Справа № 2-167
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19   червня 2007року Комінтернівський районний
суд міста Харкова в складі головуючого - судді Музиченко В. О. при секретарі-
Буняєвій М. А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  3-особа- ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди,  заподіяної
внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування заподіянної йому
шкоди,  внаслідок ДТП. Посилався на ту
обставину,  що 03.12.2006 року близько 18
годин ЗО хвилин у м.  Харкові на
перехресті вул.  Танкопія та пр. М.  Жукова сталося зіткнення автомобіля Міцубісі-Паджеро
під керуванням водія ОСОБА_1 (власник автомобіля) з автомобілем ВАЗ-2106 під
керуванням водія ОСОБА_2. Власником автомобіля ВАЗ-2106 є ОСОБА_3,  який надав відповідну довіреність ОСОБА_2

Прохав
суд задовольнити спричинену йому матеріальну шкоду у сумі 14 105, 36 грн. та
моральну шкоду у розмірі 1000, 00 грн. На підтвердження своїх вимог
Позивач,  у якості доказів,  надав звіт №560 дослідження спеціаліста -
автотоварознавця від 14.12.2005 року,
згідно з яким матеріальний збиток завданий власникові Міцубісі-Паджеро,  держномер НОМЕР_1в результаті пошкодження при
ДТП,  складає 11 999, 22 грн.,  матеріальна шкода полягає у сплаті грошових
коштів за проведення дослідження у сумі 140, 00 грн.,  сплата за інформаційно-о(5числювану послугу
при складенні висновку 148, 00 грн.,
юридичні послуги 1500, 00 грн.,
отримання довідки від КП «Харківське БТІ» у сумі 155, 70 грн.,  за отримання довідки від УДАІ УМВСУХО -19, 44
грн.

Моральну
шкоду визначив у сумі 1000, 00 грн. посилаючись на погіршення його стану здоров
'я,  внаслідок ДТП,
погіршення взаємовідносин з оточуючими.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 пояснив суду,  що він керував належним йому автомобілем та
рухався по вул.  Танкопія в напрямку пр.
М.  Жукова.
Під "ізджаючи до пр.
М.  Жукова він ввімкнув
правий показчик повороту,  після чого зупинився,  дав дорогу автомобілям,  які рухалися по

/

2

головній
дорозі. Відстань від правої сторони автомобіля до бордюрного каменя було
меньш 1 (одного) метра,  тобто він не
припускав можливості,  що хтось може його
обігнати (об 'їхати) з правого боку за умови короткої відстані до бордюрного каменю. Тим
більше,  що за таких умов згідно ПДД
обгін у даному випадку заборонений. Пояснив,
що коли автомобілі проїхали,
ОСОБА_1 відновив рух,  однак в цей
час почув удар у праве переднє крило,
вийшовши з автомобіля побачив,  що
автомобіль ВАЗ-2106 зіткнувся з його автомобілем.  Пригода мала місце у темну пору доби.

В
судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_4  підтримали
позов в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. та його
представник ОСОБА_5 проти
визнання позовних вимог заперечував,
посилаючись на відсутність в його діях вини,  які призвели до порушень правил дорожнього
руху. Вказав,  що він зайняв під'ізджаючи
до перехрестя вул.  Танкопія та пр. М.  Жукова,
крайній правий ряд,
для того,  щоб після його
перетинання зайняти лівий ряд. На перехресті вул.  Танкопія та пр. М. Жукова вже стояв автомобіль
Міцубісі-Паджеро,  але значно левіше. ОСОБА_2 став повертати
направо,  але цей автомобіль перекрив
йому радіус развороту та
не даючи змогу привести в дію гальмівну систему підсунув його за бордюр на
обочину. Швидкість автомобіля,  яким він
керував,  визначив як невелику,  але більш точніше не зміг пояснити. Вважав,  що за умовами дорожньої ситуації він не мав
можливості уникнути зіткнення з автомобілем Міцубісі-Паджеро.

Третя
особа ОСОБА_3 в судове засідання не з, явився,
будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду
справи,  тому суд вважає можливим
розглянути справу за його відсутністю.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  показання свідка,  дослідивши письмові докази по справі,  дійшов наступного.

Судом
встановлено,  що постановою
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 02.06.2006 року адміністративне провадження по cm. 124 КУпроАП
стосовно ОСОБА_2 провадженням припинено у зв 'язку з закінченням строків такого
провадження:

Проте,  в наведеній постанові міститься висновок про
відсутність порушень правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 та
встановлено наявність адміністративного порушення з боку ОСОБА_2. (а.с.  66.). Наведена постанова набрала чинності та
сторонами не оскаржувалась.

Допитаний у
якості свідка при розгляді цивільної справи ОСОБА_6 пояснив,  що він є мешканцем сусіднього будинку,  та дійсно бачив обставини ДТП,  залучався працівниками міліції до огляду
місця події. Пояснив,  що 03.12.2006 року
близько 18 години ЗО хвилин у м.  Харкові
на перехресті вул.  Танкопія та пр. М.  Жукова
сталося зіткнення автомобіля Міцубісі-Паджеро з автомобілем ВАЗ-2106 . Він
бачив,  як водій автомобіля
Міцубісі-Паджеро під їхавши до перехрестя,
включив правий показчик
повороту та зупинився,  пропускаючи
автомобілі,  які рухалися по головній
дорозі. Дійсно,  відстань від правої
сторони автомобіля до бордюрного
каменя була близько одного

3

метра.
Після пропуску автомобілів,  які проїхали
по головній дорозі,  водій Міцубісі-Паджеро
повільно почав рухатися,  але в цей
автомобіль на великій швидкості врізався в праве крило автомобіль
ВАЗ-2106,  водій якого не знижуючи
швидкість,  а навпаки,  прискорюючись,  намагався у вільне пространство між
Міцубісі-Паджеро та бордюром виїхати на головну дорогу.

Не вірити
свідченням ОСОБА_6 підстав
у суду не має.

З боку
відповідача не надано спростувань наведених фактів.

Ухвалою
суду від 08.08.2006 року було задоволено клопотання відповідача та його
представника про призначення судово-автотехнічної експертизи,  яка була доручена фахівцям ХНДІСЕ ім.
Засл.проф.Бокаріуса М. С.

21.11.2006
року був складений висновок транспортно-трасологічної та автотехнічної
експертизи № 7576-10107,  згідно з яким
пояснення водія автомобіля ВАЗ-2106 ОСОБА_2. про механізм.  ДТП є технічно спроможними,  а пояснення водія автомобіля Міцубісі-Паджеро
ОСОБА_1 про механізм ДТП є технічно неспроможним,  у зв 'язку з чим,  експерти дійшли до висновку про те,  що дії водія автомобіля Міцубісі-Паджеро
ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1,
10.4 ПДРУ,  які знаходилися у
причинному зв 'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Але суд
не може погодитися з висновками транспортно-трасологічної та автотехнічної
експертизи № 7576-10107,  виходячи з
наступного:

Порядок
проведення судових експертиз визначається cm.cm.66, 147 ЦПК
України,  Інструкцією „Про призначення та
проведення судових експертиз " від 10.10.1998 року в ред. 10.12.04 року та
10.06.05 року.

Згідно
ухвали Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 08.08.2006 року була призначена саме судово-автотехнічна
експертиза з переліком конкретних питань) викладених в ухвалі.

Згідно
Інструкції „Про призначення та проведення судових експертиз,  науково-методичним рекомендаціям з питань
проведення та призначення судових експертиз " від 10.10.1998 р з
наступними змінами - наведені в ухвалі питання відносяться саме до такої
експертизи - пп.106,  106.3
Науково-методичних рекомендацій.

Інші
питання судом перед експертами не призначалися. Інша судова експертиза по даній
справі судом не призначалася також:.

Але,  як вбачається з тексту Висновки
транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 7576-10107 експерти
самостійно вирішили провести також: іншу судову експертизу стосовно
трасологічних досліджень,  питання
стосовно яких судом не обговорювалися,
відповідні міркування та заперечення сторонами не висловлювались,  об"єкти для такого дослідження судом
також: не надавалися,  що суперечить
вимогам наведених нормативних актів,  які
визначають проведення експертних досліджень.

4

Так,  згідно „Науково-методичних рекомендацій з
питань проведення та призначення судових експертиз" питання стосовно
судово-автотрасологічних досліджень складають окремий вид експертизи,  з окремим,
визначеним порядком та объектами
досліджень,  питань,  які вирішує така експертиза (п, 112
„Науково-методичнихрекомендацій ").

Зокрема,  у відповідності до п.112 НМР вказано,  що завданням такої експертизи є визначення
ідентифікації взаємоположення транспортних засобів,  визначення місця зіткнення при ДТП,  установлення механізму утворення слідів.

Таким
чином,  іншими є і питання,  які призначаються для розгляду такої
експертизи - механізм контактування транспортних засобів,  їх взаємоконтактування,  тощо -п.112 НМР.

Таку
експертизу як вказано в НМР доцільно призначати лише тоді,  коли є можливість надати експерту обпекти які
побували в контакті,  або матеріали
справи у яких зафіксовані сліди.

Однак,  як вбачається з висновку експертів,  вони не досліджували вказані
об"єкти,  а матеріали справи не
мають слідів контактів як автомобіля „Міцубісі" так і автомобіля
„ВАЗ". Жодних клопотань перед судом стосовно надання таких об "єктів
експерти не порушували.

З
висновку транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №7576 -
10107,  вбачається,  що експерти провели іншу,  судово-транспортну-трасологічну
експертизу,  де розглянули питання,  які суд їм не доручав,  при цьому таке дослідження провадилося,  з порушенням вимог передбачених НМР та
Інструкцією від 10.10.1998 року.

Так,  згідно висновку експерти користувалися при
проведенні трасологічних досліджень,
ксерокопіями фотографій тільки автомобіля „Міцубісі". З наведеного
слідує те,  що напрямок слідів,  які визначали експерти,  має напрямок спереду назад,  що дало підставу експертам визначити механізм
дорожньо-транспортної пригоди про те,  що
швидкість автомобіля Міцубісі була більше ніж: автомобіля ВАЗ-2106.

Наведені
висновки суперечать фактичним обставинам справи,  а також: Інструкції та НМР (10.10.1998 р. з
наступними змінами),  а саме:

П.п. 3.5
НМР згідно з яким,  проведення експертизи
за фотознімками повинно бути визначено в ухвалі суду.

ПА 13
НМР,  де вказано,  що автотранспортне-трасологічне дослідження
можливо проводити тільки при наявності відповідних об"єктів -
предметів,  де залишилися сліди
зазначених об"єктів,  або зліпків
-масштабних фотознімків цих слідів.

Як
вбачається з матеріалів цивільної справи,
висновків дослідження №7576 - 10107,
проведення експертизи за фотознімками судом не призначалося,  в матеріалах справи відсутні масштабні
фотознімки слідів не тільки автомобілю „Міцубісі, " але і автомобілю
„ВАЗ" (взагалі). Жодних досліджень стосовно автомобіля ВАЗ-2106 держномер
НОМЕР_2 взагалі не проводилося,    а   при
дослідженні   експерти   користувалися   ксерокопіями

ь

5

фотознімків
автомобіля Міцубісі-Паджеро,   джерела
отримання яких суду не вказали.

Судом
встановлено,   що на час проведення
експертизи автомобіль Міцубісі-Паджеро відремонтований,   фотознимків не має,   також: не має відповідних фотознімків
автомобіля ВАЗ-2106 держномер НОМЕР_3 після ДТП. У зв'язку з чим,
призначення повторної судової автотехнічної або
транспортно-трасологічної експертизи є неможливим з об'єктивних обставин.

За таких
обставин суд не може погодитися з наведеними висновками експертів,   стосовно визначення швидкості автомобілів
Міцубісі-Паджеро та ВАЗ-2106 у момент скоєння дорожньо-транспортної
пригоди,   порушення ОСОБА_1 вимог n.n.l0.1.,   10.4. ПДРУ,
та з урахуванням інших доказів по справі - пояснень ОСОБА_1 ,   ОСОБА_2,
протоколу огляду події,   схеми
,   пояснень свідка,   звіту № 560 дослідження спеціаліста,   фототаблиці до звіту,   вважає,
що у спричиненні ДТП винним є ОСОБА_2.,
який порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно
до вимог cт. 1166 Цивільного кодексу України,   шкода завдана майну фізичної особи,   відшкодовується в повному обсязі
особою,   яка її завдала.

Суд
вважає,   що на користь позивача
підлягають стягненню витрати,   пов,  язані з ремонтом автомобілю в розмірі 11999,  22 гривень,
що підтверджується висновком . спеціаліста -автотоварознавця; витрати за
експертні послуги в розмірі 140 гривень і 148 гривень і судові витрати в
розмірі 155,  70 гривень та 19,  44 гривень за отримання довідок,   а також: витрати,   пов,
язані з оплатою юридичних послуг в розмірі 1500 гривень,   що підтверджуються квитанціями,   які знаходяться в матеріалах справи.

Загальний
розмір матеріальних збитків,   які
підлягають стягненню на користь позивача складає 14105 гривень 36 копійок.

Спростувань
щодо розміру вказаних витрат,   з боку
відповідача та його представника надано не було.

Що
стосується вимог позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди,   то такі вимоги задоволенню не
підлягають,   оскільки останній не надав
належних доказів спричинення йому моральної шкоди.

Керуючись   ст.
ст.   10,  11,
209,  212,   214-215,
218 . ЦПК України,     ст.
.   ст.   1166,   1167 ЦК
України

ВИРІШИВ:

Позовні  вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

6

Стягнути
з ОСОБА_2на
користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду,   заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 14105
гривень 36 копійок.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди
в розмірі 1000 гривен відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч. 4 cm.
295 ЦПК України.

&