Справа №2-225/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2007 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді                            Тітова М.Б.

при
секретарі                                     Ведмеденко І.В.

з
участю позивачки                           ОСОБА_1

відповідача                                         ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1, звернувшись до суду із даним позовом,
просить стягнути із відповідача ОСОБА_2. втрачений заробіток внаслідок каліцтва за період з 1 січня 2007 року до 1
березня 2007 року одноразово в сумі 129 гривень 50 коп. і починаючи з 1 березня
2007 року щомісячними платежами по 64 гривні 75 коп. до відновлення
працездатності. Також просить стягнути із відповідача моральну шкоду в сумі
2000 гривень і судові витрати в сумі 100 гривень, які вона понесла в зв'язку з
оплатою правової допомоги адвоката.

В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається
на те, що згідно висновку МСЕК від

2006
року їй
встановлено другу групу інвалідності на період з 01.10.2006 року по

2007
доку. Вона
визнана непрацездатною в звичайних виробничих умовах. Інвалідність вона
отримала внаслідок винних дій відповідача, який 30 вересня 2004 року керуючи
автомобілем ВАЗ-2103 реєстраційний номер НОМЕР_1 в ІНФОРМАЦІЯ_1, порушив вимоги п.п. 2.9 "а", 1.5, 12.3,
19.3 Правил дорожнього руху України і допустив наїзд на неї (ОСОБА_1,
заподіявши тяжкі тілесні ушкодження, в тому числі перелом кісток тазу, закриту
травму живота з розривом мочового пузиря, струсу головного мозку.

Згідно вироку Богуславського
районного суду Київської області від 02 вересня 2004 року ОСОБА_2. визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок
якої вона (позивачка) отримала тяжкі тілесні ушкодження, і засуджений за ч.2
ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України до чотирьох років позбавлення волі з
позбавленням права керування транспортними засобами на два роки із звільненням
від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з
іспитовим строком на два роки.

До отримання травми вона працювала
у Богуславському вищому професійному училищі сфери послуг прибиральницею службових приміщень. Станом на 1 січня 2007
року її середній заробіток становить 445 гривень 20 коп. З 1 січня 2007 року їй
призначена пенсія в сумі 380 гривень 45 коп. Втрачений заробіток за її
розрахунками з врахуванням отримуваної пенсії становить 64 гривні 75 коп.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги
уточнила і просила стягнути із відповідача весь втрачений заробіток за період з
01.10.2006 року по 01.10.2007 року без урахування пенсії, призначеної у зв'язку
з каліцтвом, яка їй виплачується. Поскільки її середній місячний заробіток до
отримання каліцтва за останні три місяці становив 230 гривень, то вона просить
обчислювати розмір втраченого заробітку виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати, що передбачено ч.1 ст.1197 ЦК України. Від своїх
вимог про стягнення моральної шкоди із відповідача вона відмовляється.

Відповідач ОСОБА_2. в судовому засіданні позов визнав
частково і просив розмір втраченого заробітку визначати із середнього місячного
заробітку, який позивачка мала до отримання каліцтва. Враховуючи, що комісійна
судово-медична експертиза встановила втрату професійної
працездатності позивачки рівну 70%, то з нього можливо стягувати 70 відсотків
від 230 гривень.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові
докази, вважає за необхідна

2

позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Із копії вироку Богуславського районного суду Київської області
від 02 вересня 2004 року вбачається, що ОСОБА_2був засуджений по ст.ст. 286
ч.2, 135 ч.І КК України до чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права
керування транспортними засобами на два роки із звільненням від відбування
покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком
на два роки.

ОСОБА_2. визнаний судом
винним в тому, що 30 травня 2004 року приблизно в 22 години 20 хвилин він,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи автомобілем марки ВАЗ-2103
реєстраційний номер НОМЕР_1 на ІНФОРМАЦІЯ_2 в ІНФОРМАЦІЯ_1 проявив неуважність і здійснюючи маневр об'їзду справа
зіткнувся з відкритими дверима автомобіля ВАЗ-21099, який стояв в зустрічному
напрямку на краю проїзної частини, після чого в'їхав на обочину і здійснив
наїзд на пішоходів ОСОБА_1 і ОСОБА_3, після чого з місця пригоди втік.

Згідно висновку судово-медичної експертизи НОМЕР_2 від
23.06.2004 року в наслідок даної дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_1
отримала тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент
заподіяння.

Дії водія ОСОБА_2., який порушив вимоги п.п. 2.9 "а", 1.5, 12.3, 19,3, 2.10 Правил
дорожнього руху України, знаходяться в прямому причинному зв'язку із даною
дорожньо -транспортною пригодою та
наслідками, які настали для потерпілої ОСОБА_1

Згідно довідки Миронівської МСЕК від 14.09.2006 року,
ОСОБА_1встановлена друга група інвалідності з 01.10.2006 року по 01.10.2007
року. Визнано потерпілу непрацездатною в звичайних виробничих умовах.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи
НОМЕР_3 від 14.05.2007 року у потерпілої ОСОБА_1 згідно наданої медичної
документації відмічені наступні тілесні ушкодження: перелом донних і сідалищних
кісток із зміщенням, перелом бокової маси хрестця зліва, що призвели до
деформації тазового кільця, больового синдрому зі статико-динамічними
порушеннями; розрив мочового пузиря з явищами розвинутого хронічного цистіту і
нетриманням мочі; черепно-мозкова травма - струс головного мозку з лікворо -
динамічними порушеннями. Відмічені ушкодження зважаючи на їх характер могли
утворитися в результаті дорожньо - транспортної пригоди 30.05.2004 року у
пішохода ОСОБА_1 Згідно наказу МОЗ України
№278 від 05.08.1998 року втрата професійної працездатності внаслідок вказаної
травми рівна 70% (пункт І "б" - 40%; пункт 101 "б" -
30%).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я
фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід),
втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної
працездатності. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з
втратою здоров'я, а також інших доходів.

Відповідно до ч.1
ст. 1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або
іншого ушкодження здоров'я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який
потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, з урахуванням
ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності.

Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за
бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи,
що передували ушкодженню здоров'я або втраті працездатності внаслідок каліцтва
або іншого ушкодження здоров'я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід)
потерпілого є меншим від пятикратного розміру мінімальної заробітної плати,
розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п'ятикратного
розміру мінімальної заробітної плати.

Середній місячний заробіток ОСОБА_1 за останні три
місяці, який вона мала до отримання каліцтва, згідно довідки Богуславського
вищого професійного училища сфери послуг становить 230 гривень, що є меншим від
п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, яка згідно Закону України
"Про Державний бюджет України на 2004 рік" становила з 1 січня 2004
року 205 гривень, азі вересня 2004
року - 237 гривень на місяць.

3

Таким чином розмір втраченого заробітку позивачки необхідно
обчислювати виходячи з п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, який
на час отримання каліцтва становив 1025 гривень. Втрачений заробіток позивачки
становить 717 гривень 50 коп. (70 відсотків від 1025 гривень).

Виходячи з вищевикладеного необхідно стягнути одноразово
із відповідача ОСОБА_2. на користь позивачки за період з 1 жовтня 2006 року по
1 липня 2007 року за дев'ять місяців 6457 гривень 50 коп. втраченого заробітку
позивачки та стягувати щомісячними платежами по 717 гривень 50 коп., починаючи
з 1 липня 2007 року по 1 жовтня 2007 року.

Оскільки шкода позивачці ОСОБА_1 завдана вчиненням
злочину, то відповідно до ч4 ст.1193 ЦК України суд не має підстав для
зменшення розміру відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її
матеріального становища.

Судові витрати позивачки в розмірі 100 гривень, які вона
понесла на оплату правової допомоги адвоката, підлягають відшкодуванню на її
користь відповідачем у відповідності до ст.88 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.
10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1195, 1197,1202 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 6457 гривень 50 коп. втраченого заробітку внаслідок
каліцтва за період з 1 жовтня 2006 року по 1 липня 2007 року та судові витрати
по справі в сумі 100 гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 щомісячними платежами в розмірі по 717 гривень 50 коп.
втрачений заробіток внаслідок каліцтва, починаючи з 1 липня 2007 року до 1
жовтня 2007 року.

Звільнити ОСОБА_2. від сплати державного мита відповідно до ст. 4 п.18 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про державне мито".

Стягнути із ОСОБА_2 1 (одну) гривню 50 коп. на користь Богуславського районного суду за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України.