Справа №2-993/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18.09.2007 року       Комунарський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

головуючого-судді   Батрак І.В.

при секретарі                         Садовської Я.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради, Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації про визнання права власності на об'єкт нерухомого
майна та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Запорізької
міської ради,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права
власності на будинок в порядку спадкування та усунення перешкод в користуванні
власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся з позовом до ЗМР, ОП ЗМБТІ про визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна в якому вказав, що АДРЕСА_1, згідно технічного паспорту ОП
ЗМБТІ від 04.07.1990 року було збудовано в 1957 році.

Забудовником на той час був ОСОБА_4, інвалід 2
групи Великої Вітчизняної війни, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно чинного законодавства єдиним спадкодавцем зазначеного житлового
будинку є позивач ОСОБА_1
- син померлого.

На сьогоднішній день разом з позивачем за вказаною адресою проживають його
син, невістка та онука. Факт проживання у будинку підтверджується довідкою
голови квартального комітету.

Під час сумісного проживання (при житті ОСОБА_9) позивач
задовольнившись наявністю технічного паспорту на забудову не врахував
необхідність оформлення прав власності на будинок.

Тобто, позивач сподівався що все необхідне було зроблено померлим своєчасно
при житті, але будь-яких документів на право власності на будинок він не
знайшов.

За весь час експлуатації зазначеного будинку, усі послуги
які надаються державою для власників приватного сектору (водопостачання,
електрика) позивачем сплачувалися та сплачуються своєчасно та в повному обсязі
до теперішнього часу.

04.03.2005 року позивач звернувся до ОП ЗМБТІ з проханням
про реєстрацію права власності на нерухоме майно (будинок) за адресою АДРЕСА_1.

Листом ОП ЗМБТІ від 04.04.2005 року за №76 в оформленні
права власності на будинок позивачу було відмовлено та відповідно рекомендовано
для вирішення цього питання звернутися до суду.

ОСОБА_10 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ЗМР,
ОСОБА_11, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, про визнання права власності на будинок в порядку
спадкування та усунення перешкод в користуванні власністю в якому зазначила, що
в 1959 році батько її чоловіка ОСОБА_12 -ОСОБА_13 за
місцем свого проживання в АДРЕСА_1 побудував самовільну споруду, яке на
викопіюванні схему плану побудови зазначено як літера «Д».

В зазначеній забудові з часу його побудови проживали його
діти-дочка ОСОБА_14, яка на цей час померла, та чоловік позивачки за зустрічним
позовом ОСОБА_12,
померлий в 1979 році.

Побудову даного будинку ОСОБА_13 зробив на земельній ділянці, спеціально наданій для
забудови.

В вказаному будинку позивачка ОСОБА_10 проживала разом з сином ОСОБА_6.
Після смерті ОСОБА_14 (рідної сестри її чоловіка) в 1993 році вона здала
самовільно побудоване забудову в оренду ОСОБА_1 в якому
в наступний час проживає його син ОСОБА_3,
який є лише орендарем даного жилого приміщення та ніякого відношення до
нього не має.

ОСОБА_10 проживає в будинку, розташованому рядом з самовільно побудованим
будинком, сплачує комунальні платежі, підтримує будинок в технічно виправному
стані, придатному для проживання.

Однак в зв'язку з тим, що вищезазначений побудований будинок літ. «Д»
відноситься до категорії самовільно побудованого, та відповідач ОСОБА_3 добровільно
відмовляється залишити будинок, позивачка не має права вільно ним
розпорядитися.

В наступний час ЗМР відмовляється в встановленому законом порядку узаконити
даний жилий будинок.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
представник позивача ОСОБА_15 позовні вимоги підтримала та просять
задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на об'єкт нерухомого майна,
розташованого за адресою АДРЕСА_1, забов'язавши ОП ЗМБТІ провести державну
реєстрацію об'єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1.

В судовому
засіданні пояснив, що ОСОБА_4 це його
батько.

ОСОБА_13 це дід
ОСОБА_6 Колись батько позивача товаришував з ОСОБА_13 та він запропонував ОСОБА_1 побудувати
будинок. В 1957 році батьком позивача ОСОБА_4 було збудовано будинок за адресою
АДРЕСА_1, під літ. Д. Відповідно довідки ОП ЗМБТІ від 01.04.2004 року №1558
договір з Запорізьким відділом міського господарства, посвідчений Запорізькою
державною нотаріальною конторою 04.11.1924 року, р № 2223 ОСОБА_16 надана земельна
ділянка під забудову по вулиці Водонапірна, 8, загальною площею 906 кв.м.
Рішення про наділення земельної ділянки ОП ЗМБТІ не має.

Між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 була усна домовленість що ОСОБА_13 дозволив
побудувати будинок під літ. Д, ніяких інших доказів немає.

Позивач вважає, що його батько ОСОБА_4 набув право
власності на самовільно побудований будинок, так як батько застрахував будинок,
сплачував всі виорати по утриманню будинку, сплачував податок на землю.

Після смерті батька позивач є єдиним спадкоємцем
вказаного житлового будинку, та він звернувся до нотаріальної контори з заявою
про видачу свідоцтва про право власності, однак йому було відмовлено, так як
немає доказів, що будинок знаходився у власності у його батька ОСОБА_4

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_10 просять відмовити.

Представник відповідача ЗМР- ОСОБА_17 з позовами не згодна та вважає, що ні
позивач ОСОБА_1, ні
позивач за зустрічним позовом ОСОБА_18
не набули права власності на самовільно побудований будинок.

Представник відповідача ОП ЗМБТІ ОСОБА_19 з позовом не
згоден та в судовому засіданні пояснив, що домоволодіння за адресою
Водонапірна, 8 включає в себе будинки літ А, літ В, та самовільний будинок літ.
Д. ОСОБА_7 належить 1/4 частина домоволодіння на підставі договору дарування
від 26.10.1995 року, ОСОБА_20, ОСОБА_8 належить 1/30 частина домоволодіння на
підставі свідоцтва про право власності, виданого Міськжилуправлінням від
05.08.1992 року за №№ 366,367,368, ОСОБА_10. належить 13/20 частин
домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від
05.08.1992 року за №364. Відповідно до рішення про зміну ідеальних часток на
будинок від

16.04.1992
року за № 116/8 встановлені ідеальні частки АДРЕСА_1. Так за ОСОБА_10 13/20
частин, ОСОБА_21 1/4 частина, ОСОБА_5 1/30 частина, ОСОБА_8 1/30 частина,
ОСОБА_22 1/30 частина вказаного домоволодіння. Остання інвентаризація була
09.01.2003 року. Первинна інвентаризація була в 1953 році, в 1966 році, де в
висновку від 04.07.1966 року було зазначено, що житлова времянка перейшла в
будинок літ. Д. ОСОБА_1 по
документам числиться як користувач будинку літ. Д. Рік забудови зазначений з
слів. В зв'язку з тим, що будинок під літ .Д не пройшов державну реєстрацію
права власності та відсутні правовстановлюючі документи на будинок ОСОБА_1 було
відмовлено в реєстрації права власності нерухомого майна.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_10, представник позивача ОСОБА_23
позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити та суду пояснили, що
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 було куплено у ОСОБА_16 за домашньою угодою трьома родичами ОСОБА_10 , ОСОБА_20
по 1/3 частині кожному. В 1959 році свекор позивачки ОСОБА_13 побудував
будинок під літ. Д за адресою АДРЕСА_1 для дочки. Той факт, що будинок будував
ОСОБА_13 для дочки підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_24, ОСОБА_25,
ОСОБА_26, ОСОБА_27 Після забудови він був оштрафований за самовільно
побудований будинок, та з заробітної плати у нього утримувалися гроші. В
будинку проживала його донька ОСОБА_14, яка на цей час померла. Батько позивача
ОСОБА_4
співвмешкав з донькою свекра ОСОБА_28 у цивільному шлюбі до її смерті. Після
смерті ОСОБА_28 в 1993 році ОСОБА_10 здала в оренду будинок ОСОБА_1 в якому зараз
проживає його син ОСОБА_3
з родиною. Син позивача добровільно звільнити будинок відмовляється, в
зв'язку з чим вона не має можливості розпорядитися ним. Вважає, що суду надано
достатньо доказів щодо визнання права власності на самовільно побудований
будинок під літ. Д за ОСОБА_13. та визнання права власності за ОСОБА_10 в
порядку спадкування за законом.

Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю та виселити ОСОБА_3 без надання йому
іншого жилого приміщення.

Відповідач ОСОБА_3 з
позовом не згоден, просить суд відмовити ОСОБА_10. в задоволенні її зустрічного
позову та суду пояснив, що він проживає у будинку свого батька, вважає що він є
власником будинку літ. Д по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_29 з зустрічним
позовом згодні, просять його задовольнити, та в судовому засіданні пояснили, що
їхній дід ОСОБА_13 у 1959
році самовільно побудував будинок під літ. Д. ОСОБА_13 був оштрафований за те що він
самовільно побудував будинок, та проводилося утримання з заробітної плати за
виконавчим листом відповідно до рішення суду про адміністративне стягнення
штрафу за незаконно побудований будинок. Земельна ділянка надавалася ОСОБА_30, потім у ОСОБА_30 родичі купили
кожен по 1/3 частині домоволодіння 8 по вулиці Водонапірній в місті Запоріжжі.
Та після цього проживали у будинку родичі ОСОБА_20, Таранови.

ОСОБА_4 батько
позивача проживав з їхньою тіткою ОСОБА_28 в цивільному шлюбі до її смерті, а
потім він проживав як квартирант в вказаному будинку.

Також тітка їм казала, що вона проживала з ОСОБА_4 та він був прописаний у
домовій книзі.

В будинку під літ. А проживали батько ОСОБА_31 та мати
ОСОБА_10 та вони ОСОБА_29, ОСОБА_4

Вважають що їх дід ОСОБА_13
набув право власності на самовільно побудований будинок під літерою Д.

Відповідач ОСОБА_32 з зустрічним позовом ОСОБА_10. згодна та суду пояснила,
що чоловік її сестри ОСОБА_21 13.02.1967 року купив 1/3 частину будинку по
АДРЕСА_1.

В 13 частині
будинку проживала вона, її сестра ОСОБА_33, її чоловік ОСОБА_21

26.10.1995 року ОСОБА_21 подарував 1/4частину
домоволодіння відповідно до договору дарування від 26.10.1995 року. її відомо,
що в будинку під літ. А проживали ОСОБА_10, її чоловік ОСОБА_31, та їх діти ОСОБА_29, ОСОБА_4 ОСОБА_5
проживала у

фіглі.
Вона проживає з 1967 року, та знає, що в будинку під літ. Д проживали ОСОБА_34 та ОСОБА_1, ОСОБА_35
Хто та як будував цей будинок її невідомо.

ОСОБА_5, ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилися, в справі є заява від
ОСОБА_8 з якої свідчить, що вона більш ніж 49 років проживає у Донецької
області в місті Харцизськ, проблемами будинку вона ніколи не цікавилася та
займатися не збирається, її мама ОСОБА_5 померла, та просить справу слухати в
їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_15, позивача
за зустрічним позовом ОСОБА_36, представника ОСОБА_23, представника відповідача
ЗМР ОСОБА_37, представника відповідача ОП ЗМБТІ ОСОБА_19., відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_11, ОСОБА_38,
свідків ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_25,
ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_27, суд вважає позов ОСОБА_1 та зустрічний
позов ОСОБА_10. такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ст. 376 ЦК
України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як встановлено у судовому засіданні домоволодіння за адресою АДРЕСА_1
складається з трьох будинків під літ. А. літ. В, та самовільно побудований
будинок під літ Д.

Так ОСОБА_7 належить 1/4 частина домоволодіння на підставі договору
дарування від 26.10.1995 року, ОСОБА_20, ОСОБА_8 належить 1/30 частина
домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності, виданого
Міськжилуправлінням від 05.08.1992 року за №№ 366,367,368, ОСОБА_10. належить
13/20 частин домоволодіння на підставі свідоцтва про право власності на
домоволодіння від 05.08.1992 року за №364.

Будинок під літ. Д, розташований за адресою АДРЕСА_1 в 1959 році був
самовільно побудований ОСОБА_13, що було підтверджено в судовому засіданні
свідками ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_27

Після того як ОСОБА_13
побудував будинок він був оштрафований за самовільне будівництво. Після
забудови в будинку проживала його донька ОСОБА_14, яка на цей час померла.
Батько позивача ОСОБА_34
співвмешкав з донькою ОСОБА_47 - ОСОБА_28 у цивільному шлюбі до її смерті.
Після смерті ОСОБА_28 в 1993 році ОСОБА_10 здала в оренду будинок під літ. Д ОСОБА_1 в якому зараз
проживає його син ОСОБА_3
з сім'єю.

Однак ніхто з свідків в судовому засіданні не пояснив наділялася чи ні
ОСОБА_47 земельна ділянка для будівництва житлового будинку, лише знають що
будинок будував ОСОБА_13, а хто
проживав у будинку точно ніхто не міг пояснити.

Суд не може покласти в основу доказів пояснення ОСОБА_1, що між його
батьком ОСОБА_4 та ОСОБА_13. існувала усна домовленість щодо будівництва ним
будинку для себе. Даний факт не знайшов свого підтвердження у судовому
засіданні, доказів суду не надано.

Земельна ділянка за адресою Водонапірна, 8 в місті Запоріжжі, відповідно до
листа Управління Земельних ресурсів у місті Запоріжжі і Запорізькій області від
18.09.2007 року №0104/7534 за даними державного земельного кадастру не
відводилася, правовстановлюючі документи не видавалися. Як вибачається з
технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_10 ні
власниками ні користувачами на жовтень 1999 року не являлися.

Сплата ОСОБА_4 страхових внесків та витрат на утримання
будинку, податків за землю не є підставою для визнання за ним права власності.

За усіма правовими документами позивачка за зустрічним
позовом ОСОБА_10 є власником 13/20 частин домоволодіння по вулиці Водонапірна,
8 (будинок під літ. А) в місті Запоріжжі, а не користувачем будинку під літ. Д.
Доказів сплати нею витрат по утриманню будинку, або проживання її у спірному
будинку суду не надано.

З урахуванням наданих та дослідженим судом доказів,
вимоги ОСОБА_1 про
визнання права власності на самовільно побудоване нерухоме майно, та зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_10. щодо визнання права власності на самовільно побудоване
нерухоме майно, усунення перешкод в користуванні власністю та виселення не
найшли свого підтвердження у судовому засіданні та є необгрунтованими та такими
що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.
ст. 10,60,131, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. 376 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради, Орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації про визнання права власності на об'єкт нерухомого
майна відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, Запорізької
міської ради,ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання права
власності на будинок в порядку спадкування та усунення перешкод в користуванні
власністю залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області через Комунарський районний суд міста Запоріжжя шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та подання апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.