РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 2-3674 2007 рік

«03» серпня 2007 року Дзержинський районний суд м.Харкова
у складі:

Головуючого - судді Лазюк С В.

секретаря Церковної Л.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Дзержинської районної ради в
м.Харкові, треті особи на стороні відповідача: Комунальне підприємство
«Жилкомсервіс» (філія Дзержинського району), Квартирно-експлуатаційний відділ
м.Харкова, про визнання права користування жилим приміщенням та укладення
договору найму

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1., ОСОБА_2. іОСОБА_3. звернулися до суду з позовом до виконавчого
комітету Дзержинської районної ради в м.Харкові, треті особи на стороні
відповідача: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» (філія Дзержинського
району), Квартирно-експлуатаційний відділ м.Харкова, про визнання права
користування жилим приміщенням та укладення договору найму, в якому просять
визнати за ними право постійного користування жилими кімнатами № 2 (пл. 17,4
м.кв.) і № 3 (пл. 12,4 м.кв.) та всіма приміщеннями загального користування, в
тому числі: кухнею, вбиральнею, ванною кімнатою, коридором комунальної квартири
АДРЕСА_1. Зобовязати виконавчий комітет Дзержинської районної ради в м.Харкові
дати дозвіл (прийняти рішення) про укладення договору найму жилих кімнат №2
(пл. 17,4 м.кв.) і №3 (пл. 12,4 м.кв.) комунальної квартири АДРЕСА_1, з
ОСОБА_1.

В обґрунтування
позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони проживають в комунальній
квартирі АДРЕСА_1 та займають жилі кімнати № 2 (пл. 17,4 м.кв.) і № 3 (пл. 12,4
м.кв.).

У вказані жилі
приміщення вони вселились на підставі тимчасового ордера №239 від 15.11.1995р.,
в якому, з правом на житло, вписані всі вказані члени сім'ї колишнього
військовослужбовця ОСОБА_2.

Незважаючи на
те, що житловий будинок АДРЕСА_1ніколи не реєстрував­ся в виконкомі
Дзержинської районної ради, як гуртожиток (не має правового статусу
гуртожитку), їх сімї видали тимчасовий ордер.

В кінці 2006р.
житловий будинок по АДРЕСА_1 передано в комунальну власність міста Харкова.

У зв'язку з
закінченням строку прописки (реєстрації) та необхідністю переоформлення
особового рахунку від Будинкоуправління №3 КЕВ м. Харкова в ЖЕУ-26, вони
звернулась до дільниці № З КП Жилкомсервіс та паспортиста про поновлення
реєстрації, але, їм було запропоновано отримати дозвіл виконкому на укладення
договору найму.

На звернення до
виконкому Дзержинської районної ради про укладення договору найму отримали
відмову з пропозицією вирішити питання правомірності проживання в суді.

Відмова
виконкому мотивована тим, що свого часу, колишній розпорядник відомчого житла
КЕВ м.Харкова, не дотримувався встановленого порядку заселення (заселяв в
житлові будинки як до гуртожитку) та видавав не тієї форми ордера.

Відмова в
укладенні договору найму унеможливлює не тільки реалізацію передбаче­них
законодавством їх житлових прав, але і цивільних прав, які пов'язані з
реєстрацією місця проживання.

В судовому
засіданні представник позивачів підтримав позов та просив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Треті особи на
стороні відповідача надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу без
їх участі.

Представник
відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовитиу
задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що свого часу, колишній
розпорядник відомчого житла КЕВ м.Харкова та житлова комісія гарнізону не
дотримува-

2 лись
встановленого порядку надання
житлових приміщень та заселяли сім'ї військово­службовців до житлового будинку
як до гуртожитку.

Суд, вислухавши
представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Судом
всановлено, що позивачі проживають на території колишнього військового містечка
Міністерства Оборони України Вудинкоуправління №3 Квартирно-експлуатацій­ного
відділу м.Харкова в комунальній квартирі АДРЕСА_1 та займають жилі кімнати №2
(пл. 17,4 м.кв.) та №3 (пл. 12,4 м.кв.).

У вказані жилі
приміщення вони вселились на підставі тимчасового ордера №239 від 15.11.1995р.,
в якому, з правом на житло, вписані всі вказані члени сім'ї колишнього
військовослужбовця ОСОБА_2.

В ордері
зазначено, що його видано на підставі рішення начальника гарнізону від
10.10.1995р.

Незважаючи на
те, що житловий будинок АДРЕСА_1не являється гурто­житком сім'ї позивачів
видали тимчасовий ордер.

На підставі
рішення Харківської міської ради 7 сесії 5 скликання від 22.11.06р. за №151/06
«Про комунальну власність м.Харкова» житловий будинок по АДРЕСА_1 передано в
комунальну власність міста Харкова.

Відповідно
Розпорядження №1610 від 30.11.2006р. Управління комунального майна та
приватизації Харківської міської ради житловий будинок по АДРЕСА_1 передано в
господарське відання КВЖРЕП Дзержинського району м.Харкова.

Рішенням
виконавчого комітету Дзержинської районної ради №144/1 затверджено акти
прийому-передачі відомчого житлового фонду до комунальної власності міста
будинок по АДРЕСА_1.

У зв'язку з
закінченням строку прописки (реєстрації) та необхідністю переоформлення особового
рахунку від Вудинкоуправління №3 КЕВ м.Харкова в ЖЕУ-26, позивачі звернулась до
дільниці №3 КП „Жилкомсервіс" та паспортиста про поновлення реєстрації,
але, їм було запропоновано отримати дозвіл виконкому на укладення договору
найму.

На звернення до
виконкому Дзержинської районної ради про укладення договору найму отримали
відмову з пропозицією вирішити питання правомірності проживання в суді.

Як вбачається з
матеріалів справи, надання ордеру та вселення сімї позивачів в вказане житлове
приміщення, яке не мало правового статусу гуртожитку і знаходилось в житловому
будинку МО України,
здійснено в порядку визначеному для поселення в гурто­житки, тобто, рішенням
гарнізонної житлової комісії, затвердженим начальником гарні­зону та наданням
тимчасового ордеру, відповідно до ст.ст. 128, 129 ЖК України.

Але, фактично,
правовідносини між: користувачами вказаного жилого приміщення і КЕВ м.Харкова
(Харківська КЕЧ міста), щодо користування цим житловим приміщенням регулювались
сторонами нормами Гл.2
ЖК України, щодо користування житловим приміщенням в будинках державного і
комунального житлового фонду.

Таким чином,
конклюдентними діями сторін в 1995р. було укладено договір найму вказаного
житлового приміщення.

За обставин
фактичного укладення в 1995 році договору найму наданого сімї позивачів
житлового приміщення, який тоді в розумінні ст.61 ЖК України, є безстроковим,
сама по собі форма цього ордера не може слугувати підставою невизнання права
користування позивачем і членами його сімї вказаним житловим приміщенням та
відмови в укладенні договору найму з новим власником будинку в особі
відповідача.

Згідно ст.58 ЖК
України, ордер на жиле приміщення надається (є правовою підста­вою) для
вселення в надане жиле приміщення і дійсний тільки на протязі 10 днів.

Відповідно ст.61
ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і комунального
житлового фонду здійснюється відповідно з договором найму жилого приміщення,
який укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між
наймодавцем-житлово-експлуатаційною організацією (а при її відсутності
-відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем-громадянином,
на імя якого видано ордер. Згідно ст.45 ЦК
УРСР, ст.218 ЦК України,
недотримання необхідної законом форми правочину, яка встановлена законом, не
має наслідком її недійсність, крім випадків встановлених законом. Відповідно до
ст.61 ЖК України такого наслідку, в разі недотримання письмової форми договору
найму, не передбачено.

Відповідно до
ст. 814 ЦК України,
у разі зміни власника житла, переданого у найм, до нового власника переходять
права і обов'язки наймодавця.

Статтею 47
Конституції України та статтею 1 ЖК України гарантовано право кожного на житло.

Суд приходить до
висновку про укладення (існування) договору найму вказаного жилого приміщення
між наймодавцем, в особі КЕВ м.Харкова і позивачем та про обов'язок

3

відповідача - нового власника житлагяереданого у-найм, укласти з позивачем
ОСОБА_1. договір найму.

На підставі
викладеного, ст.47 Конституції України, ст.ст. 1, 58, 61 ЖК України, ст. 45 ЦК УРСР, ст.ст.218,
814 ЦК України
та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 -задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право постійного користування жилими кімнатами №2
(площею 17,4 м.кв.) та №3 (площею 12,4 м.кв.) та всіма приміщеннями загального
користування, в тому числі: кухнею, вбиральнею, ванною кімнатою, коридором
комунальної квартири АДРЕСА_1.

Зобовязати
Виконавчий комітет Дзержинської районної ради в м.Харкові дати дозвіл (прийняти
рішення) про укладення договору найму жилих кімнат №2 (площею 17,4 м.кв.) та №3
(площею 12,4 м.кв.) квартири АДРЕСА_1, з ОСОБА_1.

На рішення може
бути подана заява про апеляційне оскарження в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення подається на протязі
20-т"и днів після подачі заяви про апеляційне оскарження, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Рішення
постановлено і надруковано власноруч суддею Лазюк С.В. у нарадчій
кімнаті.