Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 липня
2007 року                                                                                                            м.
Долина

Долинський
районний суд Івано-Франкіської області в складі:

головуючого -
судді Лицура І.М. ,  секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долині справу за
позовом ОСОБА_1 до Долинського комбінату комунальних підприємства та
Долинського комунального підприємства «Комунгосп» про поновлення на
роботі,  стягненння середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 просила постановити рішення,
яким поновити її на роботі на посаді контролера та стягнути в її користь
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу. Свої вимоги мотивувала
тим,  що в серпні 2006 року вона була
прийнята на роботу на посаду контролера в Долинський комбінат комунальних
підприємств. Відповідно до наказу від 14 березня 2007 року,  з яким її не ознайомили,  її було звільнено з роботи. Дане звільнення
вважає незаконним,  оскільки згідно з
наказом від 17 березня 2006 року вона перебувала у відпустці по догляду за
сином ОСОБА_2. , ІНФОРМАЦІЯ_1,  до
досягнення ним трьохрічного віку,  а
всупереч вимогам  ст.  184 КЗпП України,  яка забороняє звільнення жінок,  які мають дітей до трьох років,  відповідач звільнив її з роботи. Ніяких
пропозицій щодо працевлаштування від відповідача також не надходило. Крім
того,  їй навіть відмовили у видачі
документів про роботу,  які були
необхідні для оформлення позову в суд.

В
судовому засіданні позивачка збільшила позовні вимоги,  доповнивши їх вимогою про відшкодування
моральної шкоди в розмірі 5000, 00 грн. При цьому представник позивачки
пояснила,  що фактично у відповідача відбулася
не ліквідація,  а реорганізація,  оскільки до новоствореного підприємства
«Комунгосп» перейшло все майно комбінату комунальних підприємств,  а також переведено майже всіх працівників.
Звільнення позивачки є незаконним,  тому
що її звільнено під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення трьохрічного віку. Крім того повної ліквідації підприємства не
відбулося,  а також її не переведено і не
було запропоновано роботу в підприємстві «Комунгосп»,  де залишилася її посада. При звільненні
допущено ряд грубих порушень,  зокрема в
наказі про її звільнення відповідач послався на наказ № 133 від 27.10.2006 року
про ліквідацію підприємства,  хоч такого
наказу не існує. Крім того,  позивачку
звільнено з посади контролера абонементської служби,  хоч вона була прийнята на роботу контролером
цеху саночистки,  з наказом про
звільнення її не ніхто не ознайомлював,

трудової
книжки не видавав,  в списках про
фактичне вивільнення працівників,  які
направлені в Долинський районний центр зайнятості,  її прізвище не вказали. Незаконним
звільненням порушено законні права позивачки,
що призвело до нервових напружень та переживань,  морального пригнічення та дискомфорту,  чим заподіяно їй моральну шкоду. Просила
постановити рішення,  яким поновити
позивачку на роботі контролером абонентської служби в Долинському комунальному
підприємстві «Комунгосп»,  стягнути в її
користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу та 5000, 00 грн.
відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Представник
відповідачів позовні вимоги не визнав,
пояснивши,  що позивачку законно
звільнено з роботи,  оскільки Долинською
міською радою було прийнято рішення про ліквідацію комунального підприємства
«Долинський комбінат комунальних підприємств»,
де вона працювала,  було видано
наказ про ліквідацію та створено ліквідаційну комісію. В зв"язку з ліквідацією
підприємства всіх працівників згідно з вимогами закону було попереджено про
наступне звільнення. При звільненні в зв"язку з ліквідацією підприємства
згода профспілкового комітету не потрібна. Створене міською радою підприємство
«Комунгосп» є новим підприємством,  а не
правонаступником ліквідованого комбінату комунальних підприємств,  на цьому підприємстві позивачка ніколи не
працювала,  а тому вважає,  що звільнення позивачки було проведено з
дотримання всіх вимог закону,  її позов є
безпідставним і в його задоволенні слід відмовити.

Дослідивши
та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх
сукупності,  суд вважає,  що даний позов підлягає до часткового
задоволення,  виходячи з наступного:

Згідно
зі  ст.
40 п.1 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк,
може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку
змін в організації виробництва і праці,
в тому числі ліквідації,
реорганізації,  банкрутства або
перепрофілювання підприємства,  установи,
організації,  скорочення чисельності або штату працівників.
Згідно з ч.3 даної статті звільнення з підстав,
зазначених у пунктах 1, 2, 6 цієї статті,  допускається,
якщо неможливо працівника перевести,
за його згодою,  на іншу роботу.

Статтею
184 КЗпП України передбачено,  що
звільнення вагітних жінок і жінок,  які
мають дітей віком до трьох років з ініціативи власника або уповноваженого ним
органу не допускається,  крім випадків
повної ліквідації підприємства,  коли
допускається звільнення з обов»язковим працевлаштуванням.

Копія трудової
книжки позивачки НОМЕР_1 та наказ № 85 від

10.08.2005 року підтверджують,  що 10.08.2005 року її було прийнято на

роботу в Долинський ККП на посаду контролера цеху саночистки.

Згідно з
наказом № 17/А від 17.03.2006 року позивачці надано відпустку по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного віку з

17.03.2006 р. по 16.03.2009 р.

Як вбачається з
наказу відповідача Долинського ККП № 31 від

14.03.2007   року,  контролера абонеменської служби Валіхновську
Т.З.

звільнено з роботи по  ст.  4 0 п.1 КЗпП України.

Звільнення
позивачки з роботи суд вважає незаконним виходячи з наступного:

Як
вбачається з рішення № 296-7/2006 від 20.12.2006 року Долинська міська рада
вирішила ліквідувати комунальне підприємство «Долинський комбінат комунальних
підприємств»,  утворити ліквідаційну
комісію.

Згідно з
рішенням Долинської міської ради від 20.12.2006 року № 297-7/2006,  в зв'язку з ліквідацією Долинського комбінату
комунальних

підприємств,  з метою ефективного надання комунальних послуг
утворено комунальне підприємство «Комунгосп».

В
судовому засіданні встановлено,  що
фактично відбулася не ліквідація Долинського комбінату комунальних
підприємств,  а його реорганізація і
новостворене підприємство «Комунгосп» є його правонаступником.

Зі
статутів Долинського ККП та «Комунгоспу» вбачається,  що обидва підприємства належать до
комунальної форми власності і вони підзвітні та підконтрольні Долинській
міській раді Івано-Франківської області,
в них однакові мета та предмет діяльності.

Згідно з
рішенням виконкому Долинської міської ради № 29 від 29.01.2007 року майно
Долинського ККП було передано комунальному підприємству «Комунгосп»,  а рішенням виконкому № 98 від 15.03.3007 року
комунальному підприємству «Комунгосп» передано в оренду транспортні засоби та
інвентар Долинського ККП.

Як
свідчить штатний розпис Долинського КП «Комунгосп» станом на 15.03.2007 року на
даному підприємстві є 3 посади контролера абонслужби та 1 посада
керівника,  отже посада,  на якій працювала позивачка,  на даний час знаходиться в комунальному
підприємстві «Комунгосп».

В
судовому засіданні встановлено,  що на
посади контролерів абонслужби в КП «Комунгосп» переведено одного працівника з
Долинського ККП,  а інші посади де-який
час були вакантні і їх можна було запропонувати позивачці.

Крім
того,  порушено також процедуру
звільнення,  оскільки з наказом про
звільнення з роботи позивачку своєчасно ніхто не ознайомив і тільки 13.04.02007
року,  коли вона з»явилася на
підприємство,  було складено акт про
відмову від підпису в наказі про звільнення,
що підтверджується копією акту від 13.04.2007 року,  що складений працівниками відповідача.

Як
вбачається зі списків про фактичне вивільнення працівників Долинського
ККП,  які направлені в Долинський
районний центр зайнятості,  прізвище
позивачки в них відсутнє.

Про незаконність
звільнення позивачки свідчить і той факт,
що в порушення вимог  ст.   184 КЗпП України її не було працевлаштовано,  незважаючи на те,  що більшість працівників Долинського ККП по
переводу прийнято на роботу в КП «Комунгосп».

При
таких обставинах звільнення позивачки ОСОБА_1 з роботи у відповідача під час
перебування її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку є незаконним і її слід поновити на посаді контролера абонентської служби в
Долинському комунальному підприємстві «Комунгосп».

Відповідно
до  ст.
235 КЗпП України,  у разі
звільнення без законної підстави або незаконного переведеня на іншу роботу
працівника орган,  який розгдядає
трудовий спір,  одночасно вирішує вимоги
про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Однак,  враховуючи,  що позивачка ОСОБА_1 на час звільнення з
роботи не працювала,  оскільки перебувала
у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку,  її вимога про стягнення з відповідача
середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу до задоволення не
підлягає.

Згідно
зі  ст.
237-1 КЗпП України,  відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

В судовому засіданні
встановлено,  що порушення прав позивачки
ОСОБА_1 у сферд. трудових відносин з Долийсь ким ККП,  незаконне звільнення її з роботи під час
відпустки призвело до моральних страждань позивачки,  оскільки було порушено її трудові права,  через що вона нервувалася та переживала,  і змушена прикладати додаткові зусилля для
організації свого життя.

При
визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та
тривалість моральних страждань позивачки,
ступінь вини та фінансовий стан відповідача та встановлює його в сумі
1500, 00 гривень.

На
підставі викладеного,   ст.
ст.  40, 147-149, 184, 232, 235,
237-1 КЗпП України,  керуючись статтями
213-215, 367 ЦПК України,  суд, -

РІШИВ:

Позов задоволити
частково.

Визнати
незаконним звільнення з роботи ОСОБА_1 з посади контролера абонентської служби
комунального підприємства Долинський комбінат комунальних підприємств та
поновити її на даній посаді в Долинському комунальному підприємстві
«Комунгосп».

Стягнути
з Долийського комунального підприємства «Комунгосп» в користь ОСОБА_1 1500, 00
грн. відшкодування завданої моральної шкоди та стягнути з нього в дохід держави
8, 50 грн. судового збору та 7, 50 грн. інформаційно-технічних витрат,  відмовивши в задоволенні решти вимог ОСОБА_1
за їх безпідставністю.

Рішення
в частині поновлення на роботі допустити до негайного виконання.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подачі заяви про апеляційне оскарження,  але якщо апеляційна скарга не була подана в
строк,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Долинський районний суд.