УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
грудня 2007 року                                                                 м.  Харків

Колегія
суддів апеляційного суду Харківської області з касаційного розгляду цивільних
справ у складі:

головуючого
- Бородіна М. М. ,  суддів - Малійської С.М. ,
Солодкова А.А.,  розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  виконкому Роздільнянської міської ради,  комунального підприємства спільної власності
територіальних громад Роздільнянського району «Бюро технічної інвентаризації»,  третя особа - Роздільнянська філія КП
«Одеське МБТІ та РОН» про визнання права власності та зобов'язання виконати
певні дії,  усунення перешкод в
користуванні власністю; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на службове
приміщення і тамбур,  -

встановила:

В червні
2005 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_1,  виконкому Роздільнянської міської ради,  КП СТГ Роздільнянського району «БТІ»,  третя особа -Роздільнянська філія КП «Одеське
БТІ та РОН»,  в якому просила визнати за
нею право власності на двоповерхове приміщення АДРЕСА_1,  визнати за нею право на приватизацію
земельної ділянки розміром 0, 0173 га.

При
цьому посилалася на те,  що відповідач ОСОБА_1,  працюючи директором Роздільнянського БТІ і використовуючи
своє службове становище,  незаконно
позбав її права власності на належний їй другий поверх зазначеної будівлі
шляхом знищення належного їй свідоцтва про право власності № 424998,  видане Роздільнянською міською радою 13
жовтня 2004 року.

Позивачка
неодноразово змінювала свої позовні вимоги та в жовтні 2005 року подала до суду
уточнену позовну заяву в остаточній редакції до ОСОБА_1,  виконкому Роздільнянської міської ради,  КП СВТГ роздільнянського району «БТІ»,  третьої особи Роздільнянської філії КП
«Одеського МБТІ та РОН» про визнання  нею
права власності на двоповерхове приміщення.

На
обґрунтування своїх вимог посилалася на те,
що на наданій їй в оренду земельній ділянці по АДРЕСА_1 нею побудований
двоповерховий будинок з магазином на першому поверсі та службовим приміщенням
на другому поверсі. По закінченню будівництва у вересні 2004 року нею був
введений зазначений об'єкт в експлуатацію,
а в жовтні 2004 року отримано свідоцтво про право власності на спірну
будівлю та згідно Реєстру прав на нерухоме майно об'єкт був зареєстрований за
нею на праві власності. Однак відповідач ОСОБА_1,  працюючи на посаді директора Роздільнянського БТІ,  з метою незаконного заволодіння та відібрання
у неї другого поверху спірного приміщення,
отримавши у неї документи для оформлення технічного паспорту на
будівлю,  знищив свідоцтво про право
власності та витяг з Реєстру прав на нерухоме майно шляхом спалення. Після чого
незаконно виготовив два технічні паспорти на будівлю: на перший поверх за
позивачкою,  а на другий - на своє ім'я;
підробив акт вводу об'єкта в експлуатацію за вересень 2004 року,  незаконно отримав рішення Роздільнянської
міської ради про визнання за ним права власності на другий поверх,  фактично заволодів майном позивачки
використавши для цього підроблені документи.

З
урахуванням викладеного просила визнати за нею право власності на спірне
приміщення зобов'язати Роздільнянську міську раду видати свідоцтво про право
власності на її ім'я та зобов'язати КП «Одеське МБТІ та РОН» виготовити
технічну документацію та зареєструвати за нею право власності на будівлю на
підставі рішення суду,  виселити ОСОБА_1 та інших
осіб,  які незаконно займають другий
поверх приміщення,  стягнути з ОСОБА_2 На її користь
збитки у сумі 12000 грн.

Справа №
1622-кс-07                                    Головуючий у 1-ій
інстанції: Теренчук Ж.В.

Доповідач:
Бородін М. М.

Рішенням
Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 березня 2006 року,  залишеного без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 20 липня 2006 року,
позов ОСОБА_2 задоволений частково.

Визнано
за приватним підприємцем ОСОБА_2 право власності на будинок з магазином на
першому поверсі та службовим приміщенням на другому поверсі -тамбуром,  що розташовані у АДРЕСА_1.

Зобов'язано
Роздільнянську філію комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» виготовити технічну
документацію на будинок АДРЕСА_1 та зареєструвати даний об'єкт на підставі
правовстановлюючих документів.

В іншій частині
позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В
задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на другий поверх і тамбур будинку АДРЕСА_1
відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на сплату судового збору 30 грн.
80 коп. та на користь держави судовий збір у розмірі 219 грн. 20 коп.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду першої та апеляційної інстанції скасувати,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
ухвалити нове рішення,  яким
задовольнити вимоги зустрічного позову про визнання за ОСОБА_1 права власності
на частину вбудовано-прибудованих приміщень - другий поверх та тамбур,  які розташовані по АДРЕСА_1.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи із
наступного.

Згідно
ч. 2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може
бути лише неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення
норм процесуального права.

Доводи
скарги не дають підстав для висновку,  що
судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи допущені порушення
норм матеріального чи процесуального права,
які передбачені  ст.  ст.
338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішення суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи
касаційної скарги не спростовують висновків судів.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального і процесуального
права,  у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись  ст.
332,  336 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Роздільнянського районного суду Одеської області від 30 березня 2006 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 липня 2006 року залишити без
змін. Ухвала оскарженню не підлягає.