Справа 2-7494/07
РІШЕННЯ

ІМ*ЯМ УКРАЇНИ.

25.07.2007
р. Московський районний суд м.  Харкова у
складі: головуючого судді Оксененко В.А.,
при секретарі-Власюк В.М. ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за
позовом ,

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
виключення майна з опису,  3 особи-
Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління
юстиції,  ОСОБА_3  ОСОБА_4,
-

установив:

ОСОБА_1.3вернувся до
Московського суду м.  Харкова з позовом
до ОСОБА_2 про виключення майна з акту опису,
у обґрунтуванні своїх позовних вимог вказав наступне.

ВДВС в Московському районі м. Харкова в ході виконання рішення Московського
суду м.  Харкова від 26.6.06 р. про
стягнення з ОСОБА_2 грошової суми в відшкодування матеріальної та моральної
шкоди на користь ОСОБА_3  ОСОБА_4. склала
акт описи й арешту майна від 17.4.07 р. та арештувало автомобіль „Volkswagen Passatt",
державний номер НОМЕР_1,  випуску 1993 р.
Вказано майно є його особистою власністю- він придбав його у ОСОБА_2 10.3.03
р.,  про що власник написала власноручно
розписку,  зобов'язалась зняти а/м з
реєстрації та оформити згодом на його ім'я. У той же день відповідачка передала
йому автомобіль з документами,  ключами в
натурі. Щоб він міг керувати автомобілем,
до зняття з реєстрації,  надала
йому у березні 2003 р. довіреність,  яку
посвідчив нотаріус.  З вказаного часу він
фактично володіє,  користується
автомобілем як власник,  витрачає гроші
та його обслуговання та інш. Відповідачка цім а/м не цікавиться.

Оскільки,  між ним та відповідачкою було укладено
письмовий договір купівли-продажу майна- вказаного вище автомобіля,  він виконав обов'язки покупця,  сплатив гроші,  отримав майно у натурі,  будь- якіх суперечок з колишнім власником з
питань виконання угоди не було і немає,
але він позбавлений можливості отримати відповідні документи про право
власності на придбане майно,  просить суд
визнати за ним право власності,
виключити це майно з акту описи й арешту.

Відповідачка
ОСОБА_2 позов визнала,  підтвердила,  що на підставі письмової угоди у березні 2003
р. продала а/м,  просила справу
розглянути за її відсутністі,  про що
надала суду заяву і суд розглянув справу за відсутності останньої,  на підставі наданих доказів.

З особи-
представник Московського відділу державної виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції позов не визнав,
вказав,  що на час відкриття
провадження за виконавчим листом №2-7865/06 р. згідно довідки ДАІ автомобіль „Volkswagen
Passatt" був
зареєстрований за ОСОБА_2 на праві власності,
отже вони мали правові підстави для арешту вказаного автомобіль та
вилучення ключів.

З особи-
ОСОБА_3  ОСОБА_4. позов не визнали,  вказали,
що відповідачка з листопада 2006 р. ухиляється від виконання рішення
суду про стягнення на їх користь відшкодування шкоди; письмовий договір не має
юридичної сили тому,  що нотаріусом не
посвідчено.

Суд,  вислухавши учасників судового розгляду,  свідка,
дослідивши матеріали справи,
вважає позов таким,  що підлягає
задоволенню.

Як
встановлено судом,  на підставі рішення
Московського суду м.  Харкова №2-7865 від
26.6.06 p.,  що
набрало чинності 1.11.06 р. з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3  ОСОБА_4. стягнуто 67287 гр. 34 коп. в відшкодування
матеріальної шкоди та 3000 гр.
на відшкодування моральної шкоди. Рішення звернуто до виконання; Московським
відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції
відкрито виконавче провадження. 17.04.07 р. складено акт опису й арешту майна -
автомобіля „Volkswagen Passatt",
державний номер НОМЕР_1,  випуску 1993 p.,  якій згідно довідки ДАІ зареєстрований за
боржником ОСОБА_2

При
описи позивач ОСОБА_1 був
присутній; заявив свої заперечення щодо складання акта опису,  відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження",
вказавши,  що цей автомобіль
належить йому.

Відповідно
до  ст.
59 Закону України "Про виконавче провадження" особа,  яка вважає,
що майно,  на яке накладено арешт
належить її а не боржнику,  має право
звернутися до суду з позовом про виключення майна з під арешту та визнання за
ним права власності.

26.4.07 р. ОСОБА_1. звернувся з
вишеозначеним позовом.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_5.,
допитаний судом підтвердив,  що
він як приватний підприємець має власне СТО та надає послуги по ремонту
автомобілів. Останні 3-4 рокі до нього регулярно приїзжав ОСОБА_1.,  як власник ремонтував,  обслуговував автомобіль „Volkswagen Passatt"
за свої гроші. Іншої особи за кермом цього а/м він не бачив та відповідачку не
знає.

Вказана
обставина підтверджується квитанціями про сплату вартості ремонту вказаного
вище автомобіля та запчастин до нього з 2003 по 2006р

Відповідно
до  ст.
224 ЦК України
за договором куплі-продажи одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність іншої сторони (покупець),  а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно та сплатити за нього відповідну грошеву суму. При цьому,  нотаріального посвідчення договір куплі- продажи автомобіля за
правилом дт.227,  43,  47 ЦК
України (1963 р.) не вимагається.

За
правилом  ст.  44 ЦК
України (1963 р.) письмови угоди повинни здійснюватися у разі укладення
угод між громадянами на суму більш ніж 100 гр.

Як
вбачається з матеріалів справи,  10
березня 2003 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали
між собою письмову угоду,  згідно якої
відповідачка продала належний їй автомобіль „Volkswagen Passatt",  отримала
за це гроші в сумі ЗО 000 гр.,  а позивач
придбав і отримав вказаний автомобіль зі свідоцтвом,  ключами у натурі та сплатив його вартість у
повному обсязі.

Потім,  14.3.06 р. ОСОБА_2 знову підтвердила факт
продажу автомобіля,  надавши друге
доручення позивачу на повне розпорядження спірним а/м.

Діючій
закон України не передбачає визнання угоди про купівлю-продаж а/м недійсною
лише за фактом недотримання сторонами нотаріальної форми.

На час
продажу автомобіля та надання доручення майно під арештом не знаходилось,  судового рішення про боргові зобов'язання
ОСОБА_2 перед 3 особами не існувало.

За
правилом  ст.  60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ці обставини,  на які вона
посилається як на обгрунтування своїх вимог та заперечень.

Доказів,  що угода була недійсною,  удаваною,
укладена з порушенням закону,  без
наміру скласти юридичні наслідки суду не надано,  на їх наявність суду не вказано;
доказів,  наданих позивачем,  не спростовано.

З особи-
ОСОБА_3  ОСОБА_4 стороною за письмовою
угодою від 10.3.03 р. не булі,  обставин
її укладення останніми не відоми.

Позивач
був позбавлений можливості оформити право власності та зареєструвати автомобіль
на своє ім'я в органах ДАІ,  тому,  суд визнає на ним права власності на це
майно.

Тому,  суд задовольняє позов і виключає майно,  перелічене в акті описи й арешту від 17.4.07
р.

Керуючись
212-215 України,  ( ст.  202-205,
207-208,  655-658 ЦК України 2004 р.),
ст. 43, 44,  47, 224 ЦК України 1963 р.,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати
письмовий договір куплі-продажу автомобіля „Volkswagen Passat",  1993 року випуску,  зеленого коліру,  державний номер НОМЕР_1,  укладений 10 березня 2003 р. між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 -дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль „Volkswagen
Passat",  1993 p.
випуску,  зеленого коліру,  державний номер НОМЕР_1.

Виключити
автомобіль „Volkswagen
Passat",  1993 p.
випуску,  зеленого коліру,  державний номер НОМЕР_1 з акту опису й арешту
від 17.04.07 p.,  складеного Московським відділом державної виконавчої
служби Харківського міського управління юстиції,  повернув його власнику ОСОБА_1 ключами та
номерними знаками.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга. Заява про апеляційне оскарження
може бути подана в апеляційний суд Харківської області через районний суд на
протязі 10 днів; а апеляційна скарга може бути подана в районний суд на протязі
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.