Справа 2-291/07 РІШЕННЯ
20 вересня  2007 року                              м.Житомир
Корольовський районний суд м.
Житомира складі: головуючого - Бондарчука
Білоцької, Дем»янчук А.С., Чившиш О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на житло , часткове
скасування договору дарування квартири, визнання права на проживання у
квартирі, визнання недійсним договору
дарування квартири та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення та
вселення у квартиру, -
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона з 1993 року
перебувала у шлюбі із сином відповідача - ОСОБА_4. Від даного шлюбу народилось двоє дітей : син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та донька ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2року народження . Разом із сім»єю вони
проживали у квартирі АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 , оскільки вона виплатила за неї
пай ЖБК № 1 м.Житомира. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 помер, після його смерті ОСОБА_2 стала осорювати її право та право
неповнолітніх дітей на проживання у цій квартирі.
посилаючись на те, що ОСОБА_2 отримувала аліменти на утримання ОСОБА_4, якими погашала пайові внески за квартиру, а також , що її чоловік з 1991 року став працювати та вносити
кошти на погашення паю за квартиру, просила
суд визнати право власності за померлим ОСОБА_4 на 1/2 частину
19.09.2006 року ОСОБА_1 доповнила свої вимоги та просила
визнати за нею та неповнолітніми дітьми право на
проживання у спірній квартирі (а.с.23).
року ОСОБА_1 доповнила позовні вимоги та посилаючись на те, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 року подарувала спірну квартиру ОСОБА_3,
просила частково скасувати договір
дарування квартири та визнати право власності за померлим ОСОБА_4 на 1/2
частину квартири (а.с.56).
року ОСОБА_1 збільшила позовні
вимоги та посилаючись на те, що ОСОБА_2 подарувала спірну квартиру,
де продживають неповнолітні діти, без згоди орагу опіки та піклування, просила визнати договір дарування спірної
квартири недійсним (а.с.125).
ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1 , в якому посилаючись на те, що вона, на підставі договору дарування від
ІНФОРМАЦІЯ_4 року є власником квартири АДРЕСА_1, просила виселити ОСОБА_1 разом
з неповнолітніми дітьми із спірної квартири. Вказаний
позов був об»єднаний в одне провадження із позовом ОСОБА_1 (а.с.28).
В подальшому ОСОБА_3 доповнила свої вимоги та просила її вселити у спірну квартиру, а ОСОБА_1 виселити із квартири разом з
неповнолітніми дітьми без надання іншого пиміщення (а.с. 77,129).
В судовому засіданні ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала з
тих же підстав, позов ОСОБА_3 не визнала.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свої позовні вимоги підтримала з тих же
підстав, позов ОСОБА_1 не визнала.
В судовому засіданні ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, вважає
його безпідставним, в останє судове засідання не
з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Представник органу опіки та
піклування покладається на розсуд суду . Заслухавши   пояснення
сторін,   представника   третьої
особи,   думку   адвокатів, дослідивши
матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності 30.12.2003
року набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.16). За вказану квартиру вона повністю сплатила пайові внески, що
стверджується довідкою ЖБК №1 (а.с.14). У вказаній квартирі
разом з ОСОБА_2 проживав її син ОСОБА_4. Останій раз він вселився у цю
квартиру, з дозволу ОСОБА_2. , разом з членами своєї сім»ї : дружиною - ОСОБА_1 сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , в
цій квартирі народилась в ІНФОРМАЦІЯ_2році донька
ОСОБА_5 (а.с.8,9). На точну дату вселення не вказала жодна із сторін, однак судом було встановлено, що вселення відбулось у
проміжок часу після народження у ОСОБА_1 сина
ОСОБА_6, але до народження доньки ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_7 , його дружина ОСОБА_1 та діти проживають у спірній квартирі.
ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_2 подарувала цю квартиру ОСОБА_3(а.с.66).
Суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що ОСОБА_1
вселились у цю квартиру, як члени сім»ї
ОСОБА_2., оскільки ОСОБА_4 був рідним її сином, з дозволу ОСОБА_2 він зареєструвався у квартирі останій раз
6.03.1998 року і був зареєстрований до часу смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.14,10). ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі із
ОСОБА_1. Крім того, ОСОБА_2 надаючи дозвіл на вселення ОСОБА_6
у квартиру не укладала з ними строкових угод на проживання, з часу їх проживання у спірній квартирі і на час постановления рішення, вона не пред»являла до них вимог про звільнення квартири, а сама звільнила цю квартуру і переїхала
жити до своїх батьків, а тому її твердження, що
ОСОБА_1 вселялись, як тимчасові жилці і не були членами її сім»ї є необгрунтованими. До показів свідків, які вказували, що
ОСОБА_2 не проживала однією сім»єю із
сім»єю ОСОБА_4, суд відноситься критично, оскільки вони спростовуються показами
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9.
Відповідно до ст.156 ч.1, ч.3 Житлового Кодексу України члени сім»ї
власника квартири, які проживають разом з ним
у квартирі, що йому належить , користуються жилим приміщенням нарівні із власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди
про порядок користування цим приміщенням.
Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх
права користування займаним приміщенням.
З цих підстав суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 разом із своїми неповнолітніми дітьми набули права
на проживання у спірній квартирі і не позбавлені його після смерті ОСОБА_4.
Підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування квартири від 12.08.2007 року, оскільки
при його укладенні не була отримана згода органу опіки та
піклування Житомирської міської ради , як того вимагає ст. 12 Закону України «
Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» , який
передбачає, що при відчуженні нерухомого майна, право власності на яке, або право на користування яким мають діти, потрібна попередня
згода органу опіки . А тому суд, з підстав передбачених ст.ст. 203 ч.1 , 215 ч.1 ЦК України визнає
цей договір недійсним.
Враховуючи те , що внаслідок визнання договору дарування від ІНФОРМАЦІЯ_4
року недійсним , ОСОБА_3 не є власником спірної квартири і не має права розпоряджатися, користуватися та володіти нею, суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог про виселення ОСОБА_1 разом з
неповнолітніми дітьми із спірної квартири без надання іншого жилого
приміщення та вселення її у квартиру.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що
пайові внески були сплачені ОСОБА_2 за рахунок аліментів, які були стягнуті на
її користь за рішенням Корольовського районного
суду м.Житомира від 24.06.1997 року, а також за
кошти померлого сина ОСОБА_4, а також те , що відповідно до вимог Закону право
власності на кооперативну квартиру набувається особою, що сплатила пайові
внески та за одним із подружжя члена кооператива, суд вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за померлим ОСОБА_4 права власності на 1/2
спірної квартири, часткового скасування
договору дарування квартири від 12.08.2007 року безпідставими і такими,
що не підлягають до задоволення.
Суд також стягує судові витрати.
3,10,60,208,209,212,215 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити
Визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 укладений ІНФОРМАЦІЯ_4 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений нотаріусом ОСОБА_10.
Визнати право на проживання у квартирі АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 разом з її неповнолітніми дітьми ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.
Решту позовних вимог ОСОБА_1 залишити без задоволення за
Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виселення та вселення у квартиру
АДРЕСА_1 залишити без задоволення за безпідставністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 133 грн.25 коп. судового збору та 15 грн. на інформаційно-технічне забезпечення
процесу Корольовського районного суду м.Житомира.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 133 грн. 25 коп. судового збору та 15 грн. на інформаційно-технічне
забезпечення процесу Корольовського районного суду м.Житомира.
На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути
подана заява про апеляційне оскарження, а протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження на рішення
суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд