справа №2-286407
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ (заочне)

16
серпня 2007 року Київський районний суд міста
Донецька

в складі:
головуючого судді Попревича В.М. ,

при
секретарі Свеженцевій Ю.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Міністерства вугільної промисловості України,
третя особа,  яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору - державне підприємство " Центральне
боро науково - технічної інформації вугільної промисловості " про
поновлення на роботі та про стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась до суду з зазначеним позовом,  посилаючись на наступні обставини. 18.09.2003
року між нею та Міністерством палива та енергетики України,  в особі міністра Єрмілова Сергія
Федоровича,  був укладений контракт (
реєстраційний номер 287/14 ) про призначення її на посаду директора Державного
підприємства " Центральне бюро науково - технічної інформації вугільної
промисловості. Наказом № 436 від 18.09.2003 року вона була призначена на посаду
директора ДП " ЦЕНТІ".

Строк
дії контракта був
встановлений на період з 18.09.2003 року по 18.09.2006 року. Після закінчення
строку дії контракту вона продовжувала сумлінно виконувати обов'язки директора
ДП " ЦБНТІ ",  однак 11.06.2007
року їй стало відомо,  що наказом
Мінвуглепрома України № 74к/к від 11.06.2007 року її звільнили з посади
директора у зв"язку з закінченням строку дії контракта,  п. 8
ст.  36 КЗпП України,  без визначення дати звільнення. Але строк дії
контракту закінчився ще 18.09.2006 року,
тобто 9 місяців тому. Вважає вищевказаний наказ неправомірним,  який не тягне за собою ніяких юридичних
наслідків,  який суперечить нормам
трудового законодавства України та умовам контракта.
Просить поновити її на посаді директора Державного підприємства "
Центральне бюро науково - технічної інформації вугільної промисловості.

Ухвалою
Київського районного суду м.  Донецька
від 04 липня 2007 року первісний відповідач Міністерство палива та енергетики
України був замінений належним відповідачем Міністерством вугільної
промисловості України,  оскільки воно є
його правонаступником в частині прав та обов'язків,  на підставі Постанови КМУ від 02.11.2006 року
№ 1527 про затвердження положення про Міністерство вугільної промисловості
України.

Ухвалою
Київського районного суду м.  Донецька
від 06 липня 2007 року до участі у справі в якості третьої особи,  яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору було притягнуто - державне підприємство " Центральне бюро науково
-технічної інформації вугільної промисловості ".

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
будучи належним чином повідомлений про дату та час проведення розгляду
справи. На підставі  ст.  224 ЦПК України,  суд ухвалив заочне рішення.

Позивачка
та її представник в судовому засіданні доповнили позов,  просили стягнути з відповідача заробітну
плату за час вимушеного прогулу.

Суд,  заслухавши позивача та його
представника,  дослідивши матеріали
справи,  приходить висновку,  що позов про поновлення на роботі та про
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,  підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом
встановлено,  що 18.09.2003 року між
ОСОБА_1. та Міністерством палива та енергетики України,  в особі міністра Єрмілова Сергія
Федоровича,  був укладений контракт (
реєстраційний номер 287/14 ) про призначення її на посаду директора Державного
підприємства " Центральне бюро науково - технічної інформації вугільної
промисловості ( а.с 6-10). Наказом № 436 від 18.09.2003 року ОСОБА_1. була
призначена на посаду директора ДП " ЦБНТІ " ( а.с.  11-12).

Строк
дії контракта був
встановлений на період з 18.09.2003 року по 18.09.2006 року. Після закінчення
строку дії контракту ОСОБА_1. продовжувала сумлінно виконувати обов"язки
директора ДП " ЦЕНТІ ",  що
підтверджується протоколом № З засідання секції науки та перспективного
розвитку науково - технічної Ради Міністерства вугільної промисловості України
від 06.12.2006 року,  де вона приймала
участь в якості директора ДП " ЦБНТІ " (а.с.  13-15). Однак 11.06.2007 року їй стало
відомо,  що наказом Мінвуглепрома України
№ 74к/к від 11.06.2007 року її звільнили з посади директора у зв"язку з
закінченням строку дії контракта,  п. 8  ст.  36 КЗпП України,
без визначення дати звільнення ( а.с.
16-17). Але строк дії контракту закінчився ще 18.09.2006 року,  тобто 9 місяців тому.

Відповідно
до  ст.
23 п. 2 КЗпП України,  трудовий
договір може бути укладений на визначений строк,  встановлений за погодженням сторін.

Згідно
зі  ст.
36 п.2 КЗпП України,  підставою
припинення трудового договору є закінчення строку дії трудового договору,  який був укладений на визначений строк,  крім випадків,  коли трудові відносини фактично тривають і
жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Таким
чином,  продовження трудових правовідносин,  тобто вихід працівника на работу на наступний день
після закінчення трудового договору,
укладеного на визначений строк,
допуск його до роботи є юридичним фактом,  в наслідок чого,  трудовий договір,  укладений на визначений строк набуває характер
безстрокового трудового договору,
укладеного на невизначений строк.

Крім
того,  відповідно до п. 13 Постанови Пленума Верховного Суда України від
06.11.1992 року № 9 " Про практику розгляду судами трудових спорів
",  п.8  ст.  36
КЗпП України заможливе застосовувати на умовах,
які визначені в контракті для його розірвання. При цьому згідно п. 21
Положення про порядок укладення контрактів при прийомі ( наймі) на роботу
працівників ( Затвердж. КМУ від 19.03.1994 року № 170) обумовлюється,  що " У випадку розірвання контракту за
ініціативою работодавця на підставах,  що
встановлені в контракті,  але не
передбачених діючим законодавством,
звільнення проводиться за п.8
ст.  36 КЗпП України. Те саме
обумовлює п. 30 контракту. Але звільнення у зв"язку з закінченням строку
дії трудового договору ( яким також є контракт) передбачено діючим
законодавством,  а саме  ст.  36
п. 2 КЗпП України.

У
судовому засіданні достовірно встановлено,
що позивачка після закінчення строку дії трудового договору продовжувала
сумлінно виконувати обов"язки директора ДП " ЦБНТІ ",  приймала участь в нарадах,  отримувала заробітну плату,  виконувала звіти,  була присутня на перевірках підприємства та
інше.

Не
дивлячись на це,  відповідачем
порушуючи  ст.  36 п.2 КЗпП України був виданий наказ про її
звільнення. При таких обставинах на думку суду звільнення позивачки є
незаконним і вона підлягає поновленню на колишній посаді.

У
зв'язку з поновленням позивачки на роботі,
підлягають задоволенню і її вимоги в частині стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу,  який склав 44
робочих дня. Згідно наданій довідці,
середньоденний заробіток позивачки складає 215 грн. 43 коп. Таким чином,  за час вимушеного прогулу повинно бути
стягнутим ( 44 р.дн.х 215 грн. 43 коп) = 9478 гривен 92 коп.

В порядку  ст.  235 ч. 5 КЗпП України,  суд вважає можливим допустити негайне
виконання рішення суду в частині поновлення на роботі і стягненні заробітної
плати за один місяць.

В
порядку  ст.  76 ЦПК України,  суд вважає необхідним покласти на відповідача
судові витрати.

На
підставі  ст.   ст.
41,  232,  235 КЗпП України,  Постанови Пленума Верховного Суда
України від 06.11.1992 року № 9 " Про практику розгляду судами
трудових спорів ",  Положення про
порядок укладення контрактів при прийомі ( наймі) на роботу працівників (
Затвердж. КМУ від 19.03.1994 року № 170),
керуючись  ст.  ст.
11,  66,  76,
88, 212, 213, 215 ЦПК України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_1до Міністерства вугільної промисловості України,  третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - державне
підприємство " Центральне боро науково - технічної інформації вугільної
промисловості " про поновлення на роботі та про стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Поновити
ОСОБА_1 на посаді директора державного підприємства " Центральне боро
науково - технічної інформації вугільної промисловості".

Стягнути
з Міністерства вугільної промисловості України на користь ОСОБА_1заробітну
плату за час вимушеного прогулу у розмірі 9478 ( дев"ять тисяч чотириста
сімдесят вісім ) грн. 92 коп.

Стягнути
з Міністерства вугільної промисловості України державне мито на користь держави
у розмірі 950 (дев"ятсот п"ятдесят) гривен,  92 коп.

Рішення
в частині поновлення на попередній роботі та стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 4739 (чотири тисячі сімсот тридцять
дев"ять) гривен 46 копійок,
підлягає негайному виконанню.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача або його
представника. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом
десяти днів від дня одержання його копії.

На
рішення може бути подана заява про оскарження до Апеляційного суду Донецької
області через Київський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів,
починаючи з дня його проголошення. Після даної заяви про оскарження на
рішення може бути подана апеляційна скарга протягом двадцяти днів.