Справа №2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007р.                Київський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого -
судді Ніколаєнко І.В.

при
секретарі       Газіній О.С. ,  Конюшенко Т.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2про виділ долі в сумісній
власності,  визначення порядку
користування житловим приміщенням,
визнання право особистої приватної власності на квартиру,  3-особа ОСОБА_3,  по зустрічному позову ОСОБА_2до ОСОБА_1про
виділ долі в сумісній власності,
визначення порядку користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про виділ долі в сумісній власності у
квартирі АДРЕСА_1,  визначити порядок
користування житловим приміщенням,
виділив йому кімнати літ. 11 площею 17, 7кв.м. ,  і літ. 12 площею 10, 0 кв.м с лоджею,  а також на 1/2 підсобних приміщень,  відповідачці виділити в сумісній власності
житлові кімнати літ.7 площею 9, 2 кв.м,
літ.8 площею12, 6 кв.м,  а
також1/2 частину підсобних приміщень.

Позивачка
ОСОБА_2.  звернулась з зустрічним позовом
до ОСОБА_1. про виділ 14 частини квартири як частку в сумісній власності
подружжя у квартирі АДРЕСА_2 .

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1. свій позов підтримав,  доповнив позовні вимоги,  просить суд визнати за ним право особистої
власності на квартиру АДРЕСА_2як придбаної за власні кошти і фактично не
перебуваючи у шлюбі,  проти зустрічного
позову заперечував. Пояснивши суду,  що
рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2002року шлюб з
відповідачкою ОСОБА_2.  був
розірван,  шлюбно-сімейні відносини
припинені щє у 1995році. З відповідачкою проживав окремо,  спільне господарство не велось. Квартиру
АДРЕСА_2придбав за власні гроші 26.02 .2002року. При цьому не заперечував проти
вимог відповідачки визнати за нею право власності на 14 частину квартири
АДРЕСА_1,  виділити їй у користування у
вказаній квартирі згідно проведеної експертизи житлову кімнату «11» площею 17,
7кв.м,  житлову кімнату «12» площею 10,
0кв.м. ,  балкон 1, 44 кв.м. ,  за ним визнати право власності на 14 частину
квартири,  виділити йому у користування
житлову кімнату «7» площею 9, 2 кв.м,
житлову кімнату «8» площею 12, 6 кв.м,
балкон площею 1, 47кв.м. ,

У судовому
засіданні ОСОБА_2.  свій позов
підтримала,  проти позову ОСОБА_1.
заперечувала,  доповнив позовні       вимоги,
просить суд також визнати за нею право власності на 14 частини погребу по
АДРЕСА_1 і 14 частини земельної ділянки НОМЕР_1з дачним будинком в СТ
»Ізмірітель» у п.Руські Тишки Харківського району Харківської області.

Просить суд виділити їй у користування    у квартирі АДРЕСА_2 житлову кімнату »6»
площею 17, 4кв.м.  Просить визнати квартируАДРЕСА_2 сумісною
власністю,  придбаної у шлюбі.

Суд,  вислухавши
доводи сторін,  свідків ОСОБА_4.,  ОСОБА_5. ,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.,
ОСОБА_8. ,  дослідивши
матеріали справи в їхній сукупності,
встановив наступне:

26.12.1965р.був
укладен шлюб між позивачем ОСОБА_1. і відповідачкою ОСОБА_2.  В період шлюбу позивачем та відповідачкою у
1976році придбана у ЖБК «Приозерний» 4-кімнатна квартира АДРЕСА_1.

Згідно
реєстраційного свідоцтва Харківського міського БТІ квартира
АДРЕСА_1зареєстрована на праві особистої власності за ОСОБА_1. 29.11.1993року.

Згідно  ст. 60 СК України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності.

Згідно  ст. 68 СК України розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної власності на майно,  набуте за час шлюбу.

Згідно  ст.  70
СК України у разі поділу майна,  що є
об*єктом права сумісної власності подружжя,
частка майна дружини та чоловіка є рівними.

Таким
чином,  квартира АДРЕСА_1 набута
позивачем та відповідачем за час шлюбу і кожному з них належить по 1/2 частини
вказаної квартири.   Згідно проведеної
будівельно-технічної експертизи №3430 від 16.05.2006р.,  визначеного експертом варіанту порядку
користування ,  проти якого не
заперечують також сторони,  визначити
слідуючий порядок користування квартирой
АДРЕСА_1: житлову кімнату «11» площею 17, 7кв.м,  житлову кімнату «12» площею 10, 0кв.м. ,  балкон 1, 44 кв.м.  виділити відповідачці ОСОБА_2.  з правом проживання доньки ОСОБА_3. ,  позивачу ОСОБА_1. виділити у користування
житлову кімнату «7» площею 9, 2 кв.м,
житлову кімнату «8» площею 12, 6 кв.м,
балкон площею 1, 47кв.м.

Рішенням
Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2002року шлюб між позивачем
ОСОБА_1. та відповідачем ОСОБА_2.  був
розірван. 27.02.2002року відділом РАГС Київського районного управління юстиції
м. Харкова зроблено запис НОМЕР_2 про розірвання шлюбу між позивачем та
відповідачем.  26.02.2002року позивач
ОСОБА_1. придбав квартиру АДРЕСА_2.

Згідно п.6  ст. 57 СК України суд може визнати особистою
приватною власністю дружини,
чоловіка,  майно набуте нею,  ним за час їхнього окремого проживання у зв*язку
з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Суду надана
копія рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.01.2002року про
розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем,
в якому зазначено,  що подружжя не
підтримують шлюбно-сімейних відносин з початку 1995року,  проживають окремо,  шлюбні відносини мають формальний характер.
Згідно  ст. 61 ЦПК України обставини,  встановлені судовим рішенням у цивільній
справі,  що набрало законної сили ,  не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або
особа,  щодо якої встановлено ці
обставини. Свідки ОСОБА_4.,
ОСОБА_6.,  ОСОБА_7.,  підтвердили в судовому засіданні про фактичне
припинення шлюбних відносин між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  Пояснення свідків ОСОБА_8.  ОСОБА_5.
з боку

відповідачки ОСОБА_2.
також не спростовують факт припинення шлюбних відносин між позивачем та
відповідачкою.

Таким
чином,  позовні вимоги ОСОБА_1. право
визнання за ним права особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2як
придбаної ним за власні кошти за час їхнього окремого проживання у зв*язку з
фактичним припиненням шлюбних відносин є доведеними і підлягають задоволенню.

Позовні вимоги
ОСОБА_2.  про визнання за нею права
власності на 1/2 частини квартириАДРЕСА_2 як
придбаної під час шлюбу,  яка є
об*єктом права сумісной власності подружжя ,
є недоведеними і спростовуються матеріалами справи.

Що стосується
позовних вимог ОСОБА_2.  про визнання за
нею право власності на 1/2 частини погребу по АДРЕСА_1 і на 1/2 частини
земельної ділянки НОМЕР_1з дачним будинком СТ»Ізмірітель» у п.Руські Тишки
Харківського району Харківської області,
заявлені позовні вимоги є необгрунтованими і недоведеними,  оскільки матеріали справи не містять данних
підтверджуючих право власності на земельну ділянку а також на погреб.

Керуючись  ст.
ст. 10, 15, 27,  31,  57, 60, 209,
212 ЦПК України,   ст.  ст. 57,
60,  61, 68,  70 СК України,   ст. 145 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1про виділ долі в сумісній
власності,  визначення порядку
користування житловим приміщенням,
визнання право особистої приватної власності на квартиру задовольнити
частково.

Визнати за  ОСОБА_1право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1.

Виділити ОСОБА_1
у користування житлову кімнату «7» площею 9, 2 кв.м,  житлову кімнату «8» площею 12, 6 кв.м,  балкон площею 1, 47кв.м.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Виділити ОСОБА_2у
користування житлову кімнату «11» площею 17, 7кв.м,  житлову кімнату «12» площею 10, 0кв.м. ,  балкон 1, 44 кв.м . з правом проживання у
квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_3.

Визнати за
ОСОБА_1право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .

У зустрічному
позові ОСОБА_2про виділ долі в сумісній власності,  визначення порядку користування вказаним
житловим приміщенням відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської

області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги,  з подачею її
копії  до апеляційної інстанції

або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.