АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц-2312/07                                                      Головуючий
11, 16                                                                 Бондаренко
апеляційній інстанції Сіренко Ю.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"
20 " грудня 2007 р. колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого                     Храпка В.Д.

судців                                Сіренка
Ю.В.,  Василенко Л.І.

при секретарі                    Авласовій
М. Л.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління №3» м.
Черкаси (далі - Підприємство) на рішення Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 23 жовтня 2007 року по справі за позовом Підприємства до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за надані послуги по утриманню квартири,  будинку та прибудинкової території (далі -
послуги),  заслухавши учасників судового
розгляду,  перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги,  -

встановила:

Підприємство
звернулось до суду із позовом про стягнення з відповідачки боргу за фактично
надані послуги.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим,  що відповідачка
є наймачем квартири АДРЕСА_1 і не оплачує отримуваних послуг,  які надає Підприємство. Розмір цих послуг
станом на 1 липня 2007 року становить 1291 грн.52 коп.

Рішенням
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2007 року в позові
відмовлено.

В
апеляційній скарзі Підприємство,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм матеріального права,  порушує питання про скасування постановленого
у справі рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,  судова палата приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає до задоволення
з таких підстав.

Відмовляючи
у задоволенні позову,  суд виходив з
того,  що між сторонами не укладено
договору про надання послуг,  а також з
того,  що позивач такі послуги
відповідачці не надає.

Однак,  з таким висновком суду погодитись неможна.

По справі
встановлено,  що відповідачка є
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1.

2

27 липня 1993
року між сторонам було укладено договір про надання послуг.

Після
закінчення дії цього договору Підприємство продовжувало надавати відповідачці
послуги,  які остання використовувала для
задоволення власних потреб,  не
відмовлялась від них і,  крім того,  періодично їх оплачувала. Це підтверджує факт
укладання усного договору про надання послуг і спростовує посилання в
апеляційній скарзі на те,  що цей
правочин не було погоджено сторонами.

Відповідно
до статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату
та плату за комунальні послуги.

Пунктом
5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та
пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків,  що затверджені постановою Кабінету Міністрів
України №572 від 8 жовтня 1992 року,
встановлено,  що власник та наймач
квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у
строки,  встановлені договором або законом.

Відповідачка
не своєчасно і не в повному обсязі оплачує надані Підприємством послуги у
зв'язку з чим станом на 1 липня 2007 року утворилась заборгованість у розмірі
1291 грн.52 коп.

Наведене свідчить,  що позовні вимоги
позивача ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Доводи
відповідачки,  що позивачем не надаються
послуги з посиланням на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від
23 квітня 2003 року не є підставою для відмови в позові,  оскільки цим рішенням з Підприємства на її користь
стягнуто завдану шкоду у зв'язку із залиттям квартири в ніч з 11 на 12 вересня
2002 року.

Оскільки
висновки суду не відповідають обставинам справи і при розгляді справи суд не
застосував закон який підлягав застосуванню,
постановлене у справі рішення не може бути визнаним законним та
обґрунтованим,  а тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового в порядку статті 309 ЩТК України за наявними у
справі доказами про задоволення позову.

При
подачі позовної заяви Підприємство було звільнене від сплати державного
мита,  а тому ці витрати підлягають
стягненню в дохід держави з відповідачки відповідно до статті 88 ЦПК України.

Керуючись  ст. 68 ЖК України,  пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»; пунктом 7 Правил користування приміщеннями
житлових будинків,  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України №572 від 8 жовтня 1992 року,   ст.
ст.  307; 309; 314; 316 ЦПК
України,  судова палата -

вирішила:

Апеляційну
скаргу Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне
управління №3» м. Черкаси задовольнити.

Рішення
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 жовтня 2007 року у даній
справі скасувати.

Позов
Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління
№3» м. Черкаси задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне управління №3» м. Черкаси 1291 грн.52 коп.3а надані
послуги та витрати,  понесені при подачі
позовної заяви за оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
суді у розмірі 30 грн.

Стягнути
з ОСОБА_1 в дохід держави державне мито в розмірі 51 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.