Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 липня
2007 року. Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Поймай Ю.С.

при секретарі
-  Махлай С. М.  розглянувши у попередньому судовому засіданні
в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007
року ОСОБА_1.  звернулась в суд з
вищеназваним позовом.

В своїй
позовній заяві вказувала,  що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.04.1999 року,  даний шлюб для відповідача є першим,  для позивача -повторним.  Від шлюбу дітей не мають.

Сімейно-шлюбні
відносини між ними були припинені в 2004 року,
по причині,  того,  що сторони мають різні погляди на життя,  на вирішення сімейно-побутових питань,  що призвело до втрати почуття любові та
взаємної поваги. А тому позивач просила суд шлюб розірвати,  місце проживання дитини визначити з нею,  витрати,
пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Позивач в
судовому засіданні позов підтримала,
просила суд позов задовольнити.

Представник
позивача - адвокат ОСОБА_3. позов підтримала,
просила задовольнити.

Відповідач позов
визнав,  проти задоволення позову не
заперечував.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  адвоката ОСОБА_3.,
давши аналіз і оцінку наданим доказам,  знаходить,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
ч. 2  ст.
112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя,  збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сторони 06.04.1999
року,  даний шлюб для відповідача є
першим,  для позивача - повторним.  Від шлюбу мають дітей не мають.

Шлюбно-сімейні
стосунки між ними були припинені в 2004 році,
і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують. Небажання
підтримувати сімейні стосунки,  викликане
не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні серйозними
доводами.

На
підставі встановлених фактів суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам сторін по справі.

Витрати
по розірванню шлюбу за його згодою необхідно покласти на відповідача у вигляді
необхідності сплати мита на користь держави у розмірі 25 грн. 00 коп.3а
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Позивача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись  ст.
ст.  14, 57-59, 130, 208, 209,
212-215, 218 ЦПК України,   ст.  ст.
104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 06 квітня 1999 року в
Градизькій селищній раді народних депутатів Глобинського району Полтавської
області,  між ОСОБА_1,  1961 року народження та ОСОБА_2,  1962 року народження,  актовий запис за НОМЕР_1 - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 держмито на користь
держави в сумі 25 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 від
даного виду платежу звільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1витрати по сплаті судового збору у сумі 17грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 грн.
50 коп.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня проголошення та апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження,  апеляційної скарги у випадку
їх спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом,  якщо рішення не скасовано.