Справа
№ 2-1413/2007 p.
Рішення Іменем України

17
вересня 2007 р.Дебальцевский міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Тишко Н.В., при секретарі
Тюленевої C..

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_2, представника відповідача, третьої особи Масляк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Дебальцеве цивільна   справа   по
позовом   ОСОБА_1  до
Державного підприємства
«Донецька залізниця» про поновлення на роботі та стягненні середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа: Вагонне депо Дебальцево-пасс.
м. Дебальцеве,

встановив:

ОСОБА_1
звернулася в Дебальцевский міський суд з позовом до Державного підприємства
«Донецька залізниця» про поновлення на роботі провідником пасажирських вагонів
вагонного депо Дебальцево-пасс. Дебальцевской дирекції
залізн. перевезень Донецької залізниці і стягненні середнього заробітку за дні
вимушеного прогулу. У своїй позовній заяві ОСОБА_3 указала, а також пояснила в судовому
засіданні, що 23 червня 2007р. вона в складі бригади провідників пасажирського
потяга № 629/630 Дебальцево-Купянск виїхала в рейс як провідник вагона № 1. Перед виїздом у рейс їй начальником потяга
був виданий залишок пачки проїзних документів для продажу пасажирам на
тих станціях чи зупинних пунктах, де квиткові каси в нічний час не працюють.
Частина проїзних квитків вона продала на ст. Теплогорск і о/п Голубовка,
причому до прибуття на о/п Голубовка в неї залишалося тільки два проїзних квитки, але, оскільки у вагон сіли подружжя, то
чоловіку вона квиток виписала, а дружині мала намір продати проїзний документ
після одержання нової пачки в начальника потяга в штабному вагоні. Причому, під
час прибуття потяга на о/п Голубовка. вона ще не закінчила оформляти
проїзні документи тим пасажирам, що сіли на ст. Теплогорск, тому що заповнення граф проїзного документа вимагало часу
для перегляду таблиці з тими даними, що вносяться в проїзний квиток, для
правильного розрахунку відстані й інших
даних. Поки вона продовжувала оформляти проїзний квиток пасажирам, що
сіли на ст. Теплогорск і одному з подружжя, що сіли на о/п Голубовка, потяг
прибув на ст. Марьевка. де у вагон сіли ще два пасажири. Не взяти їх, у силу
одержуваних перед рейсом указівок, вона не мала права, тому що час був нічний,
і каса в цей час на ст.Марьевка не працювала. Піти з вагона відразу до
начальника потяга в штабний вагон вона не могла, оскільки в неї є прямі
обов'язки провідника пасажирського вагона, який необхідно було виконувати;
потім вона направилася в штабний вагон, але по шляху їй хтось із провідників
повідомив, що начальника потяга в штабному вагоні немає, і вона змушена була
повернутися, оскільки потяг наближався до ст. Попасная, де в її вагон і зайшли
ревізори КРУ, що
виявили тих трьох пасажирів, яким вона, у силу об'єктивно сформованих обставин,
не встигла продати проїзні документи.

У судовому
засіданні ОСОБА_1  підтримала свої
позовні вимоги, вважає, що її провини в не оформленні проїзних документів до
ст. Попасная трьом пасажирам немає.

2

Представник
відповідача і третьої особи на стороні відповідача (вагонного депо
Дебальцево-пасс.) Масляк В.В. позов не визнав і в судовому засіданні 28 серпня
2007р. категорично заявив, що 23 червня 2007р. позивачка, виконуючи обов'язки
провідника вагона № 1 пасажирського потяга № 629/630 Дебальцево-Купянск,
допустила безквитковий провіз трьох пасажирів, яких узагалі не мала права
саджати у свій вагон, оскільки це заборонено діючими на залізниці правилами.
Така посадка, відповідно до п.7.22 Правил перевезення пасажирів, багажу і
вантажобагажу, можлива тільки в особливих випадках з дозволу начальника потяга.
Заявив також, що не знає, чому і для чого провідникові вагона № 1 пасажирського
потяга № 629/630 ОСОБА_1 перед виїздом у рейс видали проїзні документи.

У судовому
засіданні 12 вересня 2007р. Масляк В.В. свою думку змінив і пояснив, що
провідники плацкартного і загального вагонів потяга № 629/630 можуть продавати
квитки, про що докладніше можуть розповісти начальник потяга і старший
квитковий касир. Одержує проїзні документи
начальник потяга, що видає їх провідникам перед відправленням у рейс. Однак у
нічний час каси працюють як на о/п Голубовка, так і на ст. Марьевка, і
хоча сам він там у нічний час не бував, каси повинні працювати, тому що касири є за штатним розкладом. Раз каси працюють,
то ОСОБА_1 не мала права саджати на цих станціях безквиткових пасажирів,
а, якщо посадила їх у вагон, то в її розпорядженні від о/п Голубовка до ст.
Попасная було майже 40 хвилин для того, щоб видати їм проїзні квитки, на що
Правилами перевезення їй відпущено 30 хвилин. Вимірами часу, що проводилися на
залізній дорозі, було встановлено, що заповнення одного проїзного документа
займає 4 хвилини. Вважає, що ОСОБА_1 звільнено в повній відповідності з трудовим законодавством і укладеним контрактом.

Вислухавши
сторони, свідків, представника позивачки, досліджувавши матеріали справи, суд
вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від
6.11.92р. (зі змін..) «Про практику розгляду судами трудових
спорів», по справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення
трудової дисципліни, суд, зокрема, з'ясовує, у чому конкретно проявилося порушення, що стало підставою для звільнення,
чи дотримані власником чи уповноваженим їм органом передбачені ст. ст.
147(1), 148, 149 КЗ про
П України правила і порядок накладення дисциплінарного стягнення, зокрема, чи
не закінчилися встановлені для цього терміни, чи застосовувалося вже за цю
провину дисциплінарне стягнення, чи враховувалися вага зробленої провини і
заподіяний їм шкода, обставини, при яких
зроблений провина і попередня робота працівника.

З матеріалів
справи вбачається, що 20 травня 2005р. вагонне депо Дебальцево-пасс. с ОСОБА_1 уклало
контракт № 88 терміном на п'ять років: з 26 травня 2005р. до 26 травня 2010р.(л
.д. 5-8).

Наказом № 231-ОС
від 23 липня 2007р. ОСОБА_1 була звільнена з роботи з п.8 ст. 36 КЗпро П України; як зазначено в наказі: підстава: умови
контракту, п.8 ст. 36 КЗпроП України» (л. д. 14). Ніякої іншої інформації про
причини звільнення ОСОБА_1 даний наказ не містить. Як випливає з
вищенаведених пояснень представника відповідача, ОСОБА_1 була звільнена з
роботи провідника пасажирських вагонів у зв'язку з тим, що допустила
безквитковий провіз пасажирів у вагоні, що обслуговується нею, № 1
пасажирського потяга № 629/630 Дебальцево-Купянск. З пояснень свідка ОСОБА_4,
начальника

3

вагонного депо Дебальцево-пасс. випливає, що ця ж причина
звільнення ОСОБА_1 була викладена їм у наказі по вагонному депо № 590 від 23 липня
2007р., яким відділу кадрів пропонувалося підготувати наказ про розірвання
контракту з ОСОБА_1.

Дійсно, п/п «а»
п.18 Контракту, укладеного з ОСОБА_1,
містить така підстава для його розірвання як провіз безквиткових пасажирів,
що має місце у випадку порушення п.7.22 розділу 7 «Перевезення пасажирів»
Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним
транспортом України, завт.. Наказом Мінтрансу України №1196 від 27.12.2006р. У
відповідності цим пунктом, у виняткових випадках з дозволу начальника потяга
дозволяється посадка пасажирів у потяг, якщо вони не встигли придбати цроїзні
документи в касі. При цьому посадка дозволяється тільки в штабний вагон з
наступним оформленням проїзду протягом 1 години
з моменту відправлення потяга з пункту формування і протягом 30вилин з проміжних
станцій. Штрафи при цьому не стягуються (л. д. 38).

І, якщо спочатку представник відповідача Масляк В.В. трактував п.7.22
зазначених Правил як такий, що цілком забороняв провідникові ОСОБА_1
допуск у вагон безквиткових пасажирів, посилаючись додатково на п.8.2.1
Інструкції провідників пасажирських вагонів, то пізніше визнав, що продавати
проїзні квитки ОСОБА_1 мала право, але тільки з дозволу начальника потяга і
протягом 30 хвилин з моменту відправлення
від тієї станції, де були посаджені безквиткові пасажири.

З показань позивачки випливає, що перед відходом у рейс, вона одержала
залишок пачки проїзних документів від начальника потяга.

Актом ревізорів КРУ серія В № 009429
від 23 червня 2007р. установлений провіз трьох безквиткових пасажирів від о/п
Голубовка і ст.Марьевка до ст.Лисичанськ у вагоні 1 потяга 629/630, провідником
ОСОБА_3, на
перегоні Попасная - Лисичанськ. Прізвища
безквиткових пасажирів ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (л. д. 74). Але при
цьому, провіз 3-х безквиткових пасажирів до ст. Попасная позивачка пояснила
об'єктивними причинами: відсутністю необхідної кількості проїзних документів
для продажу пасажирам і неможливістю одночасного і швидкого виконання двох
взаємовиключних один одного обов'язків: виконання дій, зв'язаних із продажем
проїзних документів пасажирам, для чого в шляху проходження було необхідно
одержати нову пачку в начальника потяга, поряд із прямими обов'язками
провідника пасажирських . вагонів.

У зв'язку з цим,
суд з'ясовуючи питання, чи входила в професійні обов'язки провідника ОСОБА_1
продаж проїзних квитків і, якщо входила, то якими діючими на залізниці
правилами і документами вона передбачена, установив наступне.

Як випливає з
преамбули контракту № 88 від 20 травня 2005р. (л. д. 5-8), ОСОБА_1 була
прийнята на роботу у вагонне депо Дебальцево-пасс. на посаду провідника
пасажирського вагона.

Наказом
Мінтрансу України № 601 від 17.12.99р. був затверджений Довідник кваліфікаційних характеристик професій
працівників, випуск 66 «Залізничний транспорт і метрополітен». У п.51
цього випуску - «Провідник пасажирського вагона»- зазначені задачі й обов'язки
такого провідника; обов'язку з продажу проїзних квитків серед перерахованих не зазначені. Разом з тим
зазначено, що провідник пасажирського вагона повинний знати інструкцію
провідника пасажирських вагонів.

Інструкція
провідникові пасажирських вагонів № ЦЛ-0038, затв. Наказом Укрзалізниці від
01.09.03р. № 234-Ц, перелічуючи обов'язку провідника пасажирських вагонів,
також не містить серед таких продаж проїзних квитків пасажирам.

Не  покладене
виконання     функції з  продажу
проїзних  документів  на
провідника пасажирського вагона
ОСОБА_1 і вищевказаним контрактом.

4

Тим часом, у
відповідності зі ст. 31 КЗпроП України заборонено вимагати від працівника
виконання обов'язків, не передбачених трудовим договором, особливою формою
якого є контракт (ст. 21 КЗпроП України).

Як пояснила
ОСОБА_1, до 5 травня 2007р. вона працювала провідником плацкартного штабного
вагона потяга № 629/630 і продажем проїзних документів не займалась; з 5 травня
2007р. вона стала працювати провідником загального, хвостового вагона, про що в
неї мається відповідне посвідчення; у провідника хвостового вагона обов'язків
більше, ніж у провідника вагона, що таким не є; ніхто її згоди на виконання
роботи з продажу проїзних квитків не запитував, ніякої письмової угоди по цьому
питанню з нею не укладали, квитки змусили продавати в примусовому порядку без
якої-небудь додаткової оплати.

Таким чином,
адміністрація вагонного депо не мала права вимагати від провідника ОСОБА_1, без
її згоди виконання трудових обов'язків, не передбачених трудовим договором
(контрактом), тим більше з обліком того, що питання про суміщення професій, у
відповідності зі ст. 32 КЗпроП України, адміністрацією не вирішувався, і ніякої
доплати за суміщення професій ОСОБА_1 не одержувала. І в такій ситуації
адміністрація не мала і права залучення працівника до дисциплінарної
відповідальності за чи невиконання . неналежне виконання таких обов'язків.

Суд не може погодитися з доводами представника відповідача, що вважає, що в
обов'язку провідника загального вагона, яким була 23 червня 2007р. ОСОБА_1,
продаж проїзних документів покладений наказом № 204/ДН-5 від 29.08.02р. «Про
упорядкування реалізації проїзних документів у приміському і місцевому
повідомленнях» по Дебальцевской дирекції залізничних перевезень (л. д 42-43) і
Додатком № 1 до цього наказу (л. д. 44-45),
а також телеграфною вказівкою з керування ДП «Донецька залізниця» HP 3663 А
28/88. По-перше, названий наказ '№ 204/ДН-5 від 29.08.02р., як і додаток № 1 до
нього, жодним словом не згадують провідника пасажирських вагонів у контексті з
цими документами. По-друге, названий наказ відсилає до Порядку оформлення
розрахункових і звітних документів при здійсненні продажу проїзних і перевізних
документів на залізничному транспорті, затв. ін. № 712/431 від 24.10.01р.
Мінтрансу України ( зі змін..), у якому також узагалі немає яких-небудь
відомостей про обов'язки провідника пасажирського вагона продавати проїзні
документи відповідно до цього наказу; у ньому мова йде лише про касирів і
операторів.

Що стосується
телеграфної вказівки ДП «Донецька залізниця» (л. д. 46-47), то в ньому дійсно є фраза «...уводиться наступний
порядок оформлення квитків провідниками вагонів у потягах 629/630
Дебальцево-Купянск., що здійснюють посадку на станціях і зупинних пунктах, де немає квиткових кас» і далі
зазначені лише вимоги, які провідники повинні дотримувати при заповненні
проїзних документів.

Не може суд
узяти до уваги і посилання представника відповідача на п. 32.11 Правил перевезення пасажирів...(л. д. 60), у
якому сказано, що на відповідних станціях і зупинних пунктах суб'єкти
господарювання можуть встановлювати інший порядок продажу квитків, з
урахуванням місцевих умов ( на окремих ділянках провідниками чи вагонів роз'їзними квитковими касирами і т.д.),
оскільки, крім уведення такого порядку продажу
квитків, необхідно у встановленому трудовим законодавством порядку вирішити питання
про можливість і згоду провідниками пасажирських вагонів виконувати такі
обов'язки поряд з основними, передбаченими трудовим договором. У даному випадку
у відношенні ОСОБА_1, ця вимога трудового
законодавства, зокрема, з урахуванням вимог ст. ст. 31, 32 КЗпроП
України, виконана не була.

5

Суд вважає, що
не заслуговує уваги посилання відповідача на порушення ОСОБА_1 п.3.9.5
Інструкції провідникові пасажирських вагонів, відповідно до якого заборонений
допуск провідником у вагон сторонніх осіб, у тому числі і безквиткових
пасажирах, оскільки в сформованій ситуації ОСОБА_1 фактично була наділена
правом продажу проїзних квитків (отже, і допуском у вагон безквиткових .
пасажирів), хоча належним образом здійснення провідниками пасажирського вагона
порядку такого продажу урегульовано не було. Відповідач, визнаючи позивачку
винної в безквитковому провозі пасажирів, зовсім не брав до уваги та обставини,
що виходячи з місця продажу, часу стоянки потяга (ст.Теплогорск -1хв., о/п
Голубовка -2хв., ст.Марьевка -2 хв., л. д. 53), виписати проїзний квиток за
двох хвилин без допуску безквиткового пасажира у вагон, тобто на пероні,
неможливо, тому що для цього не тільки
необхідно цей проїзний документ заповнити рукописним текстом, але і зробити
відповідні розрахунки і підготовчий перегляд відповідних документів (л. д. 71).

Ні Міністерством
транспорту України, ні ДП «Донецька залізн.», ні вагонним депо Дебальцево-пасс.
не було урегульоване питання про порядок зобов'язання провідникам додаткових
обов'язків із продажу проїзних документів відповідно до трудового
законодавства; не було урегульоване питання поєднання цієї функції з прямими
обов'язками провідника пасажирського вагона, установленими вищевказаними Довідником професій і Інструкцій провідникові
пасажирського вагона, яких у провідника пасажирського вагона, а тим
більше хвостового, більш ніж досить, включаючи і вимоги по дотриманню техніки
безпеки.

У зв'язку з цим
суд не може зв'язати дії ОСОБА_1 по оформленню проїзних документів безквитковим
пасажирам з необхідністю виконання вимог п.7.22 Правил перевезення пасажирів...
у частині мінімального часу такого оформлення, оскільки цей пункт Має на увазі не ті умови, у який фактично
знаходилася ОСОБА_1, а зовсім інші умови оформлення проїзних документів:
штабний вагон, начальник потяга, що - на відміну
від провідника - відповідно до п. 1.10 Інструкції начальнику пасажирського
Потяга № 0003 (л. д. 37) повинний
уміти розрахувати вартість проїзду пасажира по маршруті прямування
поїзда й оформити проїзд, чого не потрібно від провідника. Необхідно врахувати
і те, що провідником загального вагона позивачка стала лише з 5 травня 2007р. і
навичок із продажу проїзних квитків, так, що суміщалися ще з обов'язками
провідника, не мала.

Таким чином, суд вважає, що претензії відповідача до позивачки по
безквитковому провозі пасажирів є необгрунтованими як з урахуванням вимог
трудового законодавства і місцевих інструкцій, так і з урахуванням фактичних
обставин.

Перед рейсом
начальником потяга ОСОБА_8 провідникові ОСОБА_1 було видано усього лише п'ять
проїзних документів, хоча ніяких документів, що забороняють видачу додаткової
пачки проїзних документів з метою виключення витрати часу на одержання квитків у шляху проходження в начальника потяга,
відповідач у суд не представив.

Провіз
безквиткових пасажирів від о/п Голубовка і ст.Марьевка до ст. Попасная, де у вагон № 1 вищевказаного потяга сіли ревізори
КРУ, у даному випадку є наслідком непідготовленості потяга до рейса,
відсутністю чіткого законодавчого врегулювання на залізниці порядку й умов
продажу проїзних квитків провідниками загальних вагонів пасажирських
потягів, до категорії яких, по поясненню представника відповідача, відноситься
потяг   № 629/630 Дебальцево-Купянск.

З пояснень у
судовому засіданні свідка ОСОБА_9
випливає, що вона всього два тижні
працює на посаді ст. квиткового касира вокзалу ст. Дебальцеве і проїзні квитки
начальнику потяга 629/630 не видавала, але знає, що є книга ЛУ 8, у якій
ведеться

6

облік розрахункових операцій на
залізничному транспорті; у книзі такої форми записані дані про проїзні документи, виданих потягу 629/630 22 червня 2007р.
перед рейсом.

Свідок ОСОБА_8,
начальник потяга 629/630 у рейсі 22-23 червня 2007р., пояснила суду, що вона
дійсно видала провідникові ОСОБА_1 залишок квиткової пачки, а це п'ять квитків,
і більше видати не могла, тому що це забороняє податкова інспекція, але послатися на дату, номер і назву
такої заборони не може; на о/п Голубовка і ст. Марьевка вночі каси не
працюють і провідникам заборонено не брати безквиткових пасажирів, яким вони
після посадки повинні продати проїзні документи; при цьому дозволу начальника
потяга не потрібно. Свідок також пояснила, що в шляху слідкування перед тим, як
у потяг на ст. Попасная сіли ревізори КРУ,
вона відлучалася зі свого штабного вагона в 5- вагон, чим підтвердила
пояснення позивачки про те, що йдучи до начальника потяга за проїзними
документами, вона повернулася у свій вагон, довідавшись, що начальника потяга в
штабному вагоні немає.

Свідок ОСОБА_4,
начальник вагонного депо Дебальцево-пасс. також пояснив, що при непрацюючих
касах на станціях провідники потяги 629/630 зобов'язані взяти безквиткових
пасажирів і продати їм проїзні документи; одержувати на це дозвіл начальника
потяга не потрібно. Посадивши безквиткових пасажирів, провідник, щоб не було
конфліктної ситуації, зобов'язаний відразу оформити проїзд, а потім виконувати
службові обов'язки провідника.

При цьому
правового підтвердження переваги оформлення проїзних документів перед іншими
обов'язками провідника ні свідок ОСОБА_4, ні представник відповідача Масляк
В.В. суду не привели.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд також вважає за необхідне взяти до уваги наступні
обставини.

Позивачка
працювала у вагонному депо Дебальцеве Донецької залізниці з 13 грудня 1983р. по день її звільненні відповідачем
- 23 липня 2007р. (л. д. 4),тобто майже 24 роки.

У 2005 і 2006р.
за високі показники в праці і сумлінне відношення до роботи в період літніх
перевезень адміністрацією і профкомом вагонного депо Дебальцев-пасс. нагороджувалася грамотами (л. д. 30 і 31). Проте,
не прийнявши в увагу, як ці, так і усі вищевикладені обставини, що так чи
інакше позивачка виклала у своєму поясненні на ім'я начальника вагонного
депо (л. д. 10), адміністрація вагонного депо вважала можливим не тільки
оголосити ОСОБА_1 догану (л. д. 12-13, 48-49), але і згодом замінити дане
дисциплінарне стягнення іншим - звільненням, що не відповідає вимогам ст. 149
КЗпроП України. При цьому, допитаний як свідка начальник вагонного депо
ОСОБА_4, відповідаючи на питання, чому догана була замінена звільненням, і які
обставини враховувалися їм при звільненні ОСОБА_1, пояснив, що догана оголосили
тому, що до моменту видання наказу про його
оголошення - 23 червня 2007р.- у розпорядженні адміністрації не було
повних відомостей про провину ОСОБА_1. Вони були отримані тільки після
одержання акта ревізії. І, з урахуванням ваги провини, ОСОБА_1 було вирішено
звільнити її.

Тим часом, у
рейсовому журналі потяга 629/630 (л. д. 51) уже 23 червня 2007р. мався запис
ревізорів КРУ про виявлення у вагоні № 1 трьох безквиткових пасажирів; крім
цього журналу, у розпорядженні адміністрації були пояснення начальника потяга ОСОБА_8, самої ОСОБА_1, що видно з тексту наказу
№ 55-д від 27 червня 20.07р. У розпорядженні адміністрації вагонного
депо були дані про кількості проїзних документів, отриманих ОСОБА_1 перед
відходом у рейс (л. д. 17-19,54-58), розклад потяга з указівкою часу стоянки на
о/п Голубовка, станціях Теплогорск і Марьевка.

7

Адміністрація мала можливість об'єктивно розібратися в
причинах, по яких ОСОБА_1 не виписала проїзні документи 3-м пасажирам   до ст. Попасная і прийняти   об'єктивне рішення.

У судове
засідання представником відповідача Масляком В.В. був пред'явлений протокол
оперативного розбору при начальнику вагонного депо Дебальцево-пасс. від 07 травня 2007р. по факту безквиткового провозу
пасажирів у потязі № 629/630 Дебальцево-Купянск 5 травня 2007р., з якого
випливає', що працівниками КРУ був виявлений, у тому числі, і факт
безквиткового провозу безквиткових пасажирів у 4-м вагоні провідником ОСОБА_1(л.
д. 62-63). Однак у судовому засіданні 14 вересня 2007р. Масляк В.В. визнав, що 4-й вагон - штабний, що по цьому факті
ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності не залучалася, оскільки безквиткові
пасажири були посаджені у вагон з дозволу начальника потяга ОСОБА_10 (л.
д. 66,67,68,69). Тому суд вважає, що зазначений протокол не має відносини до
звільнення ОСОБА_1

У відповідності
з п.20 Контракту, укладеного з позивачкою, при достроковому розірванні
контракту у разі невиконання або неналежного виконання сторонами обов'язків,
передбачених контрактом, він розривається з попередженням відповідної сторони
за два тижні. Суд вважає, що ця вимога контракту відповідач також не виконала. При цьому суд не може взяти до уваги довід
представника відповідача про те, що таке попередження було спрямовано
позивачці ще 25 червня 2007р. і в ньому було зазначено, що вона буде звільнена
за безквитковий провіз пасажирів по п. 18а контракту і по п.8 ст. 36 КЗпроП
України через два тижні після ознайомлення з цим повідомленням. Повторного
повідомлення позивачки про звільнення, на думку представника відповідача, не
було потрібно.

Дійсно, у справі
є текст такого повідомлення за ісх. № 1738 від 25 червня 2007р. (л. д. 11,59)
Однак, позивачка заперечує факт ознайомлення з ним, а відповідач у судове
засідання не представив доказів такого факту.

По-друге, після реєстрації цього
повідомлення у вихідній пошті вагонного депо Дебальцево-пасс, адміністрація
замість звільнення, про яке нібито попередила позивачку, 27 червня 2007р.
оголосила їй догану (л. д. 12-13, 48-49)), про що ОСОБА_1 була сповіщена. У
такій ситуації попередження від 25 червня 2007р. про майбутнє звільненні,
навіть, якби ОСОБА_1 його й одержала, утрачало своє первісне правове значення.
І, якщо адміністрація 23 липня 2007р. прийняла рішення про скасування наказу
про оголошення ОСОБА_1 догани (л. д. 50), не повідомивши її про цьому, і дала
указівку відділу кадрів підготувати наказ про розірвання контракту з
провідником ОСОБА_1 по п.8 ст. 36 КЗпроП України, то відповідно до п.20
Контракту, перш; ніж такий наказ підписати,
адміністрація відповідача була зобов'язана направити ОСОБА_1 нове попередження
про майбутнє звільненні за два тижні. Адміністрація цієї вимоги не виконала,
чим порушила порядок дострокового розірвання контракту.

У відповідності
зі ст. 235- 236 КЗпроП України при відновленні позивачки на роботі суд стягує
середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 24 липня 2007р. по день винесення рішення суду 17 вересня 2007р.,
що складає 43 робітників дня (липень -6, серпень - 22, вересень-15). З
обліком того, що середньоденний заробіток позивачки за два останніх місяці
перед звільненням склав 73грн. 11 коп. ,суперечки по розрахунку середнього
заробітку немає (л. д. 70), та загальна сума середнього заробітку за дні вимушеного прогулу складе 3143 грн. 73 коп. (73
грн. 11 коп. х43 робітників дня).

Крім того, з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

8     .

На підставі ст. ст. 21, 31, 32, 149, 221, 231, 235-236 КЗпроП України, керуючись ст.ст.
10,11,60,61,213-215, 367, 81,88 ЦПК
України, суд

Вирішив:

Поновити ОСОБА_1
на роботі провідником пасажирського вагона вагонного депо Дебальцево-пасс.

Рішення в цій частині підлягає
негайному виконанню.

Стягнути з Державного Підприємства «Донецька залізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 3143 грн. 73 коп.

Стягнути з Державного Підприємства «Донецька залізниця» на користь:

·
держави судовий збір у сумі 51 грн.

·
на користь місцевого бюджету Ворошилівского району м.
Донецька    витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, апеляційна скарга -протягом
20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного суду
Донецької області через Дебальцевський міський суд.