Справа  №  2-2092/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

(заочне)

07
вересня 2007 року Іллічівський міський суд Одеської області у  складі:

головуючого   -
судді  Максимович  Г.В.,

при  секретарі
-  Станіславській А.В.

за  участю:

представника
позивача - ОСОБА_3,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Іллічівського міського суду Одеської
області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме
майно,  -

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
Іллічівського  міського  суду
Одеської  області  із
позовом  до ОСОБА_2 (а.с.
4-6),  в якому просить визнати дійсним
договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 29
м2,  розташованого за адресою:
АДРЕСА_1,   укладеного  між ОСОБА_1
та   ОСОБА_2,  та визнати за ОСОБА_1 право власності на
вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 29 м2,  розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Представник
позивача у судовому засіданні пояснив,
що 15.03.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір
купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 29 м2,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Зазначене приміщення було придбано відповідачем згідно договору про пайову
участь у будівництві від 26.07.2001р. (а.с. 8) та належало йому на праві
приватної власності згідно свідоцтва про право власності на вбудоване нежитлове
приміщення від 09.02.2007р. (а.с. 10),
виданого на підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської міської
ради Одеської області від 25.01.2007р. за № 114 (а.с. 11).

Після
укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_2 повну вартість
зазначеного приміщення,  яка за
домовленістю сторін склала 28280, 00 грн. (двадцять вісім тисяч двісті
вісімдесят гривень),  а ОСОБА_2,  в свою чергу,
передав позивачу вказане нерухоме майно. Також між сторонами була
досягнута домовленість про подальше нотаріальне посвідчення цього договору.

У зв'язку із
тим,  що ОСОБА_2 ухиляється від нотаріального посвідчення  договору
купівлі-продажу,   тим  самим
перешкоджаючи ОСОБА_4 у набутті права власності на вказане
приміщення,  позивач змушений звернутися
до суду з позовом про визнання дійсним договору
купівлі-продажу   вбудованого   нежитлового
приміщення загальною площею 2 9 м ,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
укладеного  між ОСОБА_1   та
ОСОБА_2,    та   про
визнання   за   ОСОБА_1 права власності на вбудоване
нежитлове приміщення загальною площею 29 м2,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх
задовольнити.

У
зв'язку із тим,  що за зазначеною у
позові адресою відповідач не проживає,  а
інше місце проживання його не відоме,
суд,  відповідно до  ст. . 74 ЦПК України,  повідомив відповідача про місце та час
розгляду справи на 08-00 годину 07 вересня 2007 року через оголошення в газеті
„Чорноморські новини" № 93-94 від 01 вересня 2007 року. Так як відповідач
не з'явився у судове засідання,  не
повідомив про причини неявки,  та
представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи,  справа розглянута у заочному порядку.

Вислухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши та дослідивши докази,
суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно
свідоцтва про право власності на вбудоване нежитлове приміщення від
09.02.2007р. (а.с. 10),  виданого на
підставі рішення виконавчого комітету Іллічівської міської ради Одеської
області від 25.01.2007р. за № 114 (а.с. 11),
ОСОБА_2 є
власником вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 2 9 м2,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

15.03.2006р.
між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено в простій письмовій формі договір
купівлі-продажу зазначеного приміщення (а.с. 7). Відповідно до п. 2 договору,  вартість приміщення склала 28280, 00 грн.
(двадцять вісім тисяч двісті вісімдесят гривень).

Після
підписання договору купівлі-продажу позивач сплатив відповідачу повну вартість
приміщення,  а останній передав його
позивачу. Отже,  виходячи із змісту
правовідносин,  що виникли між позивачем
та відповідачем,  сторони домовились щодо
усіх істотних умов договору і ними відбулося повне його виконання.

Також
позивач та відповідач погодили,  що в
подальшому зазначений договір буде нотаріально посвідчений,  але від нотаріального посвідчення відповідач
ухиляється,  що змусило позивача
звернутися до суду з вказаним позовом.

Згідно  ст.  2
05 ЦК України,  правочин може вчинятися усно або в письмовій
формі.

Згідно  ст.
207 ЦК України,  правочин вважається таким,  що вчинений у письмовій формі,  якщо його зміст зафіксований в одному або
кількох документах,   у листах,   телеграмах,
якими обмінялися

сторони.
Правочин вважається таким,  що вчинений у
письмовій формі,  якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно
до ч. 1  ст.  209 ЦК
України,  правочин,  який вчинений у письмовій формі,  підлягає нотаріальному посвідченню лише у
випадках,  встановлених законом або
домовленістю сторін.

Згідно
ч. 1  ст.
210 ЦК України,  правочин підлягає державній реєстрації лише у
випадках,  встановлених законом.  Такий правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Так,  відповідно до
ст.  657 ЦК України,  договір купівлі-продажу земельної ділянки,  єдиного майнового комплексу,  житлового будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації.

Згідно
ч. 2  ст.
215 ЦК України,  недійсним є правочин,  якщо його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У випадках,  встановлених
цим Кодексом,  нікчемний правочин може
бути визнаний судом дійсним.

Відповідно
до  ст.
220 ЦК України,  у разі недодержання сторонами вимоги закону
про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.  Але якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору,  що
підтверджується письмовими доказами,  і
відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення,  суд може
визнати такий договір дійсним.  У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно
ч. 1  ст.
316 ЦК України
правом власності є право особи на річ (майно) ,
яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,  незалежно від волі інших осіб.

З огляду
на вищенаведене суд дійшов висновку,  що
вимоги позивача підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  213-215 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі-продажу вбудованого нежитлового приміщення загальною
площею 29 м2,  розташованого за адресою:
АДРЕСА_1,  укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 2
9 м2,  розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення
може бути переглянуто судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою відповідача
(відповідачів) ,  яку може бути подано
протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення.

Рішення
може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через
Іллічівський міський суд Одеської області протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  яка подається
протягом 10 днів з дня проголошення рішення