Справа № 2-13а 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007
року Комінтернівський  районний суд
м.Харкова у складі: головуючого - судді Григор"єва Б.П.

при секретарі - Горгуль О.Є. розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Триатлон» до ОСОБА_1про
поновлення порушеного права, розірвання договору зберігання, стягнення
заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Триатлон»,
третя особа: Харківська міська рада про стягнення незаконно отриманих
грошових коштів та визнання права власності на долю в майновому комплексі,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Триатлон»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1

про поновлення порушеного права, усунення перешкод в
користуванні

земельною
ділянкою,     розірвання     договору                  зберігання,     стягнення

заборгованості,
посилаючись на те, що 19 липня 2000 р. між ТОВ «Триатлон» та ОСОБА_1 укладено
договір про охорону автотранспортного засобу на автостоянці за адресою:
м.Харків, вул Плеханівська, 18 , згідно якого ТОВ «Триатлон» надає машиномісце
НОМЕР_1 та надає послуги по зберіганню автомобіля на вказаному машиномісці.

Відповідач,
у свою чергу, зобов'язався щомісяця вносити оплату до 10 числа   за
надання   послуг   охорони
машиномісця   НОМЕР_1   у
розмірі, встановленому адміністрацією ТОВ «Триатлон», проте зобов»язання   не виконував.

14.10.2004р. ТОВ «Триатлон»
видало наказ про підвищення плати за користування машиномісцем, відповідно
до якого плата за користування машиномісцем становила 140 грн. З наказом
відповідач був ознайомлений.

Проте укласти договір по охороні автотранспорту у новій редакції та з
урахуванням змін вартості послуг, відповідач відмовився.

Відповідач продовжує користуватися машиномісцем НОМЕР_1
до теперішнього часу, але з вересня 2004 року надані послуги сплачує не у
повному обсязі, у зв»язку з чим виникла заборгованість у сумі 2150 грн.

Позивач просив розірвати договір від 19.07.2000 p., укладений між
ТОВ «Триатлон» та ОСОБА_1, поновити
порушене право ТОВ «Триатлон»
на користування земельною ділянкою, зобов»язавши ОСОБА_1звільнити
машиномісця НОМЕР_1, стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі
2150 грн. та судові витрати.

У судовому
засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги у частині стягнення
заборгованості, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором у
сумі 3840 грн. та понесені судові витрати.

Уточнюючи позовні вимоги вдруге, представник позивача
просив розірвати договір від 19.07.2000р., укладений між ТОВ «Триатлон» та ОСОБА_1, поновити
порушене право ТОВ «Триатлон»
на користування земельною ділянкою, зобов»язавши ОСОБА_1 звільнити машиномісця
НОМЕР_1., стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі 6400 грн.,
витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у сумі 51 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн..

Відповідач позов не визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому
посилався на те, що у 1991 році він вніс до каси ТОВ «Триатлон» суму, еквівалентну
200 долларів США та 2800
рублів, як сплату дольового внеску за вступ до гаражного кооперативу, окрім
того, своєю фізичною працею та вкладеними коштами приймав участь в облаштуванні
комплексу автостоянки та під'їзних шляхів до свого гаража. У зв»язку з
наведеним, просив суд у задоволенні позовних вимог ТОВ «Триатлон» відмовити,
стягнути з ТОВ «Триатлон»
незаконно отримані кошти у сумі 100 грн., у компенсацію спричиненої
моральної шкоди - 1000 грн., а також витрати зі сплати держмита. Окрім того,
позивач просив визнати за ним право власності на 1/200 частини у майновому
комплексі автостоянки, розташованої по вул.Плеханівській, 18 у м.Харкові.

Представник третьої особи у судове засідання не з»явився,
про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки
суду не повідомив, у з»язку із чим суд вважав за можливе розглянути справу за
його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши
матеріали справи, встановив наступне:

Як вбачається з договору від 19 липня 2000 року,
укладеного між ТОВ «Триатлон»
та ОСОБА_1, ТОВ «Триатлон» зобов»язалось забезпечити цілодобову охорону
транспортного засобу, належного відповідачеві, та можливість користування
машиномісцем НОМЕР_1на території автостоянки. Відповідач зобов»язався
сплачувати надані послуги по охороні його автотранспортного засобу щомісячно до
10 числа, у розмірі, встановленому адміністрацією «Триатлон».

(а.с. 6-12)

Відповідач прийняті на себе зобов»язання не виконує, у зв»язку з чим станом
на жовтень 2006 року утворилась заборгованість у сумі 6400,00 грн., про що
свідчить розрахунок суми заборгованості.

(a.c. 70) За своєю
юридичною природою договір, укладений між ТОВ «Триатлон» та ОСОБА_1 є договором зберігання автотранспортних
засобів.

Згідно ст.978 ЦК України,
власник транспортного засобу зобов»язаний виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату.

Відповідно до ст. 190 ГК України ціни визначаються суб»єктами
господарювання самостійно, а у внутрішньогосподарських відносинах також за
рішенням суб»єкта господарювання.

Як вбачається з довідки № 2213 Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України та витягу з Статуту, відповідач здійснює господарську
діяльність в організаційно-правовій формі товариства з обмеженою
відповідальністю та є суб»єктом господарювання.

(а.с. 22-25)

За загальними підставами, відповідно до положень статті 651 ЦК України, зміна
або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Як вбачається з п.п.2) пункту 2.3 згаданого договору, укладеного між ТОВ «Триатлон» та ОСОБА_1,. у
випадку несплати автоволодільцем послуг з охорони на протязі трьох місяців, ТОВ
вправі розглянути питання про позбавлення автоволодільця машиномісця.

Відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у
разі істотного порушення договору другою стороною.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1надані послуги
сплачує не у повному обсязі. Таким чином, небажання відповідача проводити
сплату за зберігання автомобіля у повному обсязі дає підстави для розірвання з
ОСОБА_1 зазначеного договору.

Положеннями частини 5 статті 653 ЦК України передбачено
право сторони вимагати відшкодування збитків, якщо договір розірваний у зв»язку
з істотним порушенням договору іншою стороною.

На підставі зазначеної норми Закону, суд вважає за
необхідне стягнути з відповідача заборгованість за договором у сумі 6400 грн.

Як вбачається з договору оренди землі, укладеного
20.12.2004 року,

орендодавець, Харківська міська рада Харківської області,
та ТОВ «Триатлон»

уклали договір оренди земельної ділянки по вул.
Плеханівський, 18 у м.

Харкові.          (а.с. 31-33)

Відповідно до ст.
27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його
права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на
земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку
має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного
володіння та користування, на усунення
перешкод  у   користуванні
нею.

На підставі зазначеної норми закону суд вважає за можливе поновити порушене
право ООО «Триатлон» на користування
земельною ділянкою на території автостоянки по вул. Плеханівський у м.Харков,
зобов»язавши ОСОБА_1 звільнити машиномісця НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, відповідач ОСОБА_1надав суду копію
квитанції, з якої вбачається, що 07.12.1991 року гр-н ОСОБА_2сплатив на рахунок
кооперативу «Жемчуг» 2 800 руб.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

На підставі викладеного , суд не бере до уваги зазначений доказ, як такий,
що не стосується предмета доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги, викладені у зустрічному
позові, не доведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

За тих же підстав суд відмовляє відповідачеві у задоволенні зустрічних
позовних вимог про стягнення компенсації моральної шкоди.

Витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору у
сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
сумі 30 грн. суд стягує з відповідача на користь позивача відповідно до
положень ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,58, 60,
209,212-215,ЦПК України, ст. 27 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 978,
651, 653 ЦК України,
ст. 190 ГК України ,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Триатлон» задовольнити.

Розірвати договір, укладений 19 липня 2000 р. між
ОСОБА_1та Товариством з обмеженою відповідальністю «Триатлон» про надання послуг
на автостоянці ТОВ «Триатлон»
по вул.Плеханівській у м.Харкові.

Поновити порушене право ТОВ «Триатлон» на користування
земельною ділянкою, зобов»язавши ОСОБА_1звільнити машиномісця НОМЕР_1на
автостоянці ТОВ «Триатлон»
за адресою: м.Харків, вул. Плеханівська,18.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ТОВ «Триатлон»
у відшкодування витрат, понесених по сплаті судового збору 51 (п»ятдесят
одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ТОВ «Триатлон» у відшкодування
витрат, понесених на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30
(тридцять) грн.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1відмовити

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне окарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.