Справа № 2-902/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007
року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі :

Головуючого -
судді - Якимець Т.Є.,

при секретарі -
Пестовій О.О.

з участю
адвоката - ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Кременчуці цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної
особи Відкритого акціонерного товариства „Крюківський вагонобудівний
завод" про скасування наказу та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ВАТ"Крюківський вагонобудівний завод"
про скасування наказу та стягнення моральної шкоди.

В судовому
засіданні позивач та його представник позовні вимоги змінили, дали пояснення,
що 03.01.2007 року начальником УВЦ ВАТ"Крюківський вагонобудівний
завод" було видано наказ № 1 „Про покарання  електромонтера з ремонту і обслуговування
обладнання УВЦ ОСОБА_1", яким визнано 11.12.2006 року - 14.12.2006 року та
21.12.2006 року прогулами і за дані прогули оголошено догану та позбавлено 100%
премії за грудень 2006 року. Даний наказ був оскаржений до комісії по трудових
спорах, але на час складання позову результат розгляду був не відомий.
23.11.2006 року під час обідньої перерви в позивача стався напад, пов'язаний з
хворобою цукровий діабет та раніше перенесеним мікроінсультом. Внаслідок чого
він потребував сторонньої допомоги, але керівництво центру та співробітники
спостерігаючи за ним, лише сміялися. Викликаний черговий фельдшер заводу
встановив діагноз „Неврастенія. Психічний розлад" та надав першу медичну
допомогу, швидкою допомогою ОСОБА_1  був
доставлений в 2-у міську лікарню м. Кременчука, а після огляду
лікарем-терапевтом  - до Кременчуцького психоневрологічного
диспансеру. В період з 07.12.2006року по 14.12.2006 року позивач амбулаторно
знаходився на обстеженні у лікаря психіатра Кременчуцького психоневрологічного
диспансеру ОСОБА_3, який видав направлення на консультацію до психолога.  21.12.2006 року зранку позивач був на прийомі
у терапевта 1-ої поліклініки м.Кременчука, на ВАТ"Кркжівський
вагонобудівний завод" прийшов після обіду, але до роботи допущеним не був.
Прохають суд визнати наказ № 1 від 03.01 2007 року незаконним, стягнути з ВАТ
„Крюківський вагонобудівний завод" на користь ОСОБА_1 премію  за підсумками роботи за четвертий квартал
2006 року в розмірі 63 грн.00 коп. та за підсумками роботи за 2006 рік  в розмірі 175 грн.00 коп., а також спричинену
моральну шкоду в сумі 3000 грн., оскільки
в результаті незаконного направлення на медичне обстеження, позбавлення
можливості працювати, накладенням подвійного незаконного стягнення ОСОБА_1
відчував себе приниженим, у нього
погіршився стан здоров"я, він вимушений був приймати  багато ліків. Також прохають стягнути з ВАТ
„КВБЗ" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: за надання правової
допомоги - 300 грн., за проходження медичного обстеження - 83 грн., за
оформлення доручення -120 грн..

Представники
ВАТ"Крюківський вагонобудівний завод" змінені позовні вимоги ОСОБА_1
не визнали, дали пояснення, що за

станом здоров"я адміністрація
відсторонила позивача від виконання службових обов"язків і
зобов"язала пройти медичне обстеження на предмет придатності займаної
професії в психоневрологічному та наркологічному диспансерах. 29.11.2006 року
позивач відмовився він проходження медичного обстеження . 21.12.2006 року
позивачу було запропоновано надати пояснення про причини відсутності на роботі,
пояснення, які були підтверджені документами, були прийняті до уваги, про
причини неявки на роботу 11.12 - 14.12.2006 року та відсутність на робочому
місці більше трьох годин 21.12 2006 року ОСОБА_1 документально не підтвердив,
тому 03.01.2007 року був виданий наказ, яким зазначені дні вважаються
прогулами, позивача за порушення трудової дисципліни притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а також згідно колективного
договору та положень, які діють на підприємстві, позбавлено 100% премії за
грудень 2006 року. По підсумкам роботи за 2006 рік ОСОБА_1 був позбавлений
премії автоматично. Вини підприємства в спричиненні ОСОБА_1 моральної шкоди
немає, оскільки він повинен був пройти медичне обстеження, повинен був
з"явитися  для проходження медичного
обстеження 11.12.2006 року до 2-ї міської лікарні, надати належні довідки про
причини відсутності на роботі.  Прохають
позивачу в позові відмовити.

Суд, вивчивши
матеріали справи, заслухавши сторін, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, вважає,
що змінені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що 23.11.2006 року у електромонтера УВЦ ВАТ „Крюківський
вагонобудівний завод" ОСОБА_1 під час роботи  трапився напад, що виразився в
неупорядкованій поведінці. В зв"язку з цим, по місцю роботи йому була
надана перша медична допомога і він був
відправлений швидкою допомогою до 2-ї міської лікарні м.Кременчука, а
звідти до Кременчуцького психоневрологічного диспансеру, де оглянувши його  та встановивши, що він адекватний, лікарі
відпустили його додому.

Розпорядженням
по УВЦ від 27.11.2006 року ОСОБА_1 був відсторонений від роботи і направлений
на обстеження для встановлення придатності займаній професії в
психоневрологічний диспансер та наркодиспансер
до отримання висновків цих закладів.

28.11.2006 року
ОСОБА_1 разом з майстром та необхідними документами прибув до Кременчуцького
психоневрологічного диспансеру. В диспансері ОСОБА_1 було запропоновано
стаціонарне обстеження, на що він відповів, що збереться і з"явиться
вранці слідуючого дня.

29.11.2006 року
, з"явившись до диспансеру, ОСОБА_1 письмово відмовився від стаціонарного
обстеження, мотивуючи необхідністю обстеження у лікарів ендокринолога та
невропатолога.

06.12.2006 року
ОСОБА_1 звернувся до лікаря-психіатра ОСОБА_4 за направленням до невропатолога
на консультацію. Йому повторно  було  запропоновано стаціонарне обстеження і видано
направлення до лікаря ендокринолога.Висновок ендокринолога  ОСОБА_1 приніс 07.12.2006 року. В цей же день
йому було запропоновано пройти патопсихологічне обстеження у психолога в іншому
медичному закладі або центрі, оскільки
психолог  психдиспансеру в цей час
перебував на лікарняному.

11.12.2006 року
ОСОБА_1 звернувся до психолога Кременчуцького наркологічного диспансеру ОСОБА_7
, але в обстеженні йому було відмовлено в зв"язку з наявністю у неї
вузької спеціалізації, що підтверджується особистою довідкою лікаря /а.с. 16/,
а також довідкою Кременчуцького міського наркологічного диспансеру № 1431 від
25.07.2007 року, згідно якої ОСОБА_1 дійсно 11.12.2006 року звертався до
психолога ОСОБА_7 за психіатричною допомогою, але йому було відмовлено.

12.12.2006 року
ОСОБА_1 звертався з питанням діагностики психологічного портрета особи до
лікувально-діагностичного центру „Віком". Діагностика не була проведена по
технічним причинам , що підтверджується довідкою лікувально-діагностичного
центру „Віком" від 12.12.2006 року /а.с.12/.

Суду ОСОБА_1
також надав довідки про звернення 13.12.2006 року до поліклінік м.Комсомольська
та м.Світловодська з питанням про наявність психолога /а.с.13, 14/. Ці довідки
дійсно належним чином не оформлені, не містять штампів та печаток установ, але
факт відвідування позивачем цих установ
не оспорювався  головним лікарем
Кременчуцького психоневрологічного диспансеру і
письмово зазначений в листах за її підписом № 1276 від 18.12.2006 року
та № 16 від

05.01.2007 року
/а.с. 11,17/, а також підтверджений нею в судовому засіданні по справі.
Підтвердити на даний час факт відвідування позивачем лікарні
м.Світловодська  іншими  письмовими доказами неможливо, оскільки  звернення громадян з питанням про наявність
психолога в медичному закладі не фіксуються, що підтверджується листом
Світловодської центральної районної лікарні № 1147 від 30.07.2007 року
/а.с.180/.

14.12.2006 року
ОСОБА_1 звернувся  в поліклініку
Кременчуцького психоневрологічного диспансеру і заявив, що висновку психолога
немає і дав згоду  на стаціонарне
обстеження, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в
судовому засіданні.

15.12.2006 року
ОСОБА_1 поступив до стаціонару Кременчуцького психоневрологічного диспансеру,
де перебував  по 20.12.2006 року.

21.12.2006 року
ОСОБА_1 з 9.00 до 12.00 перебував в поліклініці № 1 м. Кременчука, що
підтверджується довідкою поліклініки /а.с. 59/.

В кінці робочої
зміни приблизно о 15.00 21.12.2006 року ОСОБА_1 на території ВАТ „КВБЗ"
отримав від старшого майстра ОСОБА_8 направлення до 2-ої поліклініки м.
Кременчука для отримання висновку про придатність до роботи по займаній
професії.

Наказом
учбово-виробничого центру ВАТ „Крюківський вагонобудівний завод" № 1 від
03.01.2007 року дні з 11.12 по 14.12.2006 року включно та 21.12.2006 року для
ОСОБА_1 вважаються  прогулами. За
допущені прогули ОСОБА_1 оголошено догану та позбавлено 100% премії за грудень
2006 року. З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 03.01.2007 року.

За  вирішенням трудового спору ОСОБА_1 звернувся
до комісії по трудовим спорам ВАТ „КВБЗ". Рішенням комісії по трудовим
спорам ВАТ „КВБЗ" від 05.03.2007 року порушень зі сторони адміністрації
відділу не виявлено; ОСОБА_1 не надав документів, що виправдовують його
відсутність  на робочому місці 11.12-14.12.
та 21.12.2006 року.

Згідно довідки
головного бухгалтера ВАТ „КВБЗ" в січні 2007 року ОСОБА_1 була
нарахована  премія  за підсумками роботи за 4 квартал 2006 року в
розмірі 63 грн., але він позбавлений її 100% згідно наказу № 1 від 03.01.2007
року.  В лютому 2007 року ОСОБА_1 була
нарахована премія за підсумками роботи
за 2006 рік в розмірі 351 грн., якої він позбавлений на 50% згідно
наказу № 1 від 03.01.2007 року і нараховано 175 грн..

Згідно Правил
внутрішнього трудового розпорядку ВАТ „КВБЗ" 1 зміна на підприємстві
триває з 7.00 до 15.30.. Відповідно до п.7.4. Правил „ незалежно від
застосування заходів дисциплінарного стягнення робітник чи службовець
позбавляється системної премії за той місяць, у якому  здійснено
порушення та виплати  винагороди
за підсумками роботи товариства за рік відповідно „Заходів морального і
матеріального впливу до порушників трудової і виробничої дисципліни /додаток №
1/.

Згідно Заходів
морального і матеріального впливу до порушників трудової і виробничої
дисципліни працівник позбавляється премії за місяць  та за рік у випадках скоєння прогулів:

- за 1  випадок / у тому числі відсутнісмть на роботі
понад три години без поважної причини/ від 30 до 100 %;

- за 2 і
більше  випадків / протягом календарного
року/ - 100%.

Із п.28
Положення про преміювання працівників підрозділів ВАТ „КВБЗ"  за результатами господарської діяльності
вбачається , що за порушення трудової
дисципліни /прогул/ працівник автоматично позбавляється не менше 30 %
премії за місяць, квартал.

Відповідно до
п.15 Положення про винагороду працівників ВАТ „КВБЗ" за підсумками роботи
за рік  „позбавлення  або зниження винагороди за порушення трудової
дисципліни проводиться згідно з Заходами морального і матеріального впливу до порушників
трудової і виробничої дисципліни .

Аналізуючи
зібрані докази по справі суд вважає,  що
11.12 -14.12.2006 року ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці , а 21.12.2006
року був відсутній на роботі більше трьох годин
з поважних причин: після відвідувань лікаря не з"являвся на роботу,
оскільки був відсторонений, витрачав час в чергах, на поїздки до
м.Світловодська та Комсомольська, шукав психолога, виконуючи  вказівку лікаря -психіатра. Суд також приймає
до уваги відстань від місця мешкання, медичних закладів до місця роботи
позивача та пропускну систему підприємства. Встановивши поважність причин
відсутності на робочому місці 11.12 - 14.12.2006 року та 21.12 2006 року суд
вважає за необхідне визнати наказ № 1 учбово-виробничого центру ВАТ
„Крюківський вагонобудівний завод" від 03.01.2007 року незаконним.

Суд також вважає
за необхідне стягнути з ВАТ „КВБЗ" на користь ОСОБА_1 не виплачені
винагороди за підсумками роботи за четвертий квартал 2006 року в сумі  63 грн.00 коп. та за підсумками роботи за
2006 рік  в сумі 175 грн.00 коп..

Суд також вважає
за необхідне стягнути  з ВАТ
"КВБЗ" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу
в сумі 300 грн.00коп. та на користь держави судовий збір та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В стягненні
витрат на оформлення доручення на ведення справи суд вважає за необхідне
ОСОБА_1 відмовити, оскільки такі витрати не входять в перелік судових витрат,
також необхідно відмовити в стягненні витрат на медичне обстеження в сумі 17
грн. та 66 грн. /а.с.105, 106/, оскільки дані витрати були понесені  28.12.2006 року та в червні 2007 року і не
пов"язані з обставинами, що є предметом судового розгляду по даній справі.

Суд також вважає
за необхідне відмовити ОСОБА_1 в стягненні моральної шкоди, оскільки діями
адміністрації ВАТ „КВБЗ" вона не спричинена,відсторонений від роботи він
був на законних підставах, йому була надана перша медична допомога,він
своєчасно не надав адміністрації довідки про причини відсутності на робочому
місці.

Керуючись ст.ст.
10, 11, 60, 79, 81, 85, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 147, 231, 233,
237-1 КЗпП України, суд,-

ВИРІШИВ:

Змінені позовні
вимоги фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи Відкритого акціонерного
товариства „Крюківський вагонобудівний завод" про скасування наказу,
стягнення премії та моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати наказ №
1 Учбово-виробничого центру Відкритого акціонерного товариства"Крюківський
вагонобудівний завод" від 03.01.2007 року незаконним.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства"Крюківський вагонобудівний завод"
на користь ОСОБА_1 премію за підсумками роботи за четвертий квартал 2006 року в
розмірі 63грн. 00коп. та за підсумками роботи за 2006 рік в розмірі 175грн.
00коп..

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства"Крюківський вагонобудівний завод"
на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 300
грн.00коп..

В задоволенні
позовних вимог про стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Крюківський
вагонобудівний завод" моральної шкоди ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з
Відкритого акціонерного товариства"Крюківський вагонобудівний завод"
на користь держави судовий збір в сумі 51грн.00коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.00коп..

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.