Справа № 2-836/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007 року Стрийський міськрайонний суд
Львівської області

в складі: головуючого-судді                                                     Микитчина І.М.

при секретарі                                                        Стельмах
З.В.

з участю прокурора                                              Івасівки
О.З.

та адвоката                                                            ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Стрию справу за позовомОСОБА_2 до Державного підприємства
"Славське лісове господарство" про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить стягнути з відповідача 100000 грн. моральної шкоди та 5000 грн.
матеріальної шкоди, а також відшкодувати судові витрати по справі, мотивуючи
тим, що 20.01.2005 року близько 18 год.
30 хв. у селі Либохора Сколівського району водій ОСОБА_3, керуючи вантажним
автомобілем марки КРАЗ-65101, д.н. НОМЕР_1який належить відповідачу, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, в якій
загинула її дочкаОСОБА_4

Постановою
Сколівського районного суду від 23.12.2005 року кримінальну справу, порушену
щодо ОСОБА_3 за ст. 286 ч. 2 КК України,
було закрито та звільнено його від кримінальної відповідальності на підставі
п. "б" ст. 1, ст.,
ст. 6, 8, 12 Закону України "Про амністію" від

31.05.2005       року.
Ухвалою   апеляційного   суду
Львівської   області   від

07.02.2006    року постанову
Сколівського районного суду від 23.12.2005 року

залишено без
змін.

У зв'язку зі
смертю дочки вона зазнала моральних страждань, психотравмуючі фактори
спричинили переживання, що призвели до погіршення стану її здоров'я. Дочка
загинула в молодому віці, смерть якої вона тяжко переживає і на даний час, а
тому заподіяну їй моральну шкоду оцінює в 100000 грн. На поховання дочки, а
саме : купівлю нового одягу, взуття, домовини, ритуальні послуги вона витратила
5000 грн., а також понесла судові витрати в розмірі 870 грн., які й просить
стягнути в повному обсязі.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що квитанції та чеки,
які підтверджують завдану їй матеріальну шкоду в розмірі   5000
грн.,   вона   не
зберегла,   її  сім'я
знаходиться   в  тяжкому

2 матеріальному
стані.   На  даний
час   вона  й
надалі   зазнає  моральних страждань з приводу смерті своєї
дочки, а тому просить стягнути завдану їй моральну шкоду в повному обсязі.

Прокурор
Івасівка О.З. позов підтримала, пояснила, що в справі є достатньо доказів вини
відповідача у вчиненні ДТП
водієм ОСОБА_3, який перебував з ним у трудових відносинах і якого на
законних підставах звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з
амністією. Стосовно розміру відшкодування шкоди покладається на думку суду.

Представник
відповідача Зінич Л.Б. позов визнала частково, пояснила, що хоча ОСОБА_3 вчинив
ДТП, в результаті якого загинула дочка позивачки, не при виконанні службових
обов'язків, оскільки самовільно поїхав ввіреною йому автомашиною в с. Либохора
Сколівського району, відхилився від маршруту, зазначеному в дорожньому листі №
4, однак оскільки автомашина, якою керував ОСОБА_3 належить ДП "Славське
лісове господарство", то вони згідні частково відшкодувати заподіяну шкоду
в значно меншому розмірі, ніж просить позивачка, оскільки фінансовий стан
підприємства є незадовільним.

Третя особа
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій позов не
визнає, просить справу слухати за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, думку прокурора, свідків,
суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

В судовому
засіданні достовірно встановлено, що 20.01.2005 року близько 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_3, керуючи
автомобілем КРАЗ, який належить
відповідачу, в с Либохора
Сколівського району вчинив ДТП,
внаслідок чого загинула дочка позивачки. Вина ОСОБА_3 у вчиненні ДТП доведена постановою Сколівського районного
суду від 23.12.2005 року, якою його звільнено від кримінальної
відповідальності внаслідок акту амністії.

В судовому
засіданні свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6., ОСОБА_7 пояснили, що 20.01.2005 року ОСОБА_3
після закінчення робочого дня самовільно поїхав у с Либохора Сколівського
району допомогти йому, ОСОБА_7., витягнути його автомобіль, який перекинувся.
Після цього, повертаючись у гараж, ОСОБА_3 вчинив у с Либохора ДТП, в результаті якого
загинула дівчина.

Відповідно до ч.
2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч.
2 ст. 1172 ЦК України
юридична особа відшкодовує шкоду, завдану працівником під час виконання ним
своїх трудових обов'язків.

Як вбачається з
акту службового розслідування, подання адміністрації Славського держлісгоспу від 24.01.2005 року, протоколу спільного
засідання адміністрації та профкому Славського держлісгоспу від
26.01.2005 року та наказу № 8-к від
26.01.2005 року, ОСОБА_3 звільнений з роботи за ст. 40 п. 3 КЗпП України
за систематичне невиконання обов'язків, покладених на

3

нього, який самовільно відхилився від маршруту 20.01.2005
року, поїхав у село Либохора та не поставив автокран на місце стоянки.

Суд вважає, що
звільнення ОСОБА_3 з роботи за систематичне невиконання службових обов'язків
наказом № 8-к від 26.01.2005 року не є підставою для звільнення відповідача від
відповідальності за шкоду заподіяну позивачці джерелом підвищеної небезпеки, що
є власністю відповідача, оскільки на момент вчинення ДТП він перебував у
трудових відносинах з підприємством.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує тяжкість
завданої позивачці душевної травми, характер і глибину душевних та фізичних
страждань позивачки, яка втратила дочку молодого віку, їх тривалість, а такою
виходячи з вимог розумності та справедливості та з врахуванням фінансового
стану відповідача, який є незадовільним, що стверджується відповідними
довідками, суд вважає, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі
30000 грн.

Що стосується
розміру матеріальної шкоди, яку позивачка просить стягнути з відповідача, суд
вважає, що така підлягає до стягнення в розмірі 697 грн. 38 коп., що
підтверджується представленими позивачкою доказами.

Понесені
позивачкою витрати на правову допомогу в розмірі 870 грн. підлягають стягненню
з відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 158,
159, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.,
ст. 23, 1172, 1187 ЦК України,
суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
Державного підприємства "Славське лісове господарство" (р/р
001 AT "Укрінбанк" м. Львів МФО 325826, Інд. Код
) на користьОСОБА_2 697 грн. 38 коп. заподіяної матеріальної
шкоди, 30000 грн. заподіяної моральної шкоди, 870 грн. витрат на правову
допомогу, а всього 31567 (тридцять одну тисячу п'ятсот шістдесят сім) грн. 38
коп., а також 59 грн. 50 коп. судового збору та ЗО грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та
апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.