Справа
№2-71/07р. РІШЕННЯ
року Новомосковський міськрайонний суд, Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді
секретаря Радільчук Н.І.,
за участю адвоката ОСОБА_1,
представника відповідача Галати В.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Новомосковська цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до комунального закладу "Новомосковська стоматологічна
поліклініка" про усунення перешкод трудового договору та стягнення
звернулася до суду з позовом до Новомосковської стоматологічної поліклініки, в
якому просить усунути перешкоди в трудовому договорі шляхом переведення її на
попереднє місце роботи та стягнути спричинену їй моральну шкоду у розмірі 5000
свої позовних вимог позивачка вказує, що з 1986 року знаходилась у трудових
відносинах з Новомосковською стоматологічною поліклінікою, де з 01.08.1991 року
працювала на посаді лікаря-стоматолога по обслуговуванню дорослого населення.
За нею було закріплене робоче місце лікаря-стоматолога-терапевта, а саме крісло
№ 3 в кабінеті № 6 в приміщенні Стоматологічної поліклініки, яка розташована в
м.Новомосковську по вул.В.Ковалівка, 26, був врегульований графік виходу на
роботу в дві зміни: з 8.00 годин до 14.00 годин та з 14.00 годин до 20.00 годин
з допрацюванням годин в суботу та нічні чергування. Ніякі інші умови праці за
час всієї роботи адміністрацією поліклініки не фіксувались і з нею не
обговорювались, однак 4.10.2002 року вона отримала усне розпорядження
адміністрації, у відповідності з яким вона повинна була приступити до роботи на
Новомосковську швейну фабрику з 07.10.2002 року строком на 1 місяць, що було
нею зроблено, а перед закінченням місячного строку, звернулася до адміністрації
поліклініки з питанням, коли вона зможе повернутися на своє робоче місце, на що
отримала усну відмову та розпорядження продовжувати роботу. Після цього
позивачка неодноразово зверталася з проханням повернути на її попереднє місце
роботи, однак отримувала відмову, а 20.01.2003 року вимушена була звернутися в
комісію по трудовим спорам Новомосковської стоматологічної поліклініки з
проханням поновити її порушені права, яка розглянула заяву у її відсутність
29.01.2003 року і своїм рішенням визнала її заяву не обґрунтованою та відмовила
у заявлених вимогах. Позивачка продовжувала працювати на швейній фабриці до
кінця санації, що потребувало від неї додаткових зусиль, а саме вона в умовах
зими змушена була витрачати додатковий час і зусилля на дорогу до роботи, до санації
на швейній фабриці у неї був зручний графік роботи, який не дозволяв їй
залишати свою неповнолітню доньку без нагляду, а робота на швейній фабриці
кожного дня додавала їй незручностей. Крім того, на швейній фабриці вона також
виконувала обов'язки і медсестри, і санітарки, що також не обумовлено трудовим
договором та умовами роботи, і зазначене спричинило їй моральні страждання, які
вона оцінила в 5000 грн.
В судовому
засіданні позивачка та її представник відмовились від позову в частині
переведення її на попереднє місце роботи, в іншій частині позов підтримали,
просять визнати незаконним її переведення на інше місце роботи та стягнути
спричинену їй моральну шкоду у зазначеному вище розмірі. Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, пояснивши,
що необхідність створення додаткових робочих місць поза межами стоматологічної
поліклініки передбачена Національною програмою профілактики та лікування
стоматологічних захворювань на 2002-2007 рік, яка затверджена Указом Президента
України від 21.05.2002 року. Усі робочі місця Новомосковської стоматологічної
поліклініки, на підставі актів перевірок Новомосковської міської
епідеміологічної станції, відповідають стандартам акредитації. При цьому
відповідач вважає, що порушень трудового договору зі сторони поліклініки не
було, оскільки Статутом комунального підприємства передбачена організація та
надання планової стоматологічної допомоги населенню м.Новомосковська, а в склад
установи входять стоматологічні кабінети, які створені для надання
планово-профілактичної допомоги, тому вважає, що переміщення
лікаря-стоматолога-терапевта ОСОБА_2, на яке її згоди не потрібно, було
зумовлене необхідністю надання планової стоматологічної допомоги робітникам КП
"Новомосковська швейна фабрика "Пан". Крім   того,
ні   посадовою   інструкцією
лікаря-стоматолога-терапевта,
ні   іншим   нормативним
документом не передбачено, що за ОСОБА_2
закріплене конкретне робоче місце в конкретному кабінеті, тому її
переміщення в стоматологічний кабінет, розташований в приміщенні Новомосковської  швейної фабрики,  носило тимчасовий  характер, умови  праці
залишилися  не змінним, дійсно був змінений графік роботи, але не
в гіршу сторону для позивача.
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи,
дійшов до наступного.
Згідно наданої копії трудової книжки ОСОБА_2 остання з 01.08.1991 року
лікаря-стоматолога-терапевта по обслуговуванню дорослого населення комунального
закладу "Новомосковськка стоматологічна поліклініка" (а.с. 27).
Відповідно до п.3.1.10 Правил внутрішнього розпорядку Новомосковської
стоматологічної поліклініки коло обов'язків, які
виконує кожен працівник за своєю посадою визначається посадовими інструкціями (а.с. 22-25), а посадовою інструкцією лікаря-стоматолога-терапевта
відділення терапевтичної та хірургічної
стоматології ОСОБА_2, з якою остання належним чином не ознайомлена,
передбачено, що зазначений лікар має робоче місце лікаря-стоматолога відділення
терапевтичної та хірургічної стоматології в кабінеті терапевтичної стоматології
Згідно довідки головного лікаря Новомосковської міської
санітарно-епідеміологічної робочі місця, які створені для надання
планово-профілактичної допомоги в установах та організаціях не є постійними
місцями роботи лікарів-стоматологів, не знаходяться на плановому контролі
санітарно-епідеміологічної станції
М.Новомосковська і дозвіл на початок роботи цих кабінетів не узгоджений з СЕС (а.с. 54), оскільки необхідною умовою для отримання
такого дозволу є Санітарні правила, у відповідності
з якими передбачені вимоги до розміщення та обладнання приміщень
стоматологічних поліклінік, відділень, кабінетів та технічних лабораторій
(ах. 55-61), однак довідкою головного лікаря
зазначеного комунального закладу стверджується, що Новомосковська
стоматологічна поліклініка поза
межами приміщення стоматології має ще 16 робочих місць для надання планово-профілактичної допомоги (а.с. 42), що не
суперечить вимогам Статуту комунального закладу "Новомосковська
стоматологічна поліклініка", де передбачено, що до складу закладу
відносяться стоматологічні кабінети,
які створені для надання планово-профілактичної допомоги, тому на виконання Указу Президента від 21.05.2002 року,
за проханням Новомосковської швейної фабрики (а.с. 14) ОСОБА_2
виконувала свої посадові обов"язки в стоматологічному кабінеті, розташованому на Новомосковській швейній фабриці
"Пан", тобто тимчасово, у відповідності до ч.2 ст. 32 КЗпП України,
була переміщена на інше робоче місце в тій же установі.
Одночасно, у відповідності до графіку надання планово-профілактичної
допомоги ОСОБА_2 повинна була надавати таку
допомогу на Новомосковській швейній фабриці в період з вересня по грудень (а.с. 42), однак в судовому засіданні
встановлено, що фактично позивачка надавала планово-профілактичну допомогу
понад два місяці, що дійсно порушило її трудові права.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст.226
КЗпП України, комісія по трудових спорах, куди звернулася ОСОБА_2 з проханням
про роз'яснення її прав, провела засідання у її відсутність, (а.с. 28).
викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 мають бути задоволені, оскільки в силу ст. 1167 ЦК України, знайшло своє підтвердження посилання позивача, що діями адміністрації Новомосковської
стоматологічної поліклініки їй було завдано моральну шкоду, але стягненню належить лише сума у розмірі 300 грн., яку
суд вважає достатньою у даній спірній ситуації.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 213,
Позов ОСОБА_2 задовольнити, стягнути з комунального закладу "Новомосковська
стоматологічна поліклініка" на користь ОСОБА_2 спричинену моральну шкоду у
розмірі 300 (триста) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області в
слідуючому порядку: заява на апеляційне
оскарження надається протягом 10 днів до Ново московського міськрайонного суду, а апеляційна скарга - протягом 20
днів після надання заяви про апеляційне оскарження.