РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09
жовтня 2007 року                                                                                   м.
Одеса

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у
складі:

головуючого -
Фадєєнко А.Ф.,

суддів - Ващенко
Л.Г., Вадовської Л.М.,

при секретарі -
Пачевій Є.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Одеської
міської ради, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості», Суворовської районної
адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, про визнання недійсними
розпорядження, свідоцтва про право власності, визнання права користування
житловим приміщенням; за позовом Суворовської районної адміністрації
виконавчого комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення; за позовом
Одеської міської ради до ОСОБА_1, управління житлово-комунального господарства
Одеської міської ради, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості» про визнання недійсними
розпорядження, визнання недійсним свідоцтва про право власності,

ВСТАНОВИЛА:

03.04.06
р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому, уточнивши вимоги, зазначив, що
на підставі обмінного ордеру від 09.02.1981 р. його син ОСОБА_2 посилився із
бабусею ОСОБА_3 в однокімнатній жилою площею 17, 8 кв м квартирі АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3
ОСОБА_3 померла, а ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2

У період
життя ОСОБА_2 невідома особа отримала в Управлінні житлово-комунального
господарства Одеської міської ради свідоцтво про право власності від
17.02.1999р. за № 141035 на кв. АДРЕСА_1, в якому власником житла вказаний
ОСОБА_2 Це свідоцтво зареєстровано за № 12-16991.

За №
141035 з реєстрацією за № 12-16991 Управління житлово-комунального господарства
Одеської міської ради видало 17.02.1999 р. приватизаційні документи
(розпорядження і свідоцтво про право власності) ОСОБА_4,ОСОБА_5,ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на кв. АДРЕСА_2.

Посилаючись
на те, що його син страждав психічним захворюванням і знаходився на обліку в
Одеському психоневрологічному диспансері та лікувався в Одеської обласної
клінічної психіатричної лікарні № 1, тому не мав волеявлення на приватизацію
житла, позивач просив суд визнати недійсними розпорядження органу приватизації
та свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_1 та зобов'язати комунальне

Справа №
22ц-3 317/07                                                               Категорія
ЦП:

Головуючий у
першій інстанції Кисельов В.К. Доповідач Фадєєнко А.Ф.

підприємство
«Одеське міське бюро технічної інвентаризації об'єктів нерухомості» анулювати
реєстрацію права власності на спірну квартиру на ім'я ОСОБА_2

Стверджуючи,
що він проживав однією сім'єю з сином ОСОБА_2, який мав потребу у постійному
догляді, позивач просив суд визнати за ним право користування спірним житлом.

ІНФОРМАЦІЯ_2
Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулась до суду із
позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_1 вселився у спірну квартиру після смерті
свого сина, членом його сем'ї не був, тому права користування житлом не
придбав.

З таких
підстав Суворовська районна адміністрація просила суд постановити рішення про
його виселення.

13.11.2006
р. Одеська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що
Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради після
видачі приватизаційних документів (розпорядження і свідоцтва про право
власності) на кв. АДРЕСА_2 на ім'я сем'ї ОСОБА_4, у складі 4 особи, за цими же
датою - 17.02.1999 p.,
номером - 141035 і реєстрацією - 12-16991 видані розпорядження і свідоцтво
про право власності на кв. АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2, який із заявою про
приватизацію спірної квартири не звертався.

Тому Одеська
міська рада просила визнати розпорядження і свідоцтво про право власності на
ім'я ОСОБА_2 недійсними та зобов'язати орган приватизації скасувати реєстрацію
право власності на цю квартиру за ОСОБА_2

Рішенням
суду від 07.05.2007 р. позовні вимоги ОСОБА_1 та Одеської міської ради
задоволені частково.

Суд
визнав недійсним розпорядження Управління житлово - комунального господарства
Одеської міської ради № 141035 від 17.02.1999 р. і свідоцтво про право
власності на кв. АДРЕСА_1 № 141035 від 17.02.1999 p., які
зареєстровані за № 12-16991 на ім'я ОСОБА_2.

У
задоволені вимог ОСОБА_1 і Одеської міської ради про зобов'язання комунального
підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і реєстрації
об'єктів нерухомості» про анулювання реєстрації права власності на спірну
квартиру суд відмовив.

Суд
визнав за ОСОБА_1 право на користування спірною квартирою.

У
задоволені позову Суворовської районної адміністрації виконавчого комітету
Одеської міської ради про виселення ОСОБА_1 суд відмовив.

В
апеляційній скарги Суворовська районна адміністрація виконавчого комітету
Одеської міської ради просить рішення суду скасувати у частині вирішення спору
про визнання права користування спірним житлом скасувати, постановити нове
рішення про відмову ОСОБА_1 у позові про визнання права користування спірною
квартирою та задовольнити вимоги райадміністрації про його виселення, оскільки
суд дав неправильну оцінку доказам у справі.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, яке
оскаржено, доводи апеляційної скарги, учасників процесу, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з викладенням
його резолютивної частині у новій редакції.

Задовольняючи
позов ОСОБА_1 і Одеської міської ради про визнання недійсними приватизаційних
документів, а саме: розпорядження органу приватизації і свідоцтво про право
власності на кв. АДРЕСА_1, які оформлені на ім'я ОСОБА_2, суд прийшов до
обгрунтованого висновку про те, що з проханням приватизувати спірну квартиру на
своє ім'я ОСОБА_2 до органу приватизації не звертався.

17.02.1999
р. за № 141035 органом приватизації видані розпорядження і свідоцтво про право
власності на ім'я інших осіб, а саме: сім'ю ОСОБА_4, до складу якої входить 4
особи; ці документи зареєстровані за№ 12-16991 (а.с. 39-40).

За №
141035 з реєстрацією за № 12-16991 17.02.1999 р. оформлені і документі на
спірне житло за ОСОБА_2

Висновок суду
про те, що волеявлення на приватизацію квартири, в якій він мешкав, ОСОБА_2 не
мав, є правильним, і колегія суддів погоджується з ним.

Правовідносини
сторін виникли у 1999 році і у цій частині регулюються Законом України «Про
приватизацію державного житлового фонду».

Правильним
є і висновок суду про визнання за позивачем ОСОБА_1 права на жилу площу у
спірній квартирі.

Судом
першої інстанції встановлено, що син позивача, ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 8) страждав психічним захворюванням (а.с. 26-28).

Позивач,
який допомагав йому у житті, проживав разом із ним у спірній квартирі,
сплачував за квартиру і комунальні платежі.

Висновки
суду про те, що позивач був членом сім'ї ОСОБА_2, тому після його смерті набув
право користування спірним житлом, підтверджується матеріалами справи і
відповідають закону - ст. 64 ЖК України.

Суд,
задовольнивши позов позивача про визнання права на житло, правильно відмовив
Суворовській райадміністрації Одеської міської ради про його виселення з
підстав, які взаємно виключають один одного: за ст.ст. 98, 99 ЖК України -
виселення як тимчасового жильця і за ст. 116 ч.3 ЖК України, як особи, яка
самовільно зайняла житло.

Однак, з
висновком суду про відмову у позові ОСОБА_1 і Одеської міської ради про
зобов'язання комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної
інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості» анулювати реєстрацію права
власності на спірну квартиру погодитися неможливо.

Суд в
рішенні вказав, що при визнанні приватизаційних документів недійсними, вони
автоматично анулюються, тому відмовив у цієї частині позову.

Такий висновок
суду є нелогічним і не грунтується на законі.

Позивачами
заявлені вимоги про визнання приватизаційних документів, які зареєстровані в
органі приватизації, недійсними, і саме ці вимоги вирішив суд.

Наслідками
визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності на спірну
квартиру є скасування реєстрації або її анулювання, як заявлено у позовах.

Тому
вимоги у цієї частині позову, які випливають з основного позову, підлягають
задоволенню.

У
зв'язку з викладеним, рішення суду першої інстанції підлягає зміні з
викладенням його резолютивної частині у новій редакції.

Керуючись
ст.ст. 303, 307 ч. 1 п.3, 313, 314 ч. 1 п. 5, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради задовольнити
частково.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 07 травня 2007 року змінити, виклавши
його резолютивну частину у новій редакції.

Позов ОСОБА_1 і
Одеської міської ради задовольнити.

Визнати
розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради
№ 141035 від 17 лютого 1999 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім'я
ОСОБА_2 -недійсним.

Визнати
свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2, видане
Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради № 141035
від 17 лютого 1999 року, зареєстрованого за № 12-16991 - недійсним.

Зобов'язати
комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації і
реєстрації об'єктів нерухомості» анулювати реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2.

Визнати за
ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням - квартиру АДРЕСА_1.

У
задоволенні зустрічного позову Суворовської районного адміністрації виконавчого
комітету Одеської міської ради до ОСОБА_1 про виселення -відмовити.

Рішення
колегії суддів набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення колегії
суддів може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення, через Верховний Суд України.