overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1019/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року                Калинівський районний
суд Вінницької області

в складі
головуючого:              Копчинського
В.І.

при
секретарі:                          Кулик
Т.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом Комунального
підприємства «Житловик» м.Калинівка до ОСОБА_1про стягнення заборгованості по
сплаті за надані комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові
зазначає, що відповідач являється власником квартири АДРЕСА_1. Однак, останній
за комунальні послуги не сплачує, допустив заборгованість в сумі 196 грн. 14
коп. Тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідач в
судове засідання не з'явився без поважних причин, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про отримання
повістки.

Зі згоди
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за
необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, в судовому
засіданні достовірно встановлено, що відповідач являється власником квартири
АДРЕСА_1 . Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ № 542 від 08.10.1992
року, та ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник та
наймач квартири зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом. В зв'язку з несистематичною сплатою
квартирної плати відповідач за період з 01.01.2007 року по 30.06.2007 року
допустив заборгованість в сумі 196 грн. 14 коп., що підтверджується розрахунками.
На попередження Комунального підприємства відповідач не реагує, борг
добровільно не відшкодовує, тому вимоги позивача є законними.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 1166 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1на користь Комунального підприємства «Житловик»
м.Калинівка заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 196 грн. 14
коп., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 30 грн.

Стягнути з
ОСОБА_1 51 грн. державного мита на користь держави.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Справа №2-1064/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2007
року                Калинівський районний
суд Вінницької області

в складі
головуючого:              Копчинського
В.І.

при
секретарі:                          Кулик
Т.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Калинівка справу за позовом Калинівського
міського комунального підприємства житлового-комунального господарства до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості по сплаті за надані послуги по опаленню та
компослуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в позові
зазначає, що відповідачка являється власником квартириАДРЕСА_1. Однак, остання
за надані послуги по опаленню та комунальні послуги не сплачує, допустила
заборгованість в сумі 6001 грн. 92 коп.: по опаленню - 4241 грн. 85 коп., за
комунальні послуги - 1760 грн. 07 коп. Тому звернувся до суду з даним позовом.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримала.

Відповідачка в
судове засідання не з'явилася без поважних причин, хоч про час і місце судового
розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про отримання
повістки.

Зі згоди
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за
необхідне позов задовольнити з таких підстав.

Так, в судовому
засіданні достовірно встановлено, що відповідачка являється власником квартири
АДРЕСА_1 . Згідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та
водовідведення та Правил користування приміщеннями житлових будинків користувач
зобов'язаний своєчасно щомісячно вносити плату за надані послуги. Однак,
відповідачка за надані послуги не сплачує, допустила заборгованість в сумі 6001
грн. 92 коп.: по опаленню - 4241 грн. 85 коп., за комунальні послуги - 1760
грн. 07 коп., що підтверджується розрахунками. На попередження Калинівського
МКПЖКГ відповідачка не реагує, борг добровільно не відшкодовує, тому вимоги
позивача є законними.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 509, 526, 1166 ЦК України, ст.ст.10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1на користь Калинівського міського комунального
підприємства житлового-комунального господарства заборгованість за надані
послуги в сумі 6001 грн. 92 коп.: по опаленню - 4241 грн. 85 коп., за
комунальні послуги - 1760 грн. 07 коп., а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Стягнути з
ОСОБА_160 грн. державного мита на користь держави.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмвою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Справа № 2- 1195
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2007
р.          ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Вінницької області

в складі:    головуючого судді              Люлько В.В.

при
секретарі
Печарчук Ю.І.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Шпиківської селещної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернулася в суд з позовом до Шпиківської селищної ради про визнання права
власності на спадкове майно мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
її бабуся - ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1. Після її смерті залишилося
спадкове майно -житловий будинок АДРЕСА_1. Будинок належав бабусі на праві
свідоцтва на право власності, виданого 22.07.1975 року Шпиківської селещною
радою і зареєстрованого за №984 на ОСОБА_2
. 7.10.1979 року її бабуся зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, про що свідчить
довідка Тульчинського РАЦС. Після смерті бабусі спадкоємицею майна являлась її
мати тобто дочка спадкодавиці - ОСОБА_4 , яка спадщину прийняла, але не
оформила документально право власності на спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 померли
трагічно її батьки. Спадкоємицями майна після смерті батьків являються вона та
її брат - ОСОБА_5, який написав заяву, завірену 26.03.2007 року про відмову від
прийняття спадщини. Так як тільки тепер вона знайшла документи, що свідчать про
право власності її покійної бабусі на будинок, то вона не змогла в установлений
законом термін нотаріально оформити даний будинок на себе.

Поскільки, вона
являється єдиною спадкоємицею за законом і, приймаючи до уваги неможливість
оформлення спадкових прав через нотаріальну контору, вона має всі підстави для
звернення до суду з позовом про визнання за собою права власності на спадкове
майно.

В судовому
засіданні позивачка просить суд позов задоволити.

Відповідач  в судове засідання не з'явився, але надав
суду заяву, що не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задоволити.

Іншого в
судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин суд з метою
правильного та швидкого вирішення справи, вважає за правильне розглянути
справу та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.328, 392 ЦК
України, ст.. ст.. 10,14,15,60,213-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті її
бабусі - ОСОБА_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме :

* житловий
будинок з усіма господарськими спорудами та будівлями, розташований в АДРЕСА_1
, який належав померлій відповідно до свідоцтва на прво особистої власності на
жилий будинок, виданого 22 липня 1975 року Шпиківською селищною радою

Зобов'язати
Тульчинський відділ МБТІ провести відповідні реєстраційні дії.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2- 1167
РІШЕННЯ

Іменем України

29 серпня 2007
р.          ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Вінницької області

в складі:    головуючого судді              Люлько В.В.

при
секретарі
Печарчук Ю.І.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Дранської сільської ради про встановлення факту та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до Дранської сільської ради про встановлення факту та
визнання права власності мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла його
дружина - ОСОБА_2. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з
земельної ділянки розміром 0.5002га у межах згідно з планом розташованої на
території Дранської сільської ради.

Він    являється чоловіком померлої. І він
являється єдиним спадкоємицею за законом, а тому до нього як до єдиного
спадкоємця за законом повинно перейти право власності на спадкове майно після
смерті дружини, а саме, на земельну ділянку розміром 0.5002га у межах згідно з
планом розташованої на території Дранської сільської ради. Але оформити свої
спадкові права через нотаріальну контору він не має можливості, так як коли він
звернувся в нотаріальну контору з заявою на оформлення спадщини йому було
відмовлено в зв'язку з тим. що в написанні по батькові дружини в державному
акті на землю виявилися розбіжності. Так в свідоцтві про смерть, в паспорті та
в усіх інших документах належних його померлій дружині по батькові записано
ОСОБА_2, а в державному акті на землю записано ОСОБА_3. Про те, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 є одна і та сама особа і являється його дружиною свідчить довідка
Дранської сільської ради, якою підтверджується, що це одна і та сама особа.
Тому він має всі підстави звернутися до суду для встановлення факту та визнання
права вланості на спадкове майно.

В судовому
засіданні позивач просить суд позов задоволити.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, що не заперечує проти
задоволення позову.

Заслухавши пояснення
позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити.

Іншого в
судовому засіданні не встановлено.

За таких
обставин суд з метою правильного та швидкого вирішення справи, вважає за
правильне розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому
засіданні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.328,392 ЦК
України, ст..ст..10,14,15,60,213-215,
256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Встановити факт,
що ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.
Одая і ОСОБА_3 являється однією і тією ж особою і являється дружиною ОСОБА_1 .

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті його
дружини - ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: земельну ділянку розміром
0.5002га у межах згідно з планом розташованої на території Дранської сільської
ради і належала померлій згідно державного акту серії ВН №004940 в межах згідно
з планом.

Зобов"язати
Тульчинський районний відділ земельних ресурсів провести відповідні
реєстраційні дії.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2- 1196 2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23 серпня 2007
р.          ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Вінницької області

в складі:    головуючого судді              Люлько В.В.

при
секретарі
ПечарчукЮ.І.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права
власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності мотивуючи свої вимоги тим, що 26 липня 2007
року він уклав угоду з представником відповідача -ОСОБА_3 про купівлю
житлового будинку з усіма господарськими будівлями та двома земельними
ділянками, які їй належать на праві приватної власності і розташований в АДРЕСА_1. Представник
відповідача по дорученню написав розписку про отримання коштів за житловий
будинок та земельні ділянки і вони повинні були оформити договір
купівлі-продажу в Тульчинській нотаріальній конторі. Але оформити договір вони
не змогли через велику чергу та кінець робочого дня. В зв'язку з тим. що
представника відповідача терміново викликали на роботу в м. Київ, вони не
змогли в інші дні оформити даний договір в нотаріальній конторі.

Просить суд визнати,
що між ним та представником відповідача по дорученню відбувся договір
купівлі-продажу та визнати за ним право власності на вказаний будинок.

Представник
відповідача по дорученню в судове засідання не зявився, але написав заяву, що
проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши
позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню, так як він обґрунтований і підтверджується розписку про
отримання коштів представником відповідача за даний будинок, іншими матеріалами
справи, що відповідають вимогам закону.

Іншого в
судовому засіданні не встановлено.

За таких
обставин суд з метою правильного та швидкого вирішення справи, вважає за
правильне розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому
засіданні.

На підставі
викладеного, керуючись ст..ст.328,392 ЦК
України, ст..ст..10,14,15,60,213-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати договір
купівлі-продажу між ОСОБА_1та ОСОБА_2 житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами та двома земельними ділянками: 0.2500га та 0.3326га,
розташованого в АДРЕСА_1,
дійсним.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та
спорудами, а також на земельну ділянку площею 0.2500га (державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД №368586 виданий 6.02.2007 року)
призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських
будівель та споруд та земельну ділянку, площею 0.3326га (державний акт на право
власності на земельну ділянку серія ЯД №368587, виданий 6.02.2007 року)
призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1.

Зобов"язати
Тульчинське МБТІ провести відповідні реєстраційні дії.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2- 1351 2007 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

5 жовтня 2007
р.          ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Вінницької області

в складі :    головуючого судді              Люлько В.В.

при
секретарі
Печарчук Ю.І.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Тульчинської міської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулася в суд з позовом до Тульчинської міської ради
про визнання права власності мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого Тульчинською державною нотаріальною конторою 26
лютого 1969 року вона володіє на праві особистої власності житловим будинком з
надвірними спорудами в АДРЕСА_1. Після придбання житлового будинку вона без
належного дозволу і попередньо затвердженого проекту, на присадибній ділянці
свого домоволодіння збудувала господарський сарай, позначений на плані літ. «Б»
загальною площею 10,1кв.м., погріб літ. «б/під» під даним сараєм, площею 3кв.м.,
гараж літ. «В» площею 25,6кв.м., прибудову літ. «Г» до гаража, площею 9кв.м.,
огорожу (1-3), а також здійснила незначне переобладнання житлового будинку літ.
«А», внаслідок якого його загальна площа була збільшена з 59,2кв.м. до
62,6кв.м., а житлова з 43,6кв.м. до 43,9кв.м. В даний час у неї виникла
необхідність в отриманні в Тульчинському МБТІ витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно, перешкодою чому стала наявність неузакониних, самочинно
зведених будівель і благоустрою. Однак вона має всі підстави для звернення до
суду за визнанням за собою права власності на самочинно збудованні будівлі і
благоустрій.

В судовому
засіданні позивачка просить суд позов задоволити.

Відповідач  в судове засідання не з'явився, але надав
суду заяву, що не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов слід
задоволити.

Іншого в
судовому засіданні не встановлено.

За таких
обставин суд з метою правильного та швидкого вирішення справи, вважає за
правильне розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому
засіданні.

На підставі
викладеного, керуючись ст.328,392 ЦК
України, ст..ст..10,14,15,60,213-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані в домоволодінні АДРЕСА_1
господарський сарай, позначений на плані літ. «Б» загальною площею 10,1кв.м.,
погріб літ. «б/під» під даним сараєм, площею 3кв.м., гараж літ. «В» площею
25,6кв.м., прибудову літ. «Г» до гаража, площею 9кв.м., огорожу (1-3), а також
здійснила незначне переобладнання житлового будинку літ. «А», внаслідок якого
його загальна площа була збільшена з 59,2кв.м. до 62,6кв.м., а житлова з
43,6кв.м. до 43,9кв.м. Зобов"язати Тульчинське МБТІ провести відповідні
реєстраційні дії.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2о-139
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007
року   Тульчинський районний суд
Вінницької області

В складі
головуючого судді        Ковганича С.В.

народних
засідателів                   Стаднік
Н.М., Середюк В.А.

при секретарі                               Крецу Т.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Тульчині цивільну справу за заявою ОСОБА_1
про визнання особи безвісно відсутньою,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця
звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_2, мотивуючи
свої вимоги тим, що 3.09.1950 року вона в Першотравневській сільській раді
зареєструвала шлюб із ОСОБА_2., за актовим записом №19.

В 1954 році -
чоловік заявниці залишив її з сином і зник в невідомому напрямку.

Після зникнення
чоловіка ОСОБА_1. намагалася знайти чоловіка, але безуспішно. Ніяких відомостей
він про себе на протязі усього цього часу не надав. Рідні ОСОБА_2., про його
місце знаходження нічого не знають.

ОСОБА_2. не має
можливості розпоряджатися своїм майном на власний розсуд в повній мірі, тому за
захистом своїх прав та інтересів, вона змушена звертатись до суду та просить
визнати чоловіка безвісно відсутнім.

В судовому
засіданні заявниця заяву підтримала, просить її задоволити.

Свідок -
ОСОБА_3., яка являється невісткою заявниці пояснила, що ОСОБА_2. ніколи не
бачила, тільки знає із розповіді свекрухи, що останній залишив сім ю в 1954
році.

Опитана в
судовому засіданні свідок ОСОБА_4. пояснила, що заявниця її сестра. Чоловік
ОСОБА_1. після одруження, прожив з нею чотири роки, а в 1954 році залишив
сестру з сином, та виїхав у невідомому напрямку і по сьогоднішній день місце
його знаходження невідоме.

Вислухавши
заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив:

Згідно копії
свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_2 являється чоловіком заявниці.

ОСОБА_2. по
реєстраційних обліках Тульчинського району не значиться, що підтверджено
адресною довідкою, яка видана - 8.10.2007 року Тульчинським РВ УМВС України у
Вінницькій області.

Як пояснила сама
заявниця та свідки, ОСОБА_2. в 1954 році залишив сім ю та виїхав у невідомому
напрямку .

На сьогоднішній
день, місце знаходження та проживання останнього не відоме.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст. 43 ЦК України,
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про її місце
перебування.

Відповідно до
вимог ст. 88 ЦПК України заявниця підлягає звільненню від сплати судового
збору, так-як являється постраждалою від аварії на ЧАЕС.

На підставі
викладеного та керуючись ст. 43 ЦК
України, ст.ст. 4, 8, 10, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209, 213-215, 246-249 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву
задоволити.

Визнати ОСОБА_2
, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с
Арефьєво Ковернинського району, Горьківської області, останнє місце
проживання якого АДРЕСА_1 безвісно відсутнім з 1 січня 1955 року.

Судові витрати
компенсувати за рахунок держави.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
Справа
№ 2-0-36/2007року
РІШЕННЯ

Іменем     України

27 червня   2007 року Бобровицький
районий суд Чернігівської області

в складі

головуючого судді
- Єременко С. В.

при секретарі                                 -   Гайдук В.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Бобровиця
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася
до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин .

В заяві вказано,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра заявника ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно,  до складу якого входить квартира в АДРЕСА_1.
Інших спадкоємців немає. Для одержаання свідоцтва про право на садщину
необхідно підтвердити родинні відносини з померлою сестрою.Проте зробити це не
виявилося можливим по тій причині,  що
вона свідоцтва про народження не одержала. Встановлення родинних відносин для
заявниці має юридичне значення,  з яким
пов"язано право на спадщину. Інщим шляхом встановити родинні відносини не
можливо.

Просить встановити факт
проте,  що ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є сестрою
заявниці.

В судовому засідання
заявниця вимоги підтримала.

Розглянувши матеріали
справи,  заслухавши заявницю ,  представника заінтересованої особи,  суд вважає,
що вимоги підлягають задоволенню.

Згідно  ст.
256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних
відносин між фізичними особами.

Відповідно свідоцтва про
смерть /а.с. 5/ прізвище померлої значиться ОСОБА_2 і відповіді Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської
області актового запису на померлу не виявлено/а.с. 6/. Дошлюбне прізвище
покійної було ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.
7/,  відповідно дошлюбне прізвище
заявниці також значиться ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 8/. Згідно військового квитка
батька заявниці ОСОБА_3 є запис двох доньок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02.11.19-56 року
народження.

Представник заінтересованої
особи не заперечую встановленню даного факту за наявних доказів.

Інших доказів для
спростування добутих судом доказів суду не представлено.

2

На підставі вищевикладеного
і керуючись  ст.  ст.
256-259 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити вимоги
ОСОБА_1   про встановлення факта родинних відносин .

Встановити факт про те
,  що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_1.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через
Бобровицький районний суд Чернігівської області шляхом,  подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.

Суддя: