Справа № 22- 7338             Головуючий в 1 інстанції Андреєва О.М.
18                                  Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007р. жовтня 9
дня. Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого
Пономарьової О.М.

суддів Бабенко
П.М., Бондаренко Л.І. при секретарі Артамоновій C.O.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою представника позивача ОСОБА_1

на ухвалу
Київського районного суду м.Донецька від 13 серпня 2007р.

за
позовом Закритого акціонерного товариства комерційного банку „Приватбанк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми за договором кредиту.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

У
вересні 2006р. позивач ЗАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із
позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми за договором
кредиту - 41.103, 46 гривень, посилаючись на те, що 10 серпня 2005 року між
банком та відповідачем ОСОБА_2був укладений договір кредитування, за яким
ОСОБА_2 отримав від позивача кредит в сумі 6000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік з кінцевим терміном
повернення до 5 лютого 2007 року.

Відповідач
ОСОБА_2 має заборгованість за договором кредиту, відповідач ОСОБА_3 є поручителем за
цим договором, а тому обидна
у солідарному порядку повинні нести відповідальність.

Позивач
просив стягнути суми заборгованості за договором кредиту, заборгованість по
сплаті відсотків за цим договором та пеню.

Ухвалою
Київського районного суду м.Донецька від 13 серпня 2007р.   провадження
в   справі    за
позовом   закритого   акціонерного   товариства

комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми за договором кредиту
зупинено до вирішення кримінальної справи № 02-38683 по факту заволодіння
майном - грошами в сумі 6000 доларів США, виданих в якості кредиту ЗАТ КБ «ПриватБанк»,
шляхом обману та зловживання довірою.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду з
направленням справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Посилається на те, що підстави, зазначеної судом не існують, оскільки відсутня
кримінальна справа у суді першої інстанції, яка пов"язана з даними
позовними вимогами. Суд передчасно застосував положення статті 201 п.4 ЦПК
України.

Апеляційний
суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, ухвала- без зміни.

У
судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача ОСОБА_2 заявив
клопотання про зупинення провадження у справі, посилаючись на те, що в
провадженні СО ДМУ УМВСУ в Донецькій області порушена кримінальна справа, в
якій ОСОБА_2 визнаний потерпілим щодо вчинення відносно нього шахрайства -
заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошами в сумі 6000 доларів
США, виданих в якості кредиту ЗАТ КБ «ПриватБанк».

Судом
першої інстанції було задоволено клопотання через те, що відповідач ОСОБА_2
позов ЗАТ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за договором кредиту не
визнає, посилаючись при цьому на вчинення щодо нього ОСОБА_3 злочину -
шахрайства.

Суд
встановив, що позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
стягнення суми заборгованості за договором кредиту безпосередньо стосуються
результатів розслідування кримінальної справи про вчинення шахрайства відносно
ОСОБА_2

Висновок
суду про те, що цивільно-правовий спір за позовом ЗАТ КБ «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 безпосередньо пов'язаний із розглядом кримінальної справи за
фактом вчинення шахрайства щодо ОСОБА_2, тобто заволодіння шляхом обману та
зловживання довірою грошами в сумі 6000 доларів США, виданих в якості кредиту
ЗАТ КБ «ПриватБанк», а тому розгляд теперішньої цивільної справи неможливий до
вирішення кримінальної справи є передчасним.

Із
матеріалів справи вбачається, що постановою слідчого СВ Донецького ДУ ДУМВС
України у Донецькій області ОСОБА_2 визнаний потерпілим щодо вчинення відносно
нього шахрайства - заволодіння шляхом обману та зловживання довірою грошами в
сумі 6000 доларів США, виданих в якості кредиту ЗАТ КБ «Приватбанк".

За
повідомленням в.о. начальника Донецького слідчого ізолятора ухвалою
апеляційного суду від 7 вересня 2007р. ОСОБА_3 був звільнений із залу суду з
застосуванням статті 75 КК України - звільнення від відбування покарання з
випробуванням, вважаючи виправлення засудженого без відбування покарання, тобто
на час перевірки апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції відсутні
підстави для зупинення провадження по справі.

У
відповідності зі ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у
справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що
розглядається в порядку кримінального судочинства.

Зупинення
провадження у справі у випадку неможливості розгляду даної справи залежить від
встановлення судом факту неможливості розгляду справи. Під

терміном
"неможливість" слід розуміти необхідність встановлення в постанові
суду у іншій справі фактів, які мають значення для справи, що підлягає
зупиненню.

Оскільки
є дані про наявність кримінальної справи та вироку відносно ОСОБА_3, з діями суду про
зупинення провадження по справі погодитись не можливо.

Ухвала
суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі підлягає
скасуванню, а справа - поверненню до суду першої інстанції для розгляду по
суті.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Київського районного суду м.Донецька від 13 серпня 2007р. скасувати.

Справу
передати для розгляду по суті до суду першої інстанції.