РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня
2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у
складі: головуючого судді                                Веремчук
Л.М.

при
секретарі                                                      Ілюшик
Н.О.

за
участю позивача                                            ОСОБА_1

представника
позивача                                      ОСОБА_3

представника
відповідача                                   Натурного
С. Й.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом
ОСОБА_1 до гаражного кооперативу "Стир-2",  ОСОБА_2 про визнання права власності на
майно,

встановив:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на
гараж. Покликається на те,  що 14 березня
1998 року ним в члена гаражного кооперативу "Стир-2" ОСОБА_2  було куплене місце для встановлення цегляного
гаража на території гаражного кооперативу "Стир-2". 14 вересня 1998
року ОСОБА_2  подав заяву про виключення
його з членів кооперативу,  а він в цей
же день подав заяву про прийняття його в члени даного кооперативу. Рішенням
загальних зборів позивача було прийнято в члени кооперативу а ОСОБА_2  виключено з членів кооперативу. Позивачем за
власні кошти був побудований індивідуальний гараж. Проте він використав
будівельний паспорт на забудову земельної ділянки виданий на ім'я ОСОБА_2  Технічний паспорт на гараж виданий на його
ім'я. Просить визнати за ним право власності на індивідуальний
цегляно-залізобетонний гараж НОМЕР_1 в гаражному кооперативі "Стир-2"
по вул.  Електроапаратній, 7 міста
Луцька.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав,  викладених в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2  в судове засідання не з'явився,  подав суду заяву в якій позов визнав,  просить розглядати справу без його участі.

Представник
гаражного кооперативу "Стир-2" позов визнав,  суду пояснив,
що ОСОБА_2  продав земельну
ділянку під будівництво гаража позивачу. Рішенням загальних зборів в 1999 році
ОСОБА_2  було виключено із членів
кооперативу,  а ОСОБА_1  прийнято в члени гаражного кооперативу.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підставний і підлягає до
задоволення.

Відповідно
до  ст.
328 ЦК України,  право власності набувається на
підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема правочинів. Право
власності вважається набутим правомірно,
якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

В
судовому засіданні встановлено,  що
розпорядженням виконавчого комітету Луцької міської ради №25-р від 29.01.91
року (а.с. 38) ОСОБА_2  дозволено
встановити тимчасово цегляний гараж для власного автомобіля в гаражному
кооперативі "Стир-2". На підставі розпорядження на ім'я ОСОБА_2  був виготовлений будівельний паспорт на
будівництво гаража (а.с. 36-39). ОСОБА_2
продав місце для встановлення гаража ОСОБА_1 на підставі рішення
загальних зборів членів ГК "Стир-2" від 13 лютого 1999 року №10 (а.с.
42) ОСОБА_1 прийнято в члени кооперативу,
ОСОБА_2  виключено із членів
кооперативу.

2

Статтею
15 Закону України "Про власність" від 07 лютого 1991 року
встановлено,  що член житлового,  житлово-будівельного,  дачного,
гаражного чи іншого кооперативу або товариства,  який повністю вніс свій пайовий внесок за
квартиру,  дачу,  гараж,
іншу будівлю або приміщення,
надані йому в користування,
набуває права власності на це майно.

Позивач
побудував гараж НОМЕР_1 ГК "Стир-2" на який КП "Волинське
обласне бюро технічної інвентаризації" було виготовлено технічний паспорт
(а.с.  45-49) на ім'я ОСОБА_1

Згідно   ст.
376 ЦК України житловий будинок,
будівля,  споруда інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту,  або з істотним
порушенням будівельних норм і правил.

Частиною
5   ст.
376 ЦК України
передбачено,  що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно,  яке самочинно збудоване
на ній,  якщо це не порушує права інших
осіб.

Із
довідки ГК "Стир-2"№14 від 19.04.2007 року (а.с.  5) вбачається,  що ОСОБА_1 дійсно належить гараж в гаражному кооперативі
"Стир-2" НОМЕР_1. Рішенням державної приймальної комісії гараж
ОСОБА_1 прийнятий в експлуатацію,  що
стверджується актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництва відЗ 0.04.2007 року (а.с.  33-34).

При таких
обставинах суд прийшов до висновку,  що
гараж належить позивачеві,  а тому за ним
слід визнати право власності на гараж НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
"Стир-2" по вул.
Електроапаратній, 7 м.  Луцька.

Керуючись   ст.
ст.  10, 11, 58, 60, 213, 214, 215
ЦПК України,    ст.
ст.  328, 376 ЦК України,    ст.
15 ЗУ "Про власність"
суд,

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на гараж НОМЕР_1 в гаражному кооперативі
"Стир-2" по вул.
Електроапаратній,  7 м.  Луцька .

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
протягом десяти днів з дня його проголошення та подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана у
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Луцького міськрайонного суду  Л.М.  Веремчук