Справа №2-4025/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
р. Святошинський районний суд м.  Києва в
складі:

головуючої
- судді:                                                                    Т.О. Величко

при
секретарі:                                                                            І.О.Коробій,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну    справу за

позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2про

розірвання
шлюбу,  суд,  -

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 1994 р.

Від
шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те,  що їх сім»я не
склалася з причин тяжкого характеру відповідача. Між ними часто виникали
сварки,  ініціатором яких був відповідач.
Відповідач її постійно ображав та застосовував силу,  у зв»язку з чим вона змушена була звертатися
до органів міліції.

Позивачка
в судовому засідання підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх
задовольнити,  посилаючись при цьому на
обставини викладені у позовній заяві,  а
також зазначала,  що біля шести років
вона з відповідачем не підтримує шлюбних стосунків,  хоча і проживають в одній квартирі та просила
витрати пов»язані з оформленням розірвання шлюбу в відділі РАЦС покласти на
відповідача.

Відповідач
у попереднє судове засідання надав заперечення проти позову. У судовому
засідання позов визнав. Вказував,  що все
що пояснює позивачка це неправда,  що
дійсно сварки були,  але їх ініціатором
була позивачка. І оскільки позивачка на примирення не погоджується,  то він теж не бачить смислу заперечувати проти
позову.

Відповідно
до ч.3  ст. 105 СК України,  шлюб припиняється внаслідок його розірвання
за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно
до ч.2  ст. 112 СК України,  суд,
постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  відповідача,
дослідивши матеріали справи,
вважає,  що причини,  що спонукали сторони на розірвання шлюбу є
обгрунтованими,  оскільки судом
достовірно встановлено,  що подальше
спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе,  а тому позов підлягає задоволенню,  сторони останні шість років не підтримують
шлюбних стосунків хоча і проживають в одній квартирі,  не ведуть спільного господарства та спільного
бюджету,  позивачка наполягає на
розірванні шлюбу посилаючись на те,  що
вона не може більше терпіти постійні сварки відповідача,  які приводять до бійок,  сім»я розпалась остаточно і подальше спільне
життя та збереження шлюбу неможливе.

Керуючись  ст.
ст.  104,  105,
110,  111,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
212-215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 10 грудня 1994 р. у відділі
реєстрації актів громадянського стану Ленінградської райдержадміністрації
м.  Києва між ОСОБА_2та ОСОБА_1,  про що є актовий запис № 1080 -РОЗІРВАТИ.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути на користь держави
з ОСОБА_2.  17 (сімнадцять) грн.,  ОСОБА_1.
від сплати мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва,
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом
десяти днів з дня його проголошення,  та
подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення.