Справа № 2-682 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 червня 2007
року

Малиновський
районний суд м.  Одеси в складі:

головуючого:                              - Демченко О.М.

при
секретарі:                             -
Гресько О.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Одесі цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4про
усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,  та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  за участю третіх осіб
ОСОБА_3,  ОСОБА_5,  Першої Одеської державної нотаріальної
контори,  про визнання договору дарування
частково недійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась
до Малиновського районного суду м.  Одеси
з позовною заявою до ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення.

ОСОБА_1.
у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх
задовольнити,  посилаючись на слідуючи
обставини.

У 2000
році ОСОБА_2. та ОСОБА_5. оформили на ім'я ОСОБА_1. довіреність і вона оформила
документи на весь будинок. Після оформлення всіх документів ОСОБА_2. та
ОСОБА_5. добровільно подарували ОСОБА_1. будинок АДРЕСА_1. Пізніше номер
будинку було змінено на № 56. Договір дарування був оформлений нотаріально.

Ініціатором
укладання договору дарування була мати позивачки та відповідача,  вона була власником домоволодіння і договір
дарування був укладений за її волею.

У
теперішній час ОСОБА_1. є власницею будинку АДРЕСА_1,  несе всі витрати по утриманню будинку,  здійснює ремонт,  тобто повністю вступила в права власника
будинку.

ОСОБА_2.
на сьогоднішній день зберігає свої речі в будинку та незаконно в ньому
проживає,  чим створює перешкоди ОСОБА_1.
в розпорядженні та користуванні власністю.

З таких
підстав ОСОБА_1. просить усунути їй перешкоди з боку ОСОБА_2. в користуванні
домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_2. зі вказаного домоволодіння.

Дружина
ОСОБА_2. - ОСОБА_3та їх малолітня дитина ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  були залучені судом в якості співвідповідачів
за первісним позовом ОСОБА_1. про усунення перешкод в користуванні власністю.

ОСОБА_2.
та його представник у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1. не визнали та
просили відмовити в їх задоволенні,  а
також ОСОБА_2. звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1.,  в якому зазначав наступні обставини.

2

На
підставі свідоцтв про право власності від 16 січня 1992 року,  зареєстрованих в органах КП «ОМБТІ та РОН» за
№ 23499,  ОСОБА_2. належало на праві
власності 2/5 частин домоволодіння,  і
3/5 частини належали ОСОБА_5,
розташованого у АДРЕСА_1.

27
лютого 2001 року ОСОБА_2. та ОСОБА_5. уклали у нотаріальній конторі з ОСОБА_1.
договір дарування вказаного домоволодіння.

Договір
дарування був посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної
нотаріальної контори за реєстровим № 4-366.

На сімейній
раді було прийнято рішення про оформлення права власності на домобудівлю по
АДРЕСА_1,  на ім'я сестри ОСОБА_2. -
ОСОБА_1. з метою отримання банківського кредиту,  позики та інше,  без наміру передачі їй домоволодіння.

Тобто
ОСОБА_2. вказує,  що угода дарування є
недійсною,  так як була укладена лише про
людське око,  без наміру створити
юридичні наслідки,  що передбачено  ст. 58 ЦК України (в редакції 1963 року).

ОСОБА_2.
не мав наміру передавати у власність ОСОБА_1. і не передавав належну йому частину
домоволодіння. При особистій розмові ОСОБА_1. визнала цей факт.

У
вказаному спірному домоволодінні ОСОБА_2. проживає разом зі своєю сім'єю -
дружиною ОСОБА_3,  та сином - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження. ОСОБА_2. сплачує всі комунальні послуги та земельну
ренту.

З таких
підстав ОСОБА_2. просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. та
задовольнити його зустрічні позовні вимоги,
а саме: визнати договір дарування,
укладений між ОСОБА_2.,  ОСОБА_5.
та ОСОБА_1. 27 лютого 2001 року про передачу у власність ОСОБА_1. 2/5 частини
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (у теперішній час 56) - частково
недійсним,  а також визнати за ОСОБА_2.
право власності на 2/5 частини вказаного домоволодіння,  яке складається з двох кам'яних житлових
будівель загальною площею 79, 2 кв.м. ,
надвірних споруд «В»,  «Г» -
літніх кухонь,  «Д» - сараю,  «Е»,
«Ж»,  «И» - навісу,  «З» - вбиральні,  № 1-3 - огорожі,  І - мостінь,
розташованих на земельній ділянці розміром 610 кв.м.

20
квітня 2007 року у виїзному судовому засіданні ОСОБА_5пояснила,  що раніше будинок був оформлений на неї та її
брата ОСОБА_2. Потім їх мати - ОСОБА_5- виявила бажання переоформити будинок на
одну особу,  а саме на ОСОБА_1.,  і на сімейні раді було вирішено укласти
зазначений договір дарування. Вона вважає,
що вимоги ОСОБА_1. законні,  а
зустрічні вимоги ОСОБА_2. - незаконні.

Представник
Першої Одеської державної нотаріальної контори у судове засідання не
з'явився,  про день,  час та місце проведення судового засідання
був повідомлений належним чином,  про що
свідчить відповідне повідомлення (том 3 а.с.
62),  про причини неявки суду не
повідомив.

ОСОБА_3у
судовому засіданні пояснювала,  що мешкає
зі своїм чоловіком - ОСОБА_2. та дитиною у спірному домоволодінні з моменту
укладання шлюбу,  іншого житла у них
немає. ОСОБА_3. вважає позовні вимоги ОСОБА_1. незаконними,  а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2. законними
та такими,  що підлягають задоволенню.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  допитавши свідків,  провівши виїзне судове засідання,  перевіривши матеріали справи,  відмовляє в задоволенні первісних позовних
вимог ОСОБА_1. повністю та задовольняє зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2. в
повному обсязі з наступних підстав.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Відповідно
зі свідоцтвами про право власності від 16 січня 1992 року,  зареєстрованих в органах КП «ОМБТІ та РОН» за
№ 23499,  ОСОБА_2. належало на праві
власності    2/5 частин домоволодіння і
ОСОБА_5

3

належали 3/5 частини домоволодіння,  розташованого у АДРЕСА_1(у теперішній час 56)
(том 1 а.с.  25-26).

Як
вбачається з договору дарування від 27 лютого 2001 року,  ОСОБА_5та ОСОБА_2подарували,  а ОСОБА_1прийняла в дар домоволодіння з
надвірними спорудами,  що знаходиться в
АДРЕСА_1(у теперішній час 56),  яке в
цілому складається з двох кам'яних житлових будівель,  загальною житловою площею 79, 2 кв.м. ,  та надвірних споруд: «В»,  «Г» - літніх кухонь,  «Д» - сараю,
«Е,  Ж,  И» - навісу,
«З» - вбиральні,  № 1-3 -
огороджень,  І - мостінь,  розташованих на земельній ділянці розміром
610 кв.м.  (том 1 а.с.  9).

ОСОБА_5,  1928 року народження,  яка була допитана у судовому засіданні в
якості свідка та попереджалася про кримінальну відповідальність за надання
завідомо неправдивих свідчень,
пояснила,  що саме вона
запропонувала укласти договір дарування на ім'я дочки ОСОБА_1.,  договір дарування був оформлений у нотаріуса
з добровільної згоди ОСОБА_2.

При
виїзді за адресою: АДРЕСА_1,  судом були
встановлені наступні факти: в загальному дворі знаходяться три самостійних
будинки. Перший будинок пустий,  в ньому
проживала ОСОБА_6,  яка у 2000 році
добровільно виїхала з будинку.

У
другому будинку,  який складається з двох
кімнат та коридору,  знаходяться дружина
ОСОБА_2. - ОСОБА_3. з дитиною. В будинку є речі,  меблі,  посуд,
шафа повна речей ОСОБА_2. та членів його сім'ї,  в кімнаті знаходяться іграшки дитини. В
коридорі знаходяться робоча газова плита з заповненим газовим балоном,  чайник,
холодильник. На дворі є сховище для вугілля,  в якому є вугілля. Всі ці обставини вказують
на те,  що ОСОБА_2. разом з сім'єю
проживає в даному будинку постійно.

Як в
якості свідка пояснила дружина ОСОБА_2. - ОСОБА_3,  яка була попереджена про кримінальну
відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень,  вона разом зі своїм чоловіком постійно мешкає
в цьому будинку після укладання шлюбу,
іншого житла вони не мають.

Аналізуючи
вказані обставини справи та пояснення свідків,
суд приходить до висновку,  що
ОСОБА_2. разом зі своєю дружиною та дитиною,
постійно проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно
до вимог  ст. 58 ЦК України (в
редакції 1963 року),  недійсною є
угода,  укладена лише про людське
око,  без наміру створити юридичні
наслідки (мнима угода).

Таким
чином,  враховуючи те,  що ОСОБА_2. разом зі своєю дружиною та
дитиною,  постійно проживають в будинку
за адресою: АДРЕСА_1,  тобто при
укладенні зазначеного договору дарування ОСОБА_2. насправді не мав наміру
передавати ОСОБА_1. належні йому 2/5 частин спірного домоволодіння,  угода носила формальний характер і була
укладена лише про людське око,  без
наміру створити юридичні наслідки,  тобто
є мнимою угодою,  суд визнає договір
дарування від 27 січня 2001 року,  по
якій ОСОБА_5та ОСОБА_2подарували,  а
ОСОБА_1прийняла в дар домоволодіння з надвірними спорудами,  що знаходиться в АДРЕСА_1(у теперішній час
56) -частково недійсною.

А
саме,  суд визнає недійсною вказану угоду
дарування в частині дарування ОСОБА_2. ОСОБА_1. 2/5 частин спірного
домоволодіння,  які належали йому на
підставі свідоцтва про право власності від 16 січня 1992 року,  зареєстрованого в органах КП «ОМБТІ та РОН»
за № 23499.

За таких
обставин суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. до ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. та ОСОБА_4. про усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом виселення з домоволодіння АДРЕСА_1 -
відмовляє,  так як договір,  по якому ОСОБА_2. подарував їй 2/5 частин
цього домоволодіння є недійсним.

Крім
того,  визнаючи недійсною угоду дарування
від 27 лютого 2001 року в частині дарування ОСОБА_2. ОСОБА_1. 2/5 частин
спірного домоволодіння,  суд задовольняє
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2. до ОСОБА_1. в частині визнання

4

за ним права власності на 2/5 частин
домоволодіння,  яке складається з двох
кам'яних житлових будівель загальною площею 79, 2 кв.м. ,  та надвірних споруд: «В»,  «Г» - літніх кухонь,  «Д» - сараю,
«Е,  Ж,  И» - навісу,
«З» - вбиральні,  № 1-3 -
огороджень,  І - мостінь,  розташованих на земельній ділянці розміром
610 кв.м.

Керуючись  ст. ст. 10,
11,  209,  212-215 ЦПК України, ст. 58 ЦК України (в
редакції 1963 року),  суд

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4про усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом виселення - відмовити.

Зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_1,  за участю третіх осіб
ОСОБА_3, ОСОБА_5, Першої Одеської державної нотаріальної контори - задовольнити
у повному обсязі.

Визнати
договір дарування,  укладений 27 лютого
2001 року між ОСОБА_2,  ОСОБА_5та ОСОБА_1-частково недійсним.

Визнати
договір дарування,  укладений 27 лютого
2001 року між ОСОБА_2,  ОСОБА_5та
ОСОБА_1недійсним в частині дарування ОСОБА_2 ОСОБА_1 2/5 частин спірного
домоволодіння,  які належали йому на
підставі свідоцтва про право власності від 16 січня 1992 року,  зареєстрованого в органах КП «ОМБТІ та РОН»
за №23499.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 2/5 частин домоволодіння,  яке складається з двох кам'яних житлових
будівель загальною площею 79, 2 кв.м.,
та надвірних споруд: «В»,  «Г» -
літніх кухонь,  «Д» - сараю,  «Е,
Ж,  И» - навісу,  «З» - вбиральні,  № 1-3 - огороджень,  І - мостінь,
розташованих на земельній ділянці розміром 610 кв.м.

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції.