Справа № 2-1256/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня
2007 року                                                                       м.
Коломия

Коломийський
міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
- судді   Ілюка Б.В.

секретаря                Уграк В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Коломия справу за позовною заявою ОСОБА_1до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про визнання осіб такими, що втратили право
на користування жилим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду із даною позовною заявою про визнання осіб такими, що
втратили право на користування жилим приміщенням. Зазначені вимоги підтримані
представником позивачки, обґрунтовуються посиланням на те, що 21 березня 2001
року позивачка купила у відповідачки ОСОБА_2 однокімнатну АДРЕСА_1. По усній
домовленості позивачка дозволила відповідачам тимчасово проживати в квартирі до
вимоги про звільнення її. Влітку 2006 року позивачка просила відповідачів
звільнити квартиру, однак вони відмовилися мотивуючи тим, що дана квартира
належить їм. Своїми діями відповідачі порушують позивачки право власності та
позбавляє права розпорядження майном. З липня 2007 року позивачка направила
відповідачам вимогу звільнити квартиру. Однак дана вимога відповідачами не
виконана. Просить суд постановити рішення яким визнати що відповідачі втратили
право користування житловим приміщення згаданої квартири.

Відповідачі
позов не визнали та пояснили, що договір купівлі-продажу квартири був
оформлений в зв"язку із невиконанням відповідачкою ОСОБА_3 договору
позички грошей. По домовленості із позивачкою, остання повинна була повернути
їм квартиру по поверненню грошей. По поверненню в 2005 році позики позивачка не
повернула їм квартиру. З даної квартири вони не виселялися і продовжують в ній
проживати так як квартира належить їм. Просять в позові відмовити.

Заслухавши
осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов
безпідставний та задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 21 березня 2001 року
позивачка придбала у відповідачки ОСОБА_2 однокімнатну АДРЕСА_1. Після продажу
квартири відповідачі зі згоди позивачки продовжили проживати в ній і проживають
по даний час. У 2006 та 2007 році на прохання позивачки звільнити квартиру
відповідачі відмовилися звільнити її. Так як відповідачі відмовляються звільнити
квартиру позивачка вважає, що відповідачі порушують її право користуватися
квартирою та звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідачів
такими, що втратили право користування жилим приміщенням згаданої квартири
посилаючись на ст.ст.530,662,663 ЦК України.

Статті
530, 662, 663 ЦК України,
на які посилається позивач, не регулює правовідносини, які стосуються вирішення
питання про втрату права на користування житловою площею.

Не є
підставою для визнання відповідачів такими, які втратили право на користування
жилою площею квартири сам факт переходу права власності на цю квартиру.

За встановленого
в позові ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.
10,11, 209, 212-215, 218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про втрату права на користування
жилим приміщенням, відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду маже бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом дводцяти днів після подання заяв про
апеляційне оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, встановлених
ст.ст. 223. 294 ЦПК України.