КОПІЯ     Справа №2- 2075/07/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ.

09 липня    2007 року.     Київський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого
- судді                                                                  Сенаторова
В.М.

при
секретарі -                                                                          Верман
A.M.

за
участю представника позивача -                                        ОСОБА_3

і
представника відповідача -                                 ОСОБА_4

представника
позивача -                                                         ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди у розмірі   120000
гривень,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовною заявою,  у
якій просить стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 120000 / сто двадцять
тисяч / гривень. При цьому позивач вказав,
що 26 березня 1993 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб. 14 квітня
ІНФОРМАЦІЯ_1 року під час перебування в шлюбі народилась дитина ОСОБА_5.
Батьком дитини було записаноОСОБА_1. Рішенням Київського районного суду м.  Харкова від 07 червня 2006 року шлюб між
сторонами по справі було розірвано. З моменту народження дитини і до цього часу
позивач завжди вважав дитину своєю донькою,
тому що відповідачка завагітніла під час їхнього шлюбу і ОСОБА_2  повідомила,
що ОСОБА_1. є батьком майбутньої дитини. У жовтні місяці 2005 року
відповідачка подала до суду позов про стягнення аліментів на утримання вказаної
дитини. Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 17.02.2006 року був задоволений позов і з ОСОБА_1. стягнуто
на отримання дитини ОСОБА_6 аліменти у твердій грошовій сумі 500 грн. 00 коп.
щомісячно. З квітня місяця 2005 року відповідачка почала перешкоджати ОСОБА_6
спілкуватися з дитиною і виконувати батьківські обов'язки по вихованню
дитини,  вимагати гроші. У зв'язку з цим
позивач вимушений був звернутися до суду з позовом про усунення перешкод та
встановлення порядку спілкування з дитиною. В процесі підготовки цивільної
справи ОСОБА_1. отримав інформацію стосовно того,  що він не є батьком дитини ОСОБА_6. Тому для
підтвердження або спростування батьківства він звернувся до суду з позовом про
виключення з актового запису про народження дитини його як батько дитини. При
розгляді цивільної справи у попередньому судовому засіданні ОСОБА_2  визнала позов і рішенням суду було
виключеноОСОБА_1. як батько з актового запису про народження дитини ОСОБА_6.
Те,  що ОСОБА_1. не є батьком
дитини,  яку він завжди любив,  утримував та вважав рідною донькою на протязі
дванадцяти років,  вразило його та
завдало суттєвих душевних страждань. ОСОБА_1. постійно знаходиться у стресовому
стані,  не може вести нормальний спосіб
життя,  працювати,  погіршився стан здоров"я. У зв'язку з
цими подіями він звернувся до лікарні і після перевірки його здоров"я його
було госпіталізовано. Позивач вважає,  що
всі дванадцять років відповідачка з корисних міркувань зловживала
довіроюОСОБА_1.,  ввела його в
оману,  використовувала його,  отримуючи моральну та матеріальну допомогу у
вихованні та утриманні дитини. Посилаючись на
ст. . 18 СК України та  ст.  23 ЦК України позивач вважає,  що йому заподіяна моральна шкода,  яку він оцінює в сумі 120000 грн. 00 коп.

У
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3. підтримав позовну заяву,  вказав,
що при обгрутуванні розміру моральної шкоди це є особиста думка
позивачаОСОБА_1.

Представник
відповідача ОСОБА_2.  проти позову
заперечувала,  вказала,  що Сімейним кодексом України у даному випадку
не передбачено стягнення моральної шкоди,
ОСОБА_1. не бажає виконувати свої батьківські обов'язки   платити аліменти на дитину

2

ОСОБА_3. Крім
цього,    представник відповідачки   вказала,
що ОСОБА_1.    не довів причинний
зв'язок  зв'язаний зі станом його
здоров"я і подіями.

Суд,  вислухав думку представників сторін,  перевірив матеріали справи,  приходить до наступного.

У судовому
засіданні    встановлені наступні
юридично значимі факти.

Сторони по справі від шлюбу мають дитину ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження / а. с.
7 /.

Шлюб між
ОСОБА_1. і ОСОБА_2.  було розірвано 02
серпня 2006 року

/ а. с.  9 /.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 07 лютого 2007 рокуОСОБА_1. на підставі  ст.
136 СК України як батько виключено з актового запису про народження

дитини ОСОБА_6                                                                                           /
а.с. 6 /.

У
відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року із змінами і доповненнями спори про відшкодування фізичній чи
юридичній особі моральної шкоди розглядається коли право на її відшкодування
безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень,  у випадках передбачених ЦК України та іншим
законодавством яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди /
наприклад,  Закон України „ Про
інформацію,  ЗУ „ Про авторське
право і суміжні права" та інші. /

Згідно
ч.2 п.6  ст.  18 СК України суд застосовує способи
захисту,  які встановлені законом або
домовленістю / договором / сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів
є відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  якщо це передбачено сімейним Кодексом або
договором.  Таким чином відшкодування
моральної шкоди можливе не завжди,  а
лише в окремих випадках,  передбачених
Сімейним Кодексом України або договором.
Відшкодування моральної шкоди передбачено  ст.
ст.  157,  159 СК України які не регулюють
правовідношення які мають місце у даному випадку між сторонами по справі.
ОСОБА_1. у своїх позовних вимогах посилається на те,  що відповідачка ввела його в оману і
дванадцять років не повідомляла проте,
що він не є батьком дитини,  що
призвело до душевних страждань. Стягнення моральної шкоди у даному випадку не
передбачено діючим СК України взагалі і
ст.  136 даного Кодексу про
оспорювання батьківства особою,  яка
записана батьком дитини окремо,  на підставі
якоїОСОБА_1. було виключено з актового запису про народження дитини.

Не можна
погодитися з представником відповідача проте,
що необхідно у даному випадку при відшкодуванні моральної шкоди
користуватися  ст.  23 ЦК України / „ Відшкодування моральної
шкоди" /,  тому що у відповідності з
даною статтею вимоги про відшкодування фізичній особі заподіяної моральної
шкоди розглядається коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено
нормами Конституції або випливає з її положень,
а також у випадках,
передбачених  ст.   ст.
39,  200,  216,
225,  226,  230-233,
276,  280,  298,
332,  386. 393,  611,
700,  1076,  1167,
1168 ЦК України,  які регулюють
інші правовідношення,  а не ті які
виникли між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.  і
регулюються нормами СК України. Таким чином,
не передбачено підстав для задоволення позовних вимогОСОБА_1.,  а тому у задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди йому необхідно відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212, 214-215, 218 ЦПК
України,   ст.  ст.
18,  136 ЦК України,   ст.
23 ЦК України,    суд,    -

ВИРІШИВ:

У
задоволені позовної заяви ОСОБА_1 доОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди у
розмірі 120000 гривень відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку   через суд першої інстанції шляхом подачі в
10 - денний строк заяви   про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку    ч.4.  ст.
295 ЦПК України.