Справа № 2-1405 / 2007 р.
РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

Іменем      України

21 серпня 2007 року
Ірпінський міський суд Київської області в складі :

головуючого                                                                                      Рудніченко О.М.,

при
секретарі                                                                                     Романік О.В.,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Ірпінського міського суду Київської області справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

встановив :

Позивач
звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що у 2005 році
відповідач звернувся до позивача з проханням позичити йому гроші на похорони
родичів та ремонт автомобіля. 28.11.2005 року позивач позичив ОСОБА_2 кошти в
сумі 500 грн., 01.12.2005 року - кошти в сумі 200 грн., 02.12.2005 року - кошти
в сумі 200 грн., 19.12.2005 року - кошти в сумі 100 грн., 24.12.2005 року -
кошти в сумі 2 000 грн., а всього відповідач взяв у позивача в борг кошти в
сумі 3520 грн., які зобов'язувався повернути у першій половині 2006 року, про
що написав розписки.

Позивач вказує,
що в обумовлений сторонами строк, відповідач борг не повернув, пояснив, що у
нього виникли матеріальні проблеми. Позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням повернути борг, але він повідомив, що відмовляється
повертати борг добровільно. 22.09.2006 року позивач звернувся з заявою до
Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області з приводу того, що
відповідач відмовляється повертати борг. По заяві була проведена перевірка і в
порушенні кримінальної справи було відмовлено, що підтверджується відмовним
матеріалом № 2415 від 24.12.2006 року. Після проведених працівниками міліцій в
ході перевірки бесід з відповідачем, останній 26.02.2007 року написав позивачу
розписку про те, що борг поверне до 1 травня 2007 року. Після спливу
обумовленого розпискою терміну відповідач борг не повернув. Зустрічей з
позивачем всіляко уникає.

Позивач просить
суд стягнути з відповідача на свою користь 3520 грн., судові витрати, та у
відшкодування моральної шкоди суму 1000 грн.

В судовому
засіданні позивач позов підтримав, підтвердив викладені в позові обставини та
просив його задовольнити.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений,
про що мається розписка, причини неявки суду не сповістив, тому суд вважає за
можливе розглянути справи у його відсутність по наявним в матеріалах справи
доказів про взаємовідносини сторін.

Так, у судовому
засіданні встановлено, що у 2005 році відповідач звернувся до позивача з
проханням позичити йому гроші на похорони родичів та ремонт автомобіля.
28.11.2005 року позивач позичив ОСОБА_2 кошти в сумі 500 грн.,

2005
року - кошти в сумі 200 грн., 02.12.2005 року - кошти в
сумі 200 грн., 19.12.2005 року - кошти в сумі 100 грн., 24.12.2005 року - кошти
в сумі 2 000 грн., а всього відповідач взяв у позивача в борг кошти в сумі 3520
грн., які зобов'язувався повернути у першій половині 2006 року, про що написав
розписки. В обумовлений сторонами строк, відповідач борг не повернув; пояснив,
що у нього виникли матеріальні проблеми. Позивач неодноразово звертався до
відповідача з проханням повернути борг, але він повідомив, що відмовляється
повертати борг добровільно. 22.09.2006 року позивач звернувся з заявою до
Ірпінського MB ГУ МВС України в Київській області з приводу того, що
відповідач відмовляється повертати борг. По заяві була проведена перевірка і в
порушенні кримінальної справи було відмовлено, що підтверджується відмовним
матеріалом № 2415 від

2006
року. Після проведених працівниками міліцій в ході
перевірки бесід з відповідачем, останній 26.02.2007 року написав позивачу
розписку про те, що борг

2

поверне до 1
травня 2007 року. Після спливу обумовленого розпискою терміну відповідач борг не повернув. Зустрічей з позивачем
всіляко уникає. , У відповідності до ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона передає у власність
другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За даних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3520 грн. на користь позивача
підлягають до задоволення.

Що стосується
позовних вимог про стягнення на користь позивача з відповідача 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди, то суду не було
надано жодного доказу у підтвердження заявлених вимог, тому суд в цій частині
позову відмовляє.

Також суду не було надано доказів, які б підтверджували понесені позивачем судові
витрати.

Дані обставини в судовому засіданні були підтверджені показами позивача, матеріалами
цивільної справи.

Інших доказів, які б стверджували
чи спростовували заявлені вимоги, суду

надано не було.

Також суд вважає, що з відповідача на користь держави
необхідно стягнути державне мито в сумі 51 грн.

На підставі ст.ст.1046-1050 ЦК України, керуючись ст.ст.15, ЗО, 62,
202 ЦПК України суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму 3520 грн. та
понесені судові витрати по оплаті інформаційного -технічного забезпечення
судового розгляду в сумі 30 грн., а всього 3550 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в сумі 51 грн.

В решті частині позову відмовити.

Копію рішення направити
відповідачу.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана на протязі 10
днів з дня оголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення може бути подана протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.