Справа №2-523
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„25" травня
2007 р.       Тернівський районний суд
м.  Кривого Рогу

у складі: головуючого,
судді                                   -   Тарасенко О.В.

при секретарі                                                            -   Усенко О.І.

за участю представників: позивача                        -   ОСОБА_2

відповідачів                                                              -   Юфєрєвої О.М. ,  Димченко ОМ.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Кривому Розі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Відкритого акціонерного товариства „Північний гірничо-збагачувальний
комбінат" та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
м.  Кривому Розі про стягнення недоплат
по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю,  -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства
„Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі про стягнення недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з
відшкодуванням шкоди здоров'ю.

В
обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 у позові вказав,  що він працював машиністом екскаватора
Першотравневого руднику ВАТ „Північний ГЗК" з 1971 року і йому вперше,  висновком МСЕК від 27.08.1991 p.,
встановлена втрата профпрацездатності 70% у зв'язку з
профзахворюванням з 29.07.1991 року,  а з
01.08.2000 р. - 80% безстроково. Свого часу відповідач - ВАТ „Північний
ГЗК" не врахував всі коефіцієнти підвищення тарифних ставок,  чим порушив вимоги п.28 „Правил відшкодування
шкоди...",  затверджених постановою
КМУ від 23.06.1993р. №472.

Для
даного перерахунку позивач бере заробіток,
вказаний в наказі ВАТ „ПівнГЗК" від 12.10.1992 р. №320 - 11155, 29
крб. З урахуванням всіх коефіцієнтів втрачений заробіток буде дорівнювати:
11155, 29 крб. : 100000 : 100% х 80% х 1, 448 х 1, 5 х 1, 84 х 2, 0 х 4, 1 х 1,
53 х 1, 57 х 1, 42 х 3, 0 х 1, 25 х 1, 25 х 2, 0 х 1, 4 х 1, 35 х 3, 0 х 1, 15
х 1, 12 х 1, 3 х 1, 4 х 1, 12x1, 156= 1611, 65 грн.

Таким
чином,  недоплати по ВАТ „ПівнГЗК"
за період з 01.07.1992 р. по 01.04.2001р. складають:

·  з
01.07.1992 р. необхідно було виплачувати при К-1, 448 по 11155, 29 грн. х 80% :
100 : 100000 х 1, 448 = 0, 1292 грн.,
фактично було виплачено по 0, 0892 грн.,
недоплата за З місяці складає: 0, 039981 грн. х 3 міс.  = 0, 119943 грн. - по 01.11.1992 p.;

·  з
01.11.1992 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 5 по 0, 1938 грн.,  фактично було виплачено по 0, 13386
грн.,  недоплата за 3 місяці складає: 0,
059971 грн. х 3 міс.  = 0, 1799 грн.-по
01.01.1993 p.;

-    з 01.01.1993 р.
необхідно було виплачувати при К- 1, 84 по 0, 3566 грн.,  фактично було

виплачено по 0, 3400 грн.,  недоплата за 2 місяці складає: 0, 0166 грн. х
2 міс.  = 0, 03328

грн.-по 01.03.1993 p.;

2

- з 01.03.1993 p. необхідно було виплачувати при К- 2, 0 по 0, 7133
грн.,    фактично було виплачено по 1,
3940 грн.,  недоплата за 2 місяці
складає: 0, 6807 грн. х 2 міс.  = 1, 3615
грн -по 01.05.1993 p.;

· з
01.05.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 4, 1 по 2, 9246 грн.,  фактично було виплачено по 2, 1887 грн.,  недоплата за 2 місяці складає: 0, 7359 грн. х
2 міс.  =1, 4718 грн. -по 01.07.1993 p.;

· з
01.07.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 53 по 4, 4746 грн.,  фактично було виплачено по 3, 1123 грн.,  недоплата за 2 місяці складає: 1, 3623 грн. х
2 міс.  = 2, 7246 грн. -по 01.09.1993 p.;

· з
01.01.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 57 по 7, 0251 грн.,  фактично було виплачено по5, 4465 грн.,  недоплата за 2 місяці складає. 1, 5786 грн. х
2 міс.  = 3, 1573 грн. -по 01.03.1993 p.;

· з
01.03.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 42 по 9, 9897 грн.,  фактично було виплачено по 6, 8081 грн.,  недоплата за 2 місяці складає: 3, 1816 грн. х
2 міс.  = 6, 3632 грн. -по 01.06.1993 p.;

· з
01.06.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 3, 0 по 29, 9681 грн.,  фактично було виплачено по 8, 5101 грн.,  недоплата за 3 місяці складає. 21, 4580 грн.
х 3 міс.  = 64, 3740 грн.-по 01.09.1993 p.;

· з
01.09.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 25 по 37, 4614 грн.,  фактично було виплачено по 11, 4886
грн.,  недоплата за 3 місяці складає: 25,
9728 грн. х 3 міс.  = 77, 9183 грн.-по
01.11.1993 p.;

· з
01.11.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 25 по 46, 8268 грн.,  фактично було виплачено по 16, 0841
грн.,  недоплата за 2 місяці складає: 30,
7427 грн. х 2 міс.  = 61, 4853 грн.-по
01.12.1993 p.;

· з
01.12.1993 р. необхідно було виплачувати при К- 2, 0 по 93, 6535 грн.,  фактично було виплачено по 21, 7136
грн.,  недоплата за 1 місяці складає: 71,
94 грн. х 1 міс.  = 71, 94 грн. -по
01.07.1994 p.;

· з
01.07.1994 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 4 по 131, 11 грн.,  фактично було виплачено по 65, 14 грн.,  недоплата за 7 місяці складає: 65, 97 грн. х 7
міс.  = 461, 82 грн. -по 01.10.1994 p.;

· з
01.10.1994 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 35 по 177, 01 грн.,  фактично було виплачено по 74, 91 грн.,  недоплата за 3 місяці складає: 102, 09 грн. х
3 міс.  = 306, 28 грн. -по 01.02.1995 p.;

· з 01.02.1995
р. необхідно було виплачувати при К- 3, 0 по 531, 01 грн.,  фактично було виплачено по 96, 49 грн.,  недоплата за 4 місяці складає: 434, 53 грн. х
4 міс.  = 1738, 12 грн. -по 01.01.1996 p.;

· з
01.01.1996 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 15 по 610, 67 грн.,  фактично було виплачено по 125, 43 грн.,  недоплата за 11 місяців складає: 485, 24 грн.
х 11 міс.  = 5337, 64 грн.-по 01.06.1997 p.;

· з
01.06.1997 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 12 по 683, 95 грн.,  фактично було виплачено по 175, 61 грн.,  недоплата за 17 місяців складає: 508, 34 грн.
х 17 міс.  = 8641, 78 грн.-по 01.07.1999 p.;

з
01.07.1999 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 3   по 889, 13 грн.,    фактично було

виплачено
по 220, 28 грн.,  недоплата за 25 місяців
складає: 668, 85 грн. х 25 міс.  = 16721,
25

грн.-по
01.07.1999 p.;

з
01.07.1999 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 4   по 1244, 79 грн.,    фактично було

виплачено
по 254, 64 грн.,  недоплата за 6 місяців
складає: 990, 15 грн. х 6 міс.  = 5940,
90

грн.-по
01.01.2000p.;

з
01.01.2000 р. необхідно було виплачувати при К- 1, 12  по 1394, 16 грн.,   фактично було

виплачено
по 314, 10 грн.,  недоплата за 4 місяці
складає: 1080, 06 грн. х 4 міс.  = 4320,
24

грн.-по
01.05.2000 p.;

-    з 01.05.2000р. необхідно
було виплачувати при К-1, 156 по 1611, 65 грн.,
фактично було

виплачено по 314, 10 грн.,  недоплата за 11 місяців складає: 1297, 55
грн. х 11 міс.  =

14273, 05 грн. - по 01.04.2001р.

Загальна сума недоплат по ВАТ „ПівнГЗК" становить -
58032, 20 грн.

з

З    01.04.2001р.    виплату
страхових    сум    здійснює
відповідач    -    Фонд соцстрахування. Недоплати по Фонду
соцстрахування складають:

· з
1.04.2001р. необхідно було сплачувати по 1611, 65 грн.,  фактично було сплачено по 314, 10 грн.,  недоплата за 11 місяців складає: 1297, 55
грн. х 11 міс.  = 14273, 05 грн. - по
01.03.2002р.;

· з
01.03.2002р. необхідно було сплачувати при К-1, 193 по 1922, 70грн.,  сплачено фактично при К-193 по 374, 72
грн.,  недоплата за 12 місяців становить:
1547, 98 грн. х 12 міс.  = 18575, 760
грн. - по 01.03.2003р.;

· з
01.03.2003р. необхідно було сплачувати при К-1, 182 по 2272, 63 грн.,  було сплачено при К-1, 182 по 442, 92
грн.,  недоплата за 12 місяців складає:
1829, 71 грн. х 12 міс.  = 21956, 52 грн.
- по 01.03.2004р.;

· з
01.03.2004р. необхідно було сплачувати при К-1, 152 по 2618, 07 грн.,  фактично було сплачено при К-1, 152 по 510,
24 грн.,  недоплата склала за 12 місяців:
2107, 83 грн. х 12 міс.  = 25293, 96 грн.
- по 01.03.2005р.;

-    з 01.03.2005р.
необхідно було сплачувати при К-1, 238 по 3241, 17 грн.,  сплачено

фактично при К-1, 238 по 631, 68 грн.,  недоплата за 12 місяців складає: 2609, 49
грн. х 12

міс.  = 31313, 88
грн. - по 01.03.2006р.;

-    з 01.03.2006р.
необхідно було сплачувати при К-1, 203 по 3899, 13 грн.,  було сплачено при

К-1, 203 по 759, 91грн.,
недоплата за 8 місяці становить. 3139, 22 грн. х 8 міс.  = 25113, 76

грн. -по 01.11.2006р.

Загальна
сума недоплат по Фонду соцстрахування складає - 136526, 93 грн. З  01.11.2006р.
необхідно  сплачувати  щомісячно
по  3899, 13   грн.
втраченого заробітку.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача ВАТ „ПівнГЗК" на його
користь 58032, 20 грн. недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з
відшкодуванням шкоди здоров'ю за період з 01.01.1992 р. по 01.04.2001р.,  а з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.  Кривому Розі -
136526, 93 грн. недоплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням
шкоди здоров'ю за період з 01.04.2001р. по 01.11.2006р.,  а також стягувати надалі з 01 листопада 2006
року щомісячно з Фонду соцстрахування на його користь по 3899, 13 грн. - до
зміни обставин,  що тягнуть перерахунок.

В попередньому судовому засіданні представник позивача -ОСОБА_2подав заяву
про відмову від частини позову до ВАТ "ПівнГЗК" про стягнення 58032,
20 грн. не доплат по втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди
здоровю за період з 01.01.1992 року по 01.04.2001 року. Ухвалою суду від
11.03.2007 року справа в цій частині припинено ,  ВАТ "ПівнГЗК" визнано третьою
особою на стороні відповідача,  позовні
вимоги до Фонду соціального страхування підтримав у повному обсязі на підставі
аргументів,  викладених в позові,  просить суд задовольнити позов в цій частині
у повному обсязі.

Представник третьої особи,  притягнутої судом,  ВАТ „Північний гірничо-збагачувальний
комбінат" за дорученням - Юфєрєва ОМ.
у судовому засіданні позов не визнала,
підтримала свої письмові заперечення проти позову,  суду пояснила,  що позивач - ОСОБА_1.,  працював помічником та машиністом екскаватора
в Першотравневому кар'єрі Північного гірничо-збагачувального комбінату з 1971
р. по жовтень 1988 р. В результаті тривалої роботи (17років) в шкідливих умовах
праці у ОСОБА_1. виникло професійне захворювання - пиловий бронхіт 2  ст.
Згідно висновку ВТЕК
від 01.08.1988р.ОСОБА_1вперше встановлено втрату 45% професійної
працездатності строком по 29.07.1989 р. Відповідно до діючого на той час
законодавства,  нарахування суми
відшкодування шкоди,  середнього
заробіток потерпілого ОСОБА_1 взято по професії на якій він ушкодив своє
здоров'я за 12 місяців роботи перед встановленням стійкої втрати
працездатності. Сума середнього заробітку склала 367 руб. 16 коп. Наказом по
комбінату від 12.10.1988р. № 413,
ОСОБА_1,  з урахуванням 45% втрати

професійної працездатності,  нараховано щомісячну суму відшкодування шкоди
в розмірі

165 руб. 36 коп.
Починаючи з 1988 р. ця сума сплачувалась потерпілому своєчасно до

наступного переосвідчення. Наказами
по комбінату,  позивачу ,  з урахуванням зміни

розміру втрати працездатності,  сумма
відшкодування шкоди перераховувалось. Сума

середнього заробітку машиніста
екскаватора Першетравневого кар'єру складала за

січень-квітень 1992 року 11155, 29
крб.,  з урахуванням 80% втрати
професійної

працездатності,  сума відшкодування шкоди склала 8 124крб.
Збкоп. (Наказ по комбінату

№ 320 28.10.1992 р.). Відповідно до
Спільної постанови адміністрації та профспілкового

комітету від 25.08.1992 р. № 138/34
"Про підвищення тарифних ставок та посадових

окладів" розмір відшкодування
шкоди працівникам,  які постраждали
внаслідок каліцтва

або іншого ушкодження здоров'я
перераховано,  виходячи із середньої
заробітної плати

відповідного працівника за вересень
1992 року (місяць в якому рівень середньої

заробітної плати був самий
високий). Такий перерахунок було зроблено потерпілому

ОСОБА_1,  в результаті чого середній заробіток склав 26
647, 55 крб. Даний середній

заробіток є базовим.  На підставі вищеназваної спільної постанови
16.01.93 р. видано

наказ по комбінату за № 219,  згідно якого ОСОБА_1 здійснено перерахунок
розмір

відшкодування шкоди,  який склав 21 318, 04 крб. В подальшому ВАТ
«ПівнГЗК»

коригував регресні виплати на
коефіцієнти підвищення тарифних ставок та посадових

окладів,  які застосовувались на комбінаті 1992 р. по
01.01.2000 р. (останнє підвищення),

згідно: спільних постанов
адміністрації та профспілкових комітетів,
відповідно до п.

28
«Правил   відшкодував   власником
підприємства,       установи   і
організації     а

уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної працівнику ушкодженням
здоров'я,  пов'язаного з виконанням ним
трудових обов'язків»,  затверджених
Постановою КМУ № 472 від 23.06.1993 р. з подальшими змінами згідно Постанови
КМУ № -1100 від 03.10.1997 (далі - «Правила»). 21.11.2002 р. особову справу
потерпілого ОСОБА_1 з щомісячною страховою сумою 314, 10 грн. передано до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві профзахворювань України в м.  Кривому Розі. Справу прийнято Фондом без
зауважень. В позовній заяві позивач вказує,
що з 1992 року ВАТ «ПівнГЗК» застосував занижені коефіцієнти підвищення
регресних виплат,  або взагалі не
застосовував їх. Дане ствердження позивача не відповідає дійсності матеріалам
справи з наступних підстав. ВАТ «Північний ГЗК» своєчасно після встановлення
позивачеві втрати професійної працездатності призначив ОСОБА_1 суми
відшкодування шкоди. Ці суми виплачувались йому своєчасно,  періодично підвищувались на коефіцієнти,  відповідно до спільних постанов адміністрації
комбінату та профспілкових комітетів. Позивач,
в порушення вимог  ст.  60 ЦПК України,  не надав доказів,  які підтверджують його позовні вимоги про
стягнення з ВАТ «Північний ГЗК» 58032, 20 грн. за період з 01.01.1992 р. по
01.04.2001 р. В позовній заяві він приводить тільки таблиці,  відповідно до яких робить не зрозумілі
розрахунки,  не підтверджуючи їх
письмовими доказами. Крім того,
позивачем не зроблено перерахунок відповідно до абз.б п. 28 «Правил» в
редакції Постанови КМУ від 03.10.1997 р. № 1100,  відповідно до якої перерахований або
нарахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на 100% втрати
професійної працездатності не може перевищувати середньомісячного заробітку
відповідного працівника після підвищення тарифних ставок при умові його роботи
протягом повного календарного місяця. Загальний строк,  у межах якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого права (позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки ( ст.
257 цивільного Кодексу України). Відповідно до
ст. 256 ЦКУ,  позовна давність -
це строк,  у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або

5

інтересу.
ПотерпіломуОСОБА_1розмір відшкодування шкоди у зв'язку з втратою працездатності
встановлено в жовтні 1988 року. З нарахованими сумами відшкодування шкоди він
не згоден,  починаючи з червня 1992 року.
З цього періоду починається строк позовної давності. Звернувся позивач до суду
про перерахунок сум відшкодування шкоди в листопаді 2006 року,  тобто через 14 років 5 місяців. Відповідно до
п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 р. № б,  кошти,
які просить стягнути позивач,
стягуються за час,  що не
перевищує трьох останніх років,  які
передували моменту звернення особи до суду,
тому законні підстави для стягнення з ВАТ «Північний ГЗК» на користь
ОСОБА_1 недоплат по щомісячним сумам відшкодування шкоди - відсутні,  що підтверджується судовою практикою
Верховного Суду України (Ухвала колегії Суддів палати у цивільних справах
Верховного Суду України від 09 лютого 2006 року). Таким чином,  ОСОБА_1 щомісячні суми відшкодування шкоди та
сума одноразової допомоги були своєчасно нараховані та сплачені комбінатом
відповідно до п.22 «Правил...». Вина комбінату в даному випадку -відсутня.

Представник відповідача Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі за дорученням
- Димченко О.М.  позов не визнала у
повному обсязі,  суду пояснила,  що облікова справа позивача була передана
Фонду 21.11.2002 р. з ВАТ „Північний ГЗК" і на момент передачі справи вже
була встановлена сума щомісячних страхових виплат. Фонд продовжив виплату та
починаючи з 01.03.2002р. Фондом були застосовані підвищуючи коефіцієнти: 1,
193,  1.182,  1.152,
1.238,  1.203. Свої зобов'язання
Фонд виконує,  страхові суми позивачеві
виплачуються своєчасно і в повному обсязі. Крім того,  початкова сума страхових виплат була
призначена позивачеві ще до утворення Фонду соцстрахування. В наступні роки
страхові суми коригувалися відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством
промисловості,  добровільними
об'єднаннями і ЦК профспілки металургів і гірників на 1996 рік і наступні роки.
За таких підстав позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Представник
Фонду соцстрахування просить суд відмовити позивачу в позові до Фонду
соцстрахування у повному обсязі.

Вислухавши позивача,  представників
сторін,  вивчивши письмові матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

При розгляді справі судом встановлено,
що позивач працював машиністом екскаватора Першотравневого руднику ВАТ
„Північний ГЗК" з 1971 року і йому вперше,
висновком МСЕК від 27.08.1991 p.,  встановлена
втрата профпрацездатності 70% у зв'язку з профзахворюванням з 29.07.1991
року,  а з 01.08.2000 р. - 80% безстроково.
а.с. 7-23.

ВАТ „Північний ГЗК" своєчасно застосовував коефіцієнти підвищення
тарифних ставок,  але свого часу ВАТ
„Північний ГЗК" не врахував коефіцієнт підвищення тарифних ставок на суму
відшкодування шкоди - 1, 4 з листопада 1996 року згідно СПАЛ №215/55 від
28.11.1996 року,  чим порушив вимоги п.28
„Правил відшкодування шкоди...",
затверджених постановою КМУ від 23.06.1993р. №472.

Для даного перерахунку необхідно взяти заробіток,  вказаний в наказі ВАТ „ПівнГЗК" від
16.01.1993р. №219-26647, 55 крб. (а.с. 27). З урахуванням К-1, 4,  станом на січень 1998 року заробіток позивача
буде дорівнювати: 26647, 55 крб. х 2, 54 х (Пр. № 219 от 16.01.93) х 4, 1(СП от
02.09.93 № 123/18) х 1, 57(СП от 14.09.93 № 125/18) х 1, 422(СП от 15.12.93 №
160/6) х 1, 75(СП от 27.12.93 № 168/6) х 1, 25(СП от 28.03.94 № 40/41) х 1,
25(СП от 26.04.94 № 60/11) х 1, 35(СП от 29.07.94 № 177/27) х 1, 4(Рас.  от 27.10.94 № 324) х 1, 35(Пр. от 31.01.95 №
39) х 3(СП от 28.02.95 № 22/9) х 1, 15(СП от 29.06.95 № 92/17) х 1, 12 (СП от 02.10.95
№149/25) х 1, 3(СП от 21.12.95 № 202/32) х 1,
4 (СП от 28.11.96
№ 215/55) = 30397377 крб. або 303, 97 грн..,
а 80% втрати позивачем працездатності: 303, 97 грн. х 80% : 100% = 243,
18 грн.

Згідно довідки ВАТ "ПівнГЗК" середньомісячна
заробітна плата по машиніста екскаватора Першотравневого рудника на момент
підвищення тарифних ставок за повний

6

робочий місяць відповідно до п.28 "Правил відшкодування ..." в
січні 1998 року складала 406, 58 грн. (ас. 48),
таким чином розмір втраченого заробітку позивача у перерахунку на 100
відсотків втрати професійної працездатності не перебільшує середньомісячного
заробітку відповідного працівника ( 243, 18 грн. втраченого заробітку : 80 % х
100 = 303, 97 грн.). Тому,  сума
щомісячних виплат по відшкодуванні шкоди повинна складати 243, 18 грн.

З 01.02.1998 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1, 4 рази
відповідно до СПАП № 95/16 від 20.05.98 року. У зв'язку з цим розмір
відшкодування шкоди позивачу складе: 243, 18 грн. х 1, 4 = 340, 45 грн.

З 01.01.1999 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1, 12 рази
відповідно до СПАП № 28/38 від 10.02.99 року. У зв'язку з цим розмір
відшкодування шкоди позивачу складе: 340, 45 грн. х 1, 12 = 381, 31 грн-

З 01.01.2000 року тарифні ставки на підприємстві збільшені в 1, 156 рази
відповідно до СПАП № 79/9 від 24.02.00 року. У зв'язку з цим розмір
відшкодування шкоди позивачу складе: 381, 31 грн. х 1, 156 = 440, 79 грн.

З 01.04.2001р.,  згідно спеціального
Закону України,  виплату страхових сум
здійснює відповідач - Фонд соцстрахування. Враховуючи арифметичної помилки в
позові щодо фактично сплачених Фондом соцстрахування страхових сум з
01.03.2006р.,  недоплати по Фонду
соцстрахування складають:

· з
1.04.2001р. необхідно було сплачувати по 440, 79 грн.,  фактично було сплачено по 314, 10 грн.,  недоплата за 11 місяців складає: 126, 69 грн.
х 11 міс.  = 1393, 59 грн. - по
01.03.2002р.;

· з
01.03.2002р. необхідно було сплачувати при К-1, 193 по 525, 86 грн. і в
перерахунку на 100% втрати працездатності (525, 86 грн. : 80% х 100% = 627, 33
грн.) і не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до
Фонду (1600 грн.) ,  тому сума щомісячних
страхових виплат повинна складати 525, 86 грн.,
тоді як сплачено фактично при К-193 по 374, 72 грн.,  недоплата за 12 місяців становить: 151, 14
грн. х 12 міс.  = 1813, 68 грн. - по
01.03.2003р.;

· з
01.03.2003р. необхідно було сплачувати при К-1, 182 по 621, 57 грн.,  і в перерахунку на 100% втрати працездатності
(621, 57 грн. : 80% х 100% = 776, 96 грн.) і не буде перебільшувати граничну
суму з якої справляються внески до Фонду (2200 грн.  з

01.05.2002           р.)
,  тому сума щомісячних страхових виплат
повинна складати 621, 57 грн.,

тоді як було сплачено при К-1, 182 по 442, 92 грн.,  недоплата за 12 місяців складає: 172, 64

грн. х 12 міс.  =
2143, 76 грн. - по 01.03.2004р.;

-    з 01.03.2004р.
необхідно було сплачувати при К-1, 152 по 716, 05 грн.,  і в перерахунку на

100% втрати працездатності (716, 05 грн. : 80% х 100% = 895,
06 грн.) і не буде

перебільшувати граничну суму з якої справляються внески
до Фонду (2660 грн. з

01.07.2003           р.)
,  тоді як фактично було сплачено при
К-1, 152 по 510, 24 грн.,  недоплата

склала за 12 місяців: 205, 81 грн. х 12 міс.  = 2469, 70 грн. - по 01.03.2005р.;

· з
01.03.2005р. необхідно було сплачувати при К-1, 238 по 886, 47 грн.,  і в перерахунку на 100% втрати працездатності
(886, 47 грн. : 80% х 100% = 1108, 09 грн.) і не буде перебільшувати граничну
суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) ,  тоді як сплачено фактично при К-1, 238 по
631, 68 грн.,  недоплата за 12 місяців
складає: 254, 79 грн. х 12 міс.  = 3057,
48 грн. - по 01.03.2006р.;

· з
01.03.2006р. необхідно було сплачувати при К-1, 203 по 1066, 42 грн.,  і в перерахунку на 100% втрати працездатності
(1066, 42 грн. : 80% х 100% = 1333, 03 грн.) і не буде перебільшувати граничну
суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) ,  тоді як фактично виплати складали було
сплачено при К-1, 203 по 759, 91 грн.,
недоплата за 8 місяці становить: 306, 51 грн. х 8 міс.  = 2452, 11 грн. - по 01.11.2006р.

Загальна сума
недоплат по Фонду соцстрахування складає - 13330, 320 грн.

Разом з тим,  суд не може стягнути з
відповідачів на користь позивача вище приведені суми за весь період
недоплат,  оскільки згідно  ст. 43 «Правил відшкодування власником
підприємства,  установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків»,  затверджених постановою
Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.

7

(з наступними змінами),  виплата суми
відшкодування шкоди,  яку своєчасно не
одержав потерпілий чи особи,  які мають
на це право,  провадиться за минулий час,  але не більш як за три роки до подання заяви
про відшкодування шкоди. Позивач у справі відшкодування шкоди,  завданої каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я,  а також втратою
годувальника,  звільняється від судових
витрат у доход держави. У випадку задоволення позову (повністю або частково)
судові витрати стягуються з відповідача.

Вимоги
щодо стягнення недоплат не більше,  ніж
за три роки,  які передували зверненню
особою з позовом до суду про перерахунок,
викладено також в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від
27.03.1992р. „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" (з наступними змінами).

Таким
чином,  на користь позивача підлягають
стягненню з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі недоплати страхових сум за три
роки до дня звернення з позовом до суду,
тобто за період з 01.11.2003р. по 01.11.2006р. (оскільки позивач просить
стягнути недоплати до 01.11.2006р.,  а
суд не може вийти за межі позовних вимог згідно
ст. П ЦПК України). Розмір недоплат страхових сум за вказаний трирічний
період становить - 8396, 65 грн. із розрахунку:

При
цьому,  на користь позивача з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі щомісяця слід стягувати по 1066,
42 грн. ,  починаючи з 01.11.2006р. до
зміни обставин,  що тягнуть перерахунок.

З
урахуванням вимог п.43 вищевказаних „Правил відшкодування ...",  затверджених постановою КМУ №472 від
23.06.1993р.,  п.22 постанови Пленуму
Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. „Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (з наступними
змінами),  в іншій частині позову -
необхідно відмовити.

Вирішуючи
питання про розподіл судових витрат по справі,
суд виходить з того,  що
відповідно п.43 зазначених вище „Правил відшкодування ...",  затверджених постановою КМУ №472 від 23.06.1993р.,  позивач ,
а також відповідно до  ст. 4
Декрету КМУ „Про державне мито" позивач і Фонд соцстрахування звільнені
від сплати державного мита (судового збору),
а тому відповідно до ч.2  ст. 88
ЦПК України судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Разом з
тим,  відповідно до  ст. 81 ЦПК України,  не підлягають оплаті при зверненні до суду і
покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на
інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення компенсацій
працівникам,  відшкодування за затримку
їх виплати,  а також про відшкодування
шкоди,  завданої каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров'я. В зв'язку з
частковим задоволенням позову до ВВД ФСС,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1,
50 грн. слід стягнути з відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі.

На
підставі викладеного,  у відповідності з
п.п.23, 28, 43, 48 «Правил відшкодування власником підприємства,  установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди,  заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків»,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.,  керуючись
ст.  ст. 10, 11, 60, 79, 81, 88,
212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на користь ОСОБА_18396, 65 грн.
заборгованості по щомісячних страхових платежах за період з 01.11.2003р. по
01.11.2006р.,  а також стягувати щомісяця
по 1066 грн. 42 коп.,  починаючи з
01.11.2006р. до зміни обставин,  що
тягнуть перерахунок.

8

В іншій частині
позову - відмовити.

Суми стягнуто
без урахування податків і обов'язкових платежів.

Судовий
збір відповідно до ч.2  ст. 88 ЦПК
України - компенсувати за рахунок держави.

Стягнути
з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі на користь Територіального
управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1 грн. 50 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано всіма учасниками по справі
до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд
м.  Кривого Рогу протягом десяти днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

СУДДЯ: