РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2 липня
2007 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді
Степаненка О.А. при секретарі Токаревій В.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Суми справу за позовом ОСОБА_1 до
Северинівської сільської Ради Сумського району,
треті особи : відділ містобудування,
архітектури та житлово- комунального господарства Сумської районної
держадміністрації,  КП "Сумське
міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на
самочинно збудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовною заявою,
посилаючись на те,  що він є
власником земельної ділянки площею 0, 24 га та житлового будинку за АДРЕСА_1,  що підтверджується Державним актом на право
приватної власності на землю від 29.12. 1998 року і договором купівлі- продажу
від 04.04. 1989 року. Вказана земельна ділянка була надана йому у приватну
власність згідно рішення виконкому Северинівської сільради народних депутатів
від 25.10. 1996 для будівництва,
обслуговування жилого будинку і господарських будівель та ведення
особистого підсобного господарства. За час володіння вказаною садибою,  ним без належного дозволу та відповідних
документів,  були побудовані слідуючі
господарчі споруди: сіни в плані "а", в",  гараж "Г",  сараї -"М, 3, Л",  баня-"И",  вбиральня "К",  навіс-"Н". Господарчі споруди:
сіни( тамбур) в плані "а", в",
гараж "Г",  сараї
-"М, 3, Л",
баня-"И",  вбиральня
"К",  навіс-"Н"
збудовані на належній позивачу земельній ділянці без порушення
будівельних,  санітарних та протипожежних
норм,  що підтверджується довідками.
Дійсна вартість самовільно збудованих господарських споруд становить 10851
гривня. Тому просив визнати за ним право власності на самочинно побудовані
будівлі.

В судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримав.

Представники
відповідача,  третіх осіб в судове
засідання не з"явилися,  від них
надійшли заяви з проханням слухати справу у відсутність їх представників,  проти позову не заперечували.

Заслухавши
пояснення позивача,  свідків
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає вимоги обгрунтованими і такими,  що підлягають задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом
встановлено,  - і не оспорюється
сторонами - що позивач є власником земельної ділянки площею 0, 24 га та
житлового будинку за АДРЕСА_1,  що
підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від
29.12. 1998 року і договором купівлі- продажу від 04.04. 1989 року. Вказана
земельна ділянка була надана йому у приватну власність згідно рішення виконкому
Северинівської сільради народних депутатів від 25.10. 1996 для
будівництва,  обслуговування жилого
будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства.
За час володіння вказаною садибою,  ним
без належного дозволу та відповідних документів,  були побудовані слідуючі господарчі споруди:
сіни в плані "а", в",
гараж "Г",  сараї
-"М, 3, Л",
баня-"И",  вбиральня
"К",  навіс-"Н".
Господарчі споруди: сіни( тамбур) в плані "а", в",   гараж "Г",   сараї -"М, 3, Л",  .баня-"И",   вбиральня "К",   навіс-"Н"

збудовані
на належній позивачу земельній ділянці без порушення будівельних,  санітарних та протипожежних норм,  що підтверджується довідками. Дійсна вартість
самовільно збудованих господарських споруд
становить 10851 гривня.

Відповідно
до ч.2  ст. 331 ЦК України право
власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки,  будівлі,
споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення
майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до
експлуатації,  право власності виникає з
моменту його прийняття до експлуатації.

Згідно  ст. 37 6 ЦК України - житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,  якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети ,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту.,  або 'з істотними
порушеннями будівельних норм та правил. На вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним.
право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 213,  214,  215,
ЦПК України,   ст.   ст.
331,  376 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ :

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовані будівлі: сіни в плані
"а",  в",  гараж "Г",  сараї -"М, 3, Л",  баня-"И",  вбиральня "К",  навіс-"Н",  розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви,  якщо скарга подається у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження або апеляційну скаргу не було подано.