Справа №2-157 /2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2007
року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді
- І.А.Смаль

при секретарі
-.Шуляр І.В.,

за
участю позивача ОСОБА_4,  відповідачів
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,  представника відповідачів адвоката ОСОБА_3
,  розглянувши,  у відкритому судовому засіданні в смт.  Сосниця справу за позовною заявою ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення із житлового приміщення без надання другого
житлового приміщення та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4
звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення із
житлового приміщення без надання другого житлового приміщення мотивуючи позовні
вимоги тим,  що він є власником
подарованого йому 28 грудня 2005 року житлового будинку по АДРЕСА_1,  в якому на даний час проживають
відповідачі,  а саме його колишня дружина
ОСОБА_1  та дочка ОСОБА_2 У вересні 2005
року він розірвав шлюб із відповідачкою ОСОБА_1
На даний час відповідачка ОСОБА_1
проживаючи в його домоволодінні стала перешкоджати йому у доступі до
будинку,  що змушує його проживати у
співмешканки ОСОБА_5 Крім того ОСОБА_1
стала пошкоджувати та виносити з будинку рухомі речі,  погіршувати його благоустрій. Таку ж позицію
зайняла і відповідачка ОСОБА_2 Крім того відповідачі перешкоджають йому у
проживанні в його домоволодінні та завдають майнову шкоду,  а саме: користуючись домашнім телефоном
самоуправно та без його дозволу відмовились сплачувати за надані послуги
зв"язку,  внаслідок чого телефон був
відключений,  що складає збитки 125 грн
25 коп.3а використані ними послуги з водопостачання склалася заборгованість 37
грн 45 коп.3а послуги з електропостачання склалася заборгованість 120 грн 10
коп. Також відповідачі зруйнували у будинку перегородку та погрожують знищенням
домоволодіння. Тому він просить виселити відповідачів ОСОБА_1  та ОСОБА_2 із домоволодіння за адресою смт.
Сосниця вул. Покровська 6 та стягнути завдані збитки в сумі 282, 80 грн.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив,  що у вересні 2005 року за його заявою був
розірваний шлюб з відповідачкою ОСОБА_1
Відразу після розірвання шлюбу він пішов проживати до іншої жінки , де і
проживає на даний час.  До розлучення він
проживав з відповідачами в будинку,  який
належав його матері по АДРЕСА_1.28.12.2005 року мати подарувала йому даний
будинок з надвірними будівлями . 07.12.2006 року відповідачка ОСОБА_1  звернулась до Сосницького районного суду із
позовом про визнання даного домоволодіння сумісною власністю. Після винесення
19.03.2007 року рішення апеляційного суду Чернігівської області , яким в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  було
відмовлено ,  відповідачка ОСОБА_1  стала перешкоджати йому у доступі до
домоволодіння . Відповідачка ОСОБА_1
стала виносити з домоволодіння їх спільне майно. Також вона
відмовляється сплачувати за послуги телефонного зв"язку , електроенергію ,
воду .Так само поводить себе і донька ОСОБА_2 Так,  ОСОБА_2 приходила до домоволодіння його
співмешканки ОСОБА_5 та вчинила там сварку , побила вікна . 30.03.2006 року
було

У
матеріалах справи відсутні докази того,
що відповідачі систематично руйнують чи псують жиле приміщення,  чи систематично порушують правила співжиття,  що робить неможливим для інших проживання із
ними в одному будинку,  а також що до них
застосовувалися будь-які заходи запобігання чи громадського впливу.
Навпаки,  надані відповідачами
докази,  а саме постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 29 серпня 2006 року,  08 березня 2007 року, 21 травня 2007 року
винесені після перевірки заяв ОСОБА_1  по
факту нанесення тілесних ушкоджень та перешкоджанню в користуванню житловим
будинком , покази свідків ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8,  ОСОБА_9 ,
які були допитані за клопотанням відповідачів,  спростовують доводи позивача.

З
досліджених в судовому засіданні відмовних матеріалів №206 від 21.05.2007
року,  №389 від 16.09.2006 року видно ,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_1  зверталися до
Сосницького РВ УМВС з заявами з приводу перешкоджання в користуванні жилим
будинком та речами в ньому.

З
відмовного матеріалу №175 від 30 квітня 2007 року видно,  що по заявах ОСОБА_4 та ОСОБА_1  була проведена перевірка і їх попереджено про
неприпустимість віктимної поведінки.

Допитана
в судовому засіданні свідок ОСОБА_6
показала,  що вона проживає по сусідству
із будинком позивача .Вона була свідком неправомірної поведінки позивача щодо
колишньої дружини та дочки. Позивач не давав можливості користуватись
відповідачам газовим балоном .ОСОБА_4 часто чіпляється до ОСОБА_1 ,  провокує її. Вони часто конфліктують
ініціатором конфліктів є позивач.

Свідок
ОСОБА_7 показала,  що вона проживає
неподалік від будинку позивача . Протягом двох років ОСОБА_1  часто прибігає до неї додому,  тому що позивач виганяє її з внуком та дітьми
із будинку , замикає її речі та кімнати . ОСОБА_1  змушена ходити по сусідах щоб ті дали їй
притулок та щось із одягу,  тому що
бувають такі випадки коли їй немає в чому йти на роботу . Останній випадок був
два місяці назад .

Свідок
ОСОБА_8 показала , що давно знайома із сім"єю ОСОБА_4 . ОСОБА_1  часто останнім часом приходила до неї в
синцях . Вона давала ОСОБА_1  речі,  тому що позивач все замикає в будинку .Одного
разу вона була понятою .
В присутності працівників міліції при огляді будинку по АДРЕСА_1 вона бачила
, що всі кімнати ( крім кухні ,  коридору
) у будинку замкнуті , а також замкнутий погріб і гараж .

Свідок
ОСОБА_9 показала , що вона на вихідні приїжджає до батьків чоловіка за адресою
АДРЕСА_1 і багато разів була свідком конфліктів між позивачем та відповідачами
. Влітку 2006 року вона навіть викликала працівників РВ УМВС , коли почула
сильний грюкіт з веранди будинку та почула крик ОСОБА_1 Взимку 2006 року вона
бачила як позивач поліном бив ОСОБА_1
ОСОБА_2 проживає в будинку батька , але іноді через його поведінку
змушена ночувати у друзів. В будинку позивач позамикав всі кімнати,  крім однієї та кухні. Замикав також і її
речі.

Покази
даних свідків можуть бути підтвердженням того,
що поведінка позивача суперечить вимогам
ст. . 156 ЖК України,  в якій
зазначено,  що члени сім»ї власника
жилого будинку,  які проживають разом з
ним в будинку , що йому належить,
користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку,  якщо при їх вселенні не було іншої угоди про
порядок користування цим приміщенням.

Заявляючи
позовні вимоги про відшкодування збитків за самоуправне використання
електроенергії в його будинку в сумі 120, 10 грн.,  водопостачання на суму 37, 45 грн.,  за послуги зв»язку на суму 125, 25 грн,  позивач не надав.жодного доказу,  який би підтвердив факт сплати ним цих
коштів. Крім того відповідачами по справі надані квитанції від 08.05.2007 року,
05.06.2007 року та від 01.06.2007 року про сплату цих коштів

Таким чином,  суд оцінивши
в сукупності добуті в судовому
засіданні докази,  вважає необхідним
в задоволенні позову відмовити,  оскільки
позовні вимоги не обгрунтовані,  в
судовому засіданні не доказані,
спростовуються доказами відповідача. Відповідно до вимог 88 ЦПК
України   стороні , на користь якої
ухвалено рішення,  суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На
підставі  ст.  ст. 88, 84 ЦПК України та Постанови KM
України від 27.04.2006 року за №590 «Про граничні розміри компенсації
витрат,  пов»язаних з розглядом цивільних
та адміністративних справ» необхідно стягнути з позивача на користь
відповідачів 600 грн. витрат,  пов»заних
з оплатою правової допомоги адвоката,  що
підтверджується квитанцією від 13 червня 2007 року .

Керуючись  ст.
ст.  116, 156, 157 Житлового
кодексу України ,  Постановою Пленуму
Верховного Суду України від 12 квітня 1985 p. N 2
"Про деякі питання,  що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України,   ст.
215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про виселення із
житлового приміщення без надання другого житлового приміщення та стягнення
збитків відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 600 грн.в рахунок відшкодування
витрат,  пов»язаних з оплатою правової
допомоги адвоката.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький
райсуд шляхом подачі протягом десяти днів заяви на апеляційне оскарження,  та протягом двадцяти днів після подання заяви
на апеляційне оскарження апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.