Справа №2-2939 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007року                                                                                   м.  Харків

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі: головуючого - судді Данько В.В. при секретарі - Чумаковій Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Харківської
міської ради про розірвання договору та визнання права власності,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 3вернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2  з вимогою розірвати договір простого
товариства від 12 грудня 2006 року. Сторони за договором зобов 'язалися шляхом інвестування у рівних долях грошових коштів побудувати будинок
АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду справи позивачем було надано до суду заяву про
зміну предмету позову у зв'язку із доповненням та уточненням позовних вимог.
Відповідно до наданих уточнень позивач просить: розірвати договір простого
товариства,  що укладений 12 грудня 2006
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_1,  право власності на житловий будинок що
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Також позивач просить суд залучити до справи
у якості відповідача Харківську міську раду.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те,  що 12 грудня 2006 року між нам та 1-м
відповідачем було укладено договір простого товариства,  відповідно до умов якого в обов'язки 1-го
відповідача входило: обов'язок внести грошовий внесок у розмірі 31 000 грн.;
розробити та надати на адресу позивача не пізніше 15 днів з моменту підписання
договору „ програму робіт" в якій визначити порядок,  терміни,
етапи та інші умови будівництва будинку АДРЕСА_1. 1-й відповідач
всупереч умовам договору не виконав жодного з вказаних зобов'язань та фактично
відмовився від виконання зобов 'язань за договором,  внаслідок чого позивач змушений був збудувати
будинок АДРЕСА_1 за власні кошти.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги,  представник Харківської міської ради проти
позовних вимог позивача не заперечував. Відповідач ОСОБА_2  в судове засідання не з "явився,  причини неявки суду не повідомив,  про день та час слухання справи повідомлявся
належним чином.

Суд,  вивчивши матеріали справи,  вислухавши пояснення сторін в їх
сукупності,  вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими,  що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив,  що 12 грудня 2006
року між: позивачем та 1-м відповідачем було укладено договір простого
товариства. Згідно умов договору простого товариства від 12 грудня 2006 року в
обов'язки 1-го відповідача входить: обов'язок внести грошовий внесок у розмірі
31 000 грн.; розробити „програму робіт" у відповідності до якої буде
проводитися будівництво. В обов'язки позивача за вказаним договором входило
внести грошовий внесок у розмірі 31 000 грн.

Після укладання договору простого товариства від 12 грудня 2006 року 1-й
відповідач почав ухилятися від виконання умов договору,  а саме: ним не було внесено відповідного
грошового внеску у розмірі 31 000 грн.; 1-м відповідачем не було розроблено
"Програму робіт " та з його боку не було вчинено жодної дії,  направленої на виконання умов договору
простого товариства від 12 грудня 2006 року. На момент розгляду справи 1-й
відповідач не почав виконувати свої зобов 'язання за договором та не вчинив жодної дії за для виконання умов договору.

Відповідно до cm. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору,  коли внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється того,
на що вона розраховувала при укладанні договору.

Відповідно до вищевказаного вбачається,
що 1-й відповідач істотно порушив умови договору простого товариства від
12 грудня 2006 року та позбавив позивача того,
на що останній розраховував при укладанні договору,  а саме: на перерахування грошових
коштів,  за рахунок яких повинно було
проводитися будівництво,  розроблення
"Програмиробіт" а тому суд вважає позовні вимоги позивача щодо
розірвання договору простого товариства від 12 грудня 2006 року обґрунтованими
та такими,  що підлягають
задоволенню,  а договір простого
товариства від 12 грудня 2006року на підставі cm.
651 ЦКр України підлягає розірванню.

Крім того судом встановлено,  що за
умови того,  що 1-й відповідач відмовився
від виконання своїх зобов'язань за договором,
позивачем було збудовано та реконструйовано будинок за власні кошти та
особистими силами. Під час будівництва позивач закупав будівельні
матеріали,  наймав спеціалістів,  для здійснення певної роботи. Фінансування
будівництва було проведено позивачем за власні кошти та без участі відповідача.

Стаття 331 ЦК
України проголошує,
що право власності на нову річ,
яка створена особою,  набувається
нею. Відповідно до cm. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах,   шо не

.заборонені законом.  Згідно  ст.  376 ЦК України житловий
будинок,  будівля,  споруда,
інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом,  якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці,  що не була відведена
для цієї мети,  або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту,  або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою,  яка здійснила самочинне будівництво.

Судом
встановлено,  що право власності на
житловий будинок з надвірними будівлями,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового
запису про смерть № 6765.Відповідно до  ст. .346 Цивільного Кодексу України
право власності припиняється у разі припинення права власності на майно яке не
може належати цій особі. ОСОБА_3 не може належати вказане нерухоме майно так як
відсутній повний обсяг цивільної дієздатності громадянина внаслідок його
смерті. Враховуючи наведене,  та той
факт,  що позивачем було перебудовано
житловий будинок на місці нерухомого майна,
яке належало померлій особі,
право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 підлягає
припиненню. Крім цього,  з метою
об'єктивного вивчення обставин справи судом надано правову оцінку нормам
цивільного кодексу,  викладеним у статтях
1270 та 1272 щодо строку прийняття спадщини та наслідків неприйняття спадщини
протягом шести місяців з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця).

Згідно
відповіді КП „ Харківське міське бюро технічної інвентаризації" за
домоволодінням АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка загальною площею 1500 кв.
м.  на підставі наказу № 11 по совхозу „Кутузівка"
Харківського обласного управління совхозів від 19.01.1961 року.

Відповідно
до інформації наданої Харківською регіональною філією державного підприємства „
Центр . державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних
ресурсах" вбачається,  що по
обліковим даним згідно книг реєстрації державних актів на право власності на
землю громадян,  державних актів на право
власності на землю юридичних осіб,
договорів оренди землі,  державних
актів на право постійного користування землею та договорів на право тимчасового
користування землею по м.  Харкову за
період з 1995 по 2007 роки,  право
власності чи користування на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1,  в Харківській регіональній філії державного
підприємства „ Центр державного земельного кадастру при державному комітеті
України по земельних ресурсах" не зареєстровано.

Крім
цього,  судом звернуто увагу на те,  що до моменту початку реконструкції та
перебудування вказаного будинку,  позивач
користався ним на протязі 12 років (приблизно з 1995 року) після смерті
попереднього власника. Відповідно до  ст. .344 ЦК України особа,  яка
добросовісно заволоділа чужим майном та продовжує відкрито,  безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років,  набуває право
власності на це майно. Враховуючи вищенаведене та те,  що будинок АДРЕСА_1 було самовільно
перебудовано позивачем за власні кошти та це не порушує прав інших осіб,  а тому суд приходить до висновку,  що вимоги позивача щодо визнання за ним права
власності на будинок АДРЕСА_1 обґрунтовані та є такими,  що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 9
договору простого товариства від 12 грудня 2006 року „усі суперечки між:
сторонами,  з яких не було досягнуто
згоди,  розв 'язуються у відповідності до
законодавства України в районному суді м.
Харкова за місцем проживання відповідача

Керуючись  ст.
ст.  15,  30,
62,  215,  218ГПК України,  ст..ст. 328,
331,  376,  651 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Розірвати
договір простого товариства,  який
укладений 12 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати
право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з надвірними будівлями,  що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
розташований на земельній ділянці загальною площею 1500 кв. м.

Скасувати
право власності ОСОБА_3 на житловий будинок з надвірними будівлями,  що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Скасувати
ухвалу від 22 червня 2007 року про накладення арешту на житловий будинок
АДРЕСА_1 по цивільній справі № 2-2939/2007р.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційний суд Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею Ті копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.