Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23
серпня 2007 року. Автозаводський районний суд м.  Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Поймай Ю.С.

при секретарі -
Махлай С. М.  розглянувши у відкритому
попередньому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом   ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2007
року ОСОБА_1. звернувся в суд з вищеназваним позовом.

В своїй
позовній заяві вказував,  що перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.09.1999 року,  який для сторін є першим.  Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.,

Сімейно-шлюбні
відносини між ними були припинені в травні 2007 року,  по причині того,  що сторони мають різні погляди на життя та на
вирішення сімейних проблем,  внаслідок
чого в сім'ї виникали сварки,  які
призвели до втрати почуття любові та взаємної поваги. А тому позивач просив суд
шлюб розірвати. Місце проживання сина визначити з матір'ю,  витрати,
пов'язані з розірванням шлюбу покласти на нього.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав,  просив суд позов задовольнити.

Відповідач позов
визнала,  проти задоволення позову не
заперечувала.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  давши аналіз і оцінку наданим доказам,  знаходить,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з
ч. 2  ст.
112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя,  збереження шлюбу суперечило б інтересам одного
з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що обставини викладені в
позові мають місце. З 25 вересня 1999 року сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Шлюбно-сімейні
стосунки між сторонами були припинені в травні 2007 року,  і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків
не підтримують. Небажання підтримувати сімейні стосунки,  викликане не випадковими причинами і
підтверджено в судовому засіданні серйозними доводами.

На
підставі встановлених фактів суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам сторін по справі.

Суд
вважає необхідним за згодою сторін місце проживання неповнолітнього сина,  ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження визначити разом з відповідачем -
ОСОБА_2

Витрати
по розірванню шлюбу,  за його згодою
необхідно за покласти на позивача,  у
вигляді необхідності сплати мита на користь держави у розмірі 17 грн. 00 коп.3а
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідача у зв'язку з цим необхідно
звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись  ст.
ст.  14, 57-59, 130, 208, 209,
212-215, 218,  ЦПК України,   ст.
ст.  104, 105, 110, 112 Сімейного
Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб,  зареєстрований 25 вересня 1999 року в Палаці
шлюбі М. Кременчука між ОСОБА_1 1975 року народження та ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  актовий запис за НОМЕР_1 - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2  державне мито на користь держави в сумі 17
грн. 00 коп.

ОСОБА_2 від
даного виду платежу звільнити.

Місце
проживання неповнолітнього сина сторін,
ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
визначити з матір'ю  - ОСОБА_2

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги на рішення суду
протягом двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне
оскарження,  апеляційної скарги у випадку
їх спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом,  якщо рішення не скасовано.