Справа № 2-103107
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1 жовтня 2007
року

Рівненський
міський суд Рівненської області в особі судці Сидорука Є.І. при секретарі Щудло
М. О. з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Рівне цивільну справу за позовом командира вчастини А-1671 Патапова
Сергія Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
у судовому засіданні позов не визнав і в обгрунтування своєї позиції
пояснив,  що в 1997 році він був на посадах
начальника продовольчої служби вчастини А- 1671 м.  Рівне. В 1999 році при здачі техніки на
військовому полігоні для Славутського гарнізону була виявлена нестача ЗІП - 128
найменувань. Рахує,  що нестача майна ЗІП
стала не з його вини. З рапортами про нестачу майна ЗІП він до командування
військової частини   не  звертався.

Представник
позивача у судовому засіданні позов підтримав та просить суд з відповідача на
користь вчастини А-1671 29277, 72 грн. за шкоду заподіяну державі під час
проходження ОСОБА_1 вслужби у вчастині А-1671. На посаді начальника
продовольчої служби.

Відповідач
у судовому засіданні пояснив,  що вказана
нестача виникла не з його вини . При здачі військової техніки в 1999 році на
Славутському полігоні була виявлена нестача майна ЗІП 128 найменувань. Про
вказану нестачу він нікого не повідомляв. З чиєї вини виникла нестача він не
знає .

Суд
заслухавши пояснення сторін,  всебічно
дослідивши матеріали,  справи приходить
до наступного висновку.

Так,  судом встановлено,  що п рапорщик ОСОБА_1. В період з липня 1998
року по серпень 2003 року проходив військову службу у вчастині А-1671 на
посаді начальника складу матеріального забеспечення,  і в його віданні знаходилось військове майно,  за яке він був матеріально-відповідальною
особою

Згідно
до наказів командира військової частини А1671 від 10.06.2005 року № 219 ,  від 10.06.2005 року № 220 ,  від 13.06.2005 року №228 ,  від 19.07.2005 року № 279 ,  від 20.07.2005 року №283 ,  від 20.07.2005року №284, від 05.04.2005 року
№132 прапорщик ОСОБА_1 був притягнутий до матеріальної відповідальності за
шкоду заподіяну державі на загальну суму 29277, 72грн.(двадцять дев'ять тисяч
двісті сімдесят сім гривень сімдесят дві копійки) на підставі п.13 Положення
про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі
затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року №24395
ВР.

Як
вбачається з матеріалів справи,
підставами для притягнення відповідача до матеріальної відповідальності
стали матеріали службового розслідування проведені комісією вчастини А-1671 та
пояснень ОСОБА_1 ,  який показав,  що нестача віськового майна виникла з його
вини та недбалого ставлення до військової служби.

Крім
того,  матеріалами службового
розслідування встановлено,  що ОСОБА_1. В
порушення вимог  ст.  11 Статуту внутрішньої служби ЗС
України,  п.п. 3.2.40,  3.2.41 Положення про військове (корабельне)
господарство Збройних Сил України (затвердженого наказом Міністра Оборони
України від 16 липня 1997 року за № 300),
недбало ставився до служби,  а
саме - не контролював прийом майна на склад при перевезенні,  його правильне зберігання,  якісний стан,
повну наявність та своєчасний облік,
видавав та передавав майно без належного документального
оформлення,  під час проведення господарських
робіт неодноразово відлучаючись зі складу на тривалий час залишав його
відкритим,  в результаті чого на складі
виникла нестача продовольчого майна на загальну суму 29277 грн. 72 коп..

Згідно  ст.  1166 ЦК України -
майнова шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода завдана майна фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкода завдана не з її вини.

Відповідно
до  ст.
1172 ЦК України
- юридична або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (
службових) обов»язків.

Відповідно
до  ст.
60 ЦПК України - кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених
ст.  61 цього Кодексу. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини,  які мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторінта інших осіб,
які беруть участь у справі,
виникає спрі. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Відповідачем
не надано жодних доказів,  крім своїх
пояснень про те,  що нестача військового
майна на суму 29277, 72 грн. виникла не його вини .

Оцінивши
докази в їх сукупності,  суд вважає
встановленим,  що прапорщик
ОСОБА_1.,  будучи військовою службовою
особою - начальником сладу
роти матеріального забезпечення військової частини А1671 в період
проходження служби недбало ставився до військової служби,  в результаті чого під час здачі посади
виникла нестача майна продовольчої служби на загальну суму 29277 грн. 72 коп.

На підставі  ст.
ст.  1166, 1172 ЦК України,  « Положення про матеріальну відповідальність

військовослужбовців за          шкоду          заподіяну         державі»         ,                    керуючись

10, 59, 60, 208,
209, 213, 214, 215, 218, 223, 294, 296, 88 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов   вчастини А-1671    задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь військової частини А-1671 м.  Рівне 29277 грн.72 коп. в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати в сумі 291, 80 грн.

Заяву
про апеляційне о скарження рішення суду може убути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційного суду
рівненської області через Рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою,  яка її
подає,  до апеляційного суду Рівненської
області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк встановлений  ст.  294 ЦПК України ,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом Рівненської області.