Справа № 22ц-1527/2007
1-й інстанції Кузнецов
Суддя - доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця 31 дня         м. Полтава

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в
складі:

Головуючого:   Гальонкіна С.А.

Суддів:   Абрамова
П.С.,  Корнієнка В.І.

при секретарі    Коротун І.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою     Градизької селищної ради

на рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 квітня 2007 року

по справі за
позовом   ОСОБА_1 до Градизької

селищної
ради,  Комунального підприємства
«Селищний ринок» смт. Градизьк Глобинського району про поновлення на
роботі,  стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного

суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Кременчуцького районного  суду
Полтавської області  від 03.04.2007 року
позов задоволено частково.

Визнано
незаконним розпорядження № 12 від 22 квітня 2005 року голови виконкому
Градизької селищної ради Летнікова С.П. та рішення № 1 від 26 травня 2005 року
виконавчого комітету Градизької селищної ради про звільнення ОСОБА_1 з посади
директора КП « Селищний ринок» смт. Градизьк Глобинського району Полтавської
області.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КП «Селищний ринок»
смт. Градизьк
Глобинського району Полтавської області з 22 квітня 2005 року та зобов'язати
голову виконкому Градизької селищної ради внести відповідний запис до трудової
книжки ОСОБА_1

Стягнуто з
Комунального підприємства «Селищний ринок» на користь ОСОБА_1 5 991 грн.. 36 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнуто з
Градизької селищної ради на користь ОСОБА_1 2000
грн.. моральної шкоди .

Стягнуто з
Летнікова С.П на користь
Комунального підприємства «Селищний ринок» 5 991 ( п'ять тисяч дев'ятсот
дев'яносто одну) грн.. 36 коп.

Рішення в
частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді директора КП « Селищний ринок» смт. Градизьк Глобинського району
Полтавської області підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з
Комунального підприємства «Селищний ринок» 59 грн. 91 коп. судового збору в
рахунок держави та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Стягнуто з Градизької
селищної ради 8 грн. 50 коп. судового збору в

рахунок  держави
та   7   грн.
50   коп.   витрат
на   інформаційно-технічне

забезпечення
розгляду справи.

Не погодившись з
вказаним рішенням Градижська селищна рада подала апеляційну скаргу,  в якій рішення суду вважає невірним,  просить його скасувати та постановити нове
рішення яким у задоволенні позову відмовити,
посилаються на неповне з'ясування обставин,  що мають значення для справи,  висновки суду не відповідають обставинам
справи,  порушення норм процесуального та
невірне застосування норм матеріального права.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи та мотиви
скарги,  приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду зміні.

У відповідності
п.3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду

апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має

право змінити
рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 309
ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є неповне
з'ясування судом обставин,  що мають
значення для справи; недоведеність обставин,
що мають значення для справи,  які
суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам
справи,  порушення або неправильне
застосування норм матеріального права або процесуального права.

Відповідно до п.
18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про
практику розгляду судами трудових спорів»,
у випадку,  коли працівника
звільнено без законних підстав або з порушенням

встановленого порядку,
але поновити його на роботі неможливо внаслідок

ліквідації підприємства,
установи,  організації,  суд визнає звільнення

неправильним і зобов'язує ліквідаційну комісію або
власника (орган,

уповноважений управляти майном ліквідованого
підприємства,  установи,

організації,  а у
відповідних випадках - правонаступника) виплатити цьому

працівникові заробітну плату за час вимушеного прогулу
(ч.2 ст.235 КЗпП.

Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.1 ст.40
КЗпП у зв'язку з

ліквідацією підприємства,
установи,  організації. (Абзац
третій пункту 18 із

змінами,  внесеними
згідно з Постановою Верховного Суду України № 18 від

26.10.95).

Судом вірно
встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  21 липня 2003 року розпорядженням голови
виконкому Градизької селищної ради ОСОБА_1
призначено на посаду директора КП «Селещний ринок».

22 квітня 2005
року розпорядженням № 12 голови виконкому Градизької селищної ради звільнено з
займаної посади ОСОБА_1,  за ст. 41 ч. 2 КЗпП України.

Виконавчий
комітет Градизької селещної ради 26 травня 2005 року рішенням № 1 затвердив
вищевказане розпорядження голови виконкому.

В засіданні суду
першої інстанції знайшла своє підтвердження та обставина,  що звільнення ОСОБА_1 проведено неправильно,
а тому суд правомірно частково задовольниві позовні вимоги.

Разом з тим
перевіряючи матеріали справи в повному обсязі колегія суддів вбачає,  що згідно рішення Господарського суду
Полтавської області від 10.05.2007 року припинено діяльність юридичної особи -
Комунального підприємства «Селищний ринок»,
яке розташовано за юр. адресою 39070 Полтавська обл.,
смт. Градизьк,  вул.
Київська, 53-А,  код.ЗКПО 32699675.

За таких
обставин поновлення ОСОБА_1 на
посаді директора КП «Селищний ринок» є неможливим.

Тому,  рішення Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 03 квітня 2007 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
директора КП «Селищний ринок» смт. Градизьк Глобинського району Полтавської
області з 22 квітня 2005 року та зобов'язання голови виконкому Градизької
селищної ради внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1 підлягає
зміні.

Оскільки
засновником та власником КП «Селищний ринок» є Градизька селищна рада,  то її необхідно зобов'язати внести зміни до
трудової книжки ОСОБА_1 вказавши що її звільнено за ч. 1 ст. 40 КЗпП,  виплативши
їй заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Крім того з
врахуванням обставин справи колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір
стягнутої на користь позивача моральної шкоди з 2 000 грн. до 500 грн. яка
також підлягає стягненню з Градизької селищної ради.

Колегія суддів
також приймає до уваги,  що при подачі
апеляційної скарги Градизької селищною радою не сплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в апеляційній
інстанції,  а тому вони підлягають
стягненню в примусовому порядку з апелянта на користь держави.

Керуючись п.3
ч.1 ст. 307,  ст.ст. 309,  315 ЦПК України,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Градизької селищної ради задовольнити частково.

Рішення Кременчуцького
районного суду Полтавської області від 03 квітня 2007 року змінити.

Визнати
звільнення ОСОБА_1
неправильним.

Вважати ОСОБА_1 звільненою за
ч. 1 ст. 40 КЗпП України .

Зобов'язати
Градижську селищну раду внести відповідний запис до трудової книжки ОСОБА_1.

Стягнути з
Градизької селищної ради на користь ОСОБА_1 5 991
грн.. 36 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу,  500 грн. на відшкодування спричиненої
моральної шкоди .

Стягнути з
Градизької селищної ради витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в розмірі 7 грн. 50 коп. на користь держави.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.