Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 жовтня 2007
року       Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в
складі: головуючого - судді
Антоняка Т.М.

секретаря                                              Бабій
О.М. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Івано-Франківську цивільну справу за позовом
закритого акціонерного товариства «Івано-Франківськтурист» до ОСОБА_1 про
відшкодування коштів в сумі 3607грн 35 коп.,
суд-

встановив:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування коштів в сумі
3607грн 35 коп. орендної плати,  як зайво
сплачених. Свої вимоги мотивує тим,  що
відповідачкою було придбано будівлю,
розміщену на території дитячого лікувально-оздоровчого комплексу
«Смерічка»,  що в свою чергу належить
позивачу. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим,
що відповідно до вимог  ст.  ст.
377 Цивільного кодексу України та 120 Земельного кодексу України при
переході права власності на будівлю або споруду до громадян переходить право
користування земельною ділянкою,  на якій
розташована будівля чи споруда. Оскільки земельною ділянкою користується тільки
відповідачка,  вона як землекористувач
набуває прав та обов'язків щодо своєчасної сплати земельного податку чи
орендної плати за землю. Відповідно вважає,
що обов'язок по сплаті суми позовних вимог належить відповідачу,  а підприємством було помилково проведено
платежі на спірну суму.

Представник
позивача в судовому засідання вимоги позову підтримала з мотивів наведених в
позові. Просила позов задоволити.

Відповідач
в судовому засіданні вимоги позову заперечила,
вказавши на їх безпідставність та необґрунтованість,  оскільки зобов'язань з позивачем в неї не
виникало,  а позивачу не належить право
вимоги в зобов'язаннях щодо сплати земельного податку чи орендної плати за землю.

Заслухавши
пояснення представника позивача та відповідача ,  дослідивши докази,  які надані у розпорядження суду на
обґрунтування вимог та заперечень,
з'ясувавши таким чином фактичні обставини справи суд приходить до
висновку про недостатню обґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав
для їх задоволення у зв'язку з наступним.

На
підставі договору купівлі-продажу спального корпусу від 25.02.2002року
відповідачкою ОСОБА_1. набуто право власності на будівлю,  що знаходиться на території дитячого
лікувально-оздоровчого комплексу «Смерічка» в АДРЕСА_1. Договором не
передбачено будь-яких особливих умов щодо регулювання між сторонами земельних
правовідносин.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивачем сплачено в бюджет орендної плати за землю,  яка знаходилась під проданою відповідачу
будівлею на суму 3400грн,  а позивач в
свою чергу користується пільгами щодо таких сплат,  як дитячо санаторно-курортний та оздоровчий
заклад,  згідно п.3 ч.1  ст. 12 ЗУ
«Про плату за землю».Вказані обставини підтверджуються результатами виїздної
планової перевірки ДПІ в Косівському районі (акт від ЗОЛ 1.2006року). Також
позивач сплатив 680грн ПДВ та штрафні санкції в сумі 340грн.

Відповідно
до вимог ч.ч.1, 2, 3, 4  ст. П Цивільного
кодексу України Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства,  а також із дій осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,  зокрема,
є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних,  художніх творів,  винаходів та

інших
результатів інтелектуальної,  творчої
діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі;4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках,  встановлених актами цивільного
законодавства,  цивільні права та
обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади,  органів влади Автономної Республіки Крим або
органів місцевого самоврядування.

Вимога
щодо відшкодування зайво сплачених підприємством до бюджету коштів не може бути
прийнята судом як належна,  оскільки не
ґрунтується на вимогах закону чи договору,
відсутні також інші підстави для виникнення правовідносин такого роду.
Між сторонами відсутнє зобов'язання,  а
обґрунтування позивачем вимоги щодо обов'язку відповідачем до сплати земельного
податку чи орендної плати за землю не заслуговує на увагу.

Посилання
позивача на вимоги  ст. 125 Земельного
кодексу України є необгрунтованими,
оскільки за її змістом право власності та право постійного користування
на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем
документа,  що посвідчує право власності
чи право постійного користування земельною ділянкою,  та його державної реєстрації. Право на оренду
земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної
реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж
у натурі (на місцевості),  одержання
документа,  що посвідчує право на
неї,  та державної реєстрації
забороняється.

Право на
оренду земельної ділянки у відповідача виникло 08 грудня 2005року після
державної реєстрації договору оренди землі від 02.11.2005року,  однак зазначений факт не дає підстав
зобов'язального характеру позивачу на стягнення спірних коштів.

Посилання
позивача на часткову сплату 22.12.2006року земельного податку в сумі 452грн.
84коп.,  як на часткове виконання
зобов'язання не слід вважати обґрунтованим,
оскільки воно не ґрунтується на законі та жодним чином не підтверджує і
не породжує зобов'язання між сторонами щодо сплати орендної плати за землю чи
земельного податку.

Відповідно
до вимог  ст. 10 Цивільного
процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог,  або заперечень.

За таких
обставин суд вважає,  що вимоги не
обґрунтовані наданими доказами,
заперечення відповідачки є обґрунтованими,  а тому позовні вимоги слід залишити без
задоволення.

На
підставі наведеного,  у відповідності
зі  ст. 11 ЦК України,  ст. 125
Земельного кодексу України,
керуючись  ст.  ст.
10,  213-215 ЦПК України,  суд-

вирішив:

В позові
закритого акціонерного товариства «Івано-Франківськтурист» до ОСОБА_1 про
відшкодування коштів в сумі 3607грн 35 коп. - відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження але
апеляційна скарга не була подана у двадцятиденний строк,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення,  апеляційна скарга на рішення подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  через Івано-Франківський міський суд.