Справа №2-3019/07/02
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17
жовтня 2007 р.                 Київський
районний суд м.Харкова

в
складі: головуючого - судці           Божко
В.В.

за
участю секретаря                          Моісеєвої-Жуковської
О.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1    до    ОСОБА_2,
Газети „ІНФОРМАЦІЯ_1" про захист честі та гідності, стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Газети „ІНФОРМАЦІЯ_1" про
захист честі та гідності, посилаючись на те, що відповідачем ОСОБА_2, Головою
Харківської обласної ради 6 лютого 2007 р. було дано інтерв'ю газеті
„ІНФОРМАЦІЯ_1, яке опубліковано на стор.4 в статті „ Ми робимо все, або люди
знали: про них піклуються", у якому відповідач зазначав, що правоохоронні
органи дадуть оцінку діяльності Голови Харківської райдержадміністрації, також
у цій же самій статті відповідач заявив, що позивач зловживає службовим
становищем у питанні розподілу землі, де присутні елементи корупції, коли земля
розподіляється не відкрито, у зв'язку з чим підприємці, люди виявляються
обдуреними, що , на погляд відповідача, є злочином. 21 квітня 2007 р.
відповідач у Будинку рад, на нараді, відповідно випуску вищезазначеної газети,
зачитав постанову Генеральної прокуратури України від 4 квітня 2007 р. про
порушення кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем
службовими особами Харківської райдержадміністрації та звернувся до присутнього
на наради голови облдержадміністрації ОСОБА_4 з проханням усунути позивача на
час слідства від виконання своїх обов'язків. 25 квітня 2007 р. на колегії в
Харківській обласній адміністрації та 26 квітня 2007 р. на сесії Харківської
облдержадміністрації ОСОБА_2 зазначав, що позивач є бандитом, що було
зафіксовано на відео носіях.

Оскільки
вищезазначені висловлення не є правдивими, не відповідають дійсності та
порочать честь та гідність позивача ОСОБА_1 , він звернувся до суду з позовом
про захист честі та гідності. Крім того, в зв"язку з висловленнями
відповідача та подальшому розповсюдженню цих висловів у ЗМІ та газети
„ІНФОРМАЦІЯ_1", він поніс моральну шкоду. У нього погіршився загальний
стан здоров"я, внаслідок чого він був вимушений звернутися до медичного
закладу. Моральну шкоду він оцінює в 1 грн..

В
судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги,
пояснивши, що у своєму інтерв'ю відповідач ОСОБА_2 пов'язує ім'я ОСОБА_1, який
є головою Харківської райдержадміністрації із зловживаннями, пов'язаними з
розподілом землі; посилаючись на постанову генеральної прокуратури України про
порушення кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем
службовими особами Харківської райдержадміністрації, просить усунути на час
слідства

позивача від
виконання своїх обов'язків; і крім того, неодноразово називає його бандитом.

Відповідач,
його представник у судовому засіданні заперечують проти позовних вимог,
посилаючись на те, що висловлення відповідача та пов'язання імені ОСОБА_1 із
злочинами, є критичною оцінкою дій ОСОБА_1, не відносяться конкретно до його
особи, вимовлялися в контексті слів «я думаю», «це покаже слідство», а також
згадка слова «бандит» є алегорією, спожито ним у переносному розумінні, в
контексті неналежного виконання ОСОБА_1 своїх посадових обов'язків, які
супроводжувалися показом фотографій, на яких відображені факти незаконної
здобичі піску та несанкціонованих звалищ в Харківській області.

Суд,
заслухавши пояснення позивача та представника позивача, відповідача та його
представника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені
такі факти та відповідні їм правовідносини.

6 лютого
2007 р. Головою Харківської обласної ради ОСОБА_3 було дано інтерв'ю газеті
„ІНФОРМАЦІЯ_1, яке опубліковано на стор.4 в статті „ Ми робимо все, або люди
знали: про них піклуються". У главі „Кадри вирішують усе", абзац 4
надруковано від імені ОСОБА_2 -„Також я доповів Прем'єр-міністру про ті
порушення законодавства, про які нам у своїх зверненнях, та під час особистого
спілкування розповідають громадяни, наші виборці жителі Харківської області, а
в цьому випадку жителі Харківського району, - сказав ОСОБА_2.- найближчим часом
правоохоронні органи дадуть оцінку діяльності голови Харківської
райдержадміністрації Володимира Бакуменко. До того ж. я переконаний незабаром
буде вирішене питання стосовно людини, яка згідно зі своїми службовими
обов'язками мала б приділяти увагу медицині, культурі області, а не плутати
політику з тим, як повинні працювати люди на державній службі".

На
стор.4 тієї ж статті у тому ж номері „Слобідського края" у главі „Запитання
і відповіді", на питання кореспондента „Можете сказати кілька слів про
ОСОБА_1?" відповів „Думаю, це скаже слідство", і далі „Ідеться про
зловживання. Питання розподілу землі, де присутні елементи корупції, коли земля
розподіляється не відкрито. Листи тих, хто звернувся раніше, залишаються поза
увагою, на них немає реакції. Ми можемо запідозрювати, що тим, в пізніші
строки, за місяць чи півтора якимось чином оформили ділянки. Підприємці, які
несли якісь затрати, складали бізнес - плани, люди, які розраховували на город,
виявляються обдуреними. І назвати це інакше як злочин я не можу."

21
квітня 2007 р. у Будинку рад на нараді керівників обласних управлінь,
правоохоронних органів, підприємств та організацій, ОСОБА_2 зачитав постанову
про порушення кримінальної справи від 4 квітня 2007 р. Генеральною прокуратурою
України за фактом зловживання службовим становищем службовими особами
Харківської райдержадміністрації. ОСОБА_3 звернувся до присутнього на нараді
голови облдержадміністрації ОСОБА_4 з проханням усунути на час слідства від
виконання своїх обов'язків голову Харківської райдержадміністрації
ОСОБА_1." (публікація у газеті „ІНФОРМАЦІЯ_1, від 21 квітня 2007 p.,
стор.2 аб.7,8.

25
квітня 2007 р. на колегії Харківської обласної держадміністрації ОСОБА_2 у
своєму виступі казав, що ОСОБА_1 є бандитом. Аналогічний вислов ОСОБА_2
допустив 26 квітня 2007 р. на сесії депутатів Харківської обласної ради.

Відповідно
до ст. 270 ЦК України
до особистих немайнових прав кожної фізичної особи згідно до Конституції
України є право на повагу до гідності та честі.

Відповідно
до ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права
спростувати недостовірну інформацію про себе, членів сім'ї, а також право на
відшкодування матеріальної, моральної шкоди, завданої збиранням. Зберіганням,
використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Суд
вважає, що висловлення ОСОБА_2 в абзаці 4 в статті „ Ми робимо все, або люди
знали: про них піклуються", у главі „Кадри вирішують усе",
опублікованої в газеті „ІНФОРМАЦІЯ_1 -„Також я доповів Прем'єр-міністру про ті
порушення законодавства, про які нам у своїх зверненнях, та під час особистого
спілкування розповідають громадяни, наші виборці жителі Харківської області, а
в цьому випадку жителі Харківського району, - сказав ОСОБА_2.- найближчим часом
правоохоронні органи дадуть оцінку діяльності голови Харківської
райдержадміністрації Володимира Бакуменко. До того ж, я переконаний незабаром
буде вирішене питання стосовно людини, яка згідно зі своїми службовими
обов'язками мала б приділяти увагу медицині, культурі області, а не плутати
політику з тим, як повинні працювати люди на державній службі" не є
такими, що не відповідають дійсності, зачіпають честь та гідність позивача і
підлягають спростуванню, оскільки відповідачем було вказано на факти звернення
громадян у зв'язку з порушеннями законодавства, і зазначено, що оцінку діям
позивача буде дано правоохоронними органами, що сприйнято судом як оціночне
судження відповідача, а не категоричне.

Тому в
цій частині в задоволенні позову про визнання цього висловлення таким, що не
відповідає дійсності та порочить честь та гідність необхідно відмовити.

Відповідно
до ч. 1 ст. 47-1 Закону України „Про інформацію" ніхто не може бути
притягнутим до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Проте
ч.2 вищезазначеної статті вказаний правовий режим не розповсюджується на
вислови, що мають характер образи або наклепу.

Частиною
1 ст. 10 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, які
відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства,
передбачено право особи на вільне поширення інформації та ідей. Проте, частиною
другою вказаної норми передбачена можливість обмеження цього права - на
підставі закону з легітимною метою за умови, що таке обмеження є необхідним у
демократичному суспільстві.

Такою
легітимною метою визначається охорона репутації осіб - фігурантів інформації.

Як
свідчить аналіз практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є
одночасно тлумаченням Норм конвенції і обов'язкові для застосування при
розгляді справ національними судами, публічний статус фігурантів інформації,
хоча і робить їх більш відкритими для критики, не заперечують права останніх
звертатися до суду з позовами про захист честі та гідності.

Суд
приходить до висновку, що відповідь ОСОБА_2 на стор.4 тієї ж статті у тому ж
номері „Слобідського края"
у главі „Запитання і відповіді", на питання кореспондента „Можете
сказати кілька слів про ОСОБА_1?" „Думаю, це скаже слідство", і далі
„Ідеться про зловживання. Питання розподілу землі, де присутні елементи
корупції, коли земля розподіляється не відкрито. Листи тих, хто звернувся
раніше, залишаються поза увагою, на них немає реакції. Ми можемо запідозрювати,
що тим, в пізніші строки, за місяць чи півтора якимось чином оформили ділянки.
Підприємці, які несли якісь затрати, складали бізнес - плани, люди, які
розраховували на город, виявляються обдуреними. І назвати це інакше як злочин я
не можу." - є висловленням образливого характеру, яке не відповідає
дійсності, порочить честь та гідність позивача.

Кримінальна
справа була порушена за фактом зловживання службовим становищем службовими
особами Харківської райдержадміністрації, а не відносно конкретної особи,
зокрема, позивача, і, крім того, відповідно до принципу презумпції невинності,
особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана
кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком суду. На конкретне питання відносно позивача,
відповідач ОСОБА_2 висловився про злочин, тому це висловлення є образливим
стосовно позивача.

Також
суд вважає, що відомості, які відповідач висловив 21 квітня 2007 р. у Будинку рад на
нараді керівників обласних управлінь, правоохоронних органів, підприємств та
організацій, зачитавши постанову про порушення кримінальної справи від 4 квітня
2007 р. Генеральною прокуратурою України за фактом зловживання службовим
становищем службовими особами Харківської райдержадміністрації. ОСОБА_2
звернувся до присутнього на нараді голови облдержадміністрації ОСОБА_4 з
проханням усунути на час слідства від виконання своїх обов'язків голову
Харківської райдержадміністрації ОСОБА_1." (публікація у газеті
„ІНФОРМАЦІЯ_1, від 21 квітня 2007 p., стор.2
аб.7,8., пов'язавши ім'я позивача з порушенням кримінальної справи також є
відомостями, що не відповідають дійсності, та такими, що порочать честь та
гідність ОСОБА_1 за вищезазначеними обставинами.

Також
образливими є висловлення відповідача 25 квітня 2007 р. на колегії Харківської
обласної держадміністрації та 26 квітня 2007 р. на сесії депутатів Харківської
обласної ради, де ОСОБА_2 у своєму виступі назвав ОСОБА_1 бандитом. Доводи
відповідача та його представника про алегорію цього вислову не може бути
прийняті до уваги, бо слово „бандит" у тому контексті, який був
використаний відповідачем, ганьбить честь та гідність позивача.

В цій частині
позов позивача слід задовольнити.

Також
суд вважає за необхідним задовольнити позов ОСОБА_1 в частині зобов'язання
ОСОБА_2 спростувати інформацію, яку суд визнав такою, що не відповідає
дійсності та порочить честь та гідність. Оскільки інформація була розповсюджена
у газеті „ІНФОРМАЦІЯ_1" , то спростувати її відповідач ОСОБА_3 повинен
необхідно опублікування спростування в тому ж самому печатному виданні на
протязі місяця після винесення рішення.

В
частині зобов'язання газету „ІНФОРМАЦІЯ_1" спростувати відомості, що не
відповідають дійсності, суд вважає за необхідним відмовити, оскільки відповідно
до ст.42 ч.1 п.3 Закону України „Про друковані засоби масової інформації
(пресу) в Україні редакція ... не несе відповідальність за публікацію
відомостей , які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність
громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян... . якщо
вони є дослівним відтворення офіційних виступів посадових осіб державних
органів.

Також
суд вважає, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди
у розмірі 1 грн. необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з
роз'ясненнями, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4
від 31 березня 1995 р. „Про судову практику у справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування зазначеної шкоди суд
повинен визначити залежно від характеру і обсягу страждань, яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин, при цьому
суд повинен виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Визначаючи розмір моральної шкоди у розмірі 1 грн., позивач не мав на увазі
відшкодування моральної шкоди у грошовому визначенні, тому суд вважає, що факт
спричинення моральної шкоди має місце, але немає підстав для стягнення
моральної шкоди в розмірі 1 грн., оскільки ця величина є умовною.

Таким чином, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

На
підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ч. 1 ст. 10
Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст.270, 277 ЦК України, ст.
47-1 п.1 Закону України „Про інформацію", п.9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 4 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику у справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди",   суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково. Визнати відомості стосовно ОСОБА_1:

-
опубліковані у випуску газети „ІНФОРМАЦІЯ_1" НОМЕР_1 від 6 лютого 2007 р. на стор.4 у статті „Ми
робимо все, або люди знали: про них піклуються" глава „Запитання та
відповіді", а саме:

„Ідеться
про зловживання. Питання розподілу землі, де присутні елементи корупції, коли
земля розподіляється не відкрито. Листи тих, хто звернувся раніше, залишаються
поза увагою, на них немає реакції. Ми можемо запідозрювати, що тим, в пізніші
строки, за місяць чи півтора якимось чином оформили ділянки. Підприємці, які
несли якісь затрати, складали бізнес - плани, люди, які розраховували на город,
виявляються обдуреними. І назвати це інакше як злочин я не можу.", -

такими, що не
відповідають дійсності, порочать честь, гідність ОСОБА_1

-опубліковані
у випуску газети „ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21 квітня 2007 р. на стор. 2, абзац 7,8 , а
саме :

„ОСОБА_3
зачитав постанову про порушення кримінальної справи від 4 квітня 2007 р.
Генеральною прокуратурою України за фактом зловживання службовим становищем
службовими особами Харківської райдержадміністрації. ОСОБА_3 звернувся до
присутнього на нараді голови облдержадміністрації ОСОБА_4 з проханням усунути
на час слідства від виконання своїх обов'язків голову Харківської
райдержадміністрації ОСОБА_1."

такими, що не
відповідають дійсності, порочать честь, гідність ОСОБА_1

висловлення
25 квітня 2007 р. на колегії Харківської обласної держадміністрації у
приміщенні Харківської обласної державної адміністрації та 26 квітня 2007 р.
сесії обласної ради, та зафіксовані відео носіях,  що ОСОБА_1 є бандитом,

такими, що не
відповідають дійсності, порочать честь, гідність ОСОБА_1

Зобов'язати
ОСОБА_2 протягом місяця після набрання чинності рішенням суду спростувати цю
інформацію в газеті „ІНФОРМАЦІЯ_1".

В іншій частині
в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.