Справа № 2-180/
РІШЕННЯ

Іменем   України

м.
Донецьк                                                                                                        26
липня 2007 р.

Петровський
районний суд м. Донецька в складі: головуючий - суддя Трінька О.В, при
секретарі Кулік Н.Р, за участю представника позивача - ОСОБА_4, відповідача
ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовною заявою

ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

Встановив:

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача боргу та понесені
позивачем судові витрати .

Позовні
вимоги мотивовані тим, що з 2 грудня 2005р. року позивач уклав з відповідачем
договір позики, згідно якому передав йому 23287 грн., а останній зобов'язався
повернути вказану суму на протязі 5-ти місяців до 1.05.2006 року. В
підтвердження отримання вказаних грошей, відповідач надав йому розписку. Однак,
до наступного часу відповідач не повернув йому сумму позики у розмірі 23287 грн., які позивач просить суд
стягнути з відповідача.

В
судовому засіданні представник позивача доповнив позовні вимоги, суду пояснив,
що між позивачем та відповідачем 2 грудня 2005р. року був укладений договір
позики, згідно якому позивач передав відповідачеві 23287 грн, а останній
зобов'язався повернути вказану суму на протязі 5-ти місяців до 1 05.2006 року .
В підтвердження отримання вказаних грошей відповідач надав позивачеві розписку.
Але у подальшому відношення між ними загострились, відповідач відмовився
повертати суму позики. У теперішній час відповідач повинен повернути позивачеві
суму позики у сумі 23287грн., 3% річних - 581 грн85 коп., индекс инфляції -
2278грн 09 коп., держмито - 261 грн. 46 коп, судові витрати - 30 грн, а всього
26146 грн 94 коп. Просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не
визнав, у судовому засіданні пояснив, що він працював разом з позивачем в ООО
"Укрспецресурс". У
грудні 2005 року ОСОБА_1
пред"явив йому вимоги за нібито виявлену недостачу на виробництві і
потребував написати розписку на суму 23287 грн, а пізніше пообіцяв суму
недостачі уточнити. Маючи з позивачем нормальні стосунки, він написав розписку,
але не думав, що позивач зверниться з нею до суду.

Представник
відповідача - ОСОБА_3 позов не визнав, в судовому засіданні пояснив, що між
позивачем і відповідачем не складався договір позики. Гроші відповідач у
позивача не отримував. А розписку відповідач ОСОБА_2 написав в наслідок віявленої на виробництві недостачі,
але у подальшому збирався суму недостачі
уточнити .

Суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
про стягнення боргу за договором позики підлягають задоволенню з наступних
підстав.

У
відповідності до ст. 1046 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, а позичальник
забовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму
позики).

У
відповідності зі ст. 1047 ЦК
України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його
умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної
кількості речей.

В судовому
засіданні встановлено, що 2 грудня 2005 року позивач ОСОБА_1 уклав з
відповідачем ОСОБА_2 договір позики, згідно якому передав, відповідачеві 23287
грн, а останній зобов'язався повернути вказану суму на протязі 5-ти місяців до
1.05.2006 року. В підтвердження отримання вказаних грошей відповідач ОСОБА_2 надав позивачеві
розписку.

У
відповідності зі ст. 526 ЦК
України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно
ст. 1049 ЦК України
позичальник забов"язаний повернути позикодавцеві позику- грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у срок та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідач
свої обовязки за договором позики не виконав, що у відповідності зі ст. 625 ЦК України є
підставою для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача
суми боргу -23287грн, з урахуванням встановленного індексу інфляції, що складає
2278грн. 09 коп, а також три проценти річних від просроченної суми - 581 грн.
85 коп.

Згідно з
ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивач
при пред'явлені позову сплатив судовий збір у розмірі 261 грн.46 коп, що
підтверджується квитанцією. Оскільки рішення винесено на його користь, сума
судового збору у вказаному розмірі повинна бути стягнута з відповідача на
користь позивача.

Крім
того позивач поніс витрати на інформаційно - технічне забеспечення розгляду
справи у сумі 30 грн, які згідно зі ст. 81 ЦПК, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача.

Таким
чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнуть :

23287 грн. - в порядку виконання
зобов'язань за договором
позики, 581грн.85 коп.
- 3% річних , 2278грн.09
коп.- індекс інфляції, 261 грн.
46 коп.. - суму судового збору,
сплаченого позивачем при
пред'явленні позову,
30грн. - витрати на інформаційно - технічне забеспечення розгляду справи.
Всього - 26146грн. 94 коп.

Суд не
приймає до уваги доводи відповідача ОСОБА_2. і його представника про те, що
скланеннии між ним і позивачем договір не є договором позики, а є сумою недостачи у період його
роботи разом з позивачем в ООО „Укрспецресурс", оскільки у судовому
засіданні відповідач і його представник не надали суду доказів, підтвержуючих
віщевказане, а у суда не
має підстав для сумніву у достовірності розписки по договору позики.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК ст. 213-215 ЦПК, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 23287 грн. - в порядку виконання зобов'язань за
договором позики, 581грн.85 коп. - 3% річних , 2278грн.09 коп. - індекс
інфляції, 261 грн. 46 коп.. - суму судового збору, сплаченого позивачем при
пред'явленні позову, 30грн. - витрати на інформаційно - технічне забеспечення розгляду
справи. Всього - 26146грн. 94 коп.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.