РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 2-3460/07

15 червня 2007
року. Новомосковський міськрайонний суд в складі:

головуючого
судді                                                                    Гречаного
В.А.,

при
секретарі                                                                            Петренко
О.А.,

розглянувши    у
попередньому    судовому    засіданні
в    приміщенні    Новомосковського

міськрайонного
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до

ОСОБА_2 про
визнання угоди купівлі-продажу,  жилого
будинку,  оформленої в простій письмовій
формі,  дійсною та визнання права
власності на будинок, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу жилого
будинку дійсним та визнання на нього права власності,  на тих підставах,  що 21.06.1993 року між сторонами був укладений
договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними побудовами поАДРЕСА_1  розташованого на земельній ділянці розміром
600 кв. м землі держфонду,  за 10000
крб.,  які позивач заплатив відповідачу.
Відповідач одержав гроші в повному обсязі в присутності двох свідків,  домовленість між собою вини оформили простою
розпискою. Продавець фактично передав позивачу жилий будинок у власність,  видавши йому ключі на вищевказаний будинок.
Після чого позивач почав ним користуватися. Але йому стало відомо,  що згідно чинного законодавства договір
купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. В даний
час продавець ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу
житлового будинку. В зв'язку з цим позивач вимушений був звернутися до суду з
позовом в якому просить визнати договір купівлі-продажу жилого будинку
поАДРЕСА_1,  розташованого на земельній
ділянці розміром 600 кв. м землі держфонду,
який був укладений в простій письмовій формі між ОСОБА_1 Та ОСОБА_2
дійсним,  та визнати за ним право
власності на дане домоволодіння.

В судове
засідання сторони не з'явився. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за
їх відсутності,  а саме те,  що позивач підтримує свої позовні вимоги в
повному обсязі (а.с. 8),  а відповідач
визнає дані позовні вимоги (а.с.  9).

Суд,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки підтверджується документально,
а саме розпискою від 21.07.1993 року,
відповідно до якої ОСОБА_2. продав своє домоволодіння ОСОБА_1
розташоване поАДРЕСА_1 за 10000 крб. (а.с.
5),  відповідає фактичним
обставинам та  ст.  220 ЦК
України. Тому суд,  суд приходе до
висновку,  що між ОСОБА_1 Та ОСОБА_2.
21.07.1993 року була укладена письмова угода купівлі-продажу домоволодіння,  розташованого за адресою: м.  АДРЕСА_1 Дана угода повинна бути нотаріально
посвідчена. Враховуючи також,  що угода
фактично відбулася,  її слід визнати
дійсною. За позивачем слід визнати право власності на вказане домоволодіння.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  60,
88,  213,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  220,  316 ЦК
України,   ст.  48
Закону України „Про власність",
суд,  -

вирішив:

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння,
розташованого за адресоюАДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці
розміром 600 кв. м землі держфонду укладеного 21.06.1993 року,  між ОСОБА_1 та ОСОБА_1

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння,
розташоване за адресоюАДРЕСА_1 розташованого на земельній ділянці
розміром 600 кв. м землі
держфонду.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області протягом десяти
днів з дня проголошення рішення без попередньої подачі заяви про апеляційне
оскарження або протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження,  яка може бути подана
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.