Справа №2-884/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17 вересня 2007 р.                                                                             м. Кіровоград

Ленінський районний суд м.
Кіровограда

у складі
головуючого........................ Ковтун Л.М.

при секретарі.................................... Ткачук Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 за участю третьої особи
органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради про поділ майна, що є
частковою спільною власністю подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи органу опіки та піклування Кіровоградської
міської ради про поділ майна, що є частковою
спільною власністю подружжя посилаючись на те, що 22 серпня 1992 року між нею
та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі народилося
двоє дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2. Всією родиною вони проживали в квартирі АДРЕСА_1. 08.11.2000 року ними було використано право на
приватизацію державного житлового фонду, згідно Закону
України «Про приватизацію державного житлового фонду», та приватизовано
квартиру АДРЕСА_1, в якій проживали, про що отримано
свідоцтво про право власності на житло на всіх членів родини, у тому числі малолітніх дітей, набувши таким чином право власності на
житло у рівних частках - 1/4 частини на кожну
особу, що приймала участь у приватизації. 14 червня 2006 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, про що видано свідоцтво про
розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 06.12.2006
року. Подальше спільне проживання у квартирі стало неможливим, оскільки
відповідач привів у квартиру іншу жінку з
дитиною. При її неодноразових спробах домовитися з відповідачем про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя, у тому
числі - з урахуванням інтересів інших з ним
дітей, шляхом виплати нею йому оціночної вартості його частки квартири, він відповів відмовою, пояснюючи тим, що у нього вже інша
родина, з якою він не може залишитися на вулиці. Тому
просить суд присудити ОСОБА_2 грошову компенсацію замість його
частки у праві спільної сумісної власності на майно - квартиру АДРЕСА_1згідно
грошової оцінки КООБТІ в сумі 124 грн. 50 коп.

В судовому засіданні позивачка та її представник пояснили суду, що після
розірвання шлюбу відповідачем були створені
умови відповідно до яких позивач разом з неповнолітніми дітьми не могла проживати в спільно нажитій квартирі, зокрема відповідач в
квартиру де мешкала його колишня дружина з дітьми привів
іншу жінку з дитиною. На неодноразові вимоги щодо розподілу житла відповідач відповідав відмовою. Крім того позивачкою в
судовому засіданні надано уточнення до позовних вимог
згідно яких вона просить визнати за ОСОБА_1, право
власності на 1/2 квартириАДРЕСА_1, тобто на
частку, що на даний час належить відповідачу ОСОБА_2, а також просять зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
займане ним приміщення квартируАДРЕСА_1. Позивач зазначає, що іншого житла ні
вона ні її неповнолітні діти не мають тому просить суд постановити рішення яким визнати за ОСОБА_1, право
власності на Ул квартириАДРЕСА_1, тобто на частку, що на даний час належить відповідачу  ОСОБА_2, зобов'язати ОСОБА_2

2

звільнити займане ним приміщення
квартируАДРЕСА_1 та присудити відповідачу грошову компенсацію замість його
частки у праві спільної сумісної власності.

Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що дійсно в період спільного
проживання з позивачем ними була приватизована
квартира. Оскільки ні він ні його нинішня дружина не мають іншого житла він змушений був привести нову дружину та її дитину в
квартиру за місцем проживання. На розподіл майна не
погоджується так як вважає, що позивач має інше місце проживання, на сплату грошової компенсації не погоджується бо немає грошей
тому просить суд постановити рішення яким відмовити позивачу в заявлених
вимогах.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Кіровоградської
міської ради в судовому засіданні пояснив, що
органом опіки та піклування за участю педагогів шкіл де навчаються діти позивача проведено обстеження житлових умов про що складено
акти. Діти позивача проживають в не найкращих умовах, проживають в
однокімнатній квартирі разом з мамою та бабусею, батько участі у вихованні
дітей не приймає. Намагання комісії перевірити житлові умови квартири частина якої належить дітям на праві приватної
власності були марними так як комісію до квартири нинішня
дружина відповідача не пустила. З огляду на викладене враховуючи, що в спірній квартирі частина належить неповнолітнім дітям
орган опіки та піклування вважає що в даній
квартирі повинні проживати діти яким вона належить, а не тіснитися в
тимчасовому житлі.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1та членів її сім*ї ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках, що стверджується свідоцтвом про право власності на житло
від 08.11.2000 р. реєстраційний №
32231(а.с.8).Відповідно до висновку експерта вартість спірної квартири становить 142007 грн. Вартість 1А частини
вказаної квартири становить 35501,75 грн., що стверджується висновком експерта (а.с. 40-44 ). В судовому засіданні
відповідачем не спростовується той факт, що частина квартири яку він
займає належить позивачу та неповнолітнім
дітям. За актами обстежень житлових умов неповнолітніх дітей позивача встановлено, що вони не мають іншого власного
житла,не забезпечені належними умовами для проживання та не користуються
належним їм на праві приватної власності житлом (а.с.23-24;28). Таким чином в судовому засіданні доведено те, що
відповідачем по справі обмежуються та порушуються права позивача та
неповнолітніх дітей на здійснення права власності передбаченого ст. 321 ЦК України згідно якої право власності
є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у
спільному майні може бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників, якщо частка є не значною і не може бути
виділена в натурі; Якщо спільне володіння і користування є неможливим.

Враховуючи те, що позивач та її неповнолітні діти безпідставно обмежені
відповідачем у здійсненні ними права власності, відповідач відмовився від будь
якого розподілу спірної квартири чи сплати грошової компенсації за частку в
майні що належить позивачу та неповнолітнім дітям, враховуючи також те, що позивачем внесено на депозитний рахунок судової
адміністрації грошова компенсація за частку що
належить відповідачу на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 в
розмірі 35000 грн. суд дійшов висновку про можливість задоволення позову .

Статтею 79 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового
збору та витрат пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст..88 ЦПК України Стороні на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.321;3б5 ЦК України, ст. ст.79;88; 214-215 ЦПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2 за участю третьої особи
органу опіки та піклування Кіровоградської міської ради про поділ майна, що є частковою
спільною власністю подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на У* квартири АДРЕСА_1 тобто на частку, що
належить відповідачу   ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 вартість 1/4
частини квартири АДРЕСА_1, що належить йому на праві
приватної власності в розмірі 35501,75 грн.

Зобов'язати
ОСОБА_2 звільнити займане ним приміщення квартируАДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1судові
витрати в тому числі сплачений судовий збір в розмірі 51 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 30
грн., сплата витрат за експертизу в розмірі 791 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави державне мито в розмірі 302 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Кіровоградської області
через Ленінський районний суд м. Кіровограда шляхом
подання до суду першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення, заяви про апеляційне оскарження та
шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.