Справа № 2-3086/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
червня 2007 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької
області у складі:

головуючого
судді      - Реутової В.І.

при
секретарі                - Кобець О.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Горлівці цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із заявою,  в якій
зазначає,  що 17 березня 2007 року
відповідачОСОБА_2 позичив у нього гроші в сумі 40000 гривень,  які зобов'язався повернути на вимогу
позивача,  про що власноруч написав
розписку. 20 квітня 2007 року позивач пред'явив відповідачу вимогу про
повернення боргу,  і останній відмовився
повертати позичені гроші. Оскільки до теперішнього часу відповідач не виконав
своїх зобов'язань,  позивач вимушений
звертатися до суду з позовом.  Тому,  просить суд постановити рішення,  яким стягнути з відповідача на його користь
суму позики в розмірі 40000 гривень та понесені ним судові витрати в розмірі
430 гривень.

Позивач
в судовому засіданні уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з
відповідача на його користь 33000 гривень,
оскільки частину боргу в розмірі 7000 гривень відповідач повернув.

Відповідач у
судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав повністю.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи та надавши їм оцінку в їх сукупності,
суд вважає,  що уточнені вимоги
позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі,
визначені родовими ознаками,  а
позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів
(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір
позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей,  визначених родовими ознаками.

Як
вбачається зі  ст. 1047 ЦК України договір
позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,  а у випадках,
коли позикодавцем є юридична особа,
- незалежно від суми.

На
підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена
розписка позичальника або інший документ,
який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Так,  в матеріалах справи мається розписка від
17.03.2007 року,  згідно з якою позивач
передав відповідачу ОСОБА_2 грошову суму у розмірі 40000 гривень,  а відповідач зобов'язався повернути зазначену
суму на вимогу позивача.

Відповідно
до  ст. 1049 ч. 1 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі,  визначені родовими

2

ознаками,  у такій самій кількості,  такого самого роду та такої самої
якості,  що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,  що
встановлені договором.

Також  ст. 1049 ч. 2 ЦК України передбачено,
якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення вимоги,
позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про це,
якщо інше не встановлено договором.

Згідно з
розпискою відповідач ОСОБА_2 зобов'язався повернути позичені кошти на вимогу
позивача. Однак до теперішнього часу зобов'язання виконав не повністю,  повернувши лише частину боргу в сумі 7000
гривень. Сума боргу на теперішній час становить 33000 гривень. З моменту
пред'явлення вимоги до відповідача минуло вже більше тридцяти днів,  тобто строк виконання зобов'язання вже
настав.

На
підставі викладеного,  суд дійшов
висновку,  що уточнені позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

Керуючись  ст. ст. 10, 11,  60,
209,  212,  214,
215,  224-226 ЦПК України,  на підставі
ст. ст. 1046,  1047,  1049 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути
зОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

·
суму боргу за договором позики в розмірі 33000 (тридцять
три тисячі) гривень,

·
витрати по сплаті судового збору в розмірі 400
(чотириста) гривень,

·
витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі 30 (тридцять) гривень.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області
через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції або
в порядку ч. 4  ст. 295 ЦПК України.

Рішення
суду набирає законної сили,  якщо після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження (10 днів з дня
проголошення) заяви не було подано,  а
також,  якщо суду було подано заяву про
апеляційне оскарження,  але апеляційна
скарга не була подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.