Справа №2-1506/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року                                Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської

області,  в складі головуючого - судді Волошиної
Н.Л.,  при секретарі Доненко Н.О.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Світловодську справу за позовом
ОСОБА_1 до ТОВ „Салон „Красуня" про стягнення грошової компенсації за
невикористану відпустку,  середнього
заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні,  -

встановив:

Позивач
звернулася до суду та просить стягнути на її користь з відповідача ТОВ „Салон
„Красуня" грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2004 рік у
сумі 239 грн. 31 коп.,  компенсацію
втрати частини доходів в зв"язку порушенням строків їх виплати у сумі 30
грн. 58 коп.,  середній заробіток за весь
час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою
Світловодського міськрайонного суду від 16 жовтня 2007 року провадження по
справі в частині позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини
доходів в зв"язку порушенням строків їх виплати у сумі 30 грн. 58
коп.3акрите в зв"язку з відмовою позивачки від цієї частини позовних
вимог.

В
судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2  заявлений позов підтримали та пояснили
суду,  що ОСОБА_1 працювала в ТОВ „Салон
„Красуня" на посаді жіночого перукаря з червня 1996 року. 02 лютого 2005
року її було звільнено з роботи на підставі п. 4  ст.  40
КЗпП України. В день звільнення відповідач не виплатив позивачці суми,  належні їй при звільненні,  а саме заборгованість по заробітній платі та
грошову компенсацію за невикористану відпустку за 2004 рік. Заробітна плата на
користь позивачки була стягнута рішеннями Світловодського міськрайонного суд
від 09 листопада 2005 року та від 29 березня 2005 року,  а грошова компенсація за невикористану
відпустку відповідачем не виплачена до теперішнього часу. Оскільки відповідачем
були порушені вимоги  ст.  116 КЗпП України позивач вважає,  що на її користь повинен бути стягнутий
середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з підстав ч.
1  ст.
117 КЗпП України.

Представник
відповідача в судове засідання не з"явився. Про час та місце розгляду
справи був повідомлений належним чином,
про що свідчить розписка (а.с. 161). Директор ТОВ „Салон „Красуня"
надала до суду заяву,  в якій просить
відкласти слухання по справі на листопад 2007 року з підстав знаходження
адвоката ТОВ „Салон „Красуня" в межах другої області. Причини неявки
представника відповідача визнані судом неповажними,  оскільки не підтверджені належними доказами.
З підстав ч. 4  ст.  169 ,
ст.  224 ЦПК України суд проводить
розгляд справи в заочному порядку на підставі наявних у ній матеріалів та
доказів. В матеріалах справи маються письмові заперечення представника
відповідача щодо позовних вимог,  в яких
вона просить суд в задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити.

Вислухавши
пояснення позивачки та її представника ,
вивчивши письмові матеріали справи,
суд прийшов до наступних висновків.

Позивач
ОСОБА_1 працювала жіночим перукарем в ТОВ „Салон „Красуня „ з червня 1996 року.
02 лютого 2005 року вона була звільнена з роботи на підставі п. 4  ст.  40
КЗпП України.(а.с.  10-11)

На
момент звільнення позивачка не використала відпустку за 2004 рік. Про це
свідчить наявна в матеріалах справи заява ОСОБА_1 на ім'я директора ТОВ „Салон
„Красуня" з проханням надати їй відпустку за 2004 рік та на якій стоїть
резолюція директора : "Надати відпустку в березні 2005 року в зв'язку з
службовою необхідністю",  (а.с. 7)

Згідно
ч. 1  ст.
83 КЗпП України,  у разі
звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі
невикористані ним дні щорічної відпустки,
а також додаткової відпустки працівникам,  які мають дітей.

У
відповідності положень  ст.  116 КЗпП України ,  при звільненні працівника виплата всіх сум
,  що належать йому від
підприємства,  установи ,  організації,
провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював,  то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум,  належних працівникові при звільненні,  власник або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним
суму.

В
матеріалах справи (ах. 109,  110) маються
довідки директора ТОВ „Салон "Красуня" про видані ОСОБА_1
доходи,  в яких вказано,  що позивачці видано 160 грн. 47 коп.
компенсації за невикористану відпустку. Однак суд не може прийняти дані довідки
в якості доказів отримання позивачкою неоспорюваного відповідачем розміру
компенсації за невикористану відпустку,
оскільки вони не підтверджені відомістю про отримання цих коштів
позивачкою,  платіжним документом про
перерахування їх на рахунок позивачки,
тощо. Крім того,  розмір грошової
компенсації за невикористану відпустку позивачки відповідач вираховував
виходячи з безпідставно заниженої заробітної плати в порушення положень  ст. . 97,
103 КЗпП України,  що встановлено
рішенням Світловодського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року.

З
оглянутих судом матеріалів цивільних справ* № 2-170/2005,  № 2-350/2005 вбачається,  що між позивачкою та відповідачем мав місце
спір про розміри заборгованості по заробітній платі. При цьому рішенням
Світловодського міськрайонного суду від 29 березня 2005 року встановлено,  що у ТОВ „Салон „Красуня" була перед
позивачкою заборгованість по заробітній платі за травень - грудень 2004 року за
відрахуванням необхідних податків у сумі 1744 грн.,  виходячи з розміру заробітної плати у сумі
250 грн. в місяць. Оскільки частину заборгованості відповідач перерахував позивачці
поштовими переказами (а.с. 19,  20,
21,  41,
справа № 2-350/2005) ,  на користь
позивачки вказаним рішенням стягнуто залишок заборгованості за травень -
грудень 2004 року у сумі 326 грн. 78 коп. Рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 09 листопада 2005 року на користь позивачки стягнуто
заборгованість по заробітній платі за відрахуванням необхідних податків у сумі
236 грн. 90 коп.3а січень - лютий 2005 року,
виходячи з розміру заробітної плати у сумі 262 грн. в місяць. Стягнення
грошової компенсації за невикористану-відпустку на користь позивачки не мало
місця.

На
підставі вищевикладеного суд приходить до висновку,  що на користь ОСОБА_1 з ТОВ „Салон
„Красуня" належить стягнути грошову компенсацію за невикористану відпустку
за 2004 рік у сумі 239 грн. 31 коп.3а п.2 розрахунку аудитора,  з яким суд погоджується : (250 х 11 + 262):
365 х 29 = 239 грн. 31 коп. (а.с. 23)

Як
вбачається з табелю обліку робочого часу позивачки за лютий 2005 року (а.с.
139),  01 лютого 2005 року був у ОСОБА_1
вихідним,  а оскільки вона працювала за
графіком змінності через день,  що
встановлено рішенням Світловодського міськрайонного суду від 09 листопада 2005
року по справі № 2-170/2005,  то
відповідно 02 лютого 2005 року у день звільнення,  який є і останнім днем роботи,  позивачка працювала; Таким чином,  відповідач мав провести з позивачкою
розрахунок і виплатити неоспорювані ним суми саме 02 лютого 2005 року,  що зроблено не було.

У
відповідності до  ст. 117 КЗпП України,  в разі
невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому
працівникові сум,  у строки,  зазначені в
ст.  116 цього Кодексу,  при відсутності спору про їх розмір
підприємство,  установа,  організація повинні виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При
наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або
уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в
тому разі,  коли спір вирішено на користь
працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково,  то розмір відшкодування за час затримки
визначає орган,  який виносить рішення по
суті спору.

Оскільки
при наявності спору про розміри належних при звільненні ОСОБА_1 сум відповідач
у встановлені ч. 2  ст.  116 КЗпП України неоспорювану ним.  суму позивачці не виплатив,  до теперішнього часу не провів з нею
остаточний розрахунок ,  до нього
належить застосувати положення ч. 2
ст.  117 КЗпП України та стягнути
на користь позивачки її середній заробіток за весь час затримки розрахунку при
звільненні (32 місяці 13 днів),  тобто з
02 лютого 2005 року по день винесення рішення у сумі 8222 грн. 47-коп. При
визначені розміру даної суми суд виходив з середньомісячного заробітку
позивачки у сумі 252 грн. ( 250 х 5 + 262): 6 = 252 грн.) та з розміру
середньоденної заробітної плати у сумі 12 грн. 19 коп.

Судові
витрати по справі суд розподіляє у відповідності до вимог  ст. . 88 ЦПК України.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  83,
166,  117 України,   ст.
ст.  10,  11,
60,  61,  88,
209,  213-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Салон "Красуня" на користь
ОСОБА_1 239 грн. 31 коп. грошової компенсації за невикористану відпустку за
2004 рік та середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у
сумі 8222 грн. 47 коп.,  а всього 8461
грн. 78 коп.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю „Салон "Красуня" витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та на
користь держави судовий збір у сумі 84 грн. 62 коп.

Заочне
рішення може бути переглянуте за заявою відповідача,  поданою у 10-ти денний строк з моменту
отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області через
Світловодський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з моменту проголошення рішення та подання апеляційної скарги
протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,  або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.