Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.  Бововолинськ                                                                        20
вересня 2007 року

Нововолинський
міський суд Волинської області під головуванням

судді                                                                           Антонюк
К.І.

за
участю секретаря                                                  Марчак
Т.М.

позивача                                                                    ОСОБА_1

представника позивача                                           ОСОБА_2

представника відповідача

Нововолинської виконавчої дирекції

Фонду соціального страхування                             Бабердіної
Л.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ Холдингова компанія "Луганськтепловоз",  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
в м. Лунганську,  відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування в м. Нововолинську про перерахунок
відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я,  суд, -

встановив:

15
березня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ВАТ "Холдингова
компанія "Луганськтепловоз",
Фондів соціального страхування в М. Луганську та м. Нововолинську про
перерахунок відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я. Вимоги
обґрунтовує тим,  що під час роботи в
Холдинговій компанії "Луганськтепловоз" 16.12.1976 року була
травмована. Висновком МСЕК встановлено 70% втрати працездатності. При
визначенні розміру відшкодування шкоди порушені вимоги постанов Кабінету
Міністрів № 276 від 26.05. 1992р. та № 1100 від 27.10.1997р.,  невірно визначений розмір середнього
заробітку,  з якого необхідно здійснювати
нарахування відшкодування шкоди,  в
зв'язку з чим розмір відшкодування шкоди є заниженим.  Просить здійснити перерахунок сум
відшкодування шкоди з 01.04, 2000р. з середнього заробітку,  визначеного із тарифної ставки відповідного
працівника за квітень 2000р. в сумі 203 грн. 70 коп. Стягнути недовиплачені
суми з Холдингової компанії "Луганськтепловоз" 434 грн.,  з Луганської виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування за період з

1.04.2001р. по 19.07.2003р. - 998 грн. 29 коп.,
з Нововолинської виконавчої дирекції Фонду - за період з
20.07.2003р. по 01.03.2007р. - 3876 грн. 58 коп.,  з 01.03.2007р. стягувати по 344 грн. 94 коп.
щомісячних платежів з відповідним коригуванням на індекс росту споживчих цін.
Стягнути витрати за надання юридичної допомоги.

В
судовому засіданні позивачка частково змінила свої позовні вимоги,  просить стягнути з Холдингової компанії - 434
грн.,  з Луганської виконавчої дирекції
Фонду за період з 01.04.2001 року по 31.08.2003 року - 1048 грн. 93 коп.,  з Нововолинської виконавчої дирекції за
період з 01.09.2003 року по 31.08.2007 року - 3286 грн. 20 коп.,  з 01.09.2007 року зобов'язати проводити
виплату щомісячних сум по відшкодуванню шкоди в розмірі 408 грн. 10 коп.

В
письмових поясненнях ВАТ "Холдингова компанія "Луганськтепловоз"
позов не визнали,  зазначено,  що ОСОБА_1 16.12.1976 року отримано травму під
час роботи на підприємстві. З 1 травня 1992 року визначені щомісячні платежі по
відшкодуванню шкоди на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 276 від
26.05.1992 року. Підстав для проведення перерахунку відшкодування шкоди не
вбачають (а.с. 43-44).

Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в М. Луганську в
наданих суду письмових поясненнях позов не визнав із-за відсутності
доказів,  які б свідчили,  що в квітні 2000 року на підприємстві були
підвищені тарифні ставки (а.с. 40).

Представник
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у м. Нововолинську
Бабердіна Л.І. позов визнала,  та
пояснила,  що визначений у відповідності
до Постанови Кабінету Міністрів України № 276 середній заробіток за
січень-квітень 1992 року для позивачки становить 8015, 25 крб. Коефіцієнт
підвищення тарифних ставок заробітної плати за період з 1.05.1992 року до
1.07.1995 року становив 2513, 298,  тому
середня заробітна плата ОСОБА_1 станом на 1.04.2000 року становила 201 грн. 45
коп.3 1.04.2000 року з застосуванням коефіцієнту зростання заробітної плати 1,
55,  заробітна плата ОСОБА_1 відповідно б
складала 312 грн. 23 коп. В зв'язку з тим,
що заробітна плата позивачки перевищувала середній заробіток по
професії,  тому необхідно проводити
нарахування відшкодування шкоди із середнього заробітку,  визначеного із тарифної ставки відповідного
працівника з суми 203 грн. 70 коп. Щомісячне відшкодування шкоди ОСОБА_1 з
1.04.2000р. повинно становити 142 грн. 59 коп. Щомісячне відшкодування шкоди на
момент поступлення справи в Фонд станом на 1.09.2003 року становило 125 грн. 79
коп.,  необхідно нараховувати по 168 грн.
54 коп.3 1 березня 2004 року щомісячні виплати ОСОБА_1 становили 144 грн. 91
коп.,  необхідно здійснювати виплату в
розмірі 194 грн. 16 коп.3 1.03.2005р. Фонд виплачував позивачці по 179 грн. 40
коп.,  необхідно по 240 грн. 37 коп.3 1
березня 2007 року необхідно здійснювати ОСОБА_1 виплату щомісячного
відшкодування шкоди в сумі 408 грн. 10 коп.3а період з 01.09.2003 року по
31.08.2007 року недоплачені суми Фондом становлять 3286 грн. 20 коп.

Суд,  з'ясувавши обставини,  на які сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,  оцінивши
досліджені в судовому засіданні докази приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1 працювала маляром
3-го розряду в ВАТ "Холдингова Компанія "Луганськтепловоз".
В зв'язку з отриманою травмою 16 грудня 1976 року під час виконання трудових
обов'язків,  висновком МСЕК ОСОБА_1
встановлено 70% втрати працездатності. Встановлені в судовому засіданні
обставини підтверджуються поясненнями сторін,
висновком МСЕК (а.с. 6),  копією
трудової книжки (а.с. 7-9).

Відповідно
до перерахунків відшкодування шкоди по ВАТ Холдингової Компанії "Луганськтепловоз"
(а.с. 91-93),  довідки підприємства (а.с.
94) акту перевірки Державної інспекції праці у Луганській області (а.с. 70-72)
розрахунок середньої заробітної плати ОСОБА_1 здійснювався з середньої
заробітної плати за січень-квітень 1992 року. Визначена середньомісячна
заробітна плата з 1 травня 1992 року з врахуванням коефіцієнтів підвищення
тарифних ставок за квітень - 3,  19,  з 1 травня 1, 6 становила 6246 крб.,  призначено до виплати 4372, 2 крб. З
1.04.2000 року відшкодування шкоди визначено в сумі 106 грн. 42 коп.3 цією
сумою відшкодування шкоди справа ОСОБА_1 передана в Фонд соціального
страхування в М. Луганську.

постановами
Фонду передбачено здійснювати позивачці платежі по відшкодуванню шкоди з
1.04.2001р. в сумі 106 грн. 42 коп. (а.с. 111) з 1 вересня 2003 року в сумі 125
грн. 79 коп. (а.с.  112),  з 1 березня 2004 року - 144, 91 грн.
(а.с.  113),  з 1 березня 2007 року в розмірі 304 грн. 59
коп. (а.с. 114).

Згідно
зі  ст.
ст.  440,  456 ЦК України 1963р.,  який діяв на момент встановлення ОСОБА_1
втрати працездатності,  власник
зобов'язаний відшкодувати працівнику шкоду,
заподіяну йому каліцтвом,  або
іншим ушкодженням здоров'я,  пов'язаних з
виконанням трудових обов'язків,  у
повному розмірі втраченого заробітку.

Постановою
Кабінету Міністрів України від 26.05Л 992 року № 276 "Про заходи щодо
виконання постанови Верховної Ради України від 29 квітня 1992 року Ліро
забезпечення соціальних гарантій для населення",  передбачено,
що потерпілим,  яким встановлено
втрату працездатності до 1992 року,  з 1
травня 1992 року розрахунок сум відшкодування шкоди необхідно проводити з
середьномісячного заробітку робітників цієї професії,  розряду,
яку він виконував на час одержання травми за січень-квітень 1992
року,  відкоригованого на величину
фактичного підвищення тарифних ставок і посадових окладів. Визначений таким
чином розмір відшкодування шкоди є базовим для подальших перерахунків.

Відповідно
до довідки про розрахунок середньомісячної заробітної плати ОСОБА_1 станом на
1.05.1992 року в порушенні вимог Постанови Кабінету Міністрів № 276 заробітна
плата за січень -березень 1992 року не була відкоригована на коефіцієнт
підвищення тарифних ставок з 1.04.1992р. - К -3, 19,  тому
невірно була визначена середньомісячна заробітна плата з 1.05.1992 року (а.с.
94). З урахуванням коефіцієнта підвищення тарифних ставок 3, 19 з
1.04.1992,  що також підтверджується цією
довідкою,  середньомісячна заробітна

плата ОСОБА_1 за
січень-квітень 1992 року становить 8015, 25 крб. виходячи зі слідуючого
розрахунку:

Відповідно до
довідки (а.с. 94) заробітна плата за січень становила -2050 крб.,  лютий-2056 крб.,  березень - 3404 крб.,  квітень - 8105 крб. З урахуванням К -3, 19 необхідно
визначити середньомісячну заробітну плату слідуючим чином : (2050 х 3, 19 +2056
х 3, 19+3404х 3, 19+8105):4 =8015, 25 крб.

Коефіцієнти     підвищення    тарифних
ставок    для    робітників    ХК "Луганськтепловоз" становили:
з 1.05.1992р.-1, 6 з 12.1992р. --2, 56 з 1.01.1993р. -1, 46 з 1.06.1993р.-2, 96
з 1.09.1993р.-2, 9 з 1.12.1993р.-З з 1.07.1994р.-2 з 1.10.1994р.-2 з
1.02.1995р.-2, 4 з 1.07.1995р.-1, 7 з 1.04.2000р.- 1, 55 що підтверджено
довідкою підприємства (а.с. 60-62).

Загальний
коефіцієнт підвищення тарифних ставок з 1.05.1992р. по 1.07.1995р. становить
2513, 298.

Середня
заробітна плата ОСОБА_1 станом на 1.04.2000 року складає -201 грн. 45 коп.
(8015, 25 х 2513, 298 : 100000),  з
1.04.2000 року - 312, 23 (201, 45 х 1, 55).

Пунктами
22.28 Правил відшкодування власником підприємства,  установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди,  заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня
1993р.,  зі змінами,  внесеними постановою Кабінету Міністрів
України від 3.10.1997р. № 1100 передбачено коригування середньомісячного
заробітку з урахуванням підвищення тарифних ставок,  однак зазначено,  що перерахований або нарахований розмір
втраченого заробітку у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної
працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку
відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок).

Сторонами
не надано документів про середньомісячний заробіток маляра 3-го розряду.
Відповідно до довідки (а.с. 97) розмір часової тарифної ставки з 1.04.2000р.
складає 1, 358 грн. при 150 годинному робочому місяці. Середня заробітна плата
виходячи з тарифної ставки,  маляра 3-го
розряду на підприємстві з 1.04.2000 року становитиме 203,  70 грн. (1, 358 х 150).

В
зв'язку з тим,  що перерахований розмір
відшкодування шкоди на К
- 1, 55 з 1.04.2000р. у перерахунку на 100 відсотків втрати
працездатності,  перевищує
середньомісячний заробіток відповідного працівника,  тому розмір

відшкодування
шкоди за вимогами п.28 Правил необхідно розраховувати із середньомісячного
заробітку відповідного працівника,  тобто
з 203 грн. 70 коп.

З
1.04.2000 року ОСОБА_1 підлягає виплаті щомісячне відшкодування шкоди в сумі
142 гри. 59 коп. (203, 70 х 0, 7). Виплати здійснювались підприємством з
1.04.2000р. по 1.04.2001р. по 106 грн. 42 коп. Недоплачено ХК
"Луганськтепловоз" 434 грн. 04 коп. (142, 59-106, 42 х 12).

Відділенням   виконавчої
дирекції  Фонду   соціального
страхування   в М. Луганську
позивачці недоплачено сум по відшкодуванню шкоди в розмірі 1048, 93 грн. (142,
59-106, 42 х29).

Відповідно
до  ст.
61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі не підлягають
доказуванню.

Приймаючи
до уваги,  що представник відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування визнала недонарахування
ОСОБА_1 сум по відшкодуванню шкоди за період з 1 вересня 2003 року по
31.08.2007 року в розмірі 3286 грн. 20 коп. та позовні вимоги щодо перерахунку
відшкодування шкоди та виплаті щомісячного відшкодування з 1.09.2007р. в сумі
408 грн. 10 коп.,  тому суд задовільняє
позов та стягує недовиплачені суми з відповідачів.

Керуючись  ст.
ст. 61,  209,  212,
213,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  440,  456 ЦК України,  1963р.,
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.1992 року № 276,  Правилами відшкодування власником
підприємства,  установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 23.06.1993р. зі змінами від 3.10.1997р.,  суд, -

вирішив:

Позов
задовільнити.

Стягнути
в користь ОСОБА_1 недоплачені суми відшкодування шкоди:

з ВАТ
Холдингової Компанії "Луганськтепловоз" за період з 01.04.2000 року
по 1.04.2001 року в розмірі 434 грн. 04 коп.

з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України у М. Луганську за
період з 1.04.2001р. по 31 серпня 2003р. в сумі 1048 грн. 93 коп.

з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Нововолинську
за період з 1 вересня 2003 року по 31.08.2007 року в сумі

3286 грн. 20
коп.

Стягувати
з Нововолинської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві щомісячні платежі в розмірі 408 грн. 10 коп.3
1.09.2007р. в користь ОСОБА_1.

Стягнути
в користь ОСОБА_1 судові витрати за надання юридичної допомоги з кожного
відповідача по 100 грн.

Стягнути
судовий збір в дохід держави з ВАТ Холдингової компанії
"Луганськтепловоз" 4 грн. 34 коп.,
відділення виконавчої дирекції Фонду у М. Луганську - 10 грн. 48
коп.,  відділення виконавчої дирекції
Фонду у м. Нововолинську 48 грн. 49 коп.

Рішення
суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги,  яка подається протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження,  яка
подається протягом 10-ти днів після проголошення рішення суду.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним
судом.