Справа №2-661/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007
року Золочівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого -
судді                                                                 Юхименко
О.М.

при секретарі                                                                            Озерській
Ю.М.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в смт.Золочів цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Феськівської сільської ради Золочівського району Харківської області
про визнання права власності на недобудований житловий будинок в порядку
спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1.
звернувся до Золочівського районного суду з позовом про визнання права
власності на недобудований житловий будинок в порядку спадкування.

В обгрунтування
своїх позовних вимог позивач вказує, що відповідно до рішення виконкому
Феськівської сільської ради від 02.08.1978 року його бабі ОСОБА_2 для будівництва
індивідуального житлового будинку та господарських будівель було надано
земельну ділянку площею 1500 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. В 1980 році через
відсутність коштів вона зупинила будівництво будинку. Станом на 3 жовтня 2007
року, відповідно до акту обстеження, процент готовності незакінченого
будівництва будинку складає 33,0 %. В 1995 році ОСОБА_2. був складений заповіт,
відповідно до якого все її майно заповідалося в рівних частинах своєму синові
(тобто його батькові) ОСОБА_3 та йому. 30.04.2000 року помер його батько
Новіков О.Ф., а 19 квітня 2002 року

померла його
бабаОСОБА_2. На час відкриття спадщини інших спадкоємців, крім нього у його
батька та його баби не залишилося і він без будь-яких застережень вступив у
володіння зазначеним недобудованим нерухомим майном - /4 частиною майна після
ОСОБА_2 за заповітом та 1/2 частиною майна після ОСОБА_3. за законом.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти
задоволення позову не заперечував.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 цього ж Кодексу у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення

позову.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення
від 2 серпня 1978 року Феськівської сільської ради Харківської області ОСОБА_2
передано у власність земельну ділянку площею 1500 кв.м для будівництва
індивідуального житлового будинку та господарчих будівель.

В позовній заяві
позивачем зазначено, що у зв'язку з фінансовими труднощами, які виникли у ОСОБА_2.,
будівництво житлового будинку не завершено.

Як вбачається з
акту обстеження індивідуального будинку, розташованого в АДРЕСА_1 складеного
працівниками КП "Архітектурно-інвентаризаційного бюро Золочівського
району" процентна готовність

незакінченого будівництва
будинку складає 33,0 %.

Згідно заповіту
від 1 грудня 1995 року ОСОБА_2 все своє майно заповідала своє майно своєму сину
ОСОБА_3та своєму онукуОСОБА_1

З наданих
свідоцтв про смерть вбачається, щоОСОБА_3 помер 30 квітня 2000 року, ОСОБА_2
померла 16 квітня 2002 року.

Відповідно ч.1.
ст.2 Закону України "Про власність" право власності це врегульовані
законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження
майном. Ст.4 вказаного Закону передбачено, що власник на свій розсуд володіє,
користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має право вчиняти
щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Згідно вимог
ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності. В зв'язку з тим, що об'єкти

нерухомості
віднесені законом до спеціальних інститутів цивільних правовідносин - право
власності на ці об'єкти має певні особливості і регулюється відповідними
нормативними актами.

Стаття 182
Цивільного кодексу України передбачає, що право власності та інші речові права
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Державна
реєстрація цих прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною,
здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про
реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Статтею 3 Закону
України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень" визначено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та
правочини щодо нерухомого майна підлягають обов'язковій державній реєстрації в
порядку, встановленому Законом.

Стаття 19 цього
Закону передбачає, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують
виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих
прав, є зокрема рішення суду про право власності на об'єкт незавершеного
будівництва.

Одним із
способів захисту цивільних прав може бути визнання права особи, що передбачено
п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України.

Отже у позивача
на сьогоднішній день не існує іншого способу захисту права власності, як
визнання такого права в судовому порядку.

Згідно положень
частин 2 і 3 ст.331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає
з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме
майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення
будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання
тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створенння майна). У
разі необхідності особа може укласти договір щодо об'єкта незавершеного
будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну
реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують
право власності або користування земельною ділянкую для створення об'єкта
нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що
містять

опис об'єкта
незавершеного будівництва.

У даному випадку
подано позов про визнання права права власності на об'єкт незавершеного
будівництва, а не на об'єкт нерухомого майна, визначення якому надано ст. 181
Цивільного кодексу України

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
визнання права власності на недобудований житловий будинок заОСОБА_1

Визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з
вищевикладеного, на підставі ст.ст. 2,4 Закону України "Про
власність", ст.ст.3,19 Закону України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", керуючись ст.ст. 16,
181,182, 331, 392 ЦК України,
та ст.ст. 209, 130, 174, 213, 214, 215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1-задовольнити повністю.

Визнати
заОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на недобудований житловий
будинок, розташований в АДРЕСА_1Рішення може бути оскаржене в апеляційному
порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.