Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2007
року,  Джанкойський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді - Козуб О.В.,

при
секретарі - Железняковій В.І.,  Пасько
Є.Г.,  розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Джанкой цивільну справу за позовною заявою Джанкойського
міжрайонного прокурора в інтересах Госпрозрахункового комунального підприємства
"Байкал" до ОСОБА_1,  Відділу
громадянства,  імміграції і реєстрації
фізичних осіб Джанкойського МРВ ГУ МВС України в АР Крим про визнання особи
такою,  що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки та
визнання реєстрації недійсною,  -

встановив:

Джанкойський
міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовною заявою в інтересах
Госпрозрахункового комунального підприємства "Байкал" до
ОСОБА_1,  Відділу громадянства,  імміграції і реєстрації фізичних осіб Джанкойського
МРВ ГУ МВС України в АР Крим про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки та
визнання його реєстрації недійсною,
мотивуючи свої вимоги тим,  що
відповідач ОСОБА_1тривалий час,  а
саме,  з 2005 року не проживає без
поважних причин в АДРЕСА_1квартира за відповідачем не була заброньована
відповідно до  ст.  71 ЖК Української РСР,  підстави для подовження терміну збереження
житлового приміщення,  що перевищує 6
місяців,  за відповідачем відсутні.

В судове
засідання з'явився прокурор,  представник
позивача ГКП "Байкал",
представник ВГІРФО Джанкойського МРВ ГУ МВС України в АР Крим.
Відповідач ОСОБА_1не з'явився,  в
матеріалах справи є поштове повідомлення з відміткою "не проживає".

В
судовому засіданні прокурор та представник позивача ГПК "Байкал"
позовні вимоги підтримали,  просили суд
визнати ОСОБА_1 такою особою,  що
втратила право користування жилим приміщенням у АДРЕСА_1внаслідок відсутності
його понад встановлені строки,  та на
підставі цього визнати реєстрацію ОСОБА_1 за вказаною адресою недійсною.

Представник
відповідача Відділу громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних осіб позовні вимоги визнала частково.
Пояснивши,  що вони не визнають позов в
частині визнання реєстрації відповідача недійсною,  оскільки його реєстрація проведена відповідно
до норм діючого законодавства. Реєстрація відповідача здійснювалась на підставі
Приказу МВС №316.

Суд,  вислухавши пояснення прокурора,  представника позивача,  пояснення представника відповідача,  дослідивши матеріали справи та дослідивши
докази надані сторонами,  дійшов
висновку,  що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Судом
встановлено,  що відповідач ОСОБА_1 був
зареєстрований в АДРЕСА_1,  яка
відповідно до акту № 362 від 31.12.2004 року прийому передачі житлового фонду у
комунальну власність передана ГПК "Байкал". В 2005 році відповідач
вибув із зазначеної квартири,  та з 2005
року не проживає в ній без поважних на це причин,  відповідно до ч.2

ст.   71 ЖК Української РСР
заява відсутнього відповідача про подовження строку найму вказаного житлового
приміщення відсутня.

Відповідно
до   ст.
71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача
або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести
місяців,   якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців,   цей строк за заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем,   а в разі спору
- судом.

Відповідач
ОСОБА_1 не проживає без поважних причин понад шість місяців в АДРЕСА_1,   що підтверджується актами комісії ГКП
"Байкал" від 08.07.2005 року,
20.01.2006 року,   04.07.2006
року,   24.01.2007 року,   08.06.2007 року,   з заявою про продовження строку збереження
за ним жилого приміщення не звертався,
тобто право на збереження за ним жилого приміщення в АДРЕСА_1він втратив
і відповідно до   ст.   72 Житлового кодексу Української РСР
підлягає визнанню в судовому порядку такою особою,   що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Відмовляючи
у задоволені позовних вимог про визнання недійсною реєстрації відповідача
,   суд виходить з того,   що відповідно до   ст.
60 Цивільного кодексу України,
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,   на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,   крім випадків,   встановлених   ст.
61 цього Кодексу. Підстав,
передбачених   ст.   61 ЦПК України,   для звільнення від доказування,   не встановлено судом.

Прокурор
та представник позивача ГКП "Байкал" в обгрунтування своїх вимог в
частині визнання реєстрації відповідача недійсною не надали жодного доказу
недійсності реєстрації,   пояснивши,   що реєстрація відповідача визнається
недійсною,   на той підставі,   що відповідач не проживає в АДРЕСА_1 і
втратив право користування зазначеним жилим приміщенням.   Також,
в своїх поясненнях прокурор не посилався на норму Закону та на
обставини,   які б підтверджували,   що реєстрація відповідача за вказаною
адресою проведена з порушенням вимог діючого на той час законодавства. Прокурор
в судовому засіданні не оспорював законність процедури проведення реєстрації.

Відповідно
до   ст.
88 Цивільного процесуального кодексу України,   судові витрати по сплаті державного мита та
витратив на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи
стягуються з відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини
вимог.

Суд
стягує з відповідача на користь Управління Державної судової адміністрації
України в АР Крим витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
цивільних справ у розмірі 7 гривень 50 копійок.

Суд стягує з
відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 8 гривень 50 копійок. На
підставі   ст.  72 Житлового кодексу Української РСР,   керуючись
ст.    ст.     10,
60,   88,  212,
215 Цивільного процесуального кодексу України,   суд,
-

вирішив:

Позовну
заяву Джанкойського міжрайонного прокурора в інтересах Госпрозрахункового
комунального підприємства "Байкал" до ОСОБА_1,   Відділу громадянства,   імміграції і реєстрації фізичних осіб
Джанкойського МРВ ГУ МВС
України в АР Крим про визнання особи такою,   що втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки та
визнання реєстрації недійсною задовольнити частково.

Визнати
ОСОБА_1,   такою особою,   що втратила право користування жилим
приміщенням в АДРЕСА_1,   внаслідок
відсутності його за вказаною адресою понад встановлені строки.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Управління Державної судової адміністрації України в АР
Крим витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ по
зверненню до Джанкойського міськрайонного суду АРК у розмірі 7 гривень 50
копійок.

Стягнути з
ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 8 гривень 50 копійок.

У задоволенні
решти позовних вимог відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в Апеляційний суд Автономної Республіки Крим через
Джанкойський міськрайонний суд Автономної Республіки Крим шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку,  передбаченому ч.4  ст. 295 Цивільного процесуального кодексу
України.