Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2007
року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого -
судді Іваненка І.В.

при
секретарі Чубенко Ю. Ю.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засідання в залі суду в м.  Черкаси позовну заяву ВАТ „Райффайзен Банк
Аваль" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом, -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ
„Райффайзен Банк Аваль" в особі представника,  який діє за довіреністю,  Пепчук Л. О. звернувся до суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом.

В
обгрунтування своїх вимог позивачем вказано,
що,  відповідно до кредитного
договору № 354411/3705/0874-4 від 06 липня 2004 року,  Акціонерний поштово-пенсійний банк
„Аваль" надав громадянину ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 5000 гривень на
споживчі потреби терміном до 05 липня 2005 року. Відповідачем суми кредиту
вчасно не сплачувалися,  що призвело до
утворення заборгованості. Вироком Соснівського районного суду м.  Черкаси громадянина ОСОБА_1  було визнано винним у вчиненні злочину,  передбаченого ч.3  ст.
358 КК України,  а саме в тому,  що він з метою отримання кредиту подав до
установи банку завідомо підроблений документ (довідку про доходи),  завдяки чому отримання ним кредиту стало
можливим.  У зв'язку з цим позивач
вважає,  що збитки банку спричинені
фактом вчинення особою злочину,  а тому
вважає себе звільненим від сплати державного мита при розгляді справи
відповідно до п. 8  ст.  4 Декрету Кабінету Міністрів „Про державне
мито".

Позивач
просить суд стягнути з відповідача заборогованість по вказаному кредитному
договору у сумі 4999, 85 грн (чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто дев'ять
гривень вісімдесят п'ять копійок).

В
судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила
суд їх задовольнити.

Відповідач
в судовому засіданні факт підписання ним кредитного договору,  отримання суми кредиту та неповернення цієї
суми визнав,  а також визнав те,  що він зобов'язаний повернути кошти у заявленному позивачем
розмірі.

Заслухавши
представника позивача,  відповідача,  розглянувши матеріали справи,  суд вважає,
що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Зокрема,  в судовому засіданні об'єктивно
встановлено,  що,  відповідно до кредитного договору № 354411/3705/0874-4
від 06 липня 2004 року,  Акціонерний
поштово-пенсійний банк „Аваль" надав громадянину ОСОБА_1 кредитні кошти у
сумі 5000 гривень на споживчі потреби терміном до 05 липня 2005 року.
Відповідачем суми кредиту вчасно не сплачувалися,  що призвело до утворення заборгованості.
Вироком Соснівського районного суду м.
Черкаси громадянина ОСОБА_1  було
визнано винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3  ст.  358 КК України,  а саме в тому,  що він з метою отримання кредиту подав до
установи банку завідомо підроблений документ (довідку про доходи),  завдяки чому отримання ним кредиту стало
можливим.

Втім,  суд не може визнати безсумнівним той
факт,  що збитки,  спричинені відповідачем банку,  стали прямим наслідком факту вчинення ним
злочину щодо використання завідомо підробленого документу. Як випливає з
матеріалів справи,  збитки,  спричинені відповідачем банку,  стали наслідком факту неповернення ним вчасно
суми кредиту,  тобто фактом несвоєчасного
виконання цивільно-правового зобов'язання. У вироку Соснівського районного суду
м.  Черкаси від 17 липня 2006 року
встановлено лише вину

ОСОБА_1  у свідомому використанні завідомо
підробленого документу для отримання кредиту. Однак,  у цьому вироку немає жодних відомостей,  які вказували б на те,  що вже на момент отримання кредиту громадянин
ОСОБА_1  мав умисел на його свідоме
неповернення. У зв'язку з цим,  суд
вважає,  що збитки у цій справі неможливо
визнати такими,  що стали наслідком
вчинення особою злочину,  а,  відтак,
державне мито по справі має бути сплачене у повному обсязі. Враховуючи
обставини справи,  суд вважає доцільним
стягнути державне мито з відповідача.

Відповідно
до вимог  ст.  526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цивільного кодексу. Згідно зі
ст.  1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах,  встановлених договором,  а позичальник зобов'язується повернути кредит
та сплатити проценти.

На
підставі  ст.   ст.
526,  1054 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  10,
60,  130,  174,
208,  209,  212-215 ЦПКУкраїни, -

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" в особі представника,  який діє за довіреністю,  Пепчук Л. О. до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитом
задовольнити.

Стягнути
з відповідача ОСОБА_1 на користь Черкаської обласної дирекції ВАТ „Райффайзен
Банк Аваль" заборгованість у сумі 4999, 85 грн (чотири тисячі дев'ятсот
дев'яносто дев'ять гривень вісімдесят п'ять копійок).

Стягнути
державне мито з відповідача ОСОБА_1  на
користь держави у сумі 51 гривня.

Стягнути
витрати на інформаційно-технічне забезпечення з відповідача ОСОБА_1  на користь позивача ВАТ „Райффайзен Банк
Аваль" у сумі 30 гривень.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом
подання у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження із поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з надісланням її копій до апеляційної
інстанції,  або у порядку,  передбаченому ч. 4  ст.
295 ЦПК України.