код суду 2702
справа №2-6212/05
справа №2-708/06
справа №2-3509/06
справа №2-608/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007
року                                                                     Гагарінський
районний суд

міста
Севастополя

в складі:
головуючого судді Бессараб Л.М.

при
секретарі      Лавріщевій О.Є., Трігуб
Г.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права користування земельною ділянкою і
усуненні перешкод в користуванні

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в липні 2005 року до суду з позовом до відповідачки про
визнання за нею права користування земельною ділянкою і усунення перешкод в
користуванні ділянкою про тих підставам, що є ч.1еном СТ «Планер» з 2004 року і
їй була виділена в користування ділянка №24, проте, користуватися виділеною їй
ділянкою позивачка не може, оскільки відповідачка проживає на спірній ділянці,
не будучи ч.1еном СТ «Планер» і перешкоджає ОСОБА_1 в здійсненні нею прав
ч.1ена Ст. Раніше даною ділянкою користувалася ОСОБА_3, яка на підставі заяви
була виключена з ч.1енів кооперативу в 2003 році.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і
пояснила, що з 2004 року регулярно оплачує ч.1енські внески в СТ «Планер», не
має заборгованості, проте, можливості користуватися своєю земельною ділянкою не
має, оскільки проживаюча постійно на спірній земельній ділянці ОСОБА_2 відмовляється
його звільняти, мотивуючи тим, що ділянка фактично придбана на її засоби і є її
власністю. Відповідачка і її представники в судовому засіданні позовні вимоги
не визнали і пояснили, що спірна земельна ділянка була придбана на грошові
кошти ОСОБА_2, але зареєстрована на ім'я ОСОБА_3, яка є племінницею
відповідачки і в даний час відносно ОСОБА_3 йде судове слідство, де ОСОБА_3
пред'явлено звинувачення. Раніше, знаходячись на волі, ОСОБА_3. під тиском
голови СТ «Планер» Царева написала заяву про свій вихід з ч.1енів товариства і
передачі своєї земельної ділянки ОСОБА_4. Проте, ОСОБА_4 так і не стала ч.1еном
СТ «Планер». ОСОБА_3. дозволила ОСОБА_2 проживати на вказаній земельній ділянці
№24 в СТ «Планер». Представники відповідачки в судовому засіданні також
пояснили, що рахують дії голови СТ «Планер» Царева неправомірними по передачі
спірної земельної ділянки, оскільки на загальному зборі, де було розглянуто питання
про виключення ОСОБА_3 з ч.1енів СТ «Планер» і прийняття в ч.1ени СТ «Планер»
ОСОБА_1 ОСОБА_2 не була присутня, ч.1ени товариства, що зібралися на загальний
збір, не утворили кворуму, у

зв'язку з чим, рішення, які були прийняті на вказаних загальних зборах, не
можуть вважатися законними. Крім того, ОСОБА_2 ніде жити. Будиночок, що
знаходиться на спірній земельній ділянці, на думку представників відповідачки,
придатний для житла, у зв'язку з чим, представники вважають поданий ОСОБА_1
позов необгрунтованим.

З- особа - голова СТ «Планер» в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 ніколи не була
ч.1еном СТ «Планер» і не є ним в даний час. Під час розгляду питання про
неприйняття її племінниці ОСОБА_3
в ч.1ени СТ «Планер» було встановлено, що ОСОБА_3., маючи квартиру, яку
здавала в оренду, сама з невідомими особами проживала в будиночку на ділянці
№24, де часто з'являлася в стані алкогольного сп'яніння, а у результаті
спілкування ОСОБА_3 із запрошеними і проживаючими на дачній ділянці №24 особами
закінчувалося бійками. При вирішенні питання про прийом ОСОБА_3 в ч.1ени
товариства були опитані і своєю більшістю заперечували проти прийняття ОСОБА_3
в ч.1ени товариства, оскільки з її появою сталі відбуватися крадіжки з сусідніх
ділянок - мітла, балонів і іншого майна. Після цього ОСОБА_3. написала заяву
про своє вибуття з ч.1енів товариства і привела ОСОБА_4, яка мала намір
вступити в ч.1ени СТ «Планер». На загальному зборі ОСОБА_3. не була прийнята в
ч.1ени СТ «Планер», а також і ОСОБА_4 не була прийнята в ч.1ени СТ «Планер»,
оскільки ОСОБА_3 забрала міліція і ОСОБА_4 не мала можливості відшкодувати
останній вартість майна, що знаходилося на ділянці. Ділянка №24 за заявою
ОСОБА_1 на підставі її заяви на загальному Зборі ч.1енів СТ «Планер» була
виділена їй в користування. Рішення Загальних зборів ч.1енів СТ «Планер» ніким
не оспорювалися, в даний час не відмінені і вважаються законними. ОСОБА_2 ніколи не була
ч.1еном СТ і не має права на мешкання на спірній ділянці. СТ „Планер" за
своїм Статутом не має можливості проводити реєстрацію громадян, не призначено
для постійного мешкання громадян.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали цивільної
справи і представлені суду докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
обгрунтовані і підлягають задоволенню по наступних підставах.

Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що Сафонова Лілія Семенівна
не є ч.1еном СТ «Планер» і не була ним раніше. Пояснення ОСОБА_2 про те, що
земельна ділянка зі спорудами, що на ньому є, придбана на грошові кошти ОСОБА_2
і для її постійного мешкання нічим не підтверджені в ході судового слідства.
Крім того, згідно Статуту СТ «Планер», основною задачею садоводческого
товариства є організація колективного саду і використовування його ч.1енами
виділених земельних ділянок для виробництва фруктів, ягід, овочів і іншої
сільськогосподарської продукції, садоводческое товариство не призначено для
постійного мешкання громадян. З довідки Державного комітету України по
земельних ресурсах встановлено, що право власності на спірну ділянку №24 у
встановленому законом порядку не зареєстровано. З копії заяви ОСОБА_3 від 24
листопаду 2001 року встановлено, що остання звернулася до голови СТ «Планер» з
проханням прийняти її в ч.1ени СТ «Планер» .Согласно виписки з протоколу №21
засідання ч.1енів правління СТ «Планер» від 22.12.2002 року встановлено, що в
задоволенні заяви ОСОБА_3 про прийом її в ч.1ени СТ «Планер» відмовлено. В
заяві ОСОБА_3 від 24
травня 2003 року міститься прохання дозволити їй перебування в СТ «Планер» до
вересня 2003 року за сімейними обставинами. З протоколу звітно-виборчого збору
уповноважених ч.1енів СТ «Планер» від 02 серпня 2003 року постановлено
затвердити рішення Правління СТ від 22 грудня 2002 року про остаточну відмову
ОСОБА_3 в прийомі її в ч.1ени СТ «Планер». А із заяви ОСОБА_3 від 06.08.2003
року убачається, що ОСОБА_3. просить розрахувати її і виплатити грошову
компенсацію за побудови і насадження на ділянці №24. Аналізуючи вказані
обставини, суд приходить до висновку, що посилання ОСОБА_2 на те, що фактично
дачна ділянка придбана для неї і на її грошові кошти безпідставні і не можуть
бути взяти судом

до уваги, оскільки нічим не підтверджені і, крім того, з пояснення ОСОБА_3,
що поступило з Сімферопольського слідчого ізолятора встановлено, що спірну
ділянку №24 в СТ „Планер" вона вважає своєї власністю, немає ніяких
посилань на Сафонову Л.С.
Проте, рішення ч.1енів Правління СТ «Планер» від 22.12.2002 року про відмову в
прийомі в ч.1ени СТ «Планер» і рішення Загального збору від 02 серпня 2003 року
про затвердження рішення Правління ОСОБА_3 не були оскаржені, а тому вона
вважається такою, що не була прийнята в ч.1ени СТ «Планер». З представлених
учасниками судового засідання доказів убачається, що ділянка №24 в СТ «Планер»
на момент постанови рішення про прийняття в ч.1ени СТ «Планер» ОСОБА_1 була
вільна. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що рішення вказаних вище
Загальних зборів СТ «Планер» мають законну силу, оскільки ніким не оскаржені і
не відмінені до теперішнього часу. Крім того, аналізуючи пояснення учасників і
представлені сторонами докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 ділянка №
24 в СТ «Планер» була зайнята самовільно, а тому у ОСОБА_1 є підстави для
звернення до суду з вимогами про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
у відповідність із ст. 212 Земельного Кодексу України, згідно якої, самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власнику або землекористувачу
без відшкодування витрат за час незаконного користування ними. Згідно ст.3О
Статуту СТ «Планер» прийом громадян в ч.1ени садоводческого товариства проводиться за письмовою
заявою кандидата правлінням в межах одного місяця з дня подачі заяви з
подальшим затвердженням Загальним збором. Відповідачкою і її представниками не
представлено доказів прийняття ОСОБА_2 в ч.1ени СТ «Планер». Згідно ст. 38
Статуту, суперечки майнового характеру, розглядаються та вирішуються судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки
обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Оскільки позивачка не просить про відшкодування судових витрат з
відповідачки, то витрати, пов'язані з оплатою держмита, суд вважає за можливе
віднести на рахунок позивачки.

На підставі висловленого, керуючись ст.212 Земельного кодексу України,
ст.3О Статуту СТ «Планер», ст 14, 15, 179, 212-215 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги   ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою №24 в СТ «Планер»
та усунути перешкоди в користуванні вказаною земельною ділянкою, зобов'язавши Сафонову Лілію Семенівну
звільнити вказану земельну ділянку №24 в СТ «Планер» як незаконно нею займану.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд міста
Севастополя через Гагарінський районний суд шляхом подачі протягом 10 днів
після оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з її копіями в апеляційну інстанцію або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.