Апеляційний суд міста Севастополя
Справа № 22ц-1020/2007р.                                 Головуючий у
Категорія                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

06 вересня 2007 року колегія
судів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Севастополя в
складі: головуючого    -
Сімоненко В.М. ,

суддів                               -
Алєєвої Н.Г.,  ,
Коваленка О.Ю.,

при
секретарі - Потапенко
Т.П.,  за участю
представника відповідача ОСОБА_4,
розглянув у відкритому судовому засіданні в М. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  3-ї особи - ДКП РЕП -2,  ОСОБА_5 про виселення,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на рішення місцевого суду Балаклавського району м.  Севастополя від 11 квітня
2007р.,  -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,
в якому просила виселити ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та їх неповнолітніх дітей з квартири АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення,  мотивуючи свої
вимоги тим,  що відповідачі є
піднаймачами,  добровільно відмовляються
звільнити квартиру яку займають.

Рішенням
місцевого суду Балаклавського району м.
Севастополя від 11
квітня 2007р. позовні вимоги задоволені.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,  ОСОБА_3 просять скасувати зазначене
рішення суду,  посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
апеляційної скарги,  колегія судів
вважає,  що остання задоволенню не
підлягає.

Судом
першої інстанції встановлено,  що ОСОБА_1
є основним наймачем квартири АДРЕСА_1.

В 1988р.
при виїзді на роботу в район Крайньої Півночі,
позивач забронювала жиле приміщення та здала його в установленому
порядку ОСОБА_2,  ОСОБА_3 з якими уклала договір піднайму від 10 жовтня 1997р.
строком на три роки (арк.с. 12-13).
Після закінчення строку договір піднайму було продовжено на невизначений
строк.

19 червня 2006р.
ОСОБА_1 письмово через нотаріуса попередила піднаймачів про припинення договору
за три місяці,  однак відповідачі
відмовились звільнити спірну квартиру добровільно.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1,  суд першої інстанції
виходив з того,   що відповідачі є
піднаймачами,   про припинення

2

договору   піднайму   попереджені належним чином,  у зв'язку з чим підлягають виселенню без
надання іншого житлового приміщення.

Колегія
суддів вважає,  що обставини справи
встановлені судом відповідно до фактичних обставин,  повно і відповідно до наданих доказів та суд
обгрунтовно дійшов до висновку про виселення відповідачів.

З таким
висновком колегія судів погоджується,  як
таким,  що зроблено відповідно до норм
процесуального права та фактичним обставинам справи.

Доводи
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про те,  що
позивач немає право проживати в спірній квартирі,  так як вона є громадянкою Росії,  колегія судів не може прийняти до уваги,  оскільки ОСОБА_1 забронювала надану її жилу
площу,  відповідно до  ст.  73 Житлового Кодексу України та Правил
бронювання жилих приміщень в Українській РСР,
затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 09 вересня 1985 №342. та за нею
зберігається право користування жилою площею на весь час відсутності. Охоронне
свідоцтво (броні) не визнано недійсним,
позов про визнання такою,  що
втратила право користування жилою площею належним позивачем не пред'явлено.

Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують,  та не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм процесуального права,  які б
призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи,  а тому відповідно до ч.1  ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає відхиленню,  а рішення суду - залишенню без
змін.

Керуючись  ст.
ст.  304,
п.1  ст.  307,  308,
313,  п. 1  ст.  314, 315,  317,
319 ЦПК України,
судова колегія,  -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
місцевого суду Балоклавського району М. Севастополя від 11 квітня 2007р.
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.