Справа №2-1517/ 2007 року
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2007 року місто Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого у судовому засіданні-судді Жмуд Н.М. , за участю секретаря судових засідань - Клименко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 "про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат", -
26 червня 2007 року Акціонерна Компанія "Харківобленерго" звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення оплати за договором купівлі-продажу отриманої товарної продукції та судових витрат, посилаючись на те, що згідно відкритого особистого рахунку НОМЕР_1 на підставі договору про користування електричною енергією, побутовий абонент ОСОБА_1 та члени його родини використовували електроенергію для власних побутових потреб за адресою: АДРЕСА_1. Однак, станом на 16.06.2007 року, заборгованість по сплаті за використану електроенергію, у останніх, склала 135 гри. 29 коп.. У відповідності з пунктами 19, 20 Правил користування електричною енергією для населення і пунктів 1, 11 Договору відповідачі були зобов'язані щомісячно проводить оплату за використану ними електроенергію не пізніше 10 числа наступного місяця, або в термін вказаний в платіжному документі Лозівського РВЕ АК "Харківобленерго", але своєчасно відповідач не вносила оплату за використану електроенергію, тому у неї виникла заборгованість.
На підставі вищевикладеного. Акціонерна Компанія "Харківобленерго", прохає суд стягнути на її користь солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3: заборгованість за використану електроенергію в сумі 135 грн. 29 коп.; витрати по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі ЗО грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. 00 коп..
Інтереси позивача у судовому засіданні, представляв - Бобрицький Сергій Павлович, що діє на підставі довіреності від 12 липня 2007 року, що не суперечить положенням діючого цивільно-процесуального законодавства України, оскільки, відповідно до ч.1 ст. 38 ЦПК України -сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження крім справ про усиновлення можуть брати участь у цивільній справі особисто або через свого представника. Частиною З даної статті встановлено, що юридичних осіб представляють їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням, або їх представники.
Згідно до 4.1 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.
У судовому засіданні, 31 серпня 2007 року, представник позивача, подав заяву про збільшення позовних вимог, посилаючи на те, що на момент розгляду справи, у відповідачів збільшилася заборгованість за договором, і її сума складає 155 грн. 03 коп. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та прохав суд позов задовольнити і постановити заочне рішення по справі.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не повідомили, про час та місце слухання справи, повідомлені своєчасно та належним чином через засіб масової інформації, а саме через газету «Слобідський край», що відповідає вимогам «Переліку друкованих засобів масової інформації місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких не відоме», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів від 29 грудня 2006 року №678-р «Про друковані засоби масової інформації загальної та місцевої сфери розповсюдження, в яких у 2007 році розміщуються оголошення про виклик до суду відповідача, третіх осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме». Відповідачі викликалася у судове засідання у порядку, передбаченому відповідно до діючого цивільно-процесуального законодавства - поштою, а також через представника позивача за його клопотанням про вручення відповідачам судових повісток. Однак, зворотні поштові повідомлення повертаються на адресу як такі, що не отримані відповідачами у зв»язку з відсутністю їх в дома .
На підставі ч.9 ст. 74 ЦПК України, а саме: відповідач місце проживання (перебування) або місцезнаходження якого позивачеві не відоме, викликається до суду через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вище викладеного, відповідачі були викликані в судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне в матеріалах справи оголошення в газеті «Слобідський Край» від 20 вересня 2007 року.
Згідно до положення Ч.2 СТ. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до Ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомленого належним чином, або причину буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Виходячи з викладеного, зі згоди представника позивача, діючого на підставі довіреності, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У судовому зсіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що 01 листопада 2001 року, між позивачем та ОСОБА_1, було укладено Договір НОМЕР_1 про користування електричною енергією (а.с. № 9-10).
Згідно ст. 1 Договору НОМЕР_1 про користування електричною енергією (а.с. № 9-10), укладеного між АК "Харківобленерго" та відповідачем - ОСОБА_1, Енергопостачальник (позивач по справі) бере на себе зобов'язання надійно постачати Споживачеві (відповідачу по справі) електричну енергію у необхідних його обсягах, а споживач беле ня тебе -гпРіпи'ячянна
оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у термін, передбачений цим договором.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Уклавши даний договір, сторони взяли на себе певні зобов»язання, адже, відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього ж Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Пунктом 11 даного Договору (а.с. №9-10) встановлено, що споживач електричної енергії зобов»язується оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов договору; вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.
У статті 16 Договору вказано, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. По факту отримання платіжного документа, виписаного Енергопостачальником, оплата здійснюється у термін, обумовлений у платіжному документі. У разі не отримання платіжного документа, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця.
Крім того, пунктом 20 даного Договору (а.с. №9-10) встановлено: що споживач несе відповідальність за прострочення внесення платежів за електричну енергію.
Згідно до СТ. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до СТ. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартплату та плату за комунальні послуги.
ОСОБА_1, взяте на себе зобов'язання за Договором, порушив, внаслідок чого, встановлено, що останній має перед позивачем заборгованість за використану електричну енергію на суму 155 гривень 03 копійки.
Відповідно до вимог ст. 11 даного Договору (а.с. 9-10). Споживач електричної енергії зобов'язується: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про користування електричною енергією, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку у квартирі або в іншому об'єкті Споживача, вносити плату за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору.
На підставі викладеного, суд знаходить в цій частині позов таким, що підлягає задоволенню.
В позовній заяві позивач прохає суд стягнзпги на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію та судових витрат у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, посилаючись на те, що оскільки вони є членами сім»ї, то відповідно до положення CT.64 ЖК України, користуються однаковими правами та несуть однакові обов«язки.
Матеріалами справи встановлено, що договір про користування електричною енергією НОМЕР_1 (а.с. № 9-10) укладено саме з ОСОБА_1. Таким чином, судом встановлено, що договірні відносини, укладено позивачем саме з ОСОБА_1.
Відповідно до Ч.1 СТ. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків.
Крім того, Ч.1 CT.629 ЦК України зазначила, що договір є обов»язковим для виконання сторонами.
Згідно до абзацу другого ч.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року ХаІЗЗ? - правила є обов»язковими для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Прутком №3 даних Правил встановлено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем та енергопостачальником. Як було встановлено в судовому засіданні, споживачем по договору є саме ОСОБА_1.
Відповідно до 4.1 CT.610 ЦК України порушення зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язань (неналежне виконання).
Із вищенаведеного, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиту електричну енергію, збитків та судових витрат такими, що є необгрунтованими.
Виходячи з викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позову про солідарне стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. Відповідач ОСОБА_1 має право на зворотну вимогу (регрес) - звернення д суду з позовом до фактичних користувачів електричною енергією, коли такі будуть встановлені.
Згідно до П.6 4.1 СТ. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат пов»язаних з розглядом справи.
Відповідно до 4.1 СТ. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Частиною 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що до набрання чинності законом, який регулює прядок сплати і розміри судового збору, судовий збір при зверненні до суду сплачується у порядку і розмірах, встановлених законодавством для державного мита.
Із матеріалів справи вбачається, що позивачем при звернені до суду було понесено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у судах на суму в 30 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №251 (а.с. №2) та судовий збір на суму 51 грн. 00 коп. - платіжне доручення Г2283 (а.с. №1).
Крім того Позивачем у судовому засіданні заявлено заяву (а.с. №51) про стягнення на його користь з відповідача, витрат на суму в 132 грн.60 коп., які ним-позивачем було понесено за розміщення оголошення в пресі про виклик відповідача у судове засідання, про що надав Ра-хунок-фактуру № 968 (а.с. №52) та платіжне доручення №417 (а.с. №54), оригінал газети «Слобідський Край» з розміщеним оголошенням (а.с. №56-60) та податкову накладну №1587 (а.с. №53).
На підставі вище викладеного, суд стягує на користь позивача з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 51 гривні 00 коп.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в судах в сумі 30 гривень 00 коп., та витрати на розміщення оголошення в пресі про на суму в 132 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 38, 42, 44, 57, 60, 74, ч.2 ст. 77, 79, ч.1 ст. 88, ч.4 ст. 169, 209, 212-214, 215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 64, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 509, 526, 530, 541, 610, 629, 714 ЦК України; Розпорядженням Кабінету Міністрів від 29 грудня 2006 року
осіб, свідків, місце фактичного проживання (перебування) яких невідоме»; Частини 5 Розділу 11 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Процесуального Кодексу України, ); ч.1 та Ч.2 СТ. 1 Закону України «про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» від 20 лютого 2003 року; ч.1 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, суд, -
В частині стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 в солідарному порядку заборгованості за спожиту електричну енергію та судових витрат на користь АК «Харківобленерго» - позивачу - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею і"і копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якш;о заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.