Справа № 2-1193/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем   України

03 вересня 2007 року
Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді     Герасименко В.М.

при секретарі                             Шевченко
Г.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні у м.  Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Щербанівської сільської ради Полтавського району,  Полтавської районної державної адміністрації
про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно,  а саме на житловий будинок літ.
„Б-1",  прибудову літ. „А1-1"
до житлового будинку літ. „А-1",  що
розташовані за адресоюАДРЕСА_1

У попередньому судовому засіданні позивачка свої вимоги
підтримала у повному обсязі,  просила
позов задовольнити.

Представники відповідачів - Щербанівської сільської Ради
та Полтавської РДА у попереднє судове засідання не з'явилися,  надавши суду заяви про розгляд справи в їх
відсутність,  при вирішенні питання по суті
- покладаються на розсуд суду.

Виходячи з вищезазначеного,  суд вважає за можливе винести рішення по
справі при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4
ст. 130 ЦПК України,  при визнанні
відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 цього Кодексу. Згідно ч.4
ст. 174 ЦПК України,  у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом,  виданого ІНФОРМАЦІЯ_1року Полтавською
районною державною нотаріальною конторою,
позивачка - ОСОБА_1,  отримала у
спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_2,
житловий будинок з господарськими будівлями,  що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с. 15). Рішенням виконкому Щербанівської сільської
радиІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.04.2007 року ОСОБА_1 було передано у власність 0, 08 га
земельної ділянки,  на якій розташовані
вищезазначені будівлі,  а
ІНФОРМАЦІЯ_3року вона отримала державний акт на право власності на земельну
ділянку (а.с. 14). На присадибній земельній ділянці знаходиться житловий
будинок літ. „Б-1" 1968 року забудови,
а також прибудова літ. „А1-1" 1996 року побудови до житлового
будинку „А-1". Ці будівлі збудовані без належно оформленого проекту і
дозволу,  а тому згідно  ст. 376 ЦК України вважаються самочинно збудованими. Згідно діючого законодавства
позивачка не може зареєструвати право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно,  що обмежує її права,  як власника,
щодо права володіння,
користування та розпорядження самочинно збудованим нерухомим
майном.  Зараз ОСОБА_1 необхідно визнати
право власності на будинок літ. „Б-1" та на прибудову літ. „А1-1" до
житлового будинку літ. „А-1",  щоб
мати можливість розпорядитися цим майном,
але це позивачка може зробити лише в судовому порядку. На вимогу
власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує права інших
осіб. Житловий будинок літ. „Б-1" існує з 1968 року,  прибудова літ. „А1-1" збудована в 1996
році і з приводу них ніколи не виникало спорів з боку інших осіб. Згідно
висновку КП „Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського
району" будинок „Б-1" розташований на земельній ділянці без порушення
ДБН 360-92** „Містобудування. Планування і забудова міських і сільських
поселень" (а.с. 6-11). Планувальне вирішення будинку не відповідає вимогам
діючих на даний час ДБН В.2.2-15-

2005 „Житлові будинки. Основні положення" в частині складу приміщень і
площі спальної кімнати,  але,  беручи до уваги рік забудови (1968) вважає за
можливе визнати житловий будинок літ. „Б-1" придатним для постійного
проживання,  а відповідно прибудови літ.
„А1-1" до житлового будинку літ. „А-1" зроблено висновок,  що вона побудована без порушень діючих на
даний час державних будівельних норм (а.с. 12-13). Отже немає суттєвих перешкод
для визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Згідно  ст.  328 ЦК України,  право власності набувається
на підставах,  що не заборонені
законом.  Право власності вважається
набутим правомірно,  якщо інше право не
випливає із закону,  або незаконність
набуття не встановлена законом.

Відповідно до ч.5
ст.  376 ЦК України,  на вимогу
власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме
майно,  яке самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує права інших
осіб.

Визнання права власності на самочинно збудований житловий
будинок,  розташований за адресою АДРЕСА_1,  не порушує
права,  свободи чи охоронювані законом
інтереси інших осіб.

На підставі викладеного,
ст.  ст.  328,
376 ЦК
України,   ст.   ст.
10,  11,  209,
212,  130,  174,
224-226 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1,
право власності на житловий будинок літ. „Б-1",  прибудову літ. „А1-1" до житлового
будинку літ. „А-1",  що розташовані
по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення віддруковане суддею власноручно та є оригіналом.