Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
вересня 2007 року Київський районний суд міста Донецька у складі головуючого
судді: Рассуждай
Я.М.  при секретарі:
Янатьєвої Є.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні,  в приміщенні Київського районного суду міста
Донецька справу за позовом:

ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  про визнання фізичної
особи,  втратившою право на житлову
площу,  суд-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій вона
просить суд визнати ОСОБА_2 втратившим право на житлову площу в житловому
будинку АДРЕСА_1.

Мотивують
свої позовні вимоги тим,  що вона є
власницею домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадок по
заповіту. З 1997 року відповідач у даній справі ОСОБА_2 був прописаний в домоволодінні АДРЕСА_1. У 2004 року
відповідач у даній справі ОСОБА_2
добровільно залишив житлову площу домоволодіння АДРЕСА_1. Забрав свої речі
і перейшов проживати за адресою: АДРЕСА_2,
де створив з жінкою свою сім'ю. Квартирну плату за комунальні послуги за
домоволодіння АДРЕСА_1 він не вносить.

Будь-яких
перешкод в мешканні і користуванні домоволодінням йому не спричинялось. Разом з
тим своє право на проживання в домоволодінні добровільно не використовує
ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і просила суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2 в судове
засідання неодноразово не з*являвся. Про день і час розгляду даної справи судом
сповіщався належним чином і своєчасно,
про що свідчать телеграмні повідомлення. Разом з тим поважної причини
своєї неявки до суду не повідомляє. Суд відповідно до вимог  ст.
ст.  169 ч. 4,  224 ч. 1 ЦПК України ухвалив проводити
заочний розгляд даної справи,  у
відсутність відповідача,  по наявних в
даній справі документах і доказах.

Суд
дослідивши обставини у даній справі представлені суду документи і докази,  заслуховує пояснення позивачки і свідчення
свідків приходить до переконання про те,
що між сторонами у даній справі виникли і існують правовідносини
передбачені і регульовані вимогами
ст.   ст.  71,
72,  163,  191 ЖК України,   ст.
ст.  391 ЦК України.

Суд
дослідивши обставини у даній справі врахує те,
що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних
підстав:

У данному судовому
засіданні  було встановлено те,  що ОСОБА_1 є власницею домоволодіння АДРЕСА_1
на підставі свідоцтво про право власності у порядку спадкоємства по заповіту
від 2006 року.

Відповідач
у даній справі ОСОБА_2 у
вказаному домоволодінні прописаний і проживав до 2004 року. У 2004 році він
створив сім'ю і перевіз все своє майно і особисті речі за адресою: АДРЕСА_2. За
вказаною адресою він постійно проживає і до теперішнього часу.

У
домоволодінні АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2
не проживає з 2004 року. Майно що належить йому у вказаному домоволодінні
немає. Комунальні послуги з домоволодіння він не сплачує.

У
судовому засіданні було також встановлено те,
що всі необхідні комунальні послуги з домоволодіння і зокрема за
відповідача у даній справі ОСОБА_2 оплачує тільки позивачка ОСОБА_1,
що є для її сімейного бюджету украй важко.

Відповідно
до вимог чинного законодавства відповідач втрачає право на житлову площу в
спірному будинку,  оскільки не проживає в
нім,  не здійснює своє право на житлову
площу,  без поважних причин,  більш за термін встановленого чинним
законодавством.  Разом з тим добровільно
з вказаного домоволодіння він не виписується.

Згідно
чинного законодавства власник має право вимагати усунення будь-яких порушень
його прав,  хоч би ці порушення і не були
пов'язані з позбавленням володіння. Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 суду пояснила те,  що вона сім'ю
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 знає давно і добре.

Підтвердила
суду те,  що ОСОБА_2 не проживає в
домоволодінні АДРЕСА_1 приблизно з 2004 року. У 2004 роки ОСОБА_2 забрав з
будинку своє майно і переїхав до своєї дружини за іншою адресою.

З
вказаного часу ОСОБА_2 в
домоволодінні АДРЕСА_1 не проживає. Докази позивачки у даній справі крім того
підтверджуються матеріалами даної справи і зокрема:

Так
а.с.  5-8 технічний паспорт на домоволодіння
АДРЕСА_1,  а.с.  10-11 будинкова книга,  а.с.
14 довідка квартальної.

Згідно
вимог  ст.
ст.  9 ЖК України ...
житлові права громадян охороняються законом.
Згідно вимог  ст.   ст.
163 ЖК України ... при тимчасовій відсутності наймача або ч.1енів його
сім'ї за ними зберігається займане житло у випадках і в межах термінів,  встановлених
ст.   ст.  71 ЖК України.

Згідно
вимог  ст.   ст.
71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача і ч.1енів його сім'ї за
ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Згідно
вимог  ст.   ст.
72 ЖК України  визнання особи
втратившою право користування житловим приміщенням унаслідок відсутності цієї
особи,  в встановлені терміни проводяться
в судовому порядку.

Згідно
вимог  ст.   ст.
391 ЦК України  власник майна має право вимагати усунення
порушень в здійсненні ним користування і розпорядження своїм майном.

Суд
врахує те,  що позовні вимоги позивачки у
даній справі ОСОБА_1 підлягають задоволенню оскільки вони засновані на вимогах
чинного законодавства і в дійсному судовому засіданні знайшли своє законне і
об'єктивне підтвердження.

За
наявності вказаних обставин суд вважає необхідним визнати ОСОБА_2 втратившим
право на житлову площу в домоволодінні АДРЕСА_1.

Керуючись  ст.
ст.  9,  71,
72,  163 ЖК України,   ст.
ст.  391 ЦК України,   ст.
ст.  10,  11,
60,  212,  213,
214,  215,  226 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Усунути
перешкоди що заважають користуванню,
володінню і розпорядженню житловим домоволодінням АДРЕСА_1 ОСОБА_1,  визнавши ОСОБА_2 1958 року народження
втратившим право на житлову площу в домоволодінні АДРЕСА_1.

Заява
про перегляд заочного рішення суду може бути подана ОСОБА_2 протягом десяти
днів з дня отримання копії даного рішення суду. Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подачі в
десятиденний термін з дня проголошення рішення суду заяви про апеляційне
оскарження і подачі після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги з
подачею її копій в Апеляційну інстанцію або в порядку ч. 4  ст.
ст.  295 ЦПК України.