Справа №
33ц-658кс/07       доповідач апеляційної
інстанції Жизневська А.В.
Категорія 32                           Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

01 листопада
2007 року       м. Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду   Вінницької області на підставі Закону
України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій
України" щодо забезпечення розгляду цивільних справ" №697-V від
22.02.2007 року в складі:

Медяного
В.М.,  Матківської М.В.,  Оніщука В.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким,  що втратив право на житло,  за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1,  ОСОБА_4,  ОСОБА_2 про визнання факту родинних зв'язків
та права на житло,  а також за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2,  ОСОБА_4,  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про визнання права на
житло,  за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2005 року,

встановила:

У березні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом,  в якому просила визнати ОСОБА_2 таким,  що втратив право користування на житло
-квартирою АДРЕСА_1,  а також встановити
порядок користування квартирою,
виділивши їй з дітьми кімнати №7, 8, 9,
коридор,  кухню,  кладову,
ванну,  туалет залишити у
спільному користуванні із ОСОБА_4 та зобов'язати останнього не чинити перешкод
в користуванні квартирою.

У грудні 2004 року із зустрічним позовом до суду звернулася ОСОБА_3,  а у квітні 2005 року з позовом до суду
звернувся і ОСОБА_5,  в яких просили
визнати їх членами сім'ї наймача померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 та визнати за
ними право на житло - кв. АДРЕСА_1.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21
вересня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено частково,  визнано ОСОБА_2 таким,  що втратив право на користування квартирою
АДРЕСА_1 у зв'язку з не проживанням останнього без поважних причин понад 6
місяців,  зобов'язано ОСОБА_4 не чинити
ОСОБА_1 з дітьми (донькою ОСОБА_3 та сином ОСОБА_4) перешкод у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 та окремими приміщеннями цього помешкання,  визнано ОСОБА_3 членом сімї наймача квартири
АДРЕСА_1 - ОСОБА_6,  яка померла
30.12.2002 року,  - визнавши при цьому
право ОСОБА_3 на користування даною квартирою. В решті позовних вимог сторонам
відмовлено за безпідставністю.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2005 року
рішення Богунського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2005 року
скасовано в частині визнання ОСОБА_3 членом сім'ї наймача ОСОБА_6,  та визнання права користування квартирою
АДРЕСА_1 та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні
позову ОСОБА_3 В решті рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

В касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду
Житомирської області від 21 грудня 2006 року та залишити в силі рішення
Богунського районного суду Житомирської області від 21 вересня 2005 року,  посилаючись на порушення апеляційним судом
норм матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів дійшла висновку,  що
підстави для перегляду судового рішення апеляційної інстанції відсутні,  виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 членом
сім'ї наймача ОСОБА_6 та визнання за нею права користування квартирою
АДРЕСА_1,  а також постановляючи в цій
частині нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3,  апеляційний суд Житомирської області виходив
з того,  що спірна квартира складається
із чотирьох жилих кімнат та підсобних приміщень,  жилою площею - 45, 1 кв.м. та належить до
державного житлового фонду. Наймачем даної квартири до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
була ОСОБА_6. ОСОБА_4 на день смерті матері був прописаний і проживав у спірній
квартирі.

Згідно довідки Житомирського ВАТ "Льонотекс" від 16.01.2005 року
№794/01 - з 4.07.2002 року ОСОБА_3 разом з сином ОСОБА_5,  1984 р.н. прописана у відомчому житловому
будинку у кімнаті АДРЕСА_2.

Згідно свідоцтва про одруження,
виданого 2.11.2004 року НОМЕР_1 міським відділом РАГС Житомирського
обласного управління юстиції - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одружилися 2 листопада 2004
року.

На підтвердження
своїх вимог ОСОБА_3,  крім пояснень її та
ОСОБА_4,  не представила належних доказів
про факт її постійного проживання у

спірній квартирі до та після смерті наймача ОСОБА_6,  ведення з нею спільного господарства.
Встановлено,  що питання про визнання її
членом сімї та її права на користування спірною квартирою нею раніше не ставилося
і виникло лише після звернення до суду ОСОБА_1 так само,  як і одруження із ОСОБА_4

За таких обставин апеляційна інстанція дійшла вірного
висновку про те,  що у суду першої
інстанції не було підстав для визнання ОСОБА_3 членом сім'ї наймача -
ОСОБА_6,  та визнання за нею права
користування спірною квартирою,  а також
вірного висновку,  що рішення місцевого
суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в
задоволені позову.

Посилання
ОСОБА_3 в доводах касаційної скарги на те,
що

апеляційна
інстанція у своєму рішенні за своєю ініціативою фактично

змінила редакцію ст. ст.. 64,  65 ЖК України є безпідставним,  оскільки як вбачається з даного рішення
апеляційна інстанція не викладала дослівно статті 64 та 65 ЖК України,  а роз'яснила порядок їх застосування для
вирішення спору відповідно до правових позицій ВС України щодо розгляду судами окремих категорій судових
справ (житлове право) від 26.05.2001 року.

Зокрема
колегія суддів вважає,  що апеляційний
суд дійшов вірного висновку,  про
те,  що,
виходячи із змісту ст.ст. 64, 65 ЖК України наймач і члени його
сім'ї,  що проживають разом з ним,  набувають права користуванню одним жилим
приміщенням у будинку державного або громадського житлового фонду. Особа,  яка вселилася до наймача,  як член сімї,
не набуває права користування займаним жилим приміщенням,  яки: вона зберігає за собою право
користування іншим жилим приміщенням.

Чинним
законодавством не передбачено встановлення порядку користування жилим
приміщенням в квартирах,  що належать де
державного житлового фонду. Член сімї наймача вправі вимагати,  за згодою інших членів сімї,  які проживають разом з ним,  укладення з ним окремого договору найму за
правилами ст.. 104 ЖК
України. У разі ж відмовлення членів сім'ї дати згоду на укладення такого
договору,  спір може бути вирішено в
судовому порядку. Питання про зміну договору найму в судовому засіданні не
ставилося. За таких підстав апеляційний суд також обгрунтовано погодився з
висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову в частині
встановлення порядку користування спірною квартирою.

Зазначене
рішення апеляційного суду постановлено з додержанням вимог закону,  а тому підстави для його скасування відсутні.
Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної
інстанції і не впливають на правильність постановленого ним рішення.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що судове рішення апеляційного суду ухвалено
з додержанням судом норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні,  передбаченні частиною першою ч. 1 ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування даного судового рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи,  висновок суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 332,  336,  342 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Вінницької області; -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 відхилити. Рішення апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня
2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.