справа №2- 201107
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2007 року                                                                                                    м.
Запоріжжя

Комунарський
районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючого
судді                                                                                    Семікіна
В.В.,

при
секретарі                                                                                             Маркевич
В.О.,

за   участю   представника   позивачів
ОСОБА_1,   представників   відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника 3-ї
особи  ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 до КП
«Виробниче ремонтно-експлуатаційне об,єднання №5» , з-я особа ОСОБА_8 про
захист прав споживача ,стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої
внаслідок пошкодження квартири , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом .в якому
зазначають ,що, відповідно до свідоцтва про приватизацію позивачі є
співвласниками АДРЕСА_1 В 2002 році між ОСОБА_6 Та відповідачем біло укладено
договір найму зазначеного житла.П.5 цього договору передбачає у випадку
пошкоджень та аварій проведення технічно нагляду за будинком.

Але в жовтні 2004 року ОСОБА_8 розпочав проведення
капітального „євро" ремонту у АДРЕСА_2, розташованої поверхом вище.

При проведенні ремонту відповідачем були проведені роботи по переплануванню
квартири, знесенню перегородок та капітальних /несучих конструкцій/ стін;
монтажу „теплої" підлоги; заміні електрики, водопровідної та каналізаційної
системи.

В процесі проведення ремонтних робіт застосовувались
ударні технології /можливо кувалда
чи відбійний молот/, сварка та інших..

Після проведення відповідачем ремонтних робіт було нанесено шкоду квартирі
позивачів, а саме, в квартирі виникли тріщини, прогин плити на стелі, було
ушкоджено водопровідну та каналізаційну системи, ушкоджено шпалери та
зруйновано всі ремонтні роботи,
які   проводилися   роком
раніше   позивачами.

Тому позивачі звернулися до місьжитлуправу , спеціалісти якої обстежили
квартиру позивачів, про що склала відповідний акт. Після цього міськжитлуправа
вирішила взяти квартиру позивачів під контроль, виставити маяки и та результати
фіксувати у окремому журналі.

Позивачі неодноразово зверталися з питанням, завдання шкоди їх квартирі до
ЖЕД, ВРЕЖО, Запорізької міської Ради, державного будівельно архітектурного
комітету. Перевірками   ВРЕЖО   №   5   було
встановлено   наявність   у
квартирі   позивачів

вищезазначених
ушкоджень та факт здійснення самовільного капітального ремонту відповідачем.
Винні дії відповідача щодо проведення самовільних будівельних робіт встановлені
адміністративною комісією Комунарської районної адміністрації.

Таким чином, неправомірними діями відповідача, а саме,
шляхом проведення ремонтних робіт з порушенням встановленого законом порядку
позивачам завдано матеріальних збитків, які складають суму 7099 грв, та
необхідні для поновлення технічного стану квартири позивачів.

Крім
того, позивачі вважають, що винними діями відповідача ним заподіяно моральну шкоду.

Моральна шкода, завдана
відповідачем позивачам, на їх думку, полягає у наступному: внаслідок принижень
з боку відповідача загострились хронічні захворювання у позивачів, а також
погіршився стан їх здоров,я.

Неправомірні
дії відповідача викликали необхідність витратити значну частину часу моральних
сил і уваги на судовий розгляд.

Розмір
компенсації завданої відповідачем моральної шкоди позивачі оцінюють в
п'ятнадцять тисяч гривень.

У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, просили позов задовольнити, надавши пояснення , аналогічні
викладеним у позовній заяві. Додатково уточнили, що моральну шкоду оцінюють по
5000 гривень кожному.

Представники відповідача з позовними вимогами згодні
частково ,а саме на відшкодування матеріальної шкоди згідно складеного ВРЕЖО
№11 кошторису відновлюваних робіт .Крім того, не визнали моральну шкоду,
вважаючи , що її спричинення з боку відповідача не доведено позивачами.

Представник 3-ї особи з позовними вимогами не згоден , пояснивши , що позивачі
не обґрунтували свої вимоги.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть у справі,
дослідивши обставини справи і докази ,суд приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі проживають у АДРЕСА_1.

ОСОБА_8, який
робив ремонт своєї квартири ,та яка розташована поверхом вище, є власником цієї
квартири.

Відповідно до ч.2 ст. 383 ЦК
України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших
квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Як зазначили позивачі, саме в період проведення ОСОБА_8 ремонту у своєї
квартирі, в їх квартирі виникли трішини та прогин стіни на стелі, тобто ремонт
викликав пошкодження квартири позивачів.

Ці доводи підтверджуються наданими позивачами актами технічного обстеження
їх квартири та відповідями на їхні звернення . (а.с.6-8,58-65).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачі надали суду кошторис відновлюваних робіт їхньої квартири, вартість
якого складає 7099 гривень.

Однак цій кошторис суд вважає неспроможним ,зважаючи на наступне. Так, він
складений ТОВ «Проект комплекс» ,яка не має ліцензії на таку діяльність (а.с.
14-16). Лист директора ТОВ «Проект комплекс» про те, що кожна будівельна
організація повинна складати кошторисну документацію для ведення господарчої
діяльності не свідчить про те, що наданий кошторис може бути допустимим доказом
по справі.

Відповідно до ст.
10 ЦПК України, сторони мають рівні права щодо надання доказів.

Відповідачами наданий свій кошторисний розрахунок відновлюваних робіт,
згідно якого вартість його склала 1668 грв.

Позивачі та відповідачі відмовилися від проведення будівельно - технічної
експертизи для визначення причинного з,язку із неналежним обслуговуванням їх
будинку з боку відповідача та визначення розміру відновлюваного ремонту
квартири позивачів .

Тому суд визнав за можливе з урахуванням думок обох
сторін та зважаючи на суттєві розбіжності у вартості відновлюваного ремонту
керуватися висновком будівельно-технічної експертизи по справі 3 2- 95906 ,яка
була проведена за цих же обставин .

Згідно висновку експерта по цій справі, який суд вважає належним доказом, є
причинний зв.язок між неналежним обслуговуванням будинку з боку відповідача КП
ВРЕЖО №5 та пошкодженнями в квартирі позивачів. По друге, загальна вартість
ремонтних робіт складає 2 179 гривень.

Саме цю суму суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь
позивачів у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, як винних у спричиненні
майнової шкоди , завданою бездіяльністю юридичної особи згідно ч.1 ст. 1166 ЦК
України.

В частині спричинення моральної шкоди позивачам з боку відповідача судом
встановлено наступне.

Дійсно, пошкодження квартири позивачів відбулося на протязі незначного
(приблизно рік) часу після того, як вони зробили ремонт своєї квартири.

Позивачка ОСОБА_5 та її дружина ОСОБА_6
мають ряд хронічних захворювань. ОСОБА_5 хронічні серцеві захворювання, ОСОБА_6, окрім серцевих
захворювань ще й сахарний діабет.

В період звернень до відповідача на час розгляду справі їх захворювання
загострювалися (а.с.80-84), що суд пов,язує із перенесенням хвилювань з приводу
відмов у задоволенні їх звернень .

Також суд враховує, що відповідачі неодноразово зверталися до позивачів у
судових засіданнях із пропозиціями про добровільне виконання ремонту в їх
квартирі, на що отримували відмову.

Виходячи із характеру моральних хвилювань, їх тривалості, засад
справедливості та розумності, суд вважйє можливим стягнути на користь позивачів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 компенсації
моральної шкоди в розмірі 700 гривень кожному згідно ч.1 ст.1167 ЦК України.

Крім того, суд враховує, що позивачамОСОБА_5 не надано доказів спричинення
моральної шкоді їх сину ОСОБА_7,
тому у задоволенні вимог щодо відшкодування йому моральної шкоди повинно
бути відмовлено.

Так як суд частково задовольняє вимоги, з відповідача підлягає стягненню
держмито у держбюджет 51 гривня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1166,1167 ЦК України, ,ст.
ст.ст. 10,60, 79, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7
задовольнити частково.

Стягнути з КП ВРЄЖО№ 5 м. Запоріжжя рр 0004м в АБ
«Індустріалбанк» МФО 313849
,на користь ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 матеріальні збитки - 2 179 гривень.

Стягнути
з КП ВРЄЖО№ 5 м. Запоріжжя рр0004м в АБ «Індустріалбанк» МФО 313849 ,на користь ОСОБА_5 ОСОБА_6компенсацію
моральної шкоди по 700 гривень кожному, в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з КП ВРЄЖО№ 5 м. Запоріжжя рр0004м в АБ
«Індустріалбанк» МФО 313849
держмито 51 гривню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення з подальшим поданням
апеляції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
рішення.