Справа №2п-136/07.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня
2007 року                                                                                   м.Житомир

Богунський
районний суд міста Житомира

В складі:      головуючого -
судді  Коломієць О.С.,

з участю секретарів с/з Котляр Т.П., Якусевич І.В., Вітомської С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,

ОСОБА_5 про
визнання членом сім'ї наймача квартири та про

зміну договору найму жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що наймачем АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1, і яка є матір'ю позивача. Спірну квартиру позивач разом зі своєю
матір'ю отримали в 1977 році. В 1997 році мати позивача уклала шлюб з
відповідачем по справі ОСОБА_2 і у них в вересні 1980 року народився син - ОСОБА_4, відповідач по
справі. Періодично позивач виписувався зі спірної квартири в зв'язку з призовом
в армію та під час навчання в учбових закладах. В зв'язку зі сварками які
виникали між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, позивач змушений був залишити
спірне житло, знятись з реєстраційного обліку і перейти тимчасово проживати в
інше місце. Проте починаючи з червня 2003 року і до часу пред'явлення позову
позивач був тимчасово, по договорах піднайму, зареєстрований в спірній
квартирі. Враховуючи, що коли позивач був зареєстрований в спірній квартирі,
він постійно в ній проживав, вів спільне господарство, просив визнати його
членом сім'ї покійної матері та змінити договір найму жилого приміщення спірної
квартири, виділивши йому в користування жилу кімнату площею 10,2кв.м., а
відповідачам кімнату площею 16,6кв.м.

В
судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з тих же
підстав, що в ньому зазначені.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не
визнав, пояснив, що позивач не має право на користування спірною квартирою,
оскільки в 1997 році відповідач добровільно пішов з квартири, мав іншу сім'ю,
приватизовану квартиру.

Відповідач ОСОБА_5 просив в позові
відмовити за безпідставністю.

Представник
відповідача, адвокат ОСОБА_6, вважає, що підстав для задоволення позову не має,
оскільки доказів на підтвердження своїх позовних вимог позивача не надав.

Представник
третьої особи, КВЖРЕП-5 м. Житомира, в судове засідання не з'явився. Направив
заяву про розгляд справи у його відсутності, при прийняття рішення покладається
на розсуд суду. Справа слухалась у його відсутності, згідно ст. 169 ЦПК
України.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

При
розгляді справи судом було встановлено, що наймачем АДРЕСА_1 була ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. В спірній квартирі зареєстровані, як проживаючи відповідачі по
справі.

Позивач
ОСОБА_1 був зареєстрований як проживаючий в спірній квартирі з 11.04.1985 року
по 19.02.1987 рік, з 14.10.1988 року по 28.10.1997 рік. З 13.06.2003 року по
02.06.2004 рік та з 21.07.2004 року по 27.07.2005 рік по договору піднайму
жилого приміщення.

Згідно
ст.64 ЖК України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і
батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони
постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Відповідно п.9 до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року (зі змінами ) "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування
судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування
жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясовувати, чи
дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема : чи була письмова
згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи прописані вони в даному жилому
приміщенні, чи було це приміщення постійним їх місцем проживання, чи вели вони
з наймачем спільне господарство, тривалість часу проживання, чи не
обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають
з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив
Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01.11.1996 року № 9 "
Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність
чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права
користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди
як член сім'ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому." З показів
свідка ОСОБА_7, яка в судовому засіданні пояснювала, що бачила позивача до 2005
року за адресою АДРЕСА_1 не можливо зробити висновок, що у нього в період з
1997 року по 2004 рік з наймачем спірної квартири ОСОБА_3 склались сталі
сімейні стосунки, що він постійно проживав в спірній квартирі, він з наймачем спільне
господарство, мав спільний бюджет. Крім того, покази свідка ОСОБА_7
спростовуються показами свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а.с.117-119 ), які
пояснювали, що позивач в спірній квартирі постійно не проживав, спільне
господарство з наймачем квартири не вів, мав іншу сім'ю та інші постійні місця
проживання. З наданих суду документів також вбачається, що позивач з 31.10.1997
року був зареєстрований в АДРЕСА_2, в якості члена сім'ї ОСОБА_10, яка була
основним квартиронаймачем цієї квартири. Згідно з рішенням Житомирського
міськвиконкому за № 346 від 14.06.2001 року основним квартиронаймачем цієї
квартири став безпосередньо позивач ОСОБА_1 і ним же ця квартира 23.09.2002
року була приватизована, а року вищезазначена квартира була позивачем продана
ОСОБА_11 (а.с.148, 154, 160), що безперечно свідчить, що позивач ніяким чином
не може вважатись членом сім'ї покійної матері, адже у період з 1997 року по
27.05.2003 рік він проживав окремо від матері, створивши свою сім'ю і
розпоряджаючись своїм майном на власний розсуд. Також основний квартиронаймач
ОСОБА_3 визначилась зі статусом позивача в період його проживання в спірній
квартирі, оскільки двічі в період з 2003 року по 2005 рік укладала з ним
догорів піднайму жилого приміщення і позивач був в цей період зареєстрований в
спірній квартирі в якості піднаймача, а не члена сім'ї покійної матері (а.с.
145, 146).

2003
року позивач ОСОБА_1 отримав в КВЖЕРЕП №5 довідку про
склад сім'ї з якої вбачається, що він дійсно зареєстрований та проживає за
адресою : АДРЕСА_1 і при цьому в довідці зазначено склад сім'ї - одна особа.

Суд
вважає, що відповідач не довів в судовому засіданні, що він постійно в період з
1997 року по 30.10.2004 рік поселився в спірну квартиру в якості члена сім'ї
наймача, постійно проживав з наймачем спірної квартири і вів з нею спільне
господарство, хоча відповідно до ст.ст. 10,11 ЦПК України це є обов'язком
позивача.

З
урахуванням викладеного, суд вважає, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2, Якушина Ігоря

Анатолійовича
про визнання членом сім'ї наймача квартири та про зміну договору найму жилого
приміщення не має.

Керуючись
ст. 64, 65 ЖК України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від
12.04.1985 року ( зі змінами ) " Про деякі питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України", п.15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 " Про застосування
Конституції України при здійсненні правосуддя", ст. ст.
10,11,60,169,209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання
членом сім'ї наймача квартири та про зміну договору найму жилого приміщення
відмовити за безпідставністю.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення
суду поданої протягом десяти днів з дня проголошення рішення та апеляційної
скарги поданої протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.