Справа №2-5941/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді                               Лівандовської
Т.В.

при секретарі                                                          Гуляй
О.М.

з участю позивача                                                   ОСОБА_1.

відповідача                                                              ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

встановив:

13.09.2007 року ОСОБА_1.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу,  мотивуючи свій позов тим,  що сторони перебувають в шлюбі з 24 жовтня
1987 року,  зареєстрованому в
Люб'язівській сільській раді,
Любешівського району,  Волинської
області,  актовий запис за №10. Від шлюбу
в них народилось двоє дітей. Позивач вказує,
що відповідач зловживає спиртними напоями,  влаштовує дебоші. Всі спроби збереження сім'ї
були марними. На даний час,  шлюб існує
формально.

Посилаючись на викладене,
просить шлюб між ним та відповідачем розірвати,  витрати,
пов'язані з розірванням шлюбу,
покласти на відповідача.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги з підстав
наведених в позовній заяві підтримала. Неповнолітню дитину просила залишити
проживати при ній.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав,  відносно його задоволення не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши письмові докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається,  що сторони перебувають в шлюбі з 24 жовтня
1987 року,  зареєстрованого Люб'язівською
сільською радою народних депутатів.

Від шлюбу в них народились: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Окрім того,
встановлено,  що сім'я існує
формально. Позивач наполягає на розірванні шлюбу,  а відповідач не вчиняє ніяких дій для
збереження сім'ї.

Також встановлено,
що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує
права,  свободи та інтереси інших
осіб,  тому суд вважає за можливе
ухвалити рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

На підставі наведеного,
суд приходить до висновку,  що
вживання судом заходів для примирення подружжя буде суперечити їх
інтересам,  а також інтересам їх
неповнолітньої дитини,  тому,  шлюб між ними слід розірвати.

За погодженням сторін,
неповнолітню дитину слід залишити на проживання при матері.
Підстав,  щоб не погодитись з таким
рішенням,  в суду не має.

При визначенні коштів,
що підлягають стягненню з кожної із сторін при видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу,  суд виходить із
матеріального становища кожного з подружжя,
також враховує,  що на утриманні
позивача залишається неповнолітня дитина,
а,  тому,  витрати слід покласти на відповідача.

Витрати по реєстрації
розірвання шлюбу слід покласти на відповідача.

На підставі ч.2
ст. 104,  ч.3  ст. 105,
ч.1  ст.  110,
111,  112 Сімейного кодексу
України ,  керуючись  ст.
ст. 6,  10,  11,
58,  60,  213,
214,  215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_3) та
ОСОБА_2,  зареєстрований 24 жовтня 1987
Люб'язівською сільською радою народних депутатів,  актовий запис за № 10 -розірвати.

Неповнолітню дитину ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження залишити на
проживання при ОСОБА_1.

днів з дня його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду
протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Крім
цього,  апеляційна скарга на дане рішення
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга не була подана у строк,
встановлений  ст. 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.