overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-461/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007 року                                                                             м.  Богуслав

Богуславський
районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді                                 Бакуменка
А.С.

при
секретарі                                          Зеленько
О.Д.

з участю
позивачки                               ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Богу славі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біївецької сільської
Ради Богуславського району Київської області про визначення додаткового строку
для подання заяви про прийняття спадщини,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 в позовній заяві просить суд визначити їй додатковий трьох місячний
строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом,  яка відкрилася після смерті її матері
ОСОБА_2,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
посилаючись на те,  що пропустила
шестимісячний строк на подання заяви через хворобу.

В
судовому засіданні позивачка змінила свою позовну вимогу і просила суд
визначити їй одномісячний строк для подання заяви посилаючись на те,  що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вона є
єдиним спадкоємцем по заповіту належного майна померлій,  який був складений 02.10.1994 року,  і що пропустила шестимісячний термін подачі
заяви про прийняття спадщини тому що хворіла,
і не мала змоги подати заяву.

В
письмовій заяві виконком Біївецької сільської Ради позов визнав та просить суд
розглянути справу без його представника.

Суд,  вислухавши пояснення позивачки,  дослідивши письмові докази,  вважає за необхідне позов задовольнити з
таких підстав:

Між сторонами
виникли правовідносини з приводу здійснення права на спадкування.

Відповідно
до ч.1  ст. 1272 ЦК України
"якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 ЦК
України,  не подав заяву про
прийняття спадщини,  він вважається
таким,  що не прийняв її".

"За
позовом спадкоємця,  який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий строк,  достатній для подання ним заяви про прийняття
спадщини".

Відповідно
до  ст. 61 ч.1 ЦПК України
"обставини,  визнані сторонами та
іншими особами,  які беруть участь у
справі,  не підлягають доказуванню".
Згідно  ст.  174 ч.4 ЦПК України,  "у разі визнання відповідачем
позову,  суд,  за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову."

Таким
чином,  визнаний відповідачем позов не
підлягає доказуванню і повинен бути задоволений.

Керуючись  ст.
ст.  1270,  1272 ЦК
України,   ст.  ст.
61,  174 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Надати ОСОБА_1 додатковий одномісячний строк для подання

заяви до Державної нотаріальної контори для прийняття спадщини за
заповітом,  яка відкрилася

після смерті ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом 20 днів
після подачі заяви про оскарження рішення суду,
яка може бути подана до суду протягом 10 днів з часу проголошення
рішення.
Справа №2-451/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007
року

Богуславського
районний суд Київської області в складі

головуючого
судді                     Бакуменка А.С.

при
секретарі                              Зеленько
О.Д.

з участю
позивачки                   ОСОБА_1

відповідача                                 ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в своїй позовній заяві
просить суд розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2,  який зареєстрований 20 січня 1995 року
відділом РАЦСу Богуславського РУЮ в Київській області по актовому запису
№4,  від якого вони мають дочку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 посилаючись на те,  що на
грунті сварок з відповідачем та різних поглядів на життя їхня сім'я
розпалася,  тому збереження шлюбу не
можливе і суперечить її інтересам та є правовою перешкодою для влаштування її
особистого життя.

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала і пояснила,  що з відповідачем вони не підтримують шлюбно
- сімейних відносин протягом двох років,
і збереження шлюбу перешкоджає їй створити нову сім'ю.

Відповідач
позов визнав і пояснив,  що їхня сім'я
дійсно розпалась,  так як шлюбні стосунки
вони не підтримують більше двох років і проживають окремо один від одного.
Також не заперечував,  щоб місце
проживання їхньої дочки суд визначив з позивачкою,  а тому позов про розірвання шлюбу визнає.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  та дослідивши письмові докази,  вважає за необхідне позов задовольнити,  поскільки він обґрунтований і визнаний
відповідачем.

Між сторонами
виникли правовідносини з приводу припинення шлюбу.

Відповідно
до  ст. 112 Сімейного Кодексу
України,  суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення для них.

Відповідно
до  ст. 174 ч.4 ЦПК України,  "у разі визнання відповідачем
позову,  суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову".

Поскільки
позов визнаний відповідачем,  а це
свідчить про те,  що сім'я розпалася і
зберегти її неможливо,  а тому даний шлюб
суперечить інтересам позивачки і підлягає розірванню.

На
підставі вищевикладеного та керуючись
ст.  174 ч. 4,  ЦПК України,
ст.  ст.  110,
112 Сімейного Кодексу України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 20 січня 1995 року відділом РАЦСу Богуславського РУЮ в
Київській області по актовому запису №4.

Місце
проживання малолітньої дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з позивачкою -
ОСОБА_1.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути зОСОБА_2 на користь держави мито
в розмірі 17 грн.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подано протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.
Справа №2-450 /
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

22
червня 2007 року                               Богуславський
районний суд Київської області в

складі:                   головуючого судді Якутюка В.
С,

при секретарі
Олефіренко С. В.,  з участю позивачки ОСОБА_1,  відповідача ОСОБА_2,

розглянувши
в відкритому попередньому судовому засіданні в м. Богуславі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
просить суд розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2,  посилаючись на те,  що вони перебувають у шлюбі,  зареєстрованому 5 листопада 1983 року
виконкомом Корфської селищної ради Олюторського району Камчатської області
(Росія) по актовому запису №21. Від спільного проживання у шлюбі вони мають
дітей,  які на даний час вже дорослі. В
останній час між ними стали виникати різні лайки та сварки,  які носять затяжний характер,  в зв'язку з чим вони припинили шлюбні
відносини,  вона вважає,  що їх сім'я з відповідачем практично
розпалась і ніякого примирення між ними бути не може,  а тому їх шлюб необхідно розірвати.

В
попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 свої позовні вимоги
підтримала і просила суд їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позов визнав і не заперечував проти
його задоволення.

Суд
вважає,  що поскільки відповідач визнав
позов,  то рішення по справі можливо
постановити при проведення попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України,  при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку,  встановленому  ст. 174 цього ж Кодексу,  а згідно ч.4
ст. 174 ЦПК України,  у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що сторони дійсно
перебувають у зареєстрованому шлюбі,  що
підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Поскільки
сторони не бажають примиритися і визнання відповідачем пред'явленого позову не
суперечить закону,  не порушує
права,  свободи чи інтереси інших осіб,  то є підстави для задоволення позову.

З
урахуванням вищевикладеного та керуючись
ст.  ст. 110,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст. Ю,  11,  58,
59,  88,  130,
174,  209,  212,
215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_2,
зареєстрований 5 листопада 1983 року виконкомом Корфської селищної ради
Олюторського району Камчатської області (Росія) по актовому запису №21.

Стягнути
з позивачки ОСОБА_1 при отриманні свідоцтва про розірвання 8 грн.50 коп.
державного мита.

Стягнути
з відповідача ОСОБА_2 при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу 8 грн.50
коп. державного мита.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської
області через Богуславський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії суду апеляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-а-41/07р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 червня 2007
року

Богуславський
адміністративний районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді                     Бакуменка А.С.

при
секретарі                              Зеленько
О.Д.

представника
органу опіки

і
піклування                                Смоляра
Ю.В.

позивачки                                   ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу реєстрації актів
цивільного стану Богуславського районного управління юстиції про зобов'язання
виключення із актового запису про народження дитини відомостей про батька,  -

ВСТАНОВИВ:

У своїй
позовній заяві до відділу реєстрації актів цивільного стану Богуславського
районного управління юстиції,  ОСОБА_1
просить суд виключити з актового запису №102 про народження сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
відомості про батька- ОСОБА_3,
посилаючись на те,  що вона
перебувала в шлюбі з ОСОБА_3,  який було
розірвано 16.03.2005 року,  але він
даного шлюбу вони дітей не мали і тому він не є батьком її сина.

В
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала обґрунтувавши його
вищенаведеними обставинами і просила виключити із актового запису про
народження дитини відомостей про батька - ОСОБА_3,  поскільки дійсним батьком дитини є ОСОБА_4,  житель м. Богуслава,  який не визнає своє батьківство.

Представник
органу опіки і піклування Смоляр Ю.В. не заперечував проти виключення із
актового запису про народження дитини відомостей про батька,  поскільки вважає,  що це необхідно для захисту інтересів дитини
та не буде суперечити інтересам позивачки.

Із письмової
заяви начальника відділу РАЦС Богуславського РУЮ до суду вбачається,  що відділ актового запису відмовив у
виключенні з актового запису про народження дитини відомості про його батька.

Суд,  вислухавши пояснення позивачки,  представника органу опіки і піклування
Смоляра Ю.В.,  дослідивши письмові
докази,  вважає за необхідне відмовити в
позові з таких підстав:

Відповідно
до  ст. 138 СК України,  «жінка,
яка народила дитину у шлюбі,  має
право оспорити батьківство свого чоловіка пред'явивши позов про виключення
запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини,  але ця вимога може бути задоволена лише у
разі подання іншою особою заяви про своє батьківство».

Так як
інша особа не подала своєї заяви про визнання свого батьківства,  суд вважає за необхідне відмовити у
виключенні із актового запису про народження дитини відомостей про батька.

Оцінюючи зібрані
по справі докази,  суд вважає,  що вимога позивачки на виключення із актового
запису про народження дитини відомостей про батька порушує права дитини.
Керуючись  ст.  ст. 121,
135 СК України,  суд,  -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні позову про
виключення з актового запису відомостей про батька,  яким записаний ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заява
про оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської
області протягом 10 днів після проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів до Апеляційного суду
Київської області після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-896/07
РІШЕННЯ

Іменем України

05 липня 2007
року   Красноградський районний суд
Харківської області

В
складі: головуючого - судді Гусар П.І.

При
секретарі         Краєвої А.Г.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноградської міської ради про визнання права власності на самочинне
будівництво,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на самочинне
збудоване майно у вигляді двох сараїв,
прибудови до будинку,  літньої
кухні,  гаража за адресою: АДРЕСА_1.

В
судовому засіданні позивач підтвердила своє прохання і вказала,  що збудувала вказані будівлі за земельній
ділянці,  що находиться у її
користуванні,  права інших осіб при
будівництві порушено не було.

Представник
відповідача позов визнала.

Представник
третьої особи,  КП «Інвентарізатор»
просив позов задовольнити. Суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання,  так як відповідно до
ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що дійсно вказані
позивачем будівлі збудовані на території її домоволодіння,  тобто позивач самочинно збудували вказані
будівлі на земельній ділянці,  що
знаходилася в її користуванні. Із пояснення представника відповідача
витікає,  що права інших осіб при
здійсненні самочинного будівництва порушені не були. (а. с.  2).

У
відповідності до  ст.  п.3,
5  ст.  376 ЦК
України,  право власності на
самочинне збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою,  яка здійснила самочинне
будівництво за умови надання їй земельної ділянки під уже збудоване нерухоме
майно. На вимогу власника (користувача ) земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній,
якщо це не порушує права інших осіб.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.
376 ЦК України,  130, 174, 214, 215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов   ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно за адресою в АДРЕСА_1,  що складається з сараю (Ж) розміром 10,  8 квм; сараю (6-1) - 24, 2 кв.м; прибудови
(а-1) - 9, 1 кв.м; літньої кухні (Б - 32, 5 кв.м; гаражу (Е)- 59, 1 кв. м.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Красноградський районний суд шляхом подачі в 10-й строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційній інстанції в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.
Справа № 2-866/07 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

03 липня
2007 року                                                                              м.  Красноград

Красноградський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого -
судді Гусар П. І.

при секретарі
-        Краєвій А.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх сина
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 із його заробітної
плати кожного місяця по 1/4 частини,
тому що відповідач не надає матеріальної допомоги.

В судовому
засіданні позивач підтвердила свої вимоги.

Відповідач позов
визнав.

Суд
вважає,  що рішення у справі можливо
постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому  ст.
174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено,  що згідно копії
свідоцтва про народження ОСОБА_3,
відповідач є її батьком (а. с.
4).

У
відповідності до  ст.  180 СК України,  батьки зобов'язані утримувати дитину до
досягнення повноліття.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.
ст.  180 СК України,  130, 174, 214, 215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця і жителя с.
Хрестище Красноградского району Харківської області,  працюючого Шебелинкагаз видобування

2

на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
в  розмірі 1/4 частини всіх видів
його заробітку щомісячно,  починаючи з
16.06.2007 року і до   його
повноліття,  але не менше ніж ЗО
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути
з ОСОБА_2 держмито на користь держави в сумі 51 (п'ятдесят одна) грн. і
перерахувати на розрахунковий рахунок № 0301,  МФО
- 851011,  одержувач: УДК у
Красноградському районі 22090100,  код
одержувача - 24134389,  банк одержувач
-ГУДКУ в Харківській області.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу
Красноградського районного суду Харківської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання дитини,
в розмірі 7 (сім) грн. 50 коп. на р/р 0300,  МФО
- 851011,  одержувач: УДК у
Красноградському районі,  код ЄДРПОУ -
24134389.

Рішення в
частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження в
Харківський апеляційний суд через Красноградський районний суд.
Справа АДРЕСА_1
10 липня 2007 року Чугуївський міський суд
головуючого - судді Гуменного
З.І.,  при секретарі
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Чугуєві справу за позовом Чугуївського
виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до
ОСОБА_1про стягнення заборгованості,
виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1.,  про
стягнення заборгованості,  посилаючись на
те,  що відповідач є абонентом ЧВПВКГ з
відкритим особистим рахунком та отриманою абонентською книжкою. Відповідач не
сплачує рахунки за отриману воду і заборгованість за період з 1.04.2004 року по
31.03.2007 року становить 245, 92 грн.
судове засідання не з'явився,  про день
та час розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно,  причин неявки суду не представив. Зі згоди
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи
відповідно до положень  ст.  224 ЦПК України
В судовому
засіданні представник позивача за довіреністю Щербиніна Л.Г. підтримала позовні
представника позивача,  дослідивши
письмові докази,  які містяться в
матеріалах справи,  суд вважає,  що позов підлягає повному задоволенню як
такий,  що знайшов своє повне
підтвердження в ході судового розгляду справи з наступних підстав.
судовому засіданні,  ОСОБА_1 є наймачем
квартири АДРЕСА_1 (а.с.  6 ),  та абонентом Чугуївського
відкритим особовим рахунком № 4095304. З квітня 2004 року відповідач не
оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення,  у зв'язку з чим
до витягу з особового рахунку утворилася заборгованість в сумі 245, 92 грн.
ЖК України,  наймач зобов'язаний
своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
чином,  суд вважає,  що вимоги позивача обгрунтовані,  законні,
та підлягають задоволенню.
вимог  ст.  88 ЦПК України з відповідача в дохід держави
підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита у сумі 51 грн та на
користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
212,  214-215,  224-226 ЦПК України,   ст.
України,   ст.  68 ЖК України,  суд -
задовольнити повністю.
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродж. м.
Кіровська,  прож. в АДРЕСА_1,  на
користь Чугуївського
виробничого підприємства зодопровідно-каналізаційного господарства,  м.
Чугуїв вул.  Щорса 61 на р/р
„Аваль" м.  Харків МФО 350589
код 32415434 заборгованість у сумі 245 ( двісті сорок п'ять ) грн. 92
„Правекс-банк" МФО 350493 код 03361744 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у сумі 30 (тридцять) грн.,  та державне мито у дохід держави у сумі 51
(п'ятдесят одна) грн.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч 4
ст.  295 ЦПК України.

Заочне рішення
може бути переглянуте Чугуївським міським судом Харківської області за
письмовою заявою відповідача,  поданою
протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Справа №2- 10142007р.
року Чугуївський міський суд Харківської області в складі: головуючого - судді
Ахмедової О.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Чугуїві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про виділ частки квартири в натурі для звернення стягнення на неї,  суд -
ОСОБА_1 в квітні 2007р.
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ останній в натурі 1/3 частини
квартири АДРЕСА_1.. для звернення
вказала,  що позичала ОСОБА_2 еквівалент
2000 доларів СІЛА строком на 3 дні. В передбачений договором строк їй не
повернула і вона звернулась до Чугуївського міського суду з позовом про
Рішенням
Чугуївського міського суду від 12.02.2001р. на її користь з відповідачки
стягнено 11177, 0грн. До теперішнього часу відповідачка не повернула їй борг.
На підставі свідоцтва про право власності виданого органом приватизації житла
Чугуївської райдержадміністрації від 30.03.1998р. ОСОБА_2 належить 1/3 частина
квартири АДРЕСА_1.. Пізніше
позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила визнати за нею право власності
на 1/3 частину вищезазначеної квартири яка належить ОСОБА_3.

Відповідачка
та треті особи в судове засідання не з'явились про день та час розгляду справи
повідомлялися своєчасно і належним чином,
причини неявки суду не представили.

Позивачка
не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача ОСОБА_2 та третіх
осіб ОСОБА_4.,  та ОСОБА_5.

Матеріалами
справи встановлено,  що на користь
ОСОБА_1. рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від
12.02.2001р. стягнено 11177, 00грн. в рахунок погашення боргу. До теперішнього
часу,  на підставі рішення суду позивачці
було видано виконавчий лист,  який нею
був пред'явлений до виконання до відділу держави виконавчої служби у
Чугуївському та Печеніжському районі Харківської області,  але виконавчий документ у 2003р. було
повернуто без виконання,  оскільки у
ОСОБА_2 не виявилось майна,  на яке може
бути звернено стягнення. На теперішній час виконавчих дій не виконується.

Керуючись  ст.
ст.  6, 10, 11, 209, 212, 214-215,
218, 224-228 ЦПК України,   ст.  ст.
366 ч. 1,  371 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1,  яке належить ОСОБА_2,  в рахунок погашення боргу.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції,
або в порядку ч.4  СТ. 295ЦПК
України.

Заочне
рішення може бути переглянуте Чугуївським міським судом Харківської області за
письмовою заявою відповідача,  поданою
протягом 10 днів з дня отримання його копії.