Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28
вересня 2007 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого
- судді                     Донець О. В.

при
секретарі                                Якішиній
О.М

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача за договором позики 25
000 грн. Вподальшому позивач змінив позовні вимоги, просить визнати за ним
право власності на належний відповідачу жилий будинок з надвірними будівлями по
в'їзду АДРЕСА_1, посилаючись на наступне. 10 липня 2004 року між ним та ОСОБА_3
був укладений договір позики, відповідно до якого він позичивОСОБА_3. 5 000
доларів США під заставу житлового будинку по в'їзду АДРЕСА_1, який належить
йому в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4. та сестри ОСОБА_5., про
щоОСОБА_3. написав розписку. Строк повернення суми позики в розписці
обумовлений не був. Вони умовились про те, що грошіОСОБА_3. поверне за першою
вимогою. Однак, у 2005 роціОСОБА_3. помер, не повернувши йому гроші. Близьких
родичів у нього не було, спадщину після його смерті прийняв двоюрідний брат
ОСОБА_2. Оскільки він прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, він є його
правонаступником, в зв'язку з чим замість повернення суми позики просить
визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по
в'їзду АДРЕСА_1.

Відповідач
позов визнав, не заперечуючи проти визнання за позивачем права власності на
жилий будинок з надвірними будівлями по в'їзду АДРЕСА_1. Пояснив, що зазначене
домоволодіння належало його тітці ОСОБА_4. та двоюрідній сестрі ОСОБА_5.
ІНФОРМАЦІЯ_1 його тітка ОСОБА_4. померла. Спадщину у вигляді домоволодіння
в'їзду АДРЕСА_1 після її смерті прийняла її дочка ОСОБА_5., яка померла у 2004
році. Після її смерті єдиним спадкоємцем був її рідний братОСОБА_3., який
успадкував домоволодіння вцілому. Він не отримував свідоцтво про право на
спадщину, однак прийняв її, оскільки постійно мешкав в домоволодінні. У 2005
році померОСОБА_3. Єдиним спадкоємцем є він, його двоюрідний брат. І ОСОБА_5.,
іОСОБА_3. зловживали спиртними напоями, рідних у них більше немає. Він також
прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у права володіння спадковим майном.
Однак, йому стало відомо, щоОСОБА_3. винен ОСОБА_1велику суму грошей, тому він
не заперечує проти визнання за ним в рахунок погашення суми позики права
власності на домоволодіння.

Суд,
вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає позов законним та
обґрунтованим, виходячи з наступного.

В
судовому засіданні встановлено, що 10 липня 2004 р. між ОСОБА_1. таОСОБА_3.
укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_1позичивОСОБА_3. грошові кошти в сумі 5 000 долларів США під заставу
належного йому жилого будинку з надвірними будівлями по в'їзду АДРЕСА_1. Викладене
підтверджується наданою суду розпискою. Строк повернення суми позики в розписці
обумовлений не був. Сторони умовились про те, що грошіОСОБА_3. поверне за
першою вимогою.

Однак, у 2005
роціОСОБА_3. помер, так і не повернувши позивачу гроші.

Відповідно
до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Судом
встановлено, щоОСОБА_3. отримав від ОСОБА_1 грошові кошти під заставу житлового
будинку з надвірними будівлями по в'їзду АДРЕСА_1, який належить йому в порядку
спадкування після смерті матері ОСОБА_4. та сестри ОСОБА_5.

Відповідно
до ст. 572 ЦК України
в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна
переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Судом
також встановлено, що право власності на житловий будинок з надвірними
будівлями по в'їзду АДРЕСА_1 зареєстроване наступним чином: 14 частина за
ОСОБА_4. на підставі свідоцтва про право власності від 13.01.1989 p., 1/6 частина - за
ОСОБА_5. на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.01.1989 р.2/6
частини - на ОСОБА_4. на підставі свідоцтва про право на спадщину від
13.01.1989 р.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4. померла. Спадщину у вигляді 5/6 частин домоволодіння по в'їзду
АДРЕСА_1 після її смерті прийняла її дочка ОСОБА_5., яка

померла у 2004
році. Після її смерті єдиним спадкоємцем був її рідний братОСОБА_3., який
прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у права володіння спадковим майном,
оскільки постійно мешкав в домоволодінні. У 2005 році померОСОБА_3. Єдиним
спадкоємцем є його двоюрідний брат ОСОБА_2., який також прийняв спадщину шляхом
фактичного вступу у права володіння спадковим майном.

Відповідно до ст.ст. 1218, 1282 ЦК
України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його
смерті. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в
межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці
зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між кредитором
і спадкоємцями не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд
за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям
у натурі.

Відповідач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, а тому зобов'язаний
задовольнити вимоги ОСОБА_1 як кредитора померлого.

Таким чином, доводи ОСОБА_1 знайшли своє повне підтвердження, в зв'язку з
чим суд задовольняє позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,60,212-215 ЦПК України,
ст.ст. 328, 509,572, 1046,1218,1282 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з надвірними будівлями
по в'їзду АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.