Справа № 2-1495
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2007
року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі: судді - Панчук
А.І,  при секретарі - Левицькій М. Ю.

розглянувши у
відкритому попередньому   судовому   засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

В  вересні 2007 року позивачка - ОСОБА_1..-    звернулася в суд з позовом про розірвання
шлюбу з відповідачем - ОСОБА_2

Відповідач
ОСОБА_2  позов визнав.

В
судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав,  суду пояснив,
що з 2003 року проживає в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

. Вона
не бажає проживати з відповідачем однією сім'єю і продовжувати подружні
відносини,  причиною розпаду сім'ї є те,
що їх шлюб носить формальний характер так ,
як „Відповідач" фактично не проживає з ним.

Посилаючись
на дані обставини позивач просив шлюб з відповідачем розірвати,  так як їх спільне проживання в шлюбі не
можливе і вони не бажають підтримувати подружні відносини.

Відповідач
„ОСОБА_2  - позов визнав повністю,  що підтверджується його заявою на адресу
суду,  на розірвання шлюбу згоден,  бажає розірвання шлюбу,  суду пояснив,
що сімейне життя в них не склалося і зберегти їх сім'ю неможливо.

Оскільки
позивач позов визнав,  суд вважає за
можливе ухвалити рішення при попередньому слуханні справи в порядку ч.4  ст. 130 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В ході
судового розгляду судом встановлено,  що
сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 грудня 2003 року.

Від
спільного життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1.
який на теперішній час проживає з матір'ю.

Сторони фактично
припинили подружні відносини і однією сім"єю не проживають.

Причиною розпаду
сім' ї і сторони з цим погодились є відсутність між ними взаємоповаги та
взаємопорозуміння,  спільності
інтересів.Сторони на розірвання шлюбу згодні і не наполягають,  відновлювати подружні відносини не мають
наміру,  у наданні строку для примирення
з метою збереження родини не мають потреби,
оскільки вважають,  що їхня сім'я
розпалася остаточно.

При
таких обставинах суд вважає,  що
сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й
роблять їх спільне життя надалі неможливим,
тому,  що

збереження
родини суперечило б інтересам сторін.

Сторони дійшли
згоди,  що після розірвання шлюбу сина
ОСОБА_3   необхідно залишити проживати з
матір, ю,  спору по місцю проживання між
сторонами не має.

При розгляді
справи майнового спору між сторонами немає.

Витрати по
справі за згодою сторін суд покладає на позивача.

Судовий
збір по справі складає 8, 50грн.,  збір
на ІТЗ судового розгляду справи 7, 50 грн,
які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду.

На
підставі  ст. 105 ч.3,  110,
112 Сімейного кодексу України,
керуючись стЗ, .4, 7,  11,  209,
212, 214,  215 ЦПК України,

вирішив:

Шлюб між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 ,  зареєстрований
відділом  РАГС Роздільнянського району
Одеської області   ,  26 грудня 2003 .,  актовий запис № 731 розірвати.

Неповнолітнього
сина ОСОБА_3 залишити
проживати з матір'ю.

При
видачі сторонам свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави з
ОСОБА_2 суму збору- 17 грн,
„Позивача" від сплати збору звільнити.

На
рішення може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд в 10-ти денний
строк з дня його проголошення шляхом подачі через суд першої інстанції заяви
про апеляційне оскарження,  поданням
після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги з подачею її копій до
апеляційної інстанції або в порядку  ст.
295 ч.4 ЦПК України.