Справа №
РІШЕННЯ

іменем України

25 липня
2007 р. Ясинуватський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючої   судді                                                         Жаботинської
С. В.

при
секретарі                                                                 Костенко
Ю.О.

за
участю представника позивача                              ОСОБА_2

відповідачів                                                                   ОСОБА_3
ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.
Ясинувата цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1  від імені якого діє на підставі довіреності
ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про усунення
перешкод у праві користування нерухомим майном і стягнення заподіяної моральної
шкоди і за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3,
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди 5000 грн.,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_2 звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_3. ,
ОСОБА_4.  про усунення перешкод у
праві користування нерухомим майном і стягнення заподіяної моральної шкоди.

В позові
зазначено,  що позивачу відповідно ухвали
Ясинуватського міського суду від 20.11.1990 p.,
зареєстрованої в БТІ,
на праві власності належить частина житлового будинку з належними до
нього господарчими спорудами,  що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

Цією же
ухвалою суду встановлено порядок користування земельною ділянкою за вказаною
вище адресою. Йому виділена ділянка довжиною 25, 41 м.  та шириною 10, 63 м.  і надлишок,
що прилягає до цієї земельної ділянки площею 55 кв. м.  і розташована на кордоні з домоволодінням з
боку вул.  Орджонікідзе.

Весною
2004 р. він вирішив продати вказаний будинок і став займатися пошуком покупців.
Письмово повідомив про це ОСОБА_3.  і
запропонував його купити. Відповідачі не стали його покупати,  після чого,
почали чинити йому перешкоди у продажі іншим покупцям,  яких не впускали для огляду будинку та
господарських споруд. Крім того,
заборонили йому та його дружині ОСОБА_2.
заходити у будинок,  господарські
споруди та земельну ділянку,  вчиняючи
скандали і не впускаючи на по двір'є. В наблідок протиправних дій відповідачів
у його льоху прийшла у непридатність заготовлена на зиму консервація,  крім того він не міг користуватися земельною
ділянкою,  де плоди на фруктових деревах
та полуниця пропали,  а у зв'язку з
тим,  що його частина будинку з вини
відповідачів не використовувалася,  усе
стало пропадати і покриватися плісенню.

Вважає,  що протиправними діями відповідачів
порушуються його законні права як власника нерухомого майна і користувача
земельної ділянки. І бажає стягнути з відповідачів заподіяну йому та його
дружині моральну шкоду,  яка складається
з душевних страждань,  які він переніс
внаслідок протиправної поведінки та незаконних дій відповідачів,  а також внаслідок знищення та пошкодження
майна. Заподіяну моральну шкоду оцінює в сумі 3000 грн.. Просить зобов'язати
відповідачів усунути перешкоди у його праві володіння,  користування та розпорядження належної йому
на праві приватної власності частиною домоволодіння,  розташованого за вищевказаною адресою і його
праві користування закріпленою за ним частиною земельної ділянки шляхом:
вселення його та його дружини у належну йому частину житлового будинку,  допуску їх для обслуговування належної йому
частини житлового будинку та господарчих споруд і закріпленої за ним частини
земельної ділянки,  забезпечення
безперешкодного вільного

2

пересування
йому,  його дружині та їх гостям по
подвір'ю біля його частини житлового будинку та господарських споруд на його
земельній ділянці. Стягнути з відповідачів на його користь заподіяну моральну
шкоду в сумі 3000 грн.

ОСОБА_3.
,  ОСОБА_4. звернулися із зустрічним
позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2.  про стягнення моральної шкоди 5000 грн.

В
зустрічному позові зазначено,  що ніхто
не посягав і не віднімав у ОСОБА_1 іменіє. Всі обвинувачення по фруктовому саду
і придатності закупорки неправдиві і не мають під собою підстав. На протязі 15
років спільного користування подвір'єм,
ОСОБА_1,  його дружини
ОСОБА_2.  та її сестра ОСОБА_3,  ображали їх,
провокували на сварки,  що сприяло
стресовим ситуаціям,  депресії,  безсонню,
порушенню апетиту. В наслідок надуманих обвинувачень ОСОБА_1 у
позові,  погіршився їх стан здоров'я і це
ще більше порушило їх душевний спокій. Просять стягнути з ОСОБА_1 та
ОСОБА_2.  моральну шкоду 5000 грн.

В суді представник позивача позов підтримала у повному обсязі,  зустрічний позов не визнала і показала,  що на протязі трьох років вона із чоловіком
не може попасти до своєї частини будинку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 За цей час вони приводили 4
покупців показати будинок,  але їх
відповідачі не пустили у двір. Відповідачі постійно провокують їх на сварку. На
її земельній ділянці ростуть кущі смородини,
полуниця. В льоху знаходиться консервація,  яка прийшла у непридатність,  оскільки льох залито водою и вони її
своєчасно не змогли вибрати. Також показала,
що подвір'є у них із відповідачами спільне,  а огород поділено. Свою земельну ділянку вони
не приватизували,  а відповідачі свою
приватизували у 2005 р. ,  але подвірь'є
залишилося спільним.  Із приватизацією
відповідачів вони були згодні. Коли вона приходила у будинок,  то з відповідачами не розмовляла і на сварки
не провокувала. її чоловік -позивач по справі не ходив туди у будинок приблизно
7 років. Останій раз у квітні 2007 р. чоловік із сином хотіли увійти у двір до
будинку,  але їх ОСОБА_4. не впустила

Відповідачка
ОСОБА_4.,  яка також діє за довіреністю
від імені ОСОБА_3.  позов не визнала,  зустрічний позов підтримала і показала,  що до 2004 р. вона і її чоловік не
перешкоджали позивачам користуватися їх частиною будинку і земельною ділянкою.
05.08.2004 р. установлена межа їх земельної ділянки і ділянки позивача.
29.12.2004 р. вони отримали державний акт на право приватної власності на свою
земельну ділянку. В 2003-2004 р.
ОСОБА_2приводила покупця ОСОБА_6 подивитися свою частину будинку
і вона висказала свою думку,  що у місті
можна купити будинок і кращі. В літку 2005 р. у калитку постукали ОСОБА_2,  ОСОБА_7 і ОСОБА_8
сказали пропустити їх на половину позивачів,
але вона їх не впустила. Наступного дня прийшла ОСОБА_8 із племінником і
вона їх повідомила,  що у частині будинку
позивачів немає води,  електрики,  опалення,
поцікавилася за яку суму запропонувала ОСОБА_2 придбати у неї частину
будинку і та повідомила,  що за , 1000
дол. США,  а їм вона запропонувала за 12000 грн. Після цього,  до них ніхто не приходив. Також
показала,  що згідно Державному
акту,  подвір'є передано їм у приватну
власність і починаючи з 2005 р. вона має право нікого туди не пускати. Крім
того,  показала,  що на протязі 15 років у них із позивачами
виникають сварки. 7 років тому вранці ОСОБА_2
прийшла до двору,  постукала у
калитки і в присутності свідка оскорбляла
її нецензурними словами. Також оскорбляла
її в 2003 р. та 2005 р. коли приходила із ОСОБА_8  чим спричинила їй моральну шкоду. Також їй
спричинено моральну шкоду ОСОБА_1  який
приходив у 1990-1995 роках у двір і справляв єстесвені потреби по маленькому,  а в 1991 р. затопив у своїй половині
піч,  не попередивши їх і цим закоптив
речі у їх частині.

Свідок
ОСОБА_8 . показала,  що у 2005 р. вона
хотіла придбати у ОСОБА_2 і ОСОБА_1  їх
частину будинку АДРЕСА_1.   Коли вона

з

прийшла
із своїм племінником,  ОСОБА_2 із її
сестрою до будинку,  то ОСОБА_4. не
впустила їх у двір. Наступного дня вона сама пішла до ОСОБА_4. запитала,  чи згідна вона терпіти таку сусідку як
вона,  але вона відповіла,  що нікого не впустить. Також показала,  що ОСОБА_3 приїжджала до неї на роботу і
просила щоб вона підтверділа в суді,  що
ОСОБА_2 її ображала,  але та відмовилася.

Свідок ОСОБА_2 та ОСОБА_9.
показали,  що з 2004 р. ОСОБА_4. не
пускає у двір ОСОБА_1 Крім
того ОСОБА_2підтвердила,  що ОСОБА_4. ображала ОСОБА_1 і її через
калитку.

Свідок
ОСОБА_2.  показала,  що 7 років тому була свідком,  як ОСОБА_2
ображала ОСОБА_4.,  після чого та
голосно плакала.

ОСОБА_10.
показала,  що її запрошувала до себе
додому ОСОБА_4. і показувала,  що її
частину будинку залило з нежилої другої частини. Скаржилася,  що таке терпить не один рік.

Свідок
ОСОБА_3 показав,  що 15 р. тому
бачив,  що у льоху,  ще при житті батьків ОСОБА_4.  та ОСОБА_3 була вода і вони зберігали там
якусь консервацію.

Свідок ОСОБА_5. показала,  що в літку
2003 р. була свідком того як позивачка ОСОБА_2разом із
своєю сестрою обвинувачували її батьків,
відповідачів по справі,  та
ображали їх нецензурними словами. Також показали,  що взимку 2005 р. батьки проживали у неї.

Суд
заслухавши пояснення представника позивача,
відповідачів ОСОБА_4.,
ОСОБА_3,  свідків,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно
до ухвали Ясинуватського міського суду від 20.11.1990 р. (а.с.  9) затверджено мирову угоду,  укладену між ОСОБА_3.  і ОСОБА_1 по якій: розділено будинок,  розташований в АДРЕСА_1 ОСОБА_3.  виділено на праві особистої власності першу
частину будинку,  яка становить 56/100
часток всього будинку. ОСОБА_1 виділено на праві особистої власності другу
частину цього будинку,  яка становить
44/100 частку всього будинку.

Цією же
ухвалою визначено порядок користування земельною ділянкою,  якій ОСОБА_3.
передано у користування земельну ділянку на якому знаходиться гараж
довжиною 23, 41 м. ,  шириною 11, 62
м.  і надлишок прилежної до цього
земельної ділянки 55 кв.
м. ,  земельна ділянка
розташована по смузі вул.  Мічуріна.

ОСОБА_1   передано у користування   земельну ділянку довжиною 25, 41 м і шириною
10, 63 м.  і надлишок прилежної до нього
земельної ділянки 55 кв. м.  Земельна
ділянка розташована на межі з домоволодінням з боку вул.  Орджонікідзе. Із вказаної ухвали
вбачається,  що порядок користування
подвір'єм між сторонами не визначено.

Право
власності на 44/100 частки будинку позивачем зареєстровано в бюро технічної інвентаризації
(а.с.  10)

Відповідачу
ОСОБА_3 на підставі державного акт ДН № 076777 від 29.12.2004 р. на права
власності на земельну ділянку на підставі рішення виконкому Ясинуватської
міської ради від 17.11.2004 р. належить земельна ділянка 0, 0525 га згідно з
планом по АДРЕСА_1  із якої вбачається що
двір знаходиться у його приватній власності.

Таким
чином,  на день розгляду справи
ОСОБА_3.  на праві приватної власності
належить земельна ділянка,  розташована
за адресою: АДРЕСА_1  державний акт ніким
не скасовано,  питання щодо визнання
недійсним Державного акту позивачем не ставиться,  у зв'язку із чим підстав для задоволення
позову щодо усунення перешкод у праві володіння,  користування та розпорядження належної
позивачу на праві приватної власності частиною домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1 і праві користування закріпленою за позивачем частиною земельної
ділянки за

4

цією же
адресою шляхом вселення у належну частину будинку,  допуску для обслуговування вказаної частини
будинку та господарських споруд,  а також
забезпечення безперешкодного вільного пересування позивача та його дружини та
їх гостей по подвір'ю біля його частини будинку немає.

Згідно  ст.  23
ЦК України особа
має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Що
стосується питання стягнути з відповідачів на користь позивача заподіяну
моральну шкоду в сумі 3000 грн.,  то суд
вважає,  що у цій частині позов також не
підлягає задоволенню,  оскільки будь яких
доказів з цього приводу позивачем та його представником суду не надано.

Суд вважає,  що вимоги по зустрічному
позову ОСОБА_3.  та ОСОБА_4. до ОСОБА_1 і
ОСОБА_2.  про відшкодування моральної
шкоди не підлягають задоволенню,
оскільки звернення позивача за захистом своїх прав до суду не може
розцінюватись,  як порушення прав
відповідачів і не є підставою для стягнення моральної шкоди. Факт того,  що конфлікти на протязі 15 років із
позивачами,  а також сварка,  яка відбулася 7 років тому призвела до їх
душевних страждань суд вважає не підтверджено,
оскільки будь яких доказів щодо погіршення стану здоров'я відповідачів
після конфліктів відповідачами не надано.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11,  209, 212, 214-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовити.

ОСОБА_3
та ОСОБА_2 в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Ясинуватський
міськрайонний суд Донецької області.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження,  або
протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення без попереднього подання
заяви.