Справа № 22-ц-4190/2007 p.                                         Головуючий
Доповідач - ЗАЗУЛИНСЬКА Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
ТАБАЧНОЇ Н.Г.

суддів-
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КОРОВІНА С.Г.

при секретарі -
Коваленко Д.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області
від 27 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики, -

встановила :

У квітні 2007
року позивачка звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області
з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Зазначала, що з
вересня 2005 року відповідач проживав у цивільному шлюбі з її сестрою ОСОБА_3 і
приблизно у червні 2006 року сестра з відповідачем звернулися до неї з
проханням надати у борг гроші для придбання атомобілю.

Зі згоди свого
чоловіка, у його, а також матері ОСОБА_4 та сусідки ОСОБА_5 присутності, вона
передала у борг гроші в загальній сумі 3000 грн., 350 EYRO і 100 $ США , які відповідач
обіцяв повернути у серпні 2006 року.

Договір позики
письмово не оформлювався, оскільки вона довіряла відповідачу і не мала сумніву
у його добропорядності.

Відповідач
придбав автомобіль шляхом оформлення на його ім'я довіреності, з наміром згодом
оформити договір купівлі-продажу.

Несподівано, без
будь-яких пояснень через декілька тижнів після придбання автомобілю відповідач
покинув її сестру і пішов до іншої жінки.

У жовтні 2006
року ОСОБА_2 повернув їй борг в сумі 3000 грн., остальні кошти обіцяв повернути
після продажу автомобілю, але не виконав цієї обіцянки.

Посилаючись на
те, що у відповідності до ст. 1047 ЦК
України письмовим підтвердженням укладеного між нею та відповідачем
договору позики є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи, за
змістом якої відповідач визнавав борг і не відмовлявся від його повернення, і
посилаючись на можливість підтвердження боргових зобов'язань відповідача
поясненнями свідків, позивач просила суд стягнути на її користь з ОСОБА_2
неповернуту частину позики в сумі 2860 грн.

Відповідач позов
не визнав, посилаючись на те, гроші у позивачки позичав не він, а ОСОБА_3.

Рішенням
Балаклійського районного суду Харківської області від 27 червня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення та повернути справу на новий
розгляд, посилаючись на те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні її
клопотання про допит свідків, що призвело до однобічного розгляду справи та
неправильного з'ясування обставин, що мають суттєве значення для справи.

В засідання
апеляційного суду сторони не з'явилися, про час і місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Заслухавши
доповідь судді; перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики, суд виходив з недотримання позивачем вимог закону про обов'язкову
письмову форму договору та недоведеності вимог щодо зобов'язання відповідача з
повернення боргу.

Судова колегія
погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону і
грунтується на матеріалах справи.

В судовому
засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 підтвердила, що письмово договір позики
між нею та відповідачем не оформлявся, а крім того пояснила, що гроші вона
передавала не відповідачу, а своїй сестрі ОСОБА_3.

Відповідно до
ч.1 ст.1047 ЦК України
для договорів позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, встановлена
обов'язкова письмова форма.

Частиною 2 ст.59
ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування. Виходячи з вказаного положення закону, укладення між
позивачем і відповідачем договору позики не підлягало доказуванню поясненнями
свідків.

Посилання
ОСОБА_1 в позові на постанову про відмову в порушенні криміналної справи як на
письмовий доказ наявності між нею та відповідачем договору позики та
зобов'язань останього з його повернення обгрунтовано не взяті до уваги судом
першої інстанції, оскільки наданий прокуратурою Балаклійського району і
досліджений судом матеріал № 2116 про відмову в порушенні кримінальної справи
за заявою ОСОБА_3 свідчить про те, що разом з ОСОБА_2 гроші позичала і ОСОБА_3.
Будь-які дані про визначеність зобов'язань відповідача перед позивачкою
конкретною сумою боргу та конкретним строком її повернення у цьому матеріалі
відсутні.

За таких
обставин ані постанова, на яку посилалася позивачка , ані досліджений судом
матеріал в цілому, не міг бути підставою для задоволення її позову. Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не свідчать про порушення
судом норм матеріального або процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Судова колегія
визнає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини, на які
сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень; дослідив надані
ними докази; правильно встановив характер спірних правовідносин та закон, що їх
регулює і вирішив справу згідно із законом, тому підстави для скасування
рішення відсутні.

Керуючись
ст.ст.303,304,п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319 ЦПК України, судова
колегія , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Балаклійського районного суду Харківської області від 27 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.