Справа № 2 -1213/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 вересня 2007 року. Автозаводський районний суд М.Кременчука, Полтавської
області, в складі:

головуючого судді - Поймай Ю.С.

при секретарі -
Махлай С.М. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної
шкоди, ОСОБА_3 у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2006 року ОСОБА_1 звернулась
до суду із вищеназваним позовом.

Вказувала, що 18.04.2004 року в результаті дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася по вині відповідача їй було завдано
тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Посилаючись на те, що в результаті дій відповідача їй було завдано
матеріальну шкоду, а також вона перенесла моральні страждання ОСОБА_1 просила
суд стягнути із відповідача 5322 грн. 91 коп. матеріальної шкоди, а також 10000
грн. моральної шкоди.

23.08.2006 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою про відшкодування
моральної шкоди.

Вказувала, що 18.04.2004 року по вині відповідача ОСОБА_2 сталася ДТП в результаті якої вона отримала середньої тяжкості тілесні
ушкодження а її малолітній дочці, 1997 року народження були
завдані легкі тілесні ушкодження.

А тому позивач як в своїх інтересах так і в інтересах дочки просила
стягнути з відповідача на її користь 10000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

У січні 2007 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовної заявою до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди.

Вказував, що 18.04.2004 року по вині відповідача сталася ДТП в результаті якої він отримав легкого ступеня тілесні
ушкодження у зв'язку з чим йому було завдано моральну шкоду розмір якої він у грошовому еквіваленті оцінює в 5000 грн.,
а тому просив суд стягнути з відповідача
на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В подальшому всі три позови були
об'єднані в одне провадження.

В ході судового розгляду позивач та їх представник підтримували свої
позовні вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_1 відмовилась від частини позовних вимог, а саме вимог про стягнення матеріальної шкоди у зв'язку із погашенням збитків
страховою компанією і відмова була прийнята судом, про що постановлена
відповідна ухвала.

В ході судового розгляду позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_7 позов підтримали, просили суд їх
позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 позов визнали частково,
непогодившись із розміром моральної шкоди.

Представник третьої особи ЗАТ СК "Еталон" в судове засідання не
прибув, про день, час і місце розгляду справи
повідомлялись належним чином, надали суду клопотання з проханням слухати справу у відсутності їх представника.

Суд,
заслухавши пояснення осіб, які брали участь по даній справі, давши аналіз та
оцінку   наданим   доказам,
знаходить,   що   позовні
вимоги   підлягають   частковому
. задоволенню зі слідуючих підстав.

2

юридичної особи,  а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за
наявності її вини.

У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом, іншим
об'єктом, використання, зберігання або утримання, зобов'язана
відшкодувати її на загальних підставах.

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок
у кримінальній справі, що набрав законної
• сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або
постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

З копії вироку Кременчуцького районного суду від 13 вересня 2005 року вбачається, що даним вироком ОСОБА_2 був визнаний винним
у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК
України, який він вчинив за нижче вказаних обставинах.

28.04.2004 року близько 14 години в с. Мала Кохнівка Кременчуцького району з
боку м.Комсомольська в напрямку М.Кременчука по сухому асфальтному покриті зі швидкістю близько 60 кмгод. в ясну сонячну годину
рухався автомобіль "ІЖ-21251" д.н.з. НОМЕР_1
під керуванням водія ОСОБА_9. В цей же час по другорядній дорозі, яка примикає до автодороги Кременчук-Комсомольськ з
правої сторони по ходу руху автомобіля "ІЖ-21521" зі
швидкістю біля 27 кмгод. рухався автомобіль "Деу-Ланос" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 Рухаючись у
вказаному напрямку водій ОСОБА_2 порушуючи вимоги п.п.
16,3, 16.11, 2.1 розділу 33 ПДР України допустив виїзд
на головну дорогу з другорядної, не впевнившись у безпеці маневру, де зіткнувся
з автомобілем "ІЖ -21251" під керуванням ОСОБА_9.

В результаті даної ДТП пасажири автомобілю "ІЖ"
згідно висновку судово-медичної експертизи отримали
тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад
здоров'я, ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад
здоров'я

ОСОБА_2 було призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді 1 року обмеження волі, без позбавлення права керування
транспортними засобами на підставі ст.ст. 75,76 КК ОСОБА_2
було звільнено від відбування покарання з випробуванням встановлено іспитовий строк 1 рік. Цивільний позов ОСОБА_3, ОСОБА_1
та ОСОБА_5 залишений без розгляду.

З копії вироку
колегії суддів судової палати з кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 09 грудня 2005 року видно що
даним вироком апеляція потерпілого
ОСОБА_3 була задоволена частково. Вирок Кременчуцького районного суду від 13 вересня 2005 року відносно
ОСОБА_2 в частині призначення
засудженому покарання скасований. Призначено ОСОБА_2 за ст. 286 ч. 1 КК України
два роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами 2 роки. В іншій частині вирок
Кременчуцького районного суду від 13
вересня 2005 року відносно ОСОБА_2 залишений без змін.

Суд вважає, що поскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в результаті скоєння злочину відповідачем були завдані середньої тяжкості
тілесні ушкодження, крім того дочка ОСОБА_3 - ОСОБА_4 шестирічного
віку також отримала тілесні ушкодження та водію автомобіля "ІЖ
-21251" ОСОБА_5 були завдані легкі тілесні ушкодження -вони перенесли певні моральні страждання, а тому суд
приходить до висновку що повинно бути стягнуто із ОСОБА_2 на
користь: ОСОБА_1 - 8000 грн., ОСОБА_3 - 8000 грн. та ОСОБА_5 2000 грн.
моральної шкоди.

Оскільки по
даній категорії справ позивачі звільнені від сплати судового збору та витрат  на  інформаційно-технічне  забезпечення
розгляду  справи  то
суд  вважає  за

3

необхідне
стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави держмито в сумі 25 грн. 50 коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 7 грн.
50 коп.

Керуючись ст.ст. 14,57-59,61,208,212-218 ЦПК України, ст.ст. 1167,1187 ЦК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3
у власних інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь: ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 8000 (вісім тисяч) грн., ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 8000 (вісім тисяч) грн., ОСОБА_5 моральну
шкоду в сумі 2000 (дві тисячі) грн.

В задоволенні іншої частини
позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави держмито в сумі 25 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 7 грн. 50 коп.

З повним рішенням суду сторони
можуть ознайомитись 18 вересня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення протягом десяти днів з дня проголошення
та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів
з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх
спільного чи окремого неподання або розгляду справи
Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.