АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-3 813/07                                 Головуючий
у 1-й інстанції: Бобрович В.І.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22
листопада 2007 року                                                                           м.  Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

головуючого:                    БоєвоїВ.В.

суддів:                               Бабак A.M.,
Полякова О.З.

при секретарі:                   Петровій
О.Б.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1
на рішення Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1 про виділ долі з майна та визначення
порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом.

В
обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначав,
що в порядку спадкування за законом він є власником 1/4 частини
житлового АДРЕСА_1,  що розташована на
земельній ділянці площею 600 м2. Він з відповідачем не може визначити порядок
користування спірною будівлею і просить виділити йому в натурі 1/2 частину
вказаного спадкового майна та визначити порядок користування спірною будівлею
та земельною ділянкою між ним та ОСОБА_1

Рішенням
Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Виділено в користування ОСОБА_2 в розташованому за адресою: АДРЕСА_1
житловому будинку літ. А: частину кімнати 1-6 пл. 16, 9 м2

вартістю 6107 грн.,  жилу прибудову
літ. А2,  яка складається з кімнати 1-7
пл. 10, 2 м2,

коридора 1-8 пл.
2, 7 м2,  комори 1-9 пл. 0, 7 м2,  кухні пл. 9, 1 м2,  загальною площею 22, 7 м2

вартістю 12928 грн.,  козирок до літ.
А2 вартістю 74 грн.,  ґанок до літ. А2
вартістю 15 грн.,

літню кухню літ. Б вартістю 2092 грн,
козирок до літ. Б вартістю 95 грн.,
погріб з шийкої літ.

ПГ вартістю 1618 грн.,  паркан № 1
вартістю 589 грн.,  1/2 паркану № 2
вартістю 315 грн.,  1/2

воріт № 7 вартістю 36 грн.,  14
водопроводу № 4 вартістю 81 грн.,  1/2
паркану № 5 вартістю 266

грн.,  14 замощення 1 вартістю 279
грн.,  1/2 вбиральні літ. Г вартістю 191
грнг,  33/100 паркану №

9 довжиною 5, 69 м/п вартістю 239 грн.,
а всього виділити 1/2 частину майна на суму 24925 грн.,

що на 161 грн. більше ніж потрібно. Виділити земельну ділянку S1 площею
90, 0 м2,  S2

площею 152, 0 м2,  S3 площею 27, 0
м2,  а всього виділити 269, 0 м2.   „

Зобов'язано
ОСОБА_2 звести перегородку в кімнаті 1 -6 (згідно схеми-плану),  закласти дверний проріз між кімнатою 1-4 і
проектованою кімнатою 1-6 площею 16, 9 м2,

закласти
дверний проріз між кімнатою 1-4 і кухнею 1-10,
звести дверний проріз між проектованою коморою площею 1, 6 м2 і кімнатою
1-5,  звести дверний проріз між
проектованою кімнатою 1-6 площею 16, 9 м2 і кімнатою 1-7. Строк виконання
встановлено до 01 січня 2008 року.

Виділено
в користування ОСОБА_1  в розташованому
за адресою: АДРЕСА_1 житловому будинку літ. А: кімнату 1-4 площею 10, 0
м2,  кімнату 1-5 площею 5, 3 м2,  частину кімнати 1-6 площею 1, 6 м2 (з
послідуючим використанням під комору),  а
всього виділено 16, 9 м2,  вартістю 6108
грн.,  службову прибудову літ. А1,  яка; складається з коридору 1-1 площею 6, 2
м2,  санвузла 1-2 площею-2; 1 цл,  кухні 1-3 площею 10, 5 (10, 9) м2,  загальною площею 18, 8 (19, 2) м2 вартістю
9464 грн.,  козирок до літ. А1 вартістю
74 грн.,  гараж літ. В вартістю 6291
грн.,  оглядову яму в гаражі літ. В
вартістю 399 грн.,  навіс до літ. Е
вартістю 239 грн.,  душ літ. Ж вартістю
205 грн.,  паркан № 6 вартістю 170 грн.,  67/100 паркану № 9 довжиною 11, 44 м/п
вартістю 485 грн.,  У2 паркану № 2
вартістю 316 грн.,  1/4 водопроводу № 4
вартістю 81 грн.,  ½ паркану № 5 вартістю 266
грн.,  1/2 воріт № 7 вартістю 36
грн.,  1/2 замощення 1 вартістю 279
грн.,  1/2г вбиральні літ. Г вартістю 191
грн.,  а всього виділено 1/2 частину
майна на суму 24603 грн.,  що на 161 грн.
менше ніж потрібно. Виділено земельну ділянку S4 площею 232
м2,  S5 площею 37, 0
м2,  а всього площею 269 м2.

Зобов'язано ОСОБА_1 звести дверний проріз між проектованою коморою плошею
1, 6 м2 і кімнатою 1-5. Строк виконання встановлено до 01 січня 2008 року.

Закріплено
в загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельну ділянку S6 площею 68, 0 м2
і S7 площею
9, 0 м2,  а всього загальною площею 77, 0
м2.

Висота всередині
двірських парканів не повинна перевищувати 120 см.

Стягнуто
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 161 грн. різниці між вартістю виділеного майна.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 1150 грн. 42 коп.

В
частині стягнення витрат на надання юридичної допомоги в розмірі 3000 грн.
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення як таке,  що ухвалено з порушенням норм матеріального
та процесуального права,  та ухвалити
нове рішення,  яким частково змінити рішення
суду в частині переобладнання кімнат 1-6 та 1-5 в житловому АДРЕСА_1,  залишивши позивачеві жилу кімнату 1-6
повністю без перепланування,  а в рахунок
різниці жилої площі та вартості -залишити за відповідачем на праві власності
підвальне приміщення літ. ПГ з стягненням в грошовому еквіваленті різниці в
вартості.

Дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційного суду вважає,
що апеляційна скарга не підлягає з наступних підстав.

Статтею
308 ЦК України передбачено,  що
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2,  своє рішення ухвалив на
підставі висновків судової будівельно-технічної експертизи від 29.08.2006 р.
(а. с 34-48),  а саме - відповідно до
варіанту II розділу вищевказаного житлового будинку,  технічних споруд та земельної ділянки (а.
с.  41-42; 43; 46-48).

При
цьому слід зазначити,  що при проведенні
даної судової будівельно-технічної експертизи були присутні сторони - ОСОБА_2
та ОСОБА_1 (про що вказано на а. с
35).

До того
ж,  суд першої інстанції,  враховуючи,
що варіанти розділу передбачають перепланування будинку,  а у відповідності до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 04 жовтня 1991 р. № 7 „Про практику застосування
судами законодавства,  що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок"  (з послідуючими змінами),

необхідно
мати дозвіл на таке перепланування,  в
ході розгляду справи зробив необхідні
процесуальні дії щодо отримання відповідей компетентних органів про
можливість проведення перепланування в спірному будинку. Так,  з матеріалів справи видно,  що головне управління архітектури та
містобудування Запорізької міської ради (а. с.
73),  відкрите акціонерне
товариство „Запоріжгаз" (а.с. 74),
управління з питань наглядово-профілактичної діяльності ГУ МНС України в
Запорізькій області Державного комітету з пожежного нагляду України (а. с.  75) не заперечують проти розділу будинку та
земельної ділянки згідно висновків даної експертизи.

Відповідно
до частини 1 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Частиною 4 цієї статті передбачено,  що доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

В якості
доказу позивач надав суду висновки судової будівельно-технічної експертизи
стосовно розділу спірного будинку та земельної ділянки,  проте,
з боку відповідача будь-яких інших доказів щодо можливих варіантів
розділу не надано.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції встановлено,  що відповідач не заявляв клопотання про
призначення повторної або додаткової судової будівельно-технічної експертизи
щодо розділу спірного майна,  а доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неможливості здійснення перепланування жилого
будинку за варіантами,  наданими
експертом,  мають характер
припущень,  тому такі доводи не
спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом
першої інстанції повно і всебічно з*ясовані обставини справи,  що мають для неї значення,  висновки суду відповідають цим обставинам і
набутим доказам,  характер правовідносин
між сторонами судом визначений правильно,
норми матеріального і процесуального законів при розгляді справи судом
не порушені і застосовані вірно.

За таких
обставин судова колегія вважає,  що по
справі постановлено законне і обгрунтоване рішення,  тому підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
314,  317 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Заводського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2007 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців.