Справа № 2-П-73/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 року                                                                         місто
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді                                                              Слюсарчук
Н.Ф.

з участю
секретаря с/з                                                           Хоцької
Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2

про     відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  завданої в результаті ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в серпні 2004 року звернувся з вищезгаданим позовом,  в якому зазначив,  що з вини відповідача,  який керував на підставі доручення
автомобілем «Рено» д.н. НОМЕР_1,  що належить ОСОБА_3,
12.04.2004 року о 15 год.
50 хв. по вул.  Московській,  11 в м.
Києві сталася ДТП. Внаслідок даної ДТП автомобіль «Фольксваген - Пассат»
д.н.НОМЕР_2,  що належить ОСОБА_4,  отримав механічні пошкодження. У зв"язку
з цим просив стягнути з відповідача 1219 грн. 86 коп. матеріальної шкоди для
відновлення автомобіля,  на відшкодування
моральної шкоди 1690 грн,  а також судові
витрати.

В
судовому засіданні позивач уточнив свої вимоги,
на обгрунтування своїх доводів вказав,
що винним в скоєнні ДТП є відповідач,
оскільки він об»їзджаючи перешкоду,
здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген - Пассат» д.н.НОМЕР_2.
Просив стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 2113 грн. 71
коп. відповідно до висновку експерта № 13506/А судової автотоварознавчої
експертизи від 04.02.2005 року проведеної за ухвалою суду,  на відшкодування моральної шкоди 1690 грн,  оскільки йому спричинені моральні переживання
та хвилювання,  тривалий період часу він
не може розпоряджатися автомобілем,  як
засобом пересування,  порушено звичний
для нього порядок організації життя,  що
вимагало додаткових зусиль для його організації. Вважає,  що відшкодуванню підлягають також витрати за
проведення експертизи в розмірі 200 грн,
витрати за публікацію оголошень в газетах в сумі 342 грн. 08 коп. та
сплачений судовий збір в сумі 59 грн.50 коп.

Відповідач
ОСОБА_2. не з"явився в судові засідання без поважних причин,  хоча був неодноразово повідомлений належним
чином про день,  час та

місце
розгляду справи,  зокрема,  в газетах «Житомирщина" від 08.03.2007
року та «Урядовий кур»єр» від 13.03.2007 року опубліковані оголошення,  від відповідача не надійшло повідомлення про
причини неявки,  тому суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у
відповідності до вимог  ст.  169 ч.4 ЦПК України.

Заслухавши
позивача,  дослідивши докази в їх
сукупності,  оцінюючи їх за своїм
внутрішнім переконанням,  суд вважає,  що позов підлягає до часткового задоволення.

Правовідносини,  що виникли між сторонами,  регулюються
ст.   ст.  1166,
1167,  1188,  1192 ЦК
України,  чинними на день їх
виникнення.

Відповідно
до  ст.
48 ч.2 Закону України "Про власність" власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння,  і відшкодування завданих цим збитків,  а також відповідно до вимог  ст.  48
ч.4 цього ж Закону положення щодо захисту права власності поширюється також на
особу,  яка хоч і не є власником,  але володіє майном на праві повного
господарського відання,  оперативного
управління,  довічного успадковуваного
володіння або на іншій підставі,
передбаченій законом або договором.

Відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому
з"ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди
підлягає з"ясуванню: наявність такої шкоди,  протиправність діяння її заподіювача,  наявність причинного зв"язку між шкодою
і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом
встановлено,  що 12.04.2004 року о 15 год. 50 хв. по
вул.  Московській,  11 в м.
Києві з вини відповідача,  який
керував на підставі доручення автомобілем «Рено» д.н. НОМЕР_3,  що належить ОСОБА_3,  сталася ДТП,
внаслідок якої автомобіль «Фольксваген - Пассат» д.н.НОМЕР_2,  що належить ОСОБА_4.  та був керований позивачем,  отримав механічні пошкодження,  що стверджується протоколом огляду
транспортного засобу від 12.04.2004 року,
зокрема,  деформовано: передні
праві,  задні праві двері,  потертості фарби задньої правої арки,  потертості заднього бампера/а.с.  109/.

Згідно
до вимог  ст.  1187 ЦК України,  шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі /право власності,
інше речове право,  договір
підряду,  оренди тощо/ володіє
транспортним засобом,  механізмом,  іншим об"єктом,  використання,
зберігання,  або утримання якого
створює підвищену небезпеку,  якщо не
доведуть,  що шкода була завдана
внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Крім
того,  шкода,  завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,  відшкодовується на
загальних підставах,  а саме: шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою,  як передбачено вимогами  ст.
1188 ЦК України. Відповідно до вимог п.3,  4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №
6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями,  шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом,  а шкода,  заподіяна одному з володільців з вини іншого
- відшкодовується винним.

Суд вважає,  що відповідачем є ОСОБА_2,  оскільки він є володільцем джерела підвищеної
небезпеки,  керував автомобілем на
підставі доручення,  повинен відповідати
за заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

Суд
прийшов до висновку,  що дана ДТП сталася із вини
відповідача ОСОБА_2. в результаті невідповідності його дій технічним вимогам п.
10.1,  Правил дорожнього руху України.

Наведене
стверджується постановою Дніпровського райсуду
м.  Києва від
19.07.2004 року,  згідно якої вина
відповідача в скоєнні даної ДТП
доведена.

Відповідно
до  ст.
61 ч.3 ЦПК України,
обставини,  визнані судовим
рішенням у цивільній,  господарській або
адміністративній справі,  що набрало
законної сили,  не доказуються при
розгляді інших справ,  у яких беруть
участь ті самі особи або особа,  щодо
якої встановлено ці обставини. Крім того,
вирок у кримінальній справі,  що
набрав законної сили або

постанова
суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду,  що розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи,  стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду,  з
питань,  чи мали місце дії та чи вчинені
вони цією особою./  ст.  61.Ч.4 ЦПК України/.

Таким
чином,  судом встановлена протиправність
дій відповідача ОСОБА_2. та його вина в скоєнні даної ДТП,  а також причинний зв"язок між наявною
шкодою і протиправним діянням заподіювача,
оскільки

постанова
Дніпровського райсуду м.  Житомира від
19.07.2004 року/а.с. 118/,  є
обов"язковою для суду,  дана
обставина є підставою для звільнення від доказування щодо вини ОСОБА_2. в даній
ДТП.

Визначаючи
розмір матеріальної шкоди,  судом
враховується висновок експерта № 13506/А судової автотоварознавчої експертизи
від 04.02.2005 року,  проведеної за
ухвалою суду,  по визначенню
матеріального збитку,  з врахуванням
обсягу механічних пошкоджень автомобіля,
згідно якого розмір матеріальної шкоди в результаті пошкодження
автомобіля становить 2113 грн. 71коп. та підлягає стягненню з відповідача
ОСОБА_2. на користь позивача.

Вирішуючи
питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди,  судом враховуються періоди страждань та
хвилювань,  які вивели позивача із
рівноваги,  неможливість позивача тривалий
період часу розпоряджатися автомобілем,
як засобом пересування,  порушено
звичний для нього порядок організації життя,
що вимагало додаткових зусиль для його організації.

З
урахуванням характеру,  обсягу та глибини
заподіяних позивачу моральних страждань,
їх наслідків,  враховуючи вимоги
розумності та справедливості,  суд вважає
за можливе задовольнити позов частково та визначає розмір моральної шкоди в
сумі 500 грн,  які підлягають
відшкодуванню з відповідача ОСОБА_2. у відповідності зі  ст.
1167 ЦК України.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

У
відповідності до  ст.  88 ЦПК України відповідач ОСОБА_2.
зобов"язаний відшкодувати позивачу витрати за проведення експертизи в
розмірі 200 грн,  витрати за публікацію
оголошень в газетах в сумі 342 грн. 08 коп,
та сплачений судовий збір в сумі 59 грн. 50 коп.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  88,  209,
212-215, 218,  Розділ 111 Глава 8
ЦПК України,   ст.
ст.  1166,  1167,
1188,  1192 ЦК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
6 від 27.03.1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" із змінами та доповненнями та Постановою
Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної /немайнової / шкоди " із
змінами і доповненнями,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1на відшкодування матеріальної шкоди вартість
відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 2113 грн. 71 коп,  на відшкодування моральної шкоди 500 грн,  сплачений судовий збір в сумі 59 грн. 50
коп,  витрати за проведення експертного
дослідження в сумі 200 грн,  витрати за
проведення публікації в газетах в сумі 342 грн. 08 коп.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський
районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.