Справа № 2-2/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
червня 2007 року                                                 Канівського
міськрайонного суду

Черкаської
області

В
складі: головуючого - судді Штих К.М. при секретарі - Десятник О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Каневі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення особи з будинку без
надання іншого житлового приміщення, зустрічної позовної заяти ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання об'єктом права спільної сумісної власності подружжя на
будинок.

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1
згідно договору дарування від 04.09.82 р. посвідченого нотаріусом Канівської
держнотконтори і зареєстрованого в реєстрі № 63 від 04.09.82 року та
зареєстрованого в БТІ на її ім'я в реєстрі № 2631 реєстрової книги № 20 від
16.09.82 року інвентарний № 3078.

Разом з нею в цьому домоволодінні проживає колишній чоловік - відповідач по
справі, ОСОБА_2 шлюб з яким розірвано 13.05.2004 року.

Після розірвання шлюбу між сторонами склалися недоброзичливі стосунки,
відповідач постійно вчиняє сварки і навіть бійки, пиячить, систематично руйнує
та псує жиле приміщення, використовує його не за призначенням, порушує правила
співжиття, за що неодноразово притягувався до адмінвідповідальності, але заходи
громадського впливу бажаних результатів не дали.

Позивачка звернулася з позовом в суд до відповідача, про виселення його з
будинку без надання іншого житлового приміщення, заперечуючи проти позову
відповідач подав зустрічний позов про визнання об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя на будинок та просить визнати за ним право власності на 1/3
частини цього домоволодіння, 1Л частину будматеріалів і автомобіля та
плодовоягідних насаджень, посилаючись на те, що перебуваючи в зареєстрованому
шлюбі з відповідачкою з 04.08.79 р. по 13.05.04 р. на спільні кошти було
проведено газ в будинок, капітальний ремонт по переобладнанню будинку проведено
добудову капітальну розміром 3,75 х 7,90 м. яка складається з веранди № 1
площею 12,8 кв. м., кухні №
7 площею 9,8 кв.м. під цим приміщенням побудовано капітальний підвал, площею
22,6 кв.м. висотою 2,20 м., встановлено газовий опалювальний котел та
споруджено парове опалення, змонтовано батареї опалення, побудовано баню,
коптильню, виконано багато інших робіт по благоустрою будинку та прибудинкової території,
а тому вважає, що належний житловий будинок, в наслідок його трудових та
грошових затрат, за час проживання в зареєстрованому шлюбі істотно збільшився у
своїй вартості, і підлягає визнанню спільною сумісною власністю подружжя.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та
просить їх задоволити, а зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 не визнала та
пояснила, що переобладнання належного їй домоволодіння дійсно проводилося, але
пройшла його руйнація, так як ОСОБА_2 зловживав спиртовими напоями постійно та
руйнував домоволодіння та надала суду фотографії із яких видно стан будинку та

конструктивних
елементів, що є на даний час, а тгому вважає, що вартість будинку не
поліпшилася, згідна віддати позивну автомобіль ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 який
знаходиться у нього, будівельні матеріали (цегла) та плодовоягідні насадження,
які ростуть на орендованій нею земельній ділянці. Заперечує про те, що у неї
знаходиться листовий алюміній на покриття даху та битономішалка заявивши, що
очевидно відповідач все це забрав і пропив в тім числі і зварювальний апарат.

З висновком будівельної експертизи згідна, згідна сплатити ОСОБА_2
компенсацію за вдосконалення вартості будинку та погодилася про вартість
автомобіля на суму 6 000 грн.

Просить
задоволити її позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, свої позовні вимоги підтримує
повністю та просить суд визнати за ним право власності на спірний будинок 1/3
частину, Уг частину за плодовоягідні насадження, Ѕ  частину за цеглу, Ѕ частину за автомобіль та
стягнути з ОСОБА_1 понесені ним судові витрати (проведення експертизи та
правову допомогу).

З висновком будівельної експертизи згідний і згідний із експертизою по
вартості автомобіля в сумі 6 тисяч гривень та просить суд стягнути з
відповідачки на його користь грошову компенсацію за цеглу і плодовоягідні
насадження та незаперечує проти його виселення, поскільки він уже рік як не
проживає в спірному домоволодінні, однак вважає, що норми співжиття не
порушував.

В судовому засіданні представники обох сторін дали пояснення аналогічні
поясненням своїх довірителів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх
представників, вважає, що позови обох сторін підлягають до часткового
задоволення.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1
належить на праві власності ОСОБА_1 згідно договору дарування від 04.09.82 року
(а.с. 3-4 т. 1, а.с. 5-6 т. 1) нотаріально посвідченого та зареєстрованого в
БТІ на її ім'я.

Сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі до 13.05.04р. з 04.08.79 р.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 пиячив, бився, вчиняв сварки, за що
неодноразово притягувався до адмінвідповідальності за ст. 185 - 27.11.05р.
(а.с. 12 т. 1), 30.01.06р. за ст. 173-2 (а.с. 16 т. 1), 27.11.05р. за ст. 173
КУ пАП (а.с. 17-19 т. 1) за ст. 173-2 т. 1КУпАП(а.с. 110 т. 1).

В судовому засіданні встановленно, що за період спільного подружнього
проживання на спільні кошти було проведено благоустрій домоволодіння, збудовані
додаткові приміщення (добудови) проведено газ, зроблено водяне опалення, що
стверджується висновком експертизи (т.2 а.с. 2-119), посаджено дерева, придбано
автомобіль ВАЗ-2102 д.н.з. НОМЕР_1, що значно збільшилось у своїй вартості
внаслідок спільних трудових затрат чи грошових.

Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу
істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових
затрат або грошових затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути
визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виходячи із висновку експертизи вартість спірного домоволодіння на період
04.09.82 року становила 111 101 грн., а після (добудова і прибудов) 134 464
грн. за станом на 2005 рік, тобто вартість домоволодіння в цілому після
вдосконалення і поліпшення житла в грошовому виразі становить 23 363 грн., що
складає 17,4 % від вартості всього домоволодіння, самого житлового будинку
відповідно - 90 457 грн. та 104 637 грн. в грошовому виразі - 14 180 грн. або
13,6 %.

За таких умов, суд вважає, що спірне домоволодіння являється об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя і відповідно до ст. 70 СК України у разі
поділу

майна, що є об'єктом
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними.

З урахуванням цього сторонам належить право власності на спірне
домоволодіння відповідно ОСОБА_1 - 91,3 %, а ОСОБА_2 - 8,7 %, а в будинку
ОСОБА_1 - 93,2 %, ОСОБА_2 - 6,78 %.

За результатами проведеної товарознавчої експертизи (т.2 а.с. 169-178) з
якою погодилися обидві сторони, встановлено, що вартість силікатної черги, яка
розміщена на території спірного домоволодіння в кількості 4 000 штук -
становить - 4 160 грн.

З висновком автотоварознавчої експертизи, яку проводили за ініціативою
ОСОБА_1 відповідач не погодився, проводилася повторна автотоварознавча
експертиза за клопотанням ОСОБА_2 однаквисновок її суду не надано, сторони в
судовому засіданні прийшли до спільної згоди по визначенню вартості спірного
автомобіля в сумі - 6 000 грн.

Суду, відповідачем, позивачем по зустрічному позову не надано будь-яких
доказів про наявність у спільному майні подружжя, бетономішалки та листового
алюмінію, а позивачка ОСОБА_1 це заперечує.

Суд критично оцінює вимогу ОСОБА_2 та його представника про стягнення
компенсації з позивачки Ѕ  частини вартості
за плодовоягідні насадження так, як згідно рішення виконкому Канівської
міськради № 228 від 21.07.92р. „Про зміну меж в землекористуванні громадян м.
Канева та виділення земельної ділянки малому підприємству „Мрія""
ОСОБА_1 було доділено в тимчасове користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 -
600 кв.м. землі де розміщені плодовоягідні насадження, тобто не являється
об'єктом права власності.

Більш того, ОСОБА_1 не заперечує користуватися ними відповідачу за власним
розсудом.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про виселення, стягнення ј  частини вартості автомобіля підлягає до
задоволення, а зустрічна позовна заява ОСОБА_2 в частині визнання об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя на будинок, 1/3  частину домоволодіння, /4 частину будматеріалів
та стягнення компенсації за Ѕ  частину
плодовоягідних насаджень підлягає до часткового задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині сплати компенсації за вдосконалення
вартості будинку задоволенню не підлягає поскільки проти цього заперечує відповідач
та на думку суду це передчасна вимога, яка може бути вирішена після реєстрації
(державної) права власності на спірне домоволодіння.

У відповідності із ст. 88 ЦПК України, при частковому задоволенні позову,
судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,
що в даному випадку становить 415 грн. 41 коп. які підлягають стягненню на
користь ОСОБА_2

На підставі наведеного та керуючись ст. 116 ЖК України, ст.ст. 61-63, 70
Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволити частково.

Виселити ОСОБА_2 із домоволодіння АДРЕСА_1 яке зареєстровано в БТІ на ім'я
ОСОБА_1, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 !/2 частину
вартості за автомобіль ВАЗ 2102 ДНЗ НОМЕР_1, який зареєстровано у МРЕВ ДАІ на
ім'я ОСОБА_2 в сумі - 3 000 грн. (три тисячі гривень).

В іншій частині позовних вимог відмовити. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2
задоволити частково.

Визнати домоволодіння АДРЕСА_1 об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 6,775 % частину будинку АДРЕСА_1, яке
зареєстроване в БТІ на ім'я ОСОБА_1 та на 8,7 % власності на це ж домоволодіння
в цілому.

Визнати право власності за ОСОБА_2 на 2 000 штук силікатної цегли вартістю
2 080 грн., яка знаходиться АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати понесені ним на
витрати по наданню правової допомоги та за проведення експертизи пропорційно до
задоволених вимог в сумі 415 грн. 41 коп.

В іншій частині
позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Від сплати
судового збору сторони звільненні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного

суду через міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденки строк з дня
проголошення

рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом
двадцяти днів

апеляційної скарги.