Справа № 2-3660/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12
жовтня 2007 року                              Луцький
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого - судді -              Веремчук
Л.М.

при
секретарі -                                        Ілюшик
Н.О.,

з участю
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
-

встановив:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом доОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позивач
свої вимоги обґрунтовує тим,  що з
відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.09.1988 року. Від
даного шлюбу є дитина,  яка на даний час
повнолітня.

Покликається
на те,  що сімейне життя між нею та
відповідачем не склалось через різні погляди на життя,  ведення господарства та спільний побут. В сім'ї
постійно виникають конфлікти та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними
напоями. Шлюб існує формально.

Просить суд
розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримала з підстав в ній
зазначених. Просила суд її задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. позов
визнав,  що вбачається зі змісту
протоколу судового засідання від 18.07.2007 року,  допит якого проводився на виконання вимог
ухвали про направлення судового доручення від 22.06.2007 року. Проти його
задоволення не заперечував.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши докази в
справі,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний і підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що сторони уклали шлюб
29.09.1988 року,  зареєстрований Луцький
міським відділом ЗАГСу Волинської області,
про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №
1362,  згідно свідоцтва про укладення
шлюбу серії 1-ЕГ№ НОМЕР_1 від 29.09.1988 року (а.с. 5).

В
судовому засіданні з пояснень позивача ОСОБА_1 та досліджених матеріалів справи
суд встановив,  що сторони подружнім
життям не проживають. Шлюб існує формально. Примиритися не бажають. При таких
обставинах подальше спільне проживання і збереження сім'ї ОСОБА_1
неможливе,  а тому суд вважає за
правильне шлюб між ними розірвати.

На думку
суду,  витрати,  що підлягають стягненню в доход держави при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу,
слід стягнути з відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  213-215 ЦПК України  ст.
ст.  104,  105,
110,  112 Сімейного кодексу
України,  суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
громадянкою ОСОБА_1,  1958 року
народження,  уродженкою м.  Ратно Волинської області та громадянином
ОСОБА_2,  1960 року народження,  уродженцем с.  Лаврів
Луцького району Волинської області,
зареєстрований 29.09.1988 року Луцький міським відділом ЗАГСу Волинської
області,  актовий запис № 1362 -
розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути в бюджет держави з
громадянинаОСОБА_2 17 грн. (сімнадцять гривень) державного мита.

Громадянку
ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та
подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений  ст.
294 ЦПК України,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.