Справа № 22- 7252           Головуючий у 1 інстанції:
34                                         Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року                          Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючого: Шабанова В.О. суддів: Стратіло
В.І. Резникової Л.В. при секретарі: Кошмак Т.С.

розглянув
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на
рішення Мар*їнського районного суду Донецької області від 3 травня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без
позбавлення батьківських прав, та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення
місця проживання та передання їй дитини та стягнення аліментів на неповнолітню
дитину,

Заслухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його представника, представника органу опіки
та піклування, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

8 грудня 2006 оку ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без
позбавлення батьківських прав ,
посилаючись на те, що 11
квітня 2006 року
було розірвано шлюб між сторонами. Від сумісного життя у сторін є син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. При
розірвані шлюбу між сторонами була досягнута домовленність, що після розлучення
дитина буде проживати з батьком, проте відповідачка порушила досягнуту
домовленість, обманним шляхом вона відвезла дитину до своїх батьків в с.
Малоєкатеринівка Запоріжської області, а сама поїхала в г.Красногорівку
Донецької області.

Посилаючись
на те, що під час сумісного життя відповідачка зловживала спиртними напоями,
вела аморальний спосіб життя, забувала забирати дитину з дитячого садку, а
після розлучення залишила сина у своїх батьків , поставивши під загрозу його життя та здоров»я , а позивач в свою
чергу має постійну роботу, забеспечений житлом, проявляє турботу про дитину,
він просив постановити судове рішення про відібрання дитини від матері без
позбавлення батьківських прав, та передачи
йому дитини.(а.с. 4-5, 22)

22 грудня 2006 року ОСОБА_2
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,
посилаючись на те, що після розірвання шлюбу

2

сторони
проживають окремо, їх син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження знаходився на її утриманні. У жовтні 2006 року відповідач побив її і вона була вимушена знаходитися
на стаціонарному лікуванні. Для налажного догляду за дитиною, вона була
вимушена відвести його до своїх батьків в м. Запорожье. Проте відповідач обманним шляхом забрав дитину до себе.

Посилаючись
на те, що відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, є небезпечним
в стані сп*яніння, просила визначити місце проживання дитини , передавши сина
для проживання їй та стягнути з відповідача на ії користь на утримання дитини
аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 250  грн.  щомісячно.(а.с. 41, 54)

Ухвалою
Марийського районного суду Донецької області від 2 лютого 2007
року, справи за зазначеними позовами об*єднані в одне провадження.(а.с. 33)

Рішенням
Марийського районного суду Донецької області від 3 травня 2007
року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 в повному обсязі, відібрано
малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження і передано його ОСОБА_2, стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання
дитини з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 250
грн.
щомісячно по повноліття дитини , починаючи з 3 травня 2007 року .

Додатковим
рішенням Марийського районного суду Донецької області від 7 серпня 2007 року
відмовлено ОСОБА_1 у задоволені його позову.

Не
погодившись с. таким судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся в суд з апеляційною
скаргою в якій просив скасувати судове рішення , направити справу на новий розгляд , оскільки при
постанові рішення судом не були враховані інтереси дитини, порушені норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав:

Задовольняючі
позовні вимоги ОСОБА_2 і відмовляючі у задоволені позову ОСОБА_1, суд виходив з того,
що будь-яких доказів щодо негативного ставлення до виконання своїх обов*язків
та утриманню матір*ю дитини суду не надано, а ОСОБА_1 своїми діями не дає
позивачці виховувати дитину, самочинно без згоди позивача, забрав дитину до
себе.

При
цьому , задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2, . та відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1, судом не повно
були з'ясовані обставини, що мають значення для вирішення справи і порушені
норми матеріального права, що у відповідності з ст. 309 ч.1п.1, 4 ЦПК України є
підставою для скасування судового рішення і ухвалення нового рішення.

Як
вбачається з матеріалів справи сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

При
розірвані шлюбу сторони досягли домовленості, що дитина буде проживати з
батьком , про що
свідчить розписка ОСОБА_2(а.с. 17).

ОСОБА_1
працює робочим ПП «Іваки», позитивно характеризується, має стабільний заробіток
біля 2000  грн. , проживає в АДРЕСА_1, має всі
необхідні умови для виховання дитини (а.с. 9, 12, 15)

ОСОБА_2
після розірвання шлюбу тимчасово без регістрації проживала у гуртожитку,
працювала зйомщіком-укладчиком дінасового цеха
з 07.02.2004 року по 11.01.2007 року, звільнена
за власним бажанням. Згідно характеристики, виданої 30.11.2006 року дитячим
закладом-хлопчик доглянутий, оточений увагою з боку батька та бабці. Мати
з*являється в дитячому саду не часто, після чого дитина довгий час не відвідує
дитячий садок, часто забирала дитину в нетверезому стані, або забувала забрати
зовсім, приходилося викликати бабцю чи батька та видавати ім дитину пізно
увечері, (а.с. 10, 83,
75).

3

На час розгляду позовів
в суді першої інстанції, в матеріалах справи знаходився висновок
Красногорівської міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських
прав стосовно ОСОБА_3.

Відповідно
до рішення та клопотання виконавчого комітету Красногорівської міської ради
Марийського району Донецької області від 26
вересня 2007 року
орган опіки та піклування порушує клопотання про відібрання у ОСОБА_2
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та передачу його на виховання батькові ОСОБА_1 (а.с. 172-173).

В
судовому засідані ОСОБА_2 зазначала, що працює в товаристві сімей інвалідів та
мешкає в АДРЕСА_2 і зазначені обставини судом першої інстанції не були
перевірені. Суду апеляційної інстанції були надані документи - акт обстеження
побутово-житлових умов ,
з якого вбачається, що частина будинку по АДРЕСА_2, яка належить
ОСОБА_4 є недобудованою, три вікта зовсім не засклені, відсутні рами, в
кімнатах хаотичний безлад.

Оскільки
в матералах справи, на час
її розгляду в суду першої інстанції знаходилася довідка, про те що ОСОБА_2 11.01.2007 року була
звільнена з роботи за власним бажанням і були відсутні докази, що вона має
самостійний доход, враховуючи конкретні обставини справи, ставлення батьків до
виконання своїх обов*язків, вимоги ст. 161 Сімейного кодексу України
апеляційний суд , вважає
за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції від 3 травня 2007 року та
додаткове рішення від 7 серпня 2007 року,
постановити нове рішення про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_1.

Позовні вимоги
ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір*ю та стягнені аліментів
на утримання дитини залишити без задоволення. Керуючись ст. ст. 307, 309, 311
ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Марийського районного суду Донецької
області від 3 травня 2007 року та
додаткове рішення від 7 серпня 2007 року скасувати.

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити. Визначити місця проживання малолітнього ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження із ОСОБА_1.

У
задоволені позову ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини з матір*ю та
стягнені аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення. Касаційна скарга може бути
подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили цим рішенням.