/4 частину спадкового будинку та 1А частину права на земельну частку
(пай).

В судовому позивачі підтримали
позовні вимоги.

Відповідачка проти позову заперечує, посилається на те, що спадщину після
смерті батька прийняли лише вона та брат,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, так як обоє проживали у
спадковому будинку. Позивачі не вчинили ніяких дій по прийняттю спадщини. Після смерті брата також спадщину прийняла лише
вона, бо продовжувала проживати у будинку. У заявах про
видачу їй свідоцтв про право на спадщину вона зазначала, що нема спадкоємців, які звернулися до нотаріальної контори із
заявами. Крім того, звернувшись до суду більш, ніж
через 12 років після смерті батька, вони пропустили строк позовної
давності.

Представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, направили листи
слухати справу в їх відсутності.

Вислухавши осіб, які брали участь у справі дослідивши письмові докази, суд задовольняє
позов з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963року визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він в шестимісячний
строк з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх доводів або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1помер ОСОБА_5., після смерті якого відкрилася спадщина на будинок
АДРЕСА_1 та грошові вклади з компенсаційними виплатами у філії ощадного банку України
№5399/08 с.Білогородка на рахунку НОМЕР_1.

Спадкоємців за законом першої черги було п"ятеро дітей померлого, а
саме позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3ОСОБА_4.,
відповідачка ОСОБА_4, а також брат сторін
ОСОБА_6., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Ніхто із спадкоємців у шестимісячний строк не подав заяви до нотаріальної контори про прийняття
спадщини, проте всі п"ятеро спадкоємців
у шестимісячний строк після смерті батька прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим
майном. Відповідно до вимог ст..549 ЦК України
1963 року позивачі вчинили такі дії по прийняттю
спадщини, а саме: ОСОБА_2 взяла собі батькові медалі, годинник, книги, інструменти , тонометр. , ОСОБА_6. взяв собі батькові
інструменти, книги, електробритву,ОСОБА_4. взяла собі
батькові журнали по садівництву, книги , посуд, батьковий автомобіль після його
смерті ремонтував ОСОБА_6. , . Разом з братом ОСОБА_7 який після смерті батька продовжував
проживати у спадковому будинку,  робили ремонти у цьому будинку, обробляли
город спадкоємиці.

-3-

Ці обставини стверджуються поясненнями позивачів, допитаними в якості
свідків, поясненнями свідка ОСОБА_7 , який
пояснив, що після смерті ОСОБА_5. належний йому автомобіль в
шестимісячний термін взяв його син ОСОБА_3 який відремонтував.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що знає зі слів відповідачки ОСОБА_4., що позивачі
на сороковий день після смерті батька та брата
взяли їх речі  на згадку.

Більш того ОСОБА_2, ОСОБА_3ОСОБА_4. , продемонстрованими у судовому
засіданні речі, які взяли після смерті батька на згадку.

Тому суд вважає доведеними позовні вимоги в частині прийняття спадщини позивачами після смерті батька відповідно до вимог ст.549
ЦК України 1963 року, а тому встановлює факт
прийняття спадщини.

Так як відповідачка ОСОБА_4 звернувшись ІНФОРМАЦІЯ_1 до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на
спадщину за законом на все спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1батька,
вказала в заяві, що інших спадкоємців, крім неї, немає, і в
цей же день отримала свідоцтво про право на спадщину на весь спадковий будинок, то позивачі були позбавлені можливості дізнатися
про видачу їй свідоцтва та про порушення їх
права. Суд вважає достовірними пояснення позивачів про те, що вони не знали, що
відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, оскільки остання приховувала цей факт, а відповідно до
вимог ст.561 ЦК України в редакції 1963 року видача
свідоцтва про право на спадщину конкретними строками не обмежується , і після прийняття спадщини воно може бути
отримане спадкоємцями в будь-який час.

За таких обставин суд поновлює позивачам строк для звернення до суду з
вимогами про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок АДРЕСА_1 та грошові вклади, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та на підставі ст.48 ЦК України 1963 року визнає його
частково недійсним. Одночасно суд визнає за кожним із
позивачів право власності на 1/5 частину спірного будинку та грошових вкладів в порядку спадкування після смерті батька. Інші
2/5 частини цього будинку та грошових вкладів в
рівних частках успадкували відповідачка та їх брат ОСОБА_6., який проживав у
будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат сторін ОСОБА_6., після смерті якого відкрилася
спадщина на 1/5 частину вище згаданого будинку та 1/5 частину грошових вкладів,
та земельну частку (пай) у колективній власності
КСПБілогородка" розміром 2,55 умовних кадастрових гектарів, що належала братові на підставі сертифіката на право
на земельну частку (пай), виданого на підставі
рішення Києво-Святошинської райдержадміністрації від 26 січня .2000 року.
Після смертіОСОБА_9 . спадкоємців першої черги не було, тому позивачі та відповідачка як спадкоємці другої черги прийняли спадщину
також шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Із пояснень
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 ОСОБА_2, ОСОБА_10 судом
встановлено, що позивачі продовжували користуватися належною
братові часткою в будинку, належними йому речами у будинку та особистим майном, ОСОБА_2 , а саме: міксер, ремінь,
книги, ОСОБА_6. взяв собі після смерті брата інструменти ,
годинник, книги, грамплатівки ,ОСОБА_4.
взяла собі після смерті брата книги, грамплатівки, срібну монету,
окуляри , годинник, обробляли город, збирали урожай.

Так як 7 травня
2004 року відповідачка ОСОБА_4 звернулася до нотаріальної , контори із заявою про видачу їй свідоцтва про
право на спадщину за законом як спадкоємцю
другої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_6., знову зазначивши у
заяві, що інших спадкоємців немає, внаслідок чого Першою Київською обласною державною нотаріальною конторою їй 7
травня 2004 року знову незаконно було видано
свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) в

-4-

розмірі 2,55 умовних кадастрових
гектарів, то суд визнає частково недійсним вказане свідоцтво з підстав, передбачених ст. 48 ЦК України 1963 року. Суд визнає право власності
кожного з позивачів на 1/20 частину будинку та 1/20 частину грошових вкладів, а також на 1А частину права на
земельну частку (пай), оскільки вважає доведеним, що
кожен із позивачів прийняли спадщину, вступивши в управління та володіння
спадковим майном.

Заперечення позивачки проти позову з тих підстав, що
позивачі пропустили строк

звернення до суду, так як звернулися з позовом більш як
через 12 років після смерті

батька та 6 років після смерті брата, не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки

відповідно до правил ст.561 ЦК України в редакції 1963 року законодавець не обмежив

строком видачі свідоцтва про право на спадщину, крім того
позивачі довели поважність

причин пропуску встановленого законом строку, оскільки
відповідачка приховала від них

факт отримання нею свідоцтв про право на спадщину,
навмисно приховала від нотаріуса

наявність інших спадкоємців, крім того, ніколи не
заперечувала позивачам у користуванні

ними
спадковим майном.                                      .

На підставі ст.ст. 48, 549 ЦК України 1963 року ,215 ЦК України 2003 року, керуючись ст.ст. 60,212 - 215,218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ,
видане Першою Київською обласною державною
нотаріальною конторою ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 на будинок АДРЕСА_1 та грошові вклади після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька
ОСОБА_3

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ,
видане Першою Київською обласною державною
нотаріальною конторою ОСОБА_3 7 травня 2004 року на право на
земельну частку (пай) в розмірі 2,55 умовних кадастрових гектарів із земель КСП "Білогородка після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 ОСОБА_2,ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1батька ОСОБА_3
та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 брата ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1ОСОБА_2,ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за
законом на 1/4 частину за кожним будинку АДРЕСА_1та 1А частину за кожним грошових вкладів з компенсаційними виплатами у філії ощадного банку
України №5399/08 с.Білогородка на рахунку НОМЕР_1 та на 1/4 частину за кожним
права на земельну частку (пай) у колективній власності КСП"Білогородка" розміром 2,55 умовних кадастрових
гектарів, що належала ОСОБА_4  на
підставі сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на підставі рішення Києво-Святошинської
райдержадміністрації від 26 січня 2000 року.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.