Справа №2-19 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2007 року                                                                                       м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючої - судді                  Хоминець М.М.

секретаря                                                   Гундич Г.В.

з участю представника позивачки -

адвоката                                                    ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою, її повернення, визнання недійсним
державного акту на право власності на землю та стягнення моральної шкоди, -

встановив:

Позивачка
05.06.2006 р. звернулася в суд з позовом до відповідачки про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою, її повернення, визнання недійсним державного
акту на право власності на землю та стягнення моральної шкоди. Свої позовні
вимоги обґрунтовувала тим, що в її
приватній власності на підставі рішення Черніївської сільської ради від
03.04.2000 р. знаходиться земельна ділянка площею 0,6298 га для ведення
особистого підсобного господарства, що розташована в урочищі «Гора» в с Черніїв
Тисменицького району, згідно державного акту на право приватної власності на
землю від 14.11.2001 р. Відповідачка, яка має земельну ділянку по сусідству з
нею, пізньої осені 2005 р. самовільно захопила частину її земельної ділянки
шириною 5 м по всій довжині земельної ділянки 115 м, де збудувала дерев'яні
сарай, туалет, дерев'яну огорожу, висадила вздовж межі плодові дерева; факт
самовільного захоплення відповідачкою частини її земельної ділянки
підтверджується актом комісії Черніївської сільської ради від 05.04.2006 р.
Відповідачка 25.11.2005 р. отримала державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,2351 га в урочищі «Гора» в с Черніїв Тисменицького району, до складу якої включено
захоплену в неї, позивачки, земельну ділянку. Неправомірними діями відповідачки
порушено її право на землю, чим їй спричинена моральна шкода, що полягає в
душевних стражданнях, яких вона зазнала, змушена була вживати заходів до
захисту свого порушеного права у похилому віці. Просила зобов'язати відповідачку
повернути їй самовільно захоплену земельну ділянку, знести встановлені
тимчасові дерев'яні споруди, дерев'яну огорожу та плодові дерева; визнати
незаконним виданий відповідачці державний акт та стягнути з останньої 5000 грн.
на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

Представник
позивачки в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх
задовольнити, стягнувши з відповідачки також судові витрати.

Представник
відповідачки в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що згідно договору
дарування від 25.12.2004 р. ОСОБА_4. подарувала належну їй земельну ділянку
площею 0,4701 га для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5. та
ОСОБА_3. у рівних частках. Земельна ділянка відповідачки ОСОБА_3. площею 0,2351
га межує із земельною ділянкою позивачки. У встановленому законом порядку
відповідачка отримала державний акт на належну їй земельну ділянку. Ніякого
захоплення частини земельної ділянки позивачки з боку відповідачки не було, що
підтверджує акт комісії Черніївської сільської ради від 10.11.2006 p., який
спростовує акт від 05.04.2006 p., на який посилалась позивачка та її представник. Просив
у позові відмовити.

2

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що
позивачка на підставі рішення Черніївської сільської ради Тисменицького району
від 03.04.2000 р. є власником земельної ділянки площею 0,6298 га для ведення
особистого підсобного господарства, яка розташована в урочищі «Гора» в с Черніїв
Тисменицького району Івано-Франківської області, що посвідчується виданим
позивачці 14.11.2001 р. державним актом на право приватної власності на землю
(а.с.6), до складу якої входить і спірна земельна ділянка. Позивачка постійно,
починаючи з 90-их років до 2005 р. включно, користувалась земельною ділянкою,
належно обробляючи її відповідно до цільового призначення.

Встановлено, що відповідачка самовільно захопила частину земельної ділянки
позивачки шириною 5 м по всій довжині земельної ділянки 115 м
площею 575 кв.м, де збудувала тимчасові дерев'яні споруди (сарай, туалет),
встановила дерев'яну огорожу та висадила вздовж межі плодові дерева. Вказані
обставини підтверджуються актом комісії Черніївської сільської ради Тисменицького
району від 05.04.2006 p., затвердженим на сесії ради 04.05.2006 р. (а.с.5, 16).

Відповідачка
набула права власності на земельну ділянку площею 0,2351 га для ведення
особистого селянського господарства, що знаходиться в урочищі «Гора» в с Черніїв і межує
із земельною ділянкою позивачки, на підставі договору дарування від 25.12.2004
р. (а.с.36), що посвідчується виданим відповідачці 25.11.2005 р. державним
актом на право власності на земельну ділянку (а.с.8), куди ввійшла належна
позивачці спірна земельна ділянка, надана останній у власність у встановленому
законом порядку.

Посилання представника відповідачки
на те, що актом комісії Черніївської сільської ради від 10.11.2006 р. (а.с.35)
спростовується попередній акт від 05.04.2006 р., суд не приймає до уваги, оскільки вказаним актом лише
встановлено, що ОСОБА_5. та відповідачка ОСОБА_3., яким у рівних частках була подарована земельна ділянка
площею 0,4701 га попередньою сусідкою позивачки по земельній ділянці ОСОБА_4.,
користуються земельними ділянками згідно державних актів. У судовому засіданні
встановлено, що договору про реальний розподіл придбаної за договором дарування
земельної ділянки 0,4701 га між співвласниками ОСОБА_5. і ОСОБА_3. не було, акт
встановлення меж вказаної земельної ділянки в натурі, коли ця ділянка стала
предметом дарування, відсутній. Відповідачка та її представник не надали суду
жодних доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідачка не
скористалась наданою судом на клопотання її представника можливістю для встановлення
дійсних меж належних сторонам та їх найближчим сусідам земельних ділянок та
відповідності цих меж межам, вказаним у державних актах, у результаті ухвала
суду від 15.11.2006 р. щодо проведення обміру земельних ділянок залишилась
невиконаною з вини відповідачки, яка відмовилась від оплати за проведення
такого обміру.

Суд вважає
доведеним факт самовільного зайняття відповідачкою частини земельної ділянки
позивачки площею 575 кв.м. Тому відповідачку у відповідності з вимогами ст.212
ЗК України слід зобов'язати повернути позивачці вказану земельну ділянку та
знести встановлені на ній тимчасові дерев'яні споруди, дерев'яну огорожу та
плодові дерева.

Підлягає до задоволення і позовна вимога про визнання недійсним виданого
відповідачці державного акту на право власності на земельну ділянку,
так як вказаний державний акт виданий з порушенням права позивачки на землю.

Позовна вимога
про стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення. На
відшкодування спричиненої позивачці моральної шкоди, що полягає у душевних
стражданнях, яких остання зазнала у зв'язку з неправомірною поведінкою
відповідачки, яка самовільно зайняла частину належної їй земельної ділянки,
виходячи з вимог розумності і справедливості та з врахуванням глибини душевних
страждань позивачки, з відповідачки слід стягнути в користь позивачки 1000 грн.
З відповідачки також слід стягнути 355,50 грн. судових витрат в користь
позивачки, що складаються з 25,50 грн. за сплату судового збору, 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 300 грн. витрат на
правову допомогу.

На підставі
наведеного, відповідно до ст.ст. 78, 81, 90, 152, 153, 211, 212 ЗК України,
ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
керуючись ст.ст. 88, 213-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

3

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_3повернути ОСОБА_2самовільно зайняту земельну ділянку шириною 5 м
довжиною 115 м площею 575 кв.м, що знаходиться в урочищі «Гора» в с Черніїв
Тисменицького району Івано-Франківської області, та знести встановлені на цій
земельній ділянці тимчасові дерев'яні споруди, дерев'яну огорожу та плодові
дерева.

Визнати
недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_3
25 листопада 2005 року, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути зі ОСОБА_3в користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) грн. на
відшкодування спричиненої моральної шкоди та 355 (триста п'ятдесят п'ять) грн.
50 коп. судових витрат.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються через Тисменицький
районний суд.