Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2007
року Малиновський районний суд м.  Одеси
у складі:

головуючого-судді
- Бурана.О.М.

при секретарі -
Коровіній Л.О, .

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та до Одеської
міської Ради про визнання права власності,
суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом,  у якому
просить визнати за ним право власності на нежитлове приміщення горища
№503,  площею 208 кв.м. ,  розташовані у АДРЕСА_1  посилаючись на те,  що вона є користувачем зазначеного приміщення
за згодою власників квартир зазначеного будинку,  користується зазначеним приміщенням,  проводить у ньму ремонт. Також позивач
просить визнати за нею право власності на нежитлове підвальне приміщення ,  площею 250 кв.м. ,  у АДРЕСА_2
посилаючись на те,  що у
теперішній час вона мешкає у квартирі №17,
розташованій у зазначеному будинку,
без згоди сусідів користується вказаним підвалом,  провела за власний рахунок у них ремонт,  підтримує його у належному стані.

Позивач у
судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову
заперечував частково.

Представник
Одеської міської Ради у судовому засіданні з позовними вимогами позивача не
згоден,  пояснивши,  що відповідно до вимог  ст.
143 Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або
через створені ними органи місцевого самоврядування керує майном,  що знаходиться в комунальній власності.
Одеська міська Рада,  як власник спірного
приміщення у відповідності зі  ст.  4 Закону України „Про власність"
володіє,  користується і розпоряджається
належним йому майном.  Пунктом 1  ст.  55
зазначеного закону передбачено,  що
власник не може бути позбавлений своїх прав на майно. Відповідно до п. 5  ст.  60
Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до виняткової
компетенції органом місцевого самоврядування відносяться правомочності по
володінню,  користуванню і розпорядженню
об'єктами комунальної власності,  рішення
питань про їхнє відчуження. Згідно
ст.  4 Закону Украши „Про
власність",   ст.  319 ЦК
України тільки власник - Одеська міська Рада має право розпоряджатися своїм
майном за своїм розсудом у рамках закону.

Вислухавши
представника позивача,  відповідача,  представника Одеської міської Ради,  розглянувши матеріли справи,  суд приходить до наступного.

Як
встановлено в судовому засіданні,  ОСОБА_1 є користувачем
приміщення АДРЕСА_1

Фактично
позивач мешкає у АДРЕСА_2. Нежитлове приміщення підвалу,  площею 250 кв.м розташоване у АДРЕСА_3

У
відповідності з ч. 2  ст.  10 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду",
власники квартир багатоквартирних- будинків є співвласниками допоміжних
приміщень будинку,  технічного
обладнання,  елементів зовнішнього благоустроюі
забов*язані брати участь у

загальних
витратах,  пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.
Допоміжні приміщення (кладочки,  сараї і
т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів і окремо приватизації не
підлягають.

Нежитлове
приміщення горища №503,  площею 208 кв.м.
,  розташовані у АДРЕСА_1 . користується
позивач,  усі витрати,  пов'язані з утриманням зазначеного підвальне
приміщення несе також позивач.3гідно заяв,
завірених директором КП ДЄЗ"Жовтневе",  мешканці квартир у АДРЕСА_1не заперечують
проти передачі у власністьОСОБА_1 приміщення горища №503,  площею 208 кв.м.  розташовані у АДРЕСА_1

Згідно
рішення Конституційного суду України від 02.032004 року,  допоміжні приміщення (підвали,  сараї,
кладочки,  горища,  колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у
спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир* (кімнат у
квартирах) багатоквартирних будинків.

Як
вбачається з довідок Одеської міської Ради виконавчого комітету комунального
підприємства дирекція єдиного замовника „Жовтневе" нежитлове приміщення
АДРЕСА_1. в оренді не значиться та є допоміжним.

За таких
обставинах,  суд вважає позовні вимоги
позивача стосовно визнання права власності на,
нежитлові преміщення приміщення горища №503,  площею 208 кв.м. ,  розташовані у АДРЕСА_1  підлягають задоволенню.

Відносно
позовних вимог,  щодо визнання права
власності на нежитлове нежитлове підвальне приміщення ,  площею 250 кв.м. ,  у АДРЕСА_2
з урахуванням положень Закону України „Про приватизацію державного
житлового фонду",  рішення
Конституційного суду України від 02.03.2004 року,  ці вимоги задоволенню не підлягають,  оскільки позивач користуется зазначеними
преміщеннями без згоди власників квартир цього будинку.

За таких
обставинах,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212,  213,  215 ЦПК України,  ч. 2
ст.  10 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду",
рішенням Конституційного суду України від 02.03.2004 року,  суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 -задовольнити частково. Визнати право власності за ОСОБА_1на приміщення
горища № 503,  площею 208 кв.м. ,  розташовані у АДРЕСА_1

У
задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності за ОСОБА_1на нежитлове
приміщення підвалу площею 250 кв.м. ,  у
АДРЕСА_2і кв.м.  - відмовити.

Рішення
суду є підставою до реєстрації в КП МЕТІ та РОН м.  Одеси Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги
з подачею її копії до апеляційної інстанції.