Справа №2-1085/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                     20
червня 2007 року

Ковельський  міськрайонний                         суд   Волинської
області під головуванням -

судді Луньової
Т.М.  з участю секретаря - Абрамчук І.Ю.
представника позивача -ОСОБА_1.. відповідача - ОСОБА_2.

третьої особи
без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_3. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2про стягнення 16000
грн., -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом,  у якому
прохає суд постановити рішення,  яким
стягнути з відповідачки у справі ОСОБА_2борг в розмірі 16000 грн.

Позовні
вимоги обґрунтовуються тим,  що 12 січня
1997 року відповідачка у справі ОСОБА_2позичила у позивача у справі гроші в
сумі 16000 грн.,  взявши зобов*язання
повернути позивачеві борг до 1 січня 2005 року,
що було підтверджено розпискою відповідачки.

Зазначені
кошти потрібні були відповідачці у справі для придбання квартири і ця обставина
також була відображена у борговій розписці.

04.04.1997
року у Волинському бюро технічної інвентаризації було зареєстровано договір
купівлі-продажу,  за яким відповідачка у
справі стала власником квартири АДРЕСА_1

Незважаючи
на те,  що відповідачка у справі брала
зобов*язання повернути позивачеві борг до 01 січня 2005 року,  боргові зобов*язання нею так і не були
виконані.

На
момент звернення з позовом до суду позивач втратив дружину і зазначена подія
негативно відобразилась на його здоров*!'. Позивач потребує догляду та коштів
для забезпечення такого догляду та придбання медикаментів. В той же час
поведінка відповідачки свідчить про небажання останньої добровільно повернути
борг позивачеві у справі,  у зв*язку з
чим він звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки боргу у
примусовому порядку.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позов підтримала з
підстав,  зазначених у позовній заяві і
прохає його задовільнити. Прохає суд постановити рішення,  яким стягнути з відповідачки у справі на
користь позивача борг в сумі 16000 грн.

Відповідачка
ОСОБА_2в судовому засіданні позов визнала повністю і не заперечує проти його
задоволення.

Третя
особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3
позов визнав,  ствердив обставини,  викладені у позовній заяві в обгрунтування
позову.

Заслухавши
пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до
висновку,  що позов підставний і підлягає
задоволенню.

Так,  згідно
ст. 1046,  1047 ЦК України за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші

2

речі,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

З
оригіналу розписки від 12 січня 1997 року,
що є в матеріалах справи вбачається,
що ОСОБА_2 взяла в борг у ОСОБА_4 гроші в сумі 16000 грн. для придбання
квартири АДРЕСА_1 і зобов*язується
повернути гроші до 01 січня 2005 року.

Відповідно
до вимог  ст.  1049 ЦК
України позивальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками,  у
такій самій кількості,  такого самого
роду та такої самої якості,  що були
передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,  що встановлені договором.

В
судовому засіданні відповідачка у справі не заперечила того факту,  що позивач у справі передав їй кошти в сумі
16000 грн для придбання житла і неодноразово ставив вимоги про повернення
боргу.

Копією
договору купівлі-продажу від 30 січня 1997 року,  посвідченого державним нотаріусом
ОСОБА_6,  копією реєстраційного
посвідчення №9851 від 04.04.1997 року доводиться той факт,  що відповідачка у справі дійсно отримала від
позивача гроші для придбання житла і придбала квартиру АДРЕСА_1.

Враховуючи
те,  що позивач,  як позикодавцець виконав свої зобов*язання,  передбачені договором позики від 12 січня
1997 року,  а саме передав відповідачці у
справі 16000 гривень,  які останняя
прийняла,  а відповідачка,  як позичальник не виконала своїх зобов*язань
повернути позику,  позов підлягає
задоволенню.

На підставі  ст.
15, 30, 62,  85,  212,
213,  215,  218,
224, 225,  п.3 ч.1  ст. 205,
206 ЦПК України,   ст.  1046, 1047,
1049,  1050,  625 ЦК України,  суд-

вирішив:

Позов
задовільнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 16 000 грн. (шістнадцять тисяч грн.) боргу.

Стягнути
з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 судові витрати у справі: 30 (тридцять) грн за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ та 160 грн. (сто
шістдесят грн.) судового збору.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайсуд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення; апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
набирає законої сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.