Справа № 2-2643 /07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28.08.2007
року                                                          м.
Запоріжжя

Коммунарській
районний суд в складі:

головуючого
судді    Семікіна В.В.

при
секретарі          Маркевич В.О.,

за участю
представників сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості та суми понесених збитків, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що ОСОБА_4 у присутності
свідка гр. ОСОБА_5 24.03.2006 року була написана розписка про отримання у
позивачки грошової суми, еквівалентної 1000 (тисячі) доларам США як попередньої
оплати, яка по суті є авансом, в рахунок майбутніх платежів за купівлю 12
будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить Відповідачці на праві
власності. Пізніше, а саме 18.05.2006 року гр. ОСОБА_4 отримала суму
авансу в розмірі, еквівалентному 700 (семистам) доларів США. Загальна сума
отриманих у позивачки коштів як авансу в рахунок майбутніх платежів,
направлених на купівлю 12 будинку, еквівалентна 1700 (тисяча сімсот) доларів
США і складає 8585,00 грн. (по курсу, розміщеному на офіційному сайті НБУ в
міжнародній комп'ютерній мережі Інтернет, курс долара США і в березні, і в
травні 2006 року складав 505,00 гривні за 100 одиниць).

За своєю
правовою природою написана Відповідачкою розписка є Попереднім договором на
купівлю 12 будинку по АДРЕСА_1 (надалі Договір) на укладення у майбутньому
основного Договору купівлі-продажу. Волевиявлення сторін підтверджується
прийнятою Відповідачкою сумою авансу в рахунок майбутніх платежів за купівлю
будинку, адже, відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України аванс наділений доказовою
функцією - підтверджує факт існування зобов'язань.

Таким
чином, позивачка, зі свого боку, виконала всі необхідні заходи для придбання
1/2 будинку:

1.          передала Відповідачці суму авансу в
розмірі 8585,00 грн.;

2.          отримала в ЗAT «Агробанк» споживчий кредит
на суму 20300,00 (двадцять тисяч

триста) грн. на підставі Кредитного договору №71.980.06.12 від 18.08.2006
року з метою

передачі грошових коштів в рахунок придбання 12 будинку.

Однак, в
подальшому Відповідачка ухилилась від укладення основного Договору
купівлі-продажу 12 будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1, як виявилось пізніше,
з наступних причин:

будинок є
самочинно збудованим та не стоїть на обліку в бюро технічної інвентаризації.

відсутні
правовстановлюючі документи на будинок. Про ці факти, що мають суттєве значення
для укладення Договору позивачка не була попереджена належним чином. Вважає ,що
відповідачка навмисно ввела її в оману щодо своїх прав на будинок, вказав в
Договорі, що є його власницею, чим створила підстави для надання їй авансу та
отримання позивачкою споживчого кредиту для реалізації своїх намірів,
передбачених Попереднім договором. Із цього виходить, що Відповідачка
керувалась лише корисними намірами: шляхом обману намагалась заволодіти
грошовими коштами, а відчужувати будинок, у якому проживає - не збиралась та й
взагалі.

Дізнавшись
про неможливість укладення основного договору купівлі-продажу з гр. ОСОБА_4 та передачі мені
12 будинку по АДРЕСА_1, позивачка неодноразово зверталась до неї з усними
вимогами повернути мені суму авансу. Однак, незважаючи на те, що Відповідачка
не заперечує проти наявності переді мною суми боргу, повернути його не
поспішає. Тож, станом на сьогоднішній день борг не погашався, тому його сума
залишається незмінною.

Задля
виконання свого обов'язку передати грошові кошти в рахунок придбання 12
будинку, позивачка отримала споживчий кредит в ЗАТ „Агробанк" за кредитним
договором №71.980.06.12 від 18.08.2006 року на суму 20300,00 грн. терміном з
18.08.2006 року по 17.08.2009 року зі сплатою 21% річних. Тож, безвинно, не
реалізувавши поставлену мету, заради якої приймала на себе кредитні
зобов'язання, позивачка вимушена щомісячно нести витрати у розмірі нарахованих
банком відсотків від суми кредиту. За період з 18.08.2006 року по 13.08.2007
року нею сплачено відсотків всього на суму 3664,00 грн.

Тому позивачка
просила суд ,уточнивши позовні вимоги, с
тягнути  з  ОСОБА_4
суму  заборгованості  у
вигляді отриманого авансу за купівлю 12 будинку в розмірі 8585,00 грн.

Стягнути з
ОСОБА_4 суму збитків в розмірі 3664 грн. понесених позивачкою при реалізації
свого обов'язку, виниклого обманним шляхом, щодо купівлі 1/2 будинку.

У судовому
засіданні позивачка та її представник наполягали на позовних вимогах, надавши
пояснення ,аналогічні викладеним в позові.

Відповідачка та
її представник визнали позовні вимоги частково. При цьому не заперечували проти
вимог про стягнення зазначеної суми авансу, як отриманої від відповідачки, інші
вимоги не визнали, зазначивши, що за своєю природою написана розписка про
отримання авансу не є поцереднім договором, так як не відповідає вимогам Закону
щодо форми цього договору. Окрім того, при отриманні грошей позивачка знала про
те, що будинок самочинно збудований, але взяла на себе ризик оформленні
необхідних документів тому ніякого обману її не було ,   доказів отримання кредиту саме для придбання
будинку не надала, внаслідок чого збитки, прв,язані із отриманням кредиту відшкодуванню
їй не підлягають.

Дослідивши
матеріали справи, вислухавши доводи сторін , суд вважає позов підлягаючим
частковому задоволенню по наступним підставам.

Судом
встановлено, що 24.03.2006 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладена угода про завдаток,
за якою позивачка передала відповідачці завдаток двома частинами на загальну
суму і 1700 грн. в рахунок оплати за придбання 12 будинку за адресою
АДРЕСА_1(а.с.6)

Договір купівлі-продажу будинку укладений не був, тому що він є самочинно
забудованим і немає правовстановлюючих документів на будинок.

Згідно
зі ст. 570 ч. 1
ЦК України,
завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і
на забезпечення його виконання.

Ст. 570
ч. 2 ЦК України
передбачено, що якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних
з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Відповідно
до ст. 657 ЦК України,
договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій
формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Оскільки
сторони домовились укласти договір-купівлі продажу 12 частини будинку , але
відповідно його не оформили, то передані в рахунок виконання договору позивачкою
сума у розмірі 8 58 грв. (еквівалент 1700 доларів США) вважається
авансом і повертається втому розмірі, в якому вона передавалась відповідачу.

Суд
находить необгрунтованими посилання позивача та те, що вона була введена на
момент передачі грошей відповідачці в оману останньою щодо відсутності
правовстановлюючих документів та самочинного будівництва будинку , так як
доказів цих обставин позивачкою не надані, та виходячи із товариських стосунків
сторін.

Тому суд
доходить до висновку, що позивачка самостійно та свідомо взяла на себе ризик по
оформленню 12 частини будинку для наступного придбання цієї частки, отримавши
кредит, внаслідок чого понесені нею збитки в розмірі 3 664 грв. відшкодуванню
відповідачкою не підлягають.

Так як суд
частково задовольняє позовні вимоги, з відповідачки на користь позивачки
підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді держмита,
підтверджені квитанцією, що є в матеріалах справи у розмірі 106,84 грв. та
витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грв., а всього
136,84 грв. Керуючись ст.ст.570,657 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму авансу в розмірі 8 585 гривень ,судові витрати
- 136 гривень 84 копійки, в решті частини позову - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з
дня проголошення рішення . Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.