Справа №2-6216/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

5 жовтня 2007 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді
Крупінської С. С. ,

при секретарі - Давидович
А.А.,

з участю позивачів
-ОСОБА_1,  ОСОБА_2

представника відповідача - Бірюк І.В.,  розглянувши у попередньому відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_2 до Луцької міської ради про
визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на
спадкове нерухоме майно, -

встановив:

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про
визначення часток у спільній сумісній власності та визнання права власності на
спадкове нерухоме майно. Свої вимоги мотивують тим,  що на праві спільної сумісної власності їм та
ОСОБА_4. належить квартира № 50 по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4
помер,  внаслідок чого відкрилась
спадщина на належну йому на праві спільної сумісної власності частину квартири.
Вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4.,  однак не можуть
отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно,  а саме на належну спадкодавцю частину вище
зазначеної квартири,  оскільки формально
не визначені частки в праві спільної сумісної власності на квартиру.

Враховуючи викладене,
позивачі просять визначити,  що
кожному співвласнику вказаної квартири належить по 1/4 її частини та визнати за
ними право власності на 1/4 частину квартири № 50 по АДРЕСА_1,  після смерті ОСОБА_4.

Позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  в попередньому судовому
засіданні свої позовні вимоги підтримали повністю,  з підстав наведених у позовній заяві. Просили
позов задовольнити.

Представник відповідача
Бірюк І.В. в судовому засіданні позов визнала повністю.

Заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  суд приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом встановлено,
що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07 липня 1995
року (а.с. 15) ОСОБА_4,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності належить квартира № 50 по
АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4,  даний факт вбачається з свідоцтва про смерть
серія І-ЕГ № НОМЕР_1 ( а.с. 16) . Після його смерті в порядку  ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина на належну йому на праві спільної сумісної
власності частину квартири № 50 по АДРЕСА_1.

З свідоцтва про укладення шлюбу від 24 жовтня 1981 року
серія Ї-ТП 3 НОМЕР_2 встановлено,  що
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_4.(а.с. 14).

З свідоцтв про народження від 11 грудня 1982 року та від
30 січня 1992 року встановлено,  що
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_2. та ОСОБА_3. (а.с. 12).

Згідно свідоцтва про шлюб від 22 квітня 2007 року серія
І-ЕГ № НОМЕР_3 ОСОБА_5. уклав шлюб з ОСОБА_2.,
після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.
13).

З пояснень сторін,
матеріалів справи,
вбачається,  що позивачі як
спадкоємці першої черги за законом після смерті ОСОБА_4. мають право на спадкове
майно,  однак отримати свідоцтво про
право на спадщину,  тобто на належну
спадкодавцю частину вище зазначеної квартири,
не можуть,  оскільки формально не
визначені частки співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру.

Відповідно до ч.2
ст. 370 ЦК
України у разі виділу частки із майна,  що є у спільній сумісній власності,  вважається,
що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними,  якщо інше не встановлено
домовленістю між ними,  законом або
рішенням суду.

Законом України "Про приватизацію державного
житлового фонду" не визначено умов,
за яких один із членів сім'ї може отримати більшу або меншу частку в
приватизованому житлі. А тому в житловому приміщенні в кожного члена
сім'ї,  яким передається у власність
займана квартира,  частки є рівними .

Враховуючи вище викладене та те,  що між співвласниками вище зазначеної
квартири не встановлено домовленості щодо визначення розміру часток у праві
спільної сумісної власності,  суд прийшов
до висновку,  що позов слід задовольнити
та встановити,  що кожному із
співвласників належить по 1/4 частині квартири № 50 по АДРЕСА_1 та визнати за
позивачами право власності на 1/4 частину
квартири № 50 по АДРЕСА_1,  після смерті
ОСОБА_4. Керуючись  ст.   ст.  10, 11, 60, 212, 215, 223 ЦПК України,  на підставі
ст.  328,  370ч.2 ЦК України,

суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити,  що
частки ОСОБА_4,  ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в праві спільної сумісної власності на квартиру № 50 по АДРЕСА_1
становлять по 1/4 частині кожного.

Визнати за ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 право власності
на 1/4 частину квартири № 50 по АДРЕСА_1,
після смерті ОСОБА_4,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.