overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ЛЕНІНСЬКИЙ   РАЙОННИЙ   СУД
______________________________________________________________________
Справа № 2-2354/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

19 червня 2007 року Ленінський районний суд м.Севастополя
в складі:

головуючого
судді - Проценко О.І.

при
секретарі  -   Родічевій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі цивільну справу за позовом  ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання відповідачів
такими, що втратили право користування житловою площею в АДРЕСА_1, указуючи, що
відповідачі в даній квартирі не проживають з 1998 р., після того як забрав всі
свої особисті речі покинули місце проживання та переїхали на постійне місце
проживання до Садового Товариства «Рибак 3. У витратах по утриманню спірного
житла відповідачі участі не беруть, їх речей в квартирі немає, весь цей час
вони не проживають за місцем своєї реєстрації, спроб вселення не робили.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на
задоволенні позовних вимог, просила визнати відповідачів такими, що втратив
право користування житловим приміщенням, шляхом зняття останніх з
реєстраційного обліку за вищезазначеною адресою.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і
місце судового засідання повідомлявся відповідно до вимог ст.76 ЦПК України, зі
згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухав
пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований в АДРЕСА_1. У вказаній квартирі також зареєстровані його бабуся
ОСОБА_3 та батько  ОСОБА_4, відповідачі
по справі.

Судом встановлено, що відповідачі не проживає на вказаній
житловій площі без поважних причин понад шість місяців, коли у 1998 році
переїхали на ділянку № 20 у Садовому Товаристві «Рибак 3», забравши усі свої
особисті речі, спроб вселення не робили, претензій на спірне житло не
пред'являли і не пред'являють, витрат по його утриманню не несуть, вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи, показами свідків, допитаних у
судовому засіданні та наданими доказами, у зв'язку з чим, суд робить висновок
про те, що відповідачі  втратив право
користування житлоплощею за вищезгаданою адресою.

На підставі ст.71,72 ЖК України, керуючись ст.ст.10, 11,
209, 212 - 215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_4, такими що втратили право
користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
підпис

Рішення набрало законної сили 10 липня
2007 року

КОПІЯ ВІРНА.

Суддя  Ленінського
районного

Суду міста Севастополя:
О.І.Проценко
№  2-608/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М”Я М           У К Р А Ї Н И

27 грудня 2007р. Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - Хомик І.І.

при
секретарі - Петровій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Велика Олександрівка справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про стягнення аліментів до ОСОБА_2. вказуючи, що з
відповідачем перебувала у громадянському шлюбі з 16.02.96р. Мають двох
неповнолітніх дітей: донькуОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Із листопада м-ця 2006р. відповідач не надає кошти на утримання дітей, тому вона
утримує їх сама, в зв”язку з чим і змушена звернутися до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги підтримала і пояснила, що відповідач з квітня м-ця 2007р. не проживає із
сім»єю, а кошти перестав надавати ще з листопада м-ця 2006р. Їй важко одній
утримувати дітей, вони  шкільного віку,
що потребує додаткових коштів. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоч був
належно попереджений про час і місце слухання справи, заперечень на позов не
надав, про причини неявки до суду не повідомив. Тому суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність відповідача.

Заслухавши позивачку, дослідивши та
проаналізувавши всі обставини справи суд приймає до уваги слідуюче.

Сторони перебували у шлюбі, що підтверджується
свідоцтвом про одруження НОМЕР_3.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей
- донькуОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтвом про народження НОМЕР_1) та сина
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2, (свідоцтво про народження НОМЕР_2.

З квітня м-ця 2007р. відповідач разом із
сім»єю не проживає і не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Діти
проживають з позивачкою,  що
підтверджується довідкою про склад сім»ї № 4059 від 30.11.07р., та знаходяться
на її повному утриманні.

Таким чином позовні вимоги позивачки
підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. 180-183 СК України,  ст. 191 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання неповнолітніх дітей-доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 51 грн. судового
збору на користь держави та 30 грн. на інформаційно-технічне забезпечення на
користь ТУДСА України в Херсонській області.

Стягнення аліментів проводити з
03.12.07р.- дня звернення до суду.

На рішення суду може бути подано
апеляцію до Херсонського апеляційного суду через місцевий суд протягом 20 днів
з дня подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути поданою протягом
10 днів з дня його проголошення.

Суддя                                                                                          І.І.Хомик
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жотня
2007 р. Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - Бусилко С. І.

секретаря    - Єфименко Т.В.

розглянувши
на попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білицької
міської Ради про визнання права власності на самовільне будівництво

УСТАНОВИВ

Позивач,  згідно договору купівлі-продажу квартири від
15 серпня 2002р.,  а також договору
дарування Уг частини квартири від 24 грудня 2002 року являється власником квартири
АДРЕСА_1.

Згідно
рішення Білицької міської Ради народних депутатів від 26.11.2003р. № 201
вказана квартира була визнана не пригодною для проживання та виведена з
житлового фонду.

Позивач
переобладнав вказану квартиру під магазин ритуальних послуг без належного
дозволу місцевої влади. Вартість нежилого приміщення в зв*язку з його
реконструкцією складає 15781грн.

Позивач
просить визнати за ним право власності на самочинно реконструйоване
приміщення,  посилаючись на те,  що відповідно до висновку відділу архітектури
м.  Добропілля від 11.09.2002р. вказана
реконструкція може бути узаконена,  т.я.
вона відповідає будівельним нормам.

Представник
позивача звернувся в суд з заявою,  в
якій просить розглянути справу без його участі,
т.я. заперечень проти позову не має.

Позов
підлягає задоволенню,  тому що право
власності позивача на приміщення,
розташоване по АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі-продажу від
15.08.2002р. та договором дарування 1/2 частини квартири від 24.12.2002р. і
копією технічного паспорту вказаного нежилого приміщення,  відповідно до рішення Білицького виконавчого
комітету № 201 від 26 листопада 2003р. квартира АДРЕСА_1 визнана непригодною
для проживання та виведено з житлового фонду; згідно з рішенням Білицької
міської Ради від 21.06.2007р. ОСОБА_1 продовжена оренда на земельну ділянку
площею 0.0056 га. Для експлуатації приміщення магазину-салону ритуальних послуг терміном на 5
років; розташованої по АДРЕСА_1; згідно висновку відділу містобудування й
архітектури Добропільськї міської ради самовільна реконструкція вказаного
нежилого приміщення може бути узаконена,
т.я. відповідає діючим будівельним нормам.

Керуючись  ст.
ст.  208,  213-215 ЦПК України,   ст.
376 п.5 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ

Визнати
за ОСОБА_1 право
власності на самовільно реконструйоване нежиле приміщення під магазин
ритуальних послуг вартістю 15781.1 грн.,
розташоване по АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Донецької області через Добропільський
міськррайонний суд у плині 20 днів з моменту подачі заяви про апеляційне
оскарження,  що може бути подане протягом
10 днів з моменту оголошення.

Рішення
видрукуване в дорадчій кімнаті в одному примірнику.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2-0-148/2007

3 жовтня
2007 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді     Андрєєва
П.Ф.

народних
засідателів: Верещак Н.І.,  Ковальова
В.П.

при
секретарі                                            Коверченковій
М. О.

за
участю представника зацікавленої особи Бажинової О.М.

заявника                                                     ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Добролілля цивільну справу
за заявою ОСОБА_1 про визнання недієздатним ОСОБА_2,  та встановлення опіки,  зацікавлена особа - орган опіки та піклування
Добропільської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
3вернулася до суду із заявою,  в якій
просить визнати недієздатним її сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  стверджуючи,  що він в наслідок психічного розстрою та
порушення поведінки не може віддавати значення своїм діям.

У
судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги,  представник органу опіки та піклування
вважає,  що заява підлягає
задоволенню,  оскільки наявні матеріали
справи вказують на недієздатність.

Суд,  заслухавши пояснення заявника,  представника органу опіки та піклування,  перевіривши матеріали справи,  прийшов до наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно
до ч. 1  ст.  39 ЦК
суд може визнати фізичну особу недієздатною,
якщо вона внаслідок хронічного,
стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Як
вбачається з виписки з акту судово психіатричної експертизи № 153 від 31 серпня
2007 року ОСОБА_2 встановлено,  що
останній страждає розумовою відсталістю,
що позбавляє ОСОБА_2 розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для
захисту цивільних прав та інтересів потребує в установі опіки.

Відповідно
до проведеної судом судово-психіатричної експертизи від 31 серпня 2007 року
підтверджений встановлений лікувальним закладом діагноз захворювання ОСОБА_2 та
у висновку зазначено,  що він страждає
розумовою відсталістю,  за своїм
психічним станом не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Таким
чином,  зібрані у справі докази та їх
належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатним ОСОБА_2.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 158,  240,  241 ЦПК України,   ст.
39,  60 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
недієздатним ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженця міста Добропілля Донецької області.

Призначити
опікуном ОСОБА_1,  1941 року
народження,  над ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця міста Добропілля Донецької області.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Добротльський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.
№2-1786/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня
2007 року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                        Лаврушина
О.М.

за
участю секретаря                      Верній
М. Г.

представника
позивача                Какаріної Л.Г.

відповідача                                     ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом
Комунального підприємства "Добропільська служба єдиного замовника" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по участі у витратах на утримання будинку,  прибудинкової території та вивезення твердих
побутових відходів,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне
підприємство "Добропільська служба єдиного замовника" звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по участі у витратах на
утримання будинку,  прибудинкової
території та вивезення твердих побутових відходів,  мотивуючи тим,  що відповідач має заборгованість за надані
послуги у розмірі 714 гривень 53 копійки за період з 1 вересня 2004 року по 1
серпня 2007 року і в добровільному порядку борг не сплачує.

В
судовому засіданні представник позивача Какаріна Л.Г. позов підтримала і
просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість на утримання будинку і при будинкової
території у розмірі 678 гривень 17 копійок та вивезення твердих побутових
відходів у розмірі 36 гривень 36 копійок.

Відповідач позов
визнав.

Вислухавши
представника позивача,  відповідача та
вивчивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Як
вбачається з копії особового рахунку,
відповідач проживе в квартирі АДРЕСА_1.

Про
заборгованість за надані послуги відповідач був повідомлений,  що підтверджується попередженням яке мається
у справі.

За
правилами  ст. 67, 68 ЖК України,  плата за комунальні послуги
(водопостачання,  газ,  теплова енергія та інші послуги) береться
крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами
щомісяця.

Розмір
заборгованості підтверджується відповідним розрахунком наданим позивачем.

Відповідно  СТ. 88 ЦПК України,  з відповідача слід стягнути судові витрати на
користь держави у розмірі 51 гривня та 30 гривень за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись  ст.
ст. 212-215, 88 ЦПК України,
та  ст. 67, 68 ЖК України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Добропільська служба
єдиного замовника" на р/рахунок 1608 у філії відділення ЩБ м.
Добропілля,  МФО 334118, 

заборгованість
по участі у витратах на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі
678 (шістсот сімдесят вісім) гривень 17 копійок та вивезення твердих побутових
відходів у розмірі 36 (тридцять шість) гривень 36 копійок.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня
та 30 (тридцять) гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

На
рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Добропільський міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження яку може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Надруковано
в нарадчій кімнаті в одному примірнику
№2-1754/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 жовтня 2007
року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                        Лаврушина
О.М.

за
участю секретаря                      Верній
М. Г.

позивача                                        ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і пояснив,  що Постановою Добропільського міського суду
від 23 червня 2001 року з нього,  на
користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  стягнуто аліменти у
розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісяця до його повноліття.

Рішенням
Добропільського міськрайонного суду від 14 травня 2007 року з нього стягнуто
аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини зі всіх
видів доходів щомісяця до його повноліття.

У
зв'язку з тим,  що він не проживає з
дітьми,  вважає,  що другий син знаходиться в гіршому становищі
та з врахуванням його матеріального стану,
просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 які утримуються на
користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3.

Відповідач
в судове засідання двічі не з'явилася,
хоча про час і дату слухання справи була повідомлена належним
чином,  що підтверджується поштовими
повідомленнями,  про причини своєї неявки
суд не повідомила,  суд вважає за можливе
на підставі  ст. 224 ЦПК України
розглянути справу у відсутність позивача та ухвалити заочне рішення.

Вислухавши
думку позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає,  що в задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Згідно
довідки з місця роботи позивача,  його
заробітна плата з 1 березня по 31 липня 2007 року складає 8028 гривень 98
копійок.

Позивач
знаходиться у шлюбі та проживає з другою дружиною ОСОБА_4,  працює і другим особам крім вищевказаних
аліменти не сплачує.

Доказів про
те,  що другий син разом з ним не
проживає позивач суду не надав.

Відповідно
до  ст. 192 СК України,  розмір аліментів,  визначений за рішенням суду або домовленістю
між батьками,  може бути згодом зменшено
або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Таких
обставин,  які передбачені  ст. 192 СК України для зменшення розміру
аліментів позивач в судовому засіданні не навів.

Керуючись  ст.
ст. 212-215, 224 ЦПК України,
ст. 192 Сімейного кодексу України,
суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача яка може бути
подана протягом десяти днів з дня отримання його копії,  а позивачем на рішення може бути подана
апелційна скарга в Апеляційний суд Донцької області через Добропільський
міськрайонний суд протягом 20 днів після подання зави про оскарження,  яка може бути подана протягом 10 днів після
проголошенн рішення.

Надруковано
в нарадчій кімнаті у одному примірнику.
Справа №2-731
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

09
серпня 2007 року                                                                                           м.  Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області

в
складі: головуючої - судді                   Хоминець
М. М.

секретаря                                                Гундич
Г.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка
звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні
вимоги обґрунтовувала тим,  що сімейне
життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на
життя,  що призвело до втрати між ними
почуття любові і поваги; протягом п'яти місяців вони не підтримують сімейних
стосунків. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими,  тому просила шлюб розірвати.

Позивачка в
судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнав,  з
мотивами розірвання шлюбу погодився,
проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Встановлено,  що шлюб між сторонами зареєстрований 28
серпня 1999 р.,  у шлюбі народилось двоє дітей,  які є на даний час малолітніми.
Стосунки,  що склались між сторонами,  виключають можливість збереження шлюбу. За
таких обставин,  коли подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки,  інтересам дітей сторін,  що мають істотне значення,  шлюб слід розірвати,  дітей залишити проживати з матір'ю,  витрати по оформленню розірвання шлюбу в
органах реєстрації актів цивільного стану - покласти на відповідача.

На
підставі наведеного,  відповідно до  ст.
ст.  110,  112 СК України,  керуючись
ст.  ст.  213-215 ЦПК України,  суд -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1зареєстрований 28 серпня 1999 року у відділі
реєстрації актів громадянського стану Тисменицького району Івано-Франківської
області,  актовий запис № 41.

Дочку
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  та сина ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  залишити проживати з матір'ю.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану
стягнути з ОСОБА_2  державне мито в
користь держави в розмірі 17 (сімнадцять) грн.,
звільнивши від сплати ОСОБА_1

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання заяви про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана в
строк,  рішення набирає законної сили
після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються через Тисменицький районний суд.
№2-1839/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

03 жовтня 2007
року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді                              Лаврушина
О.М.

за
участю секретаря                            Верній
М. Г.

представника
позивача                     Литвинець
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом
Державного підприємства „Добропіллявугілля" в особі відокремленого
підрозділу "Управління комунальних котелень" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за центральне опалення,

ВСТАНОВИВ:

ДП
„Добропіллявугілля" в особі ВП "Управління комунальних котелень"
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1
та ОСОБА_2  про стягнення
заборгованості за центральне опалення,
мотивуючи тим,  що відповідачі
мають заборгованість за центральне опалення у розмірі 825 гривні 94 копійок за
період з

01.11.2006           року по 01.07.2007 рок і в
добровільному порядку борг не сплачують.

В
судовому засіданні представник позивача Литвинець І.М.  позовні вимоги підтримала і просить стягнути
з відповідачів борг за центральне опалення у розмірі 825, 94 гривень.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися,  хоча
про час і дату слухання справи були повідомлені належним чином,  що підтверджується поштовим повідомленням.

Суд
вважає за можливе розглянути справу згідно
ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів та ухвалити
заочне рішення.

Вислухавши
представника позивача,  та вивчивши
матеріали справи,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Як
вбачається з копії особового рахунку,
відповідачі прописані і проживають в квартирі АДРЕСА_1.

За
правилами  ст. 67, 68 ЖК України,  плата за комунальні послуги
(водопостачання,  газ,  теплова енергія та інші послуги) береться
крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами
щомісяця.

Як вбачається з
копії особистого рахунку,  відповідачі з
01.11.2006 року по

01.07.2007           року за надані
послуги плату не вносять,  у зв'язку з
чим утворилась

заборгованість,  розмір якої
підтверджується відповідним розрахунком наданим

позивачем.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України,  з відповідачів
слід стягнути судові витрати на користь держави у розмірі 51 гривні та витрати
на інформаційно - технічне забезпечення з розгляду цивільних справ в розмірі 30
гривень.

Керуючись  ст.
ст.  212-215,  88 ЦПК України,  та
ст.  ст.  67,  68
ЖК України,  суд

ВИРІШИВ:

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Державного підприємства
„Добропіллявугілля" в особі відокремленого підрозділу "Управління
комунальних котелень" на р/р. 1068 у АК ШБ м.  Добропілля МФО 334118 ОКПО 34093124 заборгованість за центральне
опалення у

розмірі
825 (вісімсот двадцять п'ять) гривень 94 копійку,  судові витрати в розмірі 51 (п'ятдесят одна)
гривна та витрати на інформаційно - технічне забезпечення з розгляду цивільних
справ в розмірі 30 (тридцять) гривень.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Надруковано
в нарадчій кімнаті у одному примірнику