Справа № 2- 325/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня 2007
року     Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в

складі:

головуючого - судді Пономаренко В.Г.,

при секретарі - Мартинюк Є.Я.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника співвідповідача - Чернова В.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді справу за
позовом

ОСОБА_1  до  AT     "Українська  охоронно-
страхова  компанія",

співвідповідач ВДСО при УМВС України в Кіровоградській
області, третя особа на

стороні відповідача ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної

та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007
року ОСОБА_1 звернувся в суд до акціонерного товариства "Українська
охоронно- страхова компанія", надалі AT "УОСК",
співвідповідач ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області, третя особа без
самостійних вимог на стороні відповідачів ОСОБА_2,
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач зазначав, що 15.07.2006
року в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_2, який рухався за
кермом автомобіля ВАЗ-21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить
ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області, і допустив зіткнення
автомобілем ВАЗ-21063 державний номерний знак НОМЕР_2, за кермом якого він був,
було пошкоджено автомобіль ВАЗ-21063, власником якого він є, а він сам отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості. Внаслідок травми, отриманої при ДТП, він тривалий час
перебував на лікуванні і на даний час йому встановлена група інвалідності.
Вироком суду від 22.12.2006 року ОСОБА_2
засуджений за вчинення даного злочину. Цим же вироком задоволено його
вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, зобов"язання по
відшкодуванню яких суд поклав на ВДСО при УМВС України в Кіровоградській
області. Проте, в результаті перегляду вироку місцевого суду судом апеляційної
інстанції, ухвалою якого вирок змінено, прийнято рішення про стягнення з ВДСО
на його користь у відшкодування моральної шкоди 3450 грн. та 1500 грн. на
оплату послуг адвоката, в іншій частині його позов про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду, оскільки суд дійшов
висновку, що обов"язки по відшкодуванню шкоди повинно нести AT
"УОСК" на підставі договору страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.01.2006 року ,
укладеного між страховою компанією та
власником джерела підвищеної небезпеки, яким є ВДСО при УМВС

2

України в Кіровоградській області.

Зазначеній страховій компанії через місцеву філію ним були надані відповідні
документи, а також вирок і ухвала апеляційного суду. Він неодноразово звертався
до працівників філії з усними та письмовими
зверненнями на адресу головного управління в м. Києві з приводу
страхового відшкодування, але жодної відповіді на свої звернення
не отримав.

Посилаючись на зазначене, просив стягнути з AT "УОСК" на його користь
страхові виплати в розмірі 18995.84 грн. у відшкодування матеріальної та 10000
грн. у відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав і в порядку уточнення, просив обов'язки по відшкодуванню шкоди в тій
частині, яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією,
покласти на співвідповідача ВДСО при УМВС України в Кіровоградській
області.

Співвідповідач - ВДСО при УМВС України в Кіровоградській
області, в особі

представника Чернової В.І., позовні вимоги не визнав.
Заперечуючи позов, пояснив,

що вироком суду від 22.12.2006 року розмір моральної
шкоди, заподіяної позивачеві

визначено в розмірі 6000 грн. Ухвалою апеляційного суду
від 20.02.2007 року вирок

місцевого суду в частині вирішення цивільного позову
змінено і на ВДСО покладено

обов'язок по відшкодуванню потерпілому ОСОБА_1моральної
шкоди в розмірі 3450

грн. та 1500 грн. витрат на оплату послуг адвоката, який
виконано в повному обсязі

шляхом виплати ОСОБА_1 зазначеної суми грошових коштів. В
Іншій частині обов"язки

по відшкодуванню як моральної так і матеріальної шкоди
повинен нести відповідач

AT "УОСК" на підставі
договору обов"язкового страхування цивільно - правової

відповідальності власників наземних транспортних засобів
від 24.01.2006 року ,

укладеного
між   страховою   компанією
та                      ВДСО
при   УМВС   України
в

Кіровоградській області.
Посилаючись на зазначене, просив у позові до
ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області відмовити.

Відповідач AT "УОСК" повторно свого представника в судове засідання не направив, письмових заперечень на позов не надав. Третя
особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився. Про час і місце розгляду справи зазначені
учасники процесу повідомлялися судом в установленому
порядку своєчасно, підтвердженням чому є поштові повідомлення, про причини
неявки суду не повідомили.

Приймаючи до уваги зазначене, на підставі ст. 169 ЦПК України суд доходить висновку про розгляд справи без зазначених учасників процесу
і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. - Судом установлено, що 15.07.2006 року близько 13.30 год. на автодорозі Львів-Кіровоград-Знам"янка
водій ОСОБА_2, який керував автомобілем ВАЗ-21093
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області, порушив правила
дорожнього руху, не справився з керуванням, виїхав на зустрічну смугу та допустив
зіткнення із зустрічним автомобілем
ВАЗ-2163 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, внаслідок чого останній отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості. Автомобіль ВАЗ-21063 державний
реєстраційний номер НОМЕР_2, належний
ОСОБА_1на праві приватної власності, був пошкоджений. Особою винною у скоєнні ДТП визнано водія автомобіля ВАЗ-21093 державний
реєстраційний номер НОМЕР_1ОСОБА_2,
який перебував у трудових стосунках з ВДСО при УМВС

3

України в Кіровоградській області. Зазначене
підтверджується вироком Кіровоградського
районного суду від 22.12.2006 року, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.
286 КК України та ухвалою апеляційного
суду Кіровоградської області від 20.07.2007 року, якою вирок змінено лише в
частині призначення покарання і вирішення цивільного позову..

Відповідно до матеріалів справи цивільно-правова відповідальність за шкоду,
яка може бути заподіяна життю, здоров"ю, майну
потерпілих осіб внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ-21093
державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який став учасником ДТП, застрахована власником джерела підвищеної небезпеки -
ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області в AT
"УОСК" за полісом №ВА/5109926 зі
строком дії з 17.02.2006 року по 16.02.2007 року.

У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов"язується у
разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно до п.п.4.1, 4.2 , 9.7 договору обов'язкового страхування цивільно-правовової відповідальності власників транспортних
засобів № КИ.01-02.34532 від 24.01.2006 року, укладеного між AT "УОСК" та ВДСО при УМВС
України в Кіровоградській області, ліміт відповідальності страховика становить:
за шкоду, заподіяну майну потерпілих - 25500 грн. на одного
потерпілого. Франшиза (безумовна): 510 грн.; за шкоду, заподіяну життю та здоровью потерпілих осіб - 51000 грн. на одного потерпілого. Франшиза не застосовується.; відшкодування
моральної шкоди у розмірі не більше 5% ліміту
відповідальності страховика, зазначеному у п.4.2 цього
Договору, тобто 2550 грн.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів №1961-1У від 1.07..2004 року, із змінами та доповненнями внесеними Законом України від 22.09.2005 року № 2902-1У, при настанні страхового
випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Суд вважає , що
оскільки страховий випадок, а саме: ДТП
за участю забезпеченого транспортного
засобу , внаслідок дії якого була заподіяна шкода як майну так і здоров"ю позивача, мав місце в
період дії договору страхування, відповідач
зобов"язаний здійснити страхову виплату позивачеві у відповідності з умовами
договору, та вимогами положень Закону України "Про обов"язке страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів"
№1961-1У від 1.07.2004 року, із змінами та доповненнями внесеними Законом України від 22.09.2005 року № 2902-1У,
так як доказів про невиплату ним страхового відшкодування позивачеві та
обставин, які б звільняли його від проведення
таких виплат з підстав передбачених Законом та договором, відповідач AT
"УОСК" суду не надав.

Положеннями ст. ст. 22, 24, 25,
28-30 Закону України "Про обов"язке страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та умовами договору страхування
передбачено відшкодування моральної шкоди,
обгрунтованих витрат, пов"язаних з лікуванням потерпілого, не отриманих
доходів у зв"зку з тимчасовою втратою працездатності, шкоди заподіяної у
зв"язку з пошкодженням чим фізичним знищенням транспортного засобу, витрат
на евакуацію

4

транспортного
засобу з місця ДТП.

При визначенні розміру
відшкодування позивачеві суд виходить з наступного.

Згідно наявних у справі документів медичних установ, позивач ОСОБА_1 з приводу травми, отриманої в результаті ДТП, з 15.07.2006 року по 23.08 2006 року перебував на стаціонарному лікуванні в лікарні швидкої
медичної допомоги м. Кіровограда, після чого проходив
курс лікування амбулаторно і перебував на лікарняному по 12.01.2007 року. З 14.03.2007 року по 24.03.2007 року позивач
з пройшов курс стаціонарного лікування в
спеціалізованій медико-санітарній частині № 19 і, відповідно рекомендації лікарів з 26.03.2007 року по 14.04.2007
року перебував на санаторно-курортному лікуванні в
обласній бальнеологічній лікарні м. Знам"янка,
що підтверджується виписними епікризами, листом непрацездатності, корінцем направлення-путівки. Згідно довідки до акту
огляду МСЕК сер. 2-18Б № 124291 від 10.05.2007 року позивачеві встановлена третя група інвалідності.

Затрати понесені позивачем на лікування, які підтверджені фіскальними чеками, квитанціями до прибуткових касових ордерів,
проїзними документами , в загальній сумі склали 1818 грн. 36
коп, у тому числі 1136 грн.80 коп - затрати на санаторно-курортне лікування і проїзд до лікувального закладу.

Відповідно до висновку
автотоварознавчої експертизи № 1556/26 від 12.09.2006
року сума матеріального збитку, заподіяного позивачеві в результаті пошкодження при ДТП належного йому автомобіля ВАЗ-21063 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 визначена в розмірі 10803 грн. 84 коп., яка
відповідає дійсній ринковій вартості ДТЗ на момент ДТП. Вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу визначена в розмірі 15432 грн. 76 коп.

Крім того, позивачем понесені затрати в розмірі 100 грн. на послуги
евакуатора транспортного засобу з місця ДТП, що належним чином підтверджено розрахунковою квитанцією, та за п"ять місяців непрацездатності
позивачем, який є приватним підприємцем, дохід якого згідно
наявного у справі звіту за три місяці (березень, квітень, травень 2006 року) склав 1000 грн., втрачено заробіток в сумі 1666
грн.

На підставі наведеного, суд доходить висновку, що відшкодуванню позивачеві підлягає матеріальна шкода в розмірі (1818.36 +10803.84 +
1666 +100) 14388 грн. 20 коп. , яка підтверджена належними
доказами, вимоги позивача в цій частині є обгрунтованими й
такими, що підлягають задоволенню.

Суд вважає, що так як вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача
перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП, коефіцієнт зносу якого визначено експертом 62 відсотки, ремонт його є економічно необгрунтованим,
у зв"язку з чим доходить висновку, що вимоги позивача про відшкодування матеріального збитку, заподіяного пошкодженням
транспортного засобу, виходячи з вартості відновлювального ремонту, задоволенню
не піддягають.

Таким чином,
матеріальна шкода спричинена позивачеві внаслідок дії забезпеченого транспортного засобу пошкодженням його майна, а також затрати
понесені ним на лікування і не отримані доходи у
зв"зку з тимчасовою втратою працездатності, повинна бути
відшкодована, за мінусом обумовленої договором страхування і страховим полісом франшизи (510 грн.), а всього в розмірі
1378 грн.20 коп., відповідачем AT "УОСК", який повинен
здійснити страхову виплату у зазначеному розмірі, Обов'язок по
відшкодуванню матеріальної шкоди в сумі 510 грн. суд покладає на відповідача ВДСО при УМВС України в Кіровоградській області, як на власника джерела підвищеної небезпеки, що
не суперечить вимогам ст. 1187 ЦК України і що не позбавляє його права звернутися в порядку регресу до ОСОБА_2, з вини якого безпосередньо заподіяна шкода
позивачеві.

5

Позивач ОСОБА_1
просить також стягнути з AT УОСК 10000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Як встановлено
судом, вироком Кіровоградського районного суду від 22.12.2006 року встановлено факт заподіяння ОСОБА_1моральної шкоди і
розмір її до відшкодування позивачеві визначено 6000 грн., з чим
погодився і суд апеляційної інстанції , який ухвалою від 20.02.2007 року, з
урахуванням ліміту відповідальності в цій частині страхової компанії (2550
грн), обов"язок по відшкодуванню моральної шкоди, яка перевищує визначений
договором страхування ліміт, в сумі 3450 поклав на ВДСО при УМВС України в
Кіровоградській області, як власника джерела підвищеної небезпеки. Згідно платіжного
доручення №349 від 27.04.2007 року виплата зазначеної суми позивачеві ВДСО при
УМВС України в Кіровоградській області проведена.

Відповідно до
зазначеного, стягненню з AT УОСК на користь позивача підлягає моральна шкода, розмір
якої визначено судом, у невідшкодованій частині в межах визначеного договором
ліміту відповідальності - 2550 грн., в іншій частині вимоги позивача
задоволенню не підлягають, так як не ґрунтуються на законі..

Так як вимоги
позивача, який згідно чинного законодавства звільнений від сплати судового
збору та витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи,
задовольняються частково, зазначені витрати суд покладає на відповідачів у
розмірі відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.
22, 24, 25, 28-30 Закону України "Про обов"язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
№1961-1У від 1.07.2004 року, із змінами та доповненнями внесеними Законом
України від 22.09.2005 року № 2902-1У, ст. ст. 979, 1187 ЦК України , ст.ст.
10,11, 209,212, 214-215 ЦПК України ,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1задовольнити частково.

Стягнути з AT
"Українська охоронно-страхова компанія" на користь
ОСОБА_1страхові виплати в розмірі 13878 грн. 20 коп. у відшкодування матеріальної шкоди 13878 грн. 20 коп. ,
2550 грн. у відшкодування моральної шкоди, а також на користь держави судовий
збір в розмірі 143 грн.88 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Стягнути з ВДСО
при УМВС України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1у відшкодування
матеріальної шкоди 510 грн. та 5 гр.10 коп. судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги , або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.