Справа №2-153/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня
2007 року Турківський районний суд Львівської обла­сті в складі: головуючої,судді Строни Т.Г.,при секретарі Юричко Г.З., з участю адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши в м.Турці позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_6 та приватний нотаріус
Турківського нотаріального округу Макаревич Ігор Володимирович про
визнання договору купівлі-продажу недійсним,-

встановив:

07.05.2007
року до суду із даним позовом звернулася ОСОБА_3.

Посилається на те,що 07.07.2006 року
ОСОБА_6 разом із своєю сестрою ОСОБА_4 привели її до
приватного нотаріуса і користую­чись тим, що вона є неграмотною ,
заставили її підписати договір ку-півлі-продажу квартири, яка належить
їй на праві власності.

Дану квартиру вони оформили на
неповнолітнього сина ОСОБА_5, через деякий час після цього вона
почала шукати документи на квартиру, в якій вона проживає, і тоді с ОСОБА_4 повідомила, що квартира, в якій вона проживає,
належить її сину ОСОБА_5.

З приводу зникнення її документів на квартиру та будинкової книги вона
зверталася до міліції, де вона і дізналася, що підписала договір купівлі-продажу своєї квартири, а за це одержала 36 813 грвн.

В неї окрім даної квартири житла
більше немає, і вона не могла продати свою квартиру.

Посилаючись на ст.230 ЦК України просить суд визнати недій­сним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 27.07.2006 року між нею та ОСОБА_6 з одної сторони та ОСОБА_4, що діє від імені
ОСОБА_5,з іншої сторони.

В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і додатко­во до наведеного вище уточнила,що не мала наміру
відчужувати свою власність - квартиру,в якій вона
живе, стверджує, що , скориставшись її малограмотністю,відповідачка та третя
особа її обманули,підписува

-2-

ти договір
вони її насильно не примушували. Грошей за свою полови­ну квартири вона не отримувала, таких відповідачка їй не передава­ла договір від 27.07.2006 року вона не читала,не розуміла
того, що в договорі зазначено про проведені
розрахунки. Просить суд визнати цей договір недійсним, оскільки
грошей за квартиру їй ніхто не давав, а позбавлятися
своєї власності вона не має наміру, договір підписала під впливом
обману і помилки.

В судовому засіданні відповідачка
позов не визнала і пояснила, що 27.07.2006 року вона на ім'я свого сина у
позивачки, своєї тітки, і своєї рідної сестри ОСОБА_6 купила квартиру АДРЕСА_1. При цьому вони із тіткою домовилися, що вона із квартири виселятися не буде, а буде продовжувати жити в
квартирі. Знав про це і нотаріус, чому не
зазначено про цю домовленість в до-говорі,пояснити
не може. За її частину квартири вона у присутності сестри заплатила тітці 19
тисяч гривень.Ніяких доказів на підтверд­ження своїх
слів окрім показань сестри і чоловіка вона не має. Виселя ти тітку із квартири
не збирається. Вважає,що укладено договір купів лі-продажу квартири без
порушень вимог закону за згодою тітки, без примусу, а тому просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_6, яка є рідною се­строю
відповідачки, пояснила, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності їй і тітці ОСОБА_3 27.07.2006 року вони із
тіткою разом продали квартиру відповідачці для її сина. У її присутності сестра заплатила тітці гроші в сумі 19 ти­сяч гривень. Договір купівлі-продажу квартири був
укладений без примусу, між ними була
домовленість,що тітку виселяти не будуть,бо у неї іншого житла немає, а вона буде жити в цій квартирі до смерті. Знав про цю домовленість і нотаріус, який посвідчував
договір купів-лі-продажу,чому це не відображено у
договорі, пояснити не може. Просить у позові відмовити.

В судовому засіданні третя особа приватний нотаріус Макаревич І.В. позов не визнав і пояснив, що 27.07.2006 року до
нього прийшли сторони та ОСОБА_6,які уклали
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. У позивачки
він не запитував, чи є вона грамотною, думав, що,
оскільки вона ставить підпис, то є грамотною,
також не цікавився,чи є у позивачки інше житло ,і де вона буде жити після оформлення договору купівлі-продажу житла,в яко­му вона
мешкає. Договору купівлі-продажу він позивачці не читав, читала ОСОБА_6, він думав, що позивачка все розуміє.
Також йому не

-3-

відомо, яким чином , в який спосіб і
в якій сумі провели сторони дого вору між собою розрахунки,а також чи
проведені вони в дійсності. При ньому таких розрахунків сторони
договору не здійснювали. Дого вір він позивачці роз'яснював, і вона була із ним
згідна. Доказів того, що малограмотна,перестаріла
позивачка,яка недобре чує, усвідомлю­вала зміст підписаного нею договору і його
суть,суду надати не може. Вважає, що підстав для визнання
договору купівлі-продажу квартири недійсним немає. Просить у позові відмовити.

Вислухавши сторони, представника
позивачки, третіх осіб, свід­ків ОСОБА_8,ОСОБА_9,рідних братів позивачки,
ОСОБА_10,чоловіка відповідачки, ОСОБА_11, колишнього сусіда позивачки, дослідивши обставини справи, всі наявні
документи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволен­ня, із
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 отримана за часів Радянської вла ди чоловіком позивачки на їх сім'ю. Після смерті чоловіка
і свекрухи позивачка, бувши одинокою,
дозволила проживати в квартирі своїй рідній сестрі
ОСОБА_12 разом із дітьми : ОСОБА_4 і ОСОБА_6 (нині відпові­дачка і третя особа по даній справі).Через деякий час
сестра получила свою квартиру і виписалася із її
квартири, але на час приватизації квартири в ній була прописана окрім позивачки
також її племінниця ОСОБА_6. Квартира була
приватизована на позивачку та її племін­ницю ОСОБА_6,
тобто, на 27.07.2006 року квартира належала на
праві власності позивачці і її племінниці ОСОБА_6, третій особі
по даній справі.

Наведені вище обставини підтверджуються витягом із реєстру про реєстрацію права власності від 05.11.2006 року та
показаннями свідка ОСОБА_13, не довіряти яким у суда не має підстав.

Позивачка є одинокою, перестарілою,
малограмотною жінкою, яка потребує догляду за нею. Іншого
житла, окрім тої квартири, де вона мешкає, у позивачки немає.

27.07.2006 року приватним нотаріусом Макаревичем І.В. посвід чено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. При підписанні цього договору позивачка не усвідомлюва­ла, що позбавляється власності на свою частину квартири,
цей дого­вір не відповідав її внутрішній волі
на втрату власності, а також не був спрямований на реальне настання
правових наслідків, а саме передачі квартири і сплати певної
суми грошей у відповідності до ст.

-4-

655 ЦК України, тобто,укладений
внаслідок помилки з боку позивач­ки і обману з боку відповідачки та
третьої особи ОСОБА_6

Як встановлено в судовому засіданні,
нотаріус з урахуванням ві-ку,стану здоров'я і освіти
позивачки, яка є перестрілою, одинокою, малограмотною
особою, а також недобре чує, не переконався у дійс­ній волі позивачки на позбавлення себе права власності на квартиру, не
прочитав їй договору, а доручив це зробити зацікавленій особі, не переконався у дійсності проведених розрахунків за
квартиру і їх сумі саме з боку позивачки, а також не
врахував заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про те, що із тіткою у них є
домовленість,що вона буде і надалі проживати в
квартирі, тобто, що укладуваний договір купівлі-продажу не суперечить загальним
вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачених ст.203 ЦК України.

Наведені вище обставини
підтверджуються поясненнями і пока­заннями сторін
ОСОБА_2 та ОСОБА_4,поясненнями третіх осіб ОСОБА_6,Макаревича І.В., показаннями свідків ОСОБА_13,ОСОБА_9 та ОСОБА_8, відмовними матеріалами із Турківсько го РВ УМВСУ за 2007 рік, з яких вбачається, що позивачка на час
звернення до міліції 01.02.2007 року не
усвідомлювала того, що вона позбавилася власності, а думала, що
уклала заповіт або договір дару-ванняі і узнала про те, що уклала договір
купівлі-продажу лише в міліції під час надання пояснень працівникам міліції. Не
довіряти даним доказам у суду немає підстав.

Як стверджує суду позивачка ,ніяких грошей вона від відповідач ки не
отримувала, підтвердила це і в своїх показаннях в якості свідка. Суд вважає, що немає підстав не довіряти цим твердженням
позивач­ки, оскільки доказів передачі грошей
відповідачкою позивачці і саме в якій сумі відповідачка суду не представила.
Показання в судовому засіданні щодо передачі грошей
третьої особи ОСОБА_6, суд до уваги не приймає,
оскільки враховуючи їх близькі родинні стосунки (рідні сестри) вважає її зацікавленою у справі особою. Також не підтвердив
отримання позивачкою грошей і саме якої суми нотаріус, який пояс­нив, що не може стверджувати, чи в дійсності були
проведені розра­хунки між сторонами договору і саме
в якій сумі і яким чином. Врахо вуючи наведені вище обставини, у їх
сукупності, а також і те, що до­говір купівлі-продажу квартири був
укладений із порушеннями вимог ст.203 ЦК України, суд не може прийняти як
доказ по даній справі що до проведеної оплати за куплену
частину квартири пункт 8 договору від 27.07.2006 року.

-5-

Пояснення нотаріуса про те,що в
грудні 2006 року позивачка приходила до нього із
намірами розірвати вчинену угоду підтверджує той факт,що суть цієї угоди позивачка зрозуміла набагато пізніше її укладення.

Оцінюючи показання в суді в якості
свідка відповідачки ОСОБА_4 про те,що вона не говорила
нотаріусу про те,що вони із сестрою не збираються
виселяти тітку із квартири, а вона буде там проживати і надалі, суд,враховуючи її первісні прямо протилежні пояснення про ці обставини, віри їм не надає та до уваги їх не приймає.

Пояснення нотаріуса про те, що
відповідачка та ОСОБА_6 не по­відомляли йому під час укладання
договору про те, що вони не мають наміру виселяти позивачку і
позбавляти її житла,суд вважає такими, що не
відповідають дійсності, оскільки не підтверджуються доказами.

Оцінюючи показання в якості свідків
рідних братів позивачки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те, що їх
сестра є малограмот ною і погано чує, суд надає їм віри,
оскільки вони підтверджуються показаннями в судовому засіданні
свідка ОСОБА_13, а також част­ково відмовними матеріалами із Турківського РВ
УМВСУ за 2007 р.

Що стосується
показань свідка ОСОБА_15,чоловіка відповідач ки про обставини укладення договору купівлі-продажу квартири та розрахунок за неї, суд визнаючи дану особу зацікавленою у
справі осо бою, віри їм не надає та до уваги їх не приймає.

Враховуючи наведені вище обставини
у їх сукупності,суд прихо дить до висновку,що договір
купівлі-продажу частини квартири з бо­ку позивачки
укладений нею під впливом обману і помилки щодо об­ставинно мають істотне значення,а саме щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, що є підставами для визнання
його недійс­ним.

В силу ст.203
зміст правочину не може суперечити вимогам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину
повинно відповідати його внутрішній волі і
бути вільним. Правочин має бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу ст.209 ЦК України нотаріальне посвідчення
може бути вчинено на тексті лише такого правочину, який відповідає вимогам, зазначеним
у ст.203 ЦК України.

В силу ст.ст.79,88 ЦПК України частковому стягненню із відпо

-6-

відачки в
користь позивачки підлягають понесені нею судові витрати в сумі 214 грвн.06 коп. ( 184,06 грвн.- судовий збір та 30 грвн. - витра ти із
ІТЗ).

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст.4,10,11,60,212 ЦПК України,
ст.ст.203,215,216,217,229,230,655 ЦК України,-

вирішив:

позов задовільнити частково.

Визнати недійсним договір купівлі
продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ,що належить ОСОБА_3 та
розта­шована на пл.Ринок в м.Турці Львівської області, укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 в інтере­сах неповнолітнього ОСОБА_5,
посвідчений при­ватним нотаріусом Турківського районного нотаріального округу
Ма-каревичем І.В. 27.07.2006 року та зареєстрований в
реєстрі за № 800.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 214 грвн. 06
коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через
районний суд протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження,яка має бути подана до суду протягом 10 днів з дня
його проголошення.