Справа №2п-653/07
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ       УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року                                                                                          місто
Житомир

Богунський
районний суд міста Житомира в складі: головуючого - судді  Коломієць О.С.  секретар
Котляр Т.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні   цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,    ОСОБА_3,  ОСОБА_4про визнання осіб такими,  що втратили право на користування жилим
приміщенням та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4до ОСОБА_1про визнання особи такою,  що втратила право на користування жилим
приміщенням , -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому зазначив,
що позивач разом з відповідачами зареєстровані як проживаючи в квартирі
АДРЕСА_1.

Позивач
посилається на те,  що відповідачі в
квартирі не проживають з моменту реєстрації,
тобто з 1995 року без поважних причин,
спірним житлом не цікавляться взагалі. Оскільки відповідачі більше шести
місяців відсутні в спірній квартирі без поважних причин,  просив визнати відповідачів такими,  що втратили право на користування жилим
приміщенням.

Відповідачі
подали до суду зустрічну позовну заяву в якій зазначили,  що після розірвання в 1996 року шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2 позивач ОСОБА_1.
створив з громадянкою ОСОБА_5. нову сім'ї,  забравши свої особисті речі,  переселився в її квартиру АДРЕСА_2 на
постійне місце проживання. З того часу позивач постійно протягом останніх
восьми років проживає у громадянки ОСОБА_5.,  веде з нею спільне господарство. У зв'язку з цим просили
визнати відповідача таким,  що втратив
право на користування спірним помешканням на підставі  ст.
107 ЖК України,  в зв'язку з
вибуттям на інше постійне місце проживання.

В
судовому засіданні позивач та його представник свій позов підтримали з тих же
підстав,  в зустрічному позові просили
відмовити за безпідставністю. Представник позивача пояснив,  що його довіритель ніколи не вибував до
гр.ОСОБА_5 на постійне місце проживання,
остання доглядала за позивачем тимчасово як медична сестра. В спірній
квартирі він постійно проживав. На сьогоднішній день за станом свого здоров'я
змушений тимчасово проживати у своєї матері. Крім того зазначив,  що між сторонами існують неприязнені
стосунки.

Відповідач
ОСОБА_2.  та її представник,  адвокат ОСОБА_6.,  свої позовні вимоги підтримали повністю,  в первісному позові просили відмовити за
безпідставністю. Відповідач ОСОБА_2.
пояснила,  що вона та діти ніколи
не втрачали інтересу до спірного житла,
оскільки квартира була надана в додаток до приватизованої квартири
АДРЕСА_3. Крім того,  вона за спірну
квартиру сплачує комунальні послуги.

Відповідач
ОСОБА_3. зустрічний позов підтримала з тих же підстав,  в первісному просила відмовити за
безпідставністю.

Відповідач
ОСОБА_4. в судове засідання не з'явився,
направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Справа слухалась у
відсутності відповідача ОСОБА_4.,
згідно  ст.  169 ЦПК України.

Представник
3-ї особи по справі КВЖРЕП № 8 м. Житомира в судове засідання не з'явився,  направив заяву про розгляд справи у його
відсутності. Справа слухалась у відсутності представника КВЖРЕП № 8 м.
Житомира,  згідно  ст.
169 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків та дослідивши
матеріали справи,  суд приходить до
наступного висновку.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
згідно рішення Богунської районної ради народних депутатів № 156 від 16.08.1995
року позивачу ОСОБА_1.  на сім'ю з 4-х
осіб,  відповідачів по справі,  був виданий ордер на заняття однокімнатної
квартира АДРЕСА_1. Дана квартира була надана в доповнення до приватизованої
однокімнатної квартири АДРЕСА_3 (а.с. 5, 25). Сторони зареєстровані як
проживаючи в спірній квартирі.

Відповідно
до  ст.
ст.  71,  72 ЖК України,  особа,
яка понад 6 місяців не користується житлом без поважних причин може бути
визнана судом такою,  що втратила право
на користування останнім.  Відповідно до
п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року ( зі
змінами ) " Про деякі питання,  що
виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у
справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким,  що втратив право користування жилим
приміщенням ( ст. 71 ЖК),  необхідно
з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Позивач в
судовому засіданні не довів,  що
відповідачі більше шести місяців були відсутні в спірному помешканні без
поважних причин. Акти перевірки проживання відповідачів в спірній квартирі від
10.01.2006 року та 01.03.2006 року суд до уваги не бере,  оскільки вони не можуть свідчити про не
проживання відповідачів без поважних причин більше шести місяців в спірному помешканні.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7. ,
ОСОБА_8.  та ОСОБА_9.  пояснили,
що вони часто бували в спірній квартирі,
бачили там відповідача ОСОБА_2.  з
дітьми,  які там проживали,  святкували їх дні народження. Інтересу до
спірного житла відповідач ОСОБА_2.  не
втрачала,  оскільки сплачувала
житлово-комунальні послуги за квартиру. Крім того,  сторони в судовому засіданні не заперечували
того факту,  що між ними існують
неприязнені стосунки. Дана обставина підтверджуються також копіями постанов про
відмову в порушенні кримінальних справ,
які були винесені працівниками Житомирського MB УМВС
України по заявах сторін.

Інших
доказів,  які б свідчили про відсутність
відповідачів більше шести місяців без поважних причин в спірному житлі
позивачем не надано,  хоча відповідно
до  ст.
ст.  10,  11 ЦПК України це є обов'язком позивача.

Згідно  ст.
107 ЖК України,  у разі вибуття
наймача або членів його сім'ї на інше постійне місце проживання договір найму
може бути розірвано з часу їх вибуття. В п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12.04.1985 року ( зі змінами) "Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України" зазначено,
що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані,  як свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання (повідомлення про це в листах,  розписка,
переадресовка кореспонденції,  утворення сім'ї в іншому місці,  перевезення майна в інше жиле приміщення
тощо). Суд вважає,  що відповідачі не
довели в судовому засіданні,  що позивач
в 1996 році вибув на інше місце проживання зі спірної квартирі і постійно
мешкає в квартирі АДРЕСА_2. З досліджених медичних документів наданих
представником позивача вбачається,  що
ОСОБА_1.  є інвалідом другої групи,  часто хворіє,
знаходячись на стаціонарному

лікуванні в
різних медичних закладах. Свідок ОСОБА_10. в судовому засіданні пояснив,  що він приходив до спірної квартири,  бачив позивача ОСОБА_1. ,  який там проживав,  допомагав заносити йому речі,  іншого місця проживання позивач не має.
Посилання адвоката відповідачів ОСОБА_6. на те,
що рішенням Богунського райсуду м. Житомира від 14.05.1998 року,  яке набрало законної сили встановлена
обставина,  що позивач створив сім'ю з
громадянкою ОСОБА_5. і переїхав до неї на постійне місце проживання,  спростовується змістом самого рішення,  з якого вбачається,  що позивач ОСОБА_1.  дійсно створив нову сім'ю з гр.
ОСОБА_5.,  проте вони проживали разом в
спірній квартирі АДРЕСА_1,  а не
переїхали на інше постійне місце проживання (а.с. 7, 8).

Інших
доказів,  які б свідчили про вибуття
позивачем зі спірної квартири на інше постійне місце проживання відповідачами
не надано,  хоча відповідно до  ст.
ст.  10, 11 ЦПК України це є їх
обов'язком.

За таких
обставин,  суд вважає,  що підстав для задоволення позову ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4про визнання осіб такими,  що втратили право на користування жилим
приміщенням та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4до ОСОБА_1про визнання особи такою,  що втратила право на користування жилим
приміщенням не має.

Керуючись  ст.
ст.  71,  72,
107 ЖК України,  п.10,  11 Постанови Пленуму Верховного Суду України
№ 2 від 12.04.1985 року ( зі змінами ) "Про деякі питання,  що виникли в практиці застосування судами
Житлового кодексу України",
ст.  ст.  8,
10,  11,  60,
61,  169,  209, 212-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4про визнання осіб такими,  що втратила право на користування жилим
приміщенням відмовити за безпідставністю.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4до ОСОБА_1про
визнання особи такою,  що втратила право
на користування жилим приміщенням відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд міста Житомира шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та
апеляційної скарги поданої протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду.