Справа №2-1992/07 p.
РІШЕННЯ
Іменем України

19 червня 2007 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської
області у складі:

Головуючого -
судді Кривич Ж.О.,

при
секретарі - Кулинич О.В.,
розглянувши у відкритому   судовому
засіданні в залі суду в  м. Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2и про усунення перешкод у вихованні дитини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним
позовом до ОСОБА_2

Вказував, що з відповідачем по справі перебував у фактичних шлюбних відносинах
з серпня 1994року по 2004рік. Від спільного проживання мають неповнолітню
дитину : сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про
встановлення батьківства НОМЕР_1, а також заявами позивача та відповідача до
державного органу реєстрації актів цивільного стану.

З 2004р.
відповідачка з сином почали проживати окремо.

Весь час позивач провідував сина, в добровільному порядку
надавав на його утримання матеріальну допомогу, купував необхідні речі.

З початку 2005р., ОСОБА_2 дізналася про те, що позивач створив нову
сім"ю і перестала давати спілкуватися йому з сином, приймати участь у його
вихованні.

Рішенням опікунської ради при виконкомі Автозаводської
райРади м. Кременчука від 15.11.2006р. були визначені способи участі позивача у
вихованні дитини та спілкуванні з ним.

Незважаючи на те, відповідачка даного рішення не виконує, тому позивач був
змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Просив зобов"язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з
сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити способи участі у вихованні дитини та
спілкуванні з ним а саме: систематичний спільний відпочинок неповнолітнього з
позивачем кожної неділі з 9 год.
00 хв. ранку до 17 год.
00 хв. вечора, відвідування дитиною місця проживання позивача, спільний
відпочинок неповнолітнього з позивачем влітку, а саме з 01 серпня 2007р. по 25
серпня 2007р.

У судовому засіданні позивач позов змінив, підтримав, просив
зобов"язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановити спосіб участі у вихованні дитини та
спілкуванні з нею а саме: встановити час побачення позивача з неповнолітнім,
кожної неділі з 9 год. 00 хв.
до 17 год. 00 хв.
вечора. В іншій частині позову відмовився.

Просив позов з урахуванням змін до нього задовольнити, посилаючись на
обставини та підстави, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов з урахуванням змін внесених
позивачем в ході судового засіданя, визнала в повному обсязі, та вважала його
таким, що підлягає задоволенню.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування - Шевченко В.В.
проти позову не заперечувала, просила задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, вивчивши
матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить
до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.159 Сімейного Кодексу України "Якщо той із батьків,
з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у
спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від
виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право
звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод".

Відповідно до ч.2 ст.159 Сімейного Кодексу України "Суд визначає
способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи сестематичні
побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його
проживання тощо), місце та час їхнього спілкування..."

Судом достовірно встановлено, що з серпня 1994року по 2004р. ОСОБА_1 перебував
у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 Від спільного проживання мають
неповнолітню дитину : сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про встановлення батьківства НОМЕР_1, а також заявами позивача та
відповідача до державного органу реєстрації актів цивільного стану.

З 2004р.
відповідачка з сином почали проживати окремо.

Весь час позивач провідував сина, в добровільному порядку надавав на його
утримання матеріальну допомогу, купував необхідні речі, що підтверджується
ксерокопіями чеків та розписками ОСОБА_2 про отримання коштів від ОСОБА_1(а.с. 9-13).

З початку 2005р., ОСОБА_2 дізналася про те, що позивач створив нову
сім"ю і перестала давати спілкуватися йому з сином, приймати участь у його
вихованні.

Рішенням опікунської ради при виконкомі Автозаводської райради м.
Кременчука від 15.11.2006р. були визначені способи участі позивача у вихованні
дитини та спілкуванні з ним.

Незважаючи на те, відповідачка даного рішення не виконує, тому позивач був
змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки факти,
викладені у позовній заяві підтверджені та не спростовані відповідачем та
зацікавленою особою.

Керуючись ч.1ч.2 ст. 159 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 14, 57 - 59,
208, 209, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з
неповнолітньою дитиною : сином - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у
вихованні дитини -ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 встановивши час побачення батькові з сином кожної неділі з 9 год. 00 хв. ранку до
17 год. 00 хв.
вечора.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.