Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня
2007 року                   Київський
районний суд м.  Харкова у складі:

головуючої    - судді Муратової С О.

при
секретарі -                                                                Нагорній
Ю.О.

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Харкові цивільну справу за позовомОСОБА_1ОСОБА_2 до Виконкому
Київської районної ради м.  Харкова,  третя особа: КП „Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" про визнання часток нежитлової будівлі окремими,  та визнання права власності,  -

встановив:

Позивачі
просять суд визнати,  що нежитлова
будівля по АДРЕСА_1 складається з двох будівель: будівля літ. „А-1",  загальною площею 211, 4 кв. м,  та будівля літ. „Б-2",  загальною площею 338, 5 кв. м; визнати за
ОСОБА_1та ОСОБА_2 право
власності на будівлю літ. „А-1",
загальною площею 211,
АДРЕСА_1,  по 1/2 частині за
кожним; визнати за ОСОБА_1та ОСОБА_2.
право власності на будівлю „літ. Б-2",
загальною площею 338, 5 кв. м,
розташовану поАДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним,  вказуючи,
що вони є співвласниками в рівних частках,  по 1/2 частині,  нежитлової будівлі,  розташованої по АДРЕСА_1,  загальною площею 551, 8 кв. м на підставі
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 20 листопада 2006 року та посвідченого в нотаріальному
порядку договору купівлі-продажу від 29 грудня 2006 року. Фактично будівля
складається з приміщень першого поверху,
площею 362,  9 кв. м,  та приміщень другого поверху,  площею 188, 9 кв. м.  З метою доцільного використання власності
позивачами влаштовано дві окремі будівлі та змінено призначення приміщень.
Результатами обстеження КП „Харківське міське бюро технічної
інвентаризації"" 08 червня 2007 року встановлено,  що будівля складається з двох будівель,  відповідно площею 211, 4 кв. м та 338, 5 кв. м.  У зв'язку з тим,  що на теперішній час належне на праві
власності позивачам нерухоме майно не відповідає правовстановлюючим документам
та технічному паспорту,  виготовленому КП
„Харківське міське бюро технічної інвентаризації-" 03 жовтня 2006
року,  вони звертаються до суду з позовом
про визнання часток будівлі окремими,  а
для відповідної правової реєстрації просять визнати за ними право власності в
рівних частках на кожну окрему будівлю. Позивачі зазначають,  що право власності в даному випадку можливо
визнати лише в судовому порядку,
оскільки у зв'язку із зменшенням площі та функціонального призначення
будівлі виконком Київської районної ради м.
Харкова не може видати їм свідоцтва про право власності.

В
попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_2
повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Позивач
ОСОБА_1 в попереднє судове засідання не з'явився,  надав до суду заяву,  в якій повністю підтримав позов,  з проханням розглянути справу у його
відсутність,  у зв'язку із неможливістю
його прибуття до суду.

Представник
відповідача - Виконкому Київської районної ради м.  Харкова в попередньому судовому засіданні
повністю визнала позовні вимоги,  про що
подала заяву,  при цьому пояснила,  що визнання частин нежитлового приміщення
окремими будівлями літ. „А-1" загальною площею 211, 4 кв. м та/Літ.
„Б-2" загальною площею 338, 5 кв. м,
є

2

можливим,  виходячи з листа КП „Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" від 11 червня 2006 року № 1801647,  адресованого голові Київської районної ради
м.  Харкова. Крім того,  позивачі вже є власниками спірних
приміщень,  на підставі представлених
правовстановлюючих документів. Відповідно до рішення Харківської міської ради №
445 від 23 листопада 1992 року „Про перерозподіл повноважень між виконкомом
Харківської міської Ради народних депутатів та райвиконкомами міста",  яке є чинним,
питання щодо нумерації будинків,
а в даному випадку спір йде лише про привласнення окремих літер будівлі
за тою ж самою адресою,  віднесено до
компетенції Київського райвиконкому м.
Харкова.

Представник
третьої особи - КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації"
покладав вирішення спору на розсуд суду,
відповідно до вимог чинного законодавства.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведені попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України,  при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно ч. 4
ст.  174 ЦПК України в разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
судове рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що за ОСОБА_1визнано
право власності на самочинно збудовані приміщення автомийки літ. „А-2"
загальною площею 551, 8 кв. м,  на
підставі рішення Київського районного суду м.
Харкова від 20 листопада 2006 року (а.с.
11).

03
жовтня 2006 року КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації"
виготовило технічний паспорт на автомийку,
розташовану поАДРЕСА_1 відповідно до якого загальна площа автомийки
складає 551, 8 кв. м (а.с.  13-16).

Згідно
договору купівлі-продажу від 29 грудня 2006 року,  посвідченого приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального округу,
ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 1/2 частку нежитлової будівлі,  літ. „А-2„,
що знаходиться по АДРЕСА_1(а.с.
18,  19).

Згідно
витягу КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації'" про
реєстрацію права власності на нерухоме майно,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожний є власником 12 частки нежитлової будівлі,  літ. „А-2",  загальною площею 551, 8 кв. АДРЕСА_1
(а.с.  20, 21).

В
результаті обстеження,  проведеного КП
„Харківське міське бюро технічної інвентаризації" 07 червня 2007
року,  встановлено,  що дана С'удівля складається з двох окремих
частин,  які не мають між собою
сполучення та мають різне призначення,  а
саме: частина будівлі - приміщення № 4,
5,  6,  7,
8,  9,  10 - загальною площею 211,  4 кв.м,
є одноповерховою,  має самостійну
стіну,  дах,  окремий вихід на вулицю за призначенням
-автомийка; інша частина будівлі - приміщення першого поверху № 1, 2,  3,
другого поверху № 11, 12, 13, 14, 15,
загальною площею 338, 5 кв. м,  є
двоповерховою,  також є самостійну
стіну,  дах,  окремий вихід на вулицю та за призначенням є
адміністративно-торгівельною будівлею (а.с.
35).

Таким чином,  на теперішній час належне позивачам на праві
приватної власності нерухоме майно не відповідає правовстановлюючим документам
та технічному паспорту.

Таким
чином,  суд задовольняє позовні
вимоги,  оскільки визнання представником
відповідача пред'явленого позову в попередньому судовому засіданні не
суперечить закону,  не порушує
права,  свободи інтереси інших осіб.

Зважаючи
на вищевикладене,  керуючись  ст.
ст.  130,  174,
10,  11,  60,
209,  212-215 ЦПК України,   ст.
ст.  319,  328,
331, 392 ЦК України
суд,  -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1ОСОБА_2 -задовольнити.

Визнати,  що нежитлова будівля,  розташована по АДРЕСА_1 складається з двох
будівель: будівля літ. „А-1",
загальною площею 211, 4 кв. м,  та
будівля літ. „Б-2",  загальною
площею 338, 5 кв. м.

Визнати    за   ОСОБА_1
та    ОСОБА_2 право власності
на будівлю літ. „А-1",  загалі ною площею 211,  АДРЕСА_1,
по 1/2 частині за кожним.

Визнати
за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право
власності на будівлю „літ. Б-2",
загальною площею 338, 5 кв. м,  розташовану
поАДРЕСА_1 по 1/2 частині за кожним.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області шляхом подачі протягом 10 днів після проголошення рішення через
Київський районний суд м.  Харкова заяви
про апеляційне оскарження рішення суду та шляхом подачі протягом 20 днів після
подачі вказаної заяви апеляційної скарги через Київський районний суд м.  Харкова,
або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.

Рішення
виготовлене в нарадчій -кімнаті,  є
оригіналом.