Справа № 2-164007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

13.09.2007 p.                                                                                                                         м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

під головуванням
судді Сидорука Є.І.

при секретарі
ЩудлоМ.О.

з участю позивача ОСОБА_1.

представника
позивача ОСОБА_2.

відповідача ОСОБА_3.

представника відповідача - адвоката
ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до ОСОБА_3про

стягнення боргу
за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав і в обгрунтування своєї
позиції пояснив, що дійсно він написав розписку про отримання від позивача 4300
доларів США. Вказану
розписку він написав під психололгічним тиском позивача і осіб які були
присутні при цьому. Однак вказану суму грошей він не отримував.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що відповідно до
розписки від 18 червня 2006 року він передав відповідачу в борг до 15 серпня
2006 року 4300 доларів США, що відповідно до курсу НБУ становить 21715 грн. До
зазначеного терміну відповідлач борг не повернув.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 21715 грн,
(еквівалент 4300 доларів США),
178,50 грн. за прострочення грошового зобов»язання, судові витрати в сумі
218 та оплату на ІТЗ в сумі 30 грн. та 1440 грн. витрат , пов»язаних з оплатою
правової допомоги адвоката, фахівця в галузі права.

Відповідач у судовому засіданні пояснив, що розписка від 18 червня 2006
року написана і підписана ним власноручно. Однак по вказаній розписці він
грошей не отримував, а змушений був написати вказану розписку під психологічним
тиском позивача та осіб, які були присутні при написанні розписки.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, всебічно дослідивши
матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що 18 червня 2006 року ОСОБА_3. взяв у борг у ОСОБА_1.
гроші в сумі 4300 доларів США,
що становить 21715 грн., і зобов»язувався повернути до 30 листопада 2006
року, однак дане зобов»язання не виконав.

Дана обставина підтверджується розпискою від 18.06.2006 року укладеною між
ОСОБА_3. та ОСОБА_1. яку суд розцінює, як договір позики. В суду немає підстав
вважати, що дана розписка написана не відповідачем, а відповідач не заперечує
проти власноручного написання вказаної розписки.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів) суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж кількості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України
- позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій

кількості,
такого самого роду та такої самої кількості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно
до ст. 10 ЩІК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається    як на підставу    своїх вимог або заперечень, крім випадків
встановлених законом.

Твердження відповідача, що він ніяких грошей у позивача не отримував, суд
розцінює критично, оскільки ніякими іншими письмовими доказами, засобами
аудіо-, відеозапису та іншими доказами, крім власних показань відповідача не
підтверджено.

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача про написання розписки
під тиском, оскільки ніяких реальних доказів ОСОБА_3. не надано.

Згідно ст. 60 ЦГЖ України - кожна сторона зобов»язана овести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участьу справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грутуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК
України - недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена
законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених
законом. Заперечення однією із сторін факту правочину або оспорювання окремих
його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-,відеозапису та
іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Як вбачається з ст. 625 ЦК
України - боржник не звільнвід відповідальності за неможливість виконання
ним грошового забеспечення. Боржник , який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також
три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

За таких підстав, суд рахує стягнути з відповідача 178,50
грн. за прострочення грошового зобов»язання.

Що стосується розписок ОСОБА_3. від 8.07.06 року та від 20.08.06 року про
передачу ОСОБА_1. та ОСОБА_5 1300 доларів США,
то як показав позивач ОСОБА_1. вказані грошові кошти були отримані не в
рахунок боргу по розписці від 18.06.2006 року. У суду немає підстав для
недовіри показам ОСОБА_1., так як його покази узгоджуються з іншими матеріалами
справи.

За таких підстав, суд рахує, що позовні вимоги є обгрунтованими та
підлягають до задоволення.

По скільки рішення постановлено на користь позивача, то відповідно до ст.
88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий
збір в сумі 333,33 грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн.

Крім того, з відповідача необхідно стягнути у відповідності до ст. 84 ЦПК
України 1440 грн. витрат, пов»язаних з оплатою правової допомоги адвоката,
фахівця в галузі права.

На підставі ст. ст. 218, 625, 1046,1049 ЦК України, керуючись ст.ст.
10,59,60,208,209,213,214,215,218,223,294,296,88,228 , 84 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1задовольнити повністю .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 21715 грн. боргу за договором позики,
178,50 грн. за прострочення грошового зобов»язання , судовий збір в сумі 218
грн. та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн та 1440 грн. витрат , пов»язаних з оплатою
правової допомоги адвоката , фахівця в галузі права.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання зави про апеляційне оскарження. Заяву про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається до апеляційного суду
Рівненської області через рівненський міський суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її подає до апеляційного суду Рівненської
області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом Рівненської області.