Справа №2- 104
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 березня 2007 року. Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі головуючого судді - САРАП М. Б. про
секретарі        - ЧАБАНОВСЬКІЙ А.В. з
участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі
судових засідань, в місті Бобринець, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод
у спілкуванні з дитиною та у її вихованні до ОСОБА_2  вказуючи, що відповідачка не дає можливості
йому спілкуватися з їх сином, не надає можливості брати сина до себе додому,
вимагає щоб побачення з сином відбувалися виключно в її присутності.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та
пояснив суду, що з ОСОБА_2  відповідачкою
по справі, він перебував у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року. Від
шлюбу, вони мають неповнолітнього синаОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської
області від 21 листопада 2005 року шлюб між ними було розірвано, реєстрація
розлучення в органах РАЦСу проведена 2 лютого 2006 року, актовий запис НОМЕР_1

Після розірвання шлюбу, син ОСОБА_3 залишився проживати з
відповідачкою по справі, на його утримання, так, як, згідно рішення
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2005
року, він сплачує аліменти.

Після розлучення, за згодою з відповідачкою, він за
місцем проживання відповідачки та у домоволодінні її батьків, що розташоване
вАДРЕСА_1 у період з квітня 2006 року по серпень 2006 року мав зустрічі з сином
ОСОБА_3, спілкування з дитиною відбувалось у присутності відповідачки.

У серпні 2006 року він звернувся до ОСОБА_2  з проханням дати йому можливість брати дитину
до себе до дому, за місцем його проживання,АДРЕСА_1 де мешкають його батьки,
які являються дідусем та бабусею його сина ОСОБА_3 і які також бажають
спілкуватися з внуком.  На це
відповідачка категорично відповіла, що будь-які зустрічі із дитиною будуть відбуватися
лише в її присутності, так, як, дитина дуже мала, і взагалі ще не розмовляє, і
що він не зможе взагалі з ним спілкуватись.

Для вирішення питання щодо його участі, як батька, у
вихованні сина ОСОБА_3 та спілкуванні з ним, він звернувся восени 2006 року із
заявою до органу опіки та піклування Бобринецької районної державної
адміністрації.

Розпорядженням голови Бобринецької РДА № 892-р від 4
грудня 2006 року винесеного згідно постанови районної опікунської ради від 1
грудня 2006 року, йому було дозволено приймати участь в утриманні сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження та його вихованні у вихідні дні (субота, неділя) з 9.00
години до 17.00 години за місцем його проживанняАДРЕСА_1 Протягом грудня місяця
2006 року встановлений термін спілкування було обмежено до 2-3 годин з метою
пристосування дитини до інших умов проживання.

Не зважаючи на прийняте рішення органу опіки та
піклування, відповідачка по справі, з грудня 2006 року і по теперішній час не
дозволяє йому брати дитину до місця його проживання, а тому він просить позов
задовольнити та зобов'язати відповідачку ОСОБА_2  не чинити йому перешкод у спілкуванні, та
вихованні їх сина ОСОБА_3 за його місцем проживання.

Відповідачка позовні вимоги визнала частково, та пояснила
суду, що дійсно від шлюбу з позивачем, вони мають неповнолітнього синаОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської
області від 21 листопада 2005 року шлюб між нею, та відповідачем    було розірвано, реєстрація розлучення в
органах РАЦСу

проведена 2 лютого
2006 року, актовий запис НОМЕР_1

Після розірвання
шлюбу, син ОСОБА_3 залишився проживати з нею за її місцем мешкання. Згідно
рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 листопада
2005 року, позивач сплачує аліменти. Під час розгляду справи у суді і до цього,
спір про визначення місця проживання сина не обговорювався. Позивач був
згодний, що їх син буде проживати з нею. Довгий час позивач з сином взагалі не
спілкувався, і взагалі не відвідував його.

Однак, після
звернувся до органу опіки та піклування Бобринецької РДА з проханням встановити
дні, та визначити йому термін спілкування, з сином ОСОБА_3 за своїм місцем
мешкання. Розпорядженням голови Бобринецької РДА № 892-р від 4 грудня 2006
року, винесеного згідно постанови районної опікунської ради від 1 грудня 2006
року, позивачу було дозволено приймати участь в утриманні сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження та його вихованні, у вихідні дні (субота, неділя) з 9.00
години до 17.00 години за місцем його проживанняАДРЕСА_1 Протягом грудня місяця
2006 року встановлений термін спілкування було обмежено до 2-3 годин з метою
пристосування дитини до інших умов проживання, та з її присутністю. Позивач з
часу винесення рішення, і до цього часу до дитини не приходив, з сином взагалі
не спілкувався і в зв'язку з чим дитина його взагалі не знає.

В даний час,
позивач не бажає спілкуватись з дитиною у її присутності, хоче забирати сина до
себе до дому, однак позивач не враховує те, що їх син взагалі не розмовляє,
йому тільки два роки, раніше він з ним не спілкувався і він не зможе
порозумітись з ним в елементарних питаннях (нагодувати, зводити у туалет,
задовольнити його бажання, чи потребу), а тому в інтересах дитини, з
урахуванням його віку, стану здоров'я, так як, син ще не розмовляє, вона вважає,
та просить суд до досягнення їх сином трирічного віку, зустріч, та спілкування
позивача з їх сином визначити за її місцем проживання, АДРЕСА_1, та у її
присутності.

Посилання
позивача на те що він не може спілкуватись з дитиною за вказаною адресою, так
як, з нею проживають і її батьки, є без підставне, так як, вона проживає з ними
в одному будинку, однак в неї окремий вхід, та окремі кімнати, а тому вона з
сином проживає окремо від батьків.

Третя особа на
стороні позивача, орган опіки та піклування Бобринецької РДА - Неклеса Л.А. (за
дорученням ) суду пояснила, що дійсно, восени 2006 року із заявою до органу
опіки та піклування Бобринецької районної державної адміністрації із заявою
звернувся ОСОБА_1 який просив вирішити питання щодо його участі, як батька, у
вихованні сина ОСОБА_3 та спілкуванні з ним,

Розпорядженням
голови Бобринецької РДА № 892-р від 4 грудня 2006 року, винесеного згідно
постанови районної опікунської ради від 1 грудня 2006 року, яким ОСОБА_1 було
дозволено приймати участь в утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження та
його вихованні у вихідні дні (субота, неділя) з 9.00 години до 17.00 години за
місцем його проживанняАДРЕСА_1 протягом грудня місяця 2006 року встановлений
термін спілкування було обмежено до 2-3 годин з метою пристосування дитини до
інших умов проживання. Однак, як пояснила відповідачка, позивач взагалі не
приходив до сина, і з її боку ніякого опору у спілкуванні, та вихованні їх сина
вона не чинила. Вислухавши позивача, який категорично відноситься до цього питання
та не враховує інтереси малолітньої дитини, яка до цього часу ще не говорить,
вважає, що при вирішені зазначеного питання слід врахувати вік дитини, стан
здоров'я та розвитку, та надати можливість дитині спілкуватись з своїм батьком
нетривалий час у присутності матері, яка доглядає, та виховує його з часу
народження, для того, щоб дитина привикла до батька, а батько, за цей час буде
її повністю розуміти, та матиме можливість спілкуватись з сином, та займатись
його виховання і за своїм місцем мешкання.

Заслухавши
пояснення сторін, третьої особи, та дослідивши інші докази, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом
встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , відповідачкою по справі,
перебував у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року, від шлюбу, вони
мають неповнолітнього синаОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Рішенням
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21 листопада 2005 року
шлюб між ними було розірвано, рішення суду вступило в законну силу.

Після розірвання
шлюбу, син ОСОБА_3 залишився проживати з відповідачкою за її місцем проживання,
згідно рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15
листопада 2005 року позивач сплачує аліменти на утримання сина.

У серпні 2006 року позивач звернувся до ОСОБА_2  з проханням дати йому можливість брати дитину
до себе до дому, за місцем його проживання,АДРЕСА_1 де мешкають його батьки,
які являються дідусем та бабусею його сина ОСОБА_3. Отримавши

відповідь що
зустрічі із дитиною будуть відбуватися лише в присутності відповідачки, так як,
дитина дуже мала, і взагалі ще не розмовляє. Для вирішення питання щодо його
участі, як батька, у вихованні сина ОСОБА_3 та спілкуванні з ним, позивач
звернувся восени 2006 року із заявою до органу опіки та піклування Бобринецької
районної державної адміністрації.

Розпорядженням
голови Бобринецької РДА № 892-р від 4 грудня 2006 року, винесеного згідно
постанови районної опікунської ради від 1 грудня 2006 року, позивачу було
дозволено приймати участь в утриманні сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження та
його вихованні у вихідні дні ( субота, неділя) з 9.00 години до 17.00 години за
місцем його проживанняАДРЕСА_1 протягом грудня місяця 2006 року встановлений
термін спілкування було обмежено до 2-3 годин з метою пристосування дитини до
інших умов проживання, та до батька.

Згідно
прийнятого рішення органу опіки та піклування, відповідачка по справі не
повинна перешкоджати батьку приймати участь в утриманні та у вихованні сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження у вихідні дні (субота, неділя) в зазначені
часи. Однак, враховуючи інтереси малолітньої дитини, яка до цього часу ще не
говорить, враховуючи вік дитини, стан здоров'я та розвитку, відповідачка не
заперечуючи, та не перешкоджаючи зустрічам батька з сином, просить позивача
спілкуватись певний проміжок часу з сином у її присутності, так як, зараз
позивач не може, і не розуміє сина, так як з ним взагалі раніше не спілкувався,
а їх син взагалі ще не говорить.

відповідачка
доглядає, та виховує сина з часу його народження, та добре його розуміє, а для
того, щоб дитина привикла до батька, а батько до дитини та буде його повністю
розуміти, та матиме можливість спілкуватись з ним, та займатись його виховання
і за своїм місцем мешкання, необхідно певний час.

Згідно  ст.159 ч. 2 Сімейного кодексу України, суд
визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи
систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною
місця проживання, тощо) місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку,
стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають
істотне значення.

В окремих
випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з
дитиною присутністю іншої особи.

Згідно  ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони, понесені першою документально
підтверджені судові витрати.

Позивач при
подачі позову сплатив судові витрати в сумі 8 грн. 50 копійок та витрати на
інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 7 грн. 50
копійок. Оскільки позов задоволено частково то відповідачка відшкодовує
позивачу лише частину сплачених ним коштів.

На підставі
викладеного, керуючись  ст.  ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212, 213,215,
п. 1 ч. 1 367 ЦПК України,  ст.  ст.
157-159, 181, 183 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1перешкод у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження у вихідні дні (суботу, неділю) з 9.00 години до 17.00
години за місцем проживання ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 у її присутності терміном 3 (три
) місяці з часу вступу рішення в закону силу.

Зобов'язати
ОСОБА_2 після проходження 3-х місячного терміну з часу вступу рішення в закону
силу. Не чинити ОСОБА_1перешкод у спілкуванні та вихованні з сином ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, у вихідні дні (суботу, неділю) з 9.00 години до 17.00
години за місцем його проживання АДРЕСА_1,
без присутності   ОСОБА_2

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 гривен за сплату ним державного мита, та витрат на
інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду кіровоградської області через Бобринецький районний суд
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів або в порядку ч.
4  ст. 295 ЦПК України.