Справа №2-524/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 вересня 2007 року                                                                          смт.Ширяєве

Ширяївський    районний
суд    Одеської    області
в    складі:    судді
Паринюка    СІ.

при секретареві
Писаревської Л.О.,

розглянувши у
попередньому відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною

заявоюОСОБА_1про
здійснення тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05
вересня 2007 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить
здійснити тлумачення заповіту її покійної бабки ОСОБА_2, а саме: встановити, що остання 27.12.1999 року під час
складання заповіту мала намір відчужити на користь її батька -ОСОБА_3земельну ділянку
розміром 5.08 гектарів, яка знаходиться на землях Жовтневої сільської Ради
Ширяївського району Одеської області, незалежно від того, яким документом право
на цю землю буде посвідчено - сертифікатом на право на земельну частку (пай) чи
Державним актом на право приватної власності на землю.

Вище зазначене тлумачення, заявнику необхідне для переоформлення права на
вказану землю.

У попередньому судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала,
представник Жовтневої сільської ради Ширяївського району не заперечував проти
задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представника сільської ради,
перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що 27.12.1999 року ОСОБА_2
відповідно від заповіту розпорядилася належним їй на праві особистої власності
сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3(а.с.4),
29.03.2002 рокуОСОБА_2 отримала державний акт на право приватної власності на
вказану землю (а.с.5), ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2 померла (а.с.6), однак відповідного
розпорядження відносно Державного акту за життя не зробила. Після
смертіОСОБА_2- ОСОБА_3 як спадкоємиць за заповітом в силу ст. 1268 ЦК України
фактично прийняв спадщину, яка відкрилася у вигляді вказаної земельної ділянки,
однак юридично вказаний факт не оформив і ІНФОРМАЦІЯ_2 також помер.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 1256, ЦК
України суд вважає, що воля заповідача ОСОБА_2, викладена в заповіті від 27 грудня 1999 року про те, що
вона заповідає ОСОБА_3сертифікат
на земельну частку (пай), свідчить про її волю передати у власність ОСОБА_3 земельну частку
(пай) незалежно від того яким документом це буде підтверджено і тому заявник
має право на земельну частку (пай), право власності на яку в даний час
підтверджується Державним актом на земельну частку (пай).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 1256 ЦК України, 78, 81
Земельного Кодексу України, ст.3, 4, 256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну
заявуОСОБА_1задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, складаючи 27 грудня 1999 року заповіт, заповілаОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, земельну ділянку розміром 5.08 гектарів, яка знаходиться на
землях Жовтневої сільської Ради Ширяївського району Одеської області,
відповідно до Державного Акту на право приватної власності на землю, серії
НОМЕР_2 зареєстрованому 29 березня 2002 року в Жовтневій сільській Раді Ширяївського
району Одеської області року за №2489.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської

області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення,

заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з

подачею її копії до апеляційної інстанції.