Справа №2-45/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року
Тростянецький районний судСумської області

в складі:

головуючого-
судді Жаворонка В.П.

при секретарі
Рибалко Л.І.,

розглянувши  у
відкритому  судовому  засіданні
в  залі  суду м. Тростянець  цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Охтирське МБТІ»
в особі директора Давидова Миколи Петровича, 3-я особа: виконком Тростянецької
міської ради про усунення перешкод для нормального користування земельною
ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3.,
Комунального підприємства «Охтирське МБТІ» в особі директора Давидова М.П., 3-я
особа: виконком Тростянецької міської ради про усунення перешкод для
нормального користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що на протязі
1982-2005 p.p. вони постійно
зверталися в різні інстанції про порушення їх права землекористування нині
покійним їх сусідом по АДРЕСА_1ОСОБА_4, який маючи 0,23 га землі, здійснив
самовільний захват частини їх земельної ділянки шляхом самовільного будівництва
на ній сарая-гаража-погріба, що підтверджується відповідними планами
1936,1946,1949 років, на яких даного об'єкта на їх ділянці не було.

Фактично
це був сарай-погріб-омшаник. В 60-х рокахОСОБА_4 розібрав омшаник і самовільно
підставив замість нього самовільно побудований в т.ч. в їх дворі
сарай-погріб-гараж, який не відповідає розміщенню і розмірам на плані.
Відхилення фактичного розміщення гаража від омшаника 5,5 м.

Цей
гараж-погріб декілька разів перебудовувався в т.ч. і в сторону їх подвір'я з
переміщенням межі.

Гараж-погріб в
документах у 1982 року був відсутній.

Цей
самовільно побудований сарай-погріб-гараж з самовільними захватом частини їх
земельної ділянки є триваючим правопорушенням і тільки знесення його ліквідує
це правопорушення. Сарай-погріб-гараж постійно створює їм перешкоди в
користуванні земельною ділянкою, так як з нього постійно тече вода на їх
будинок.

З
вищезазначених підстав звернулися позивачі до суду, уточнюючи під час
знаходження справи в провадженні суду, свої позовні вимоги та остаточно просили
знести спірний об'єкт сарай-погріб-гараж з території їх земельної ділянки та
повернути самовільно зайнятуОСОБА_4. земельну ділянку і привести в придатний
для використання стан; відновити межу згідно їх Генеральних планів
1936,1946,1949 p.p.; знести
самовільно побудовану вигрібну яму каналізації. Окрім цього позивачі просили
визнати недійсними Генеральні плани з 1955 року по сьогоднішній день по
АДРЕСА_1; визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину в частині внесення
в них самовільно побудованого гаража-погріба ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3; визнати рішення Тростянецького міськвиконкому №179 та №184 від 14.07.1982
року №176 від 16.07.1986 року та №133 від 22.06.1988 року у зв'язку із
знесенням законного сарая-погріба-омшаника, купленого згідно «Умови»
купівлі-продажу від 25.06.1935 року.

2

В судовому засіданні позивач та представник позивача по дорученню
позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив,
тому суд вважає за можливе розглянути справу в його відсутність, на підставі
матеріалів, які є в справі.

Представник
відповідача Охтирського МБТІ в судове засідання не з'явився, але від нього до
суду надійшла заява, в якій він просить в подальшому справу розглядати без
участі представника МБТІ. В попередніх судових засіданнях він пояснював, що на
сьогоднішній день, вивчивши інвентарні справи позивача і відповідача, всі
питання, які ставилися в позовних заявах були вивчені і виявилося, що
побудовано не той об'єкт, який дозволявся і не на тому місці, де дозволялося.
Визнати Генеральні плани недійсними не можливо, але можливо внести в дані плани
зміну конфігурації земельних ділянок.

Представник
3-ї особи в судовому засіданні пояснила, що вимоги позивача стосовно знесення
спірного об'єкту сарая-погріба-гаража з їхньої території підтримує і вважає, що
ця вимога підлягає задоволенню, а інші вимоги позивачів залишає на розсуд суду.

Суд,
вислухавши сторони, представника 3-ї особи, свідків, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Було
встановлено, що раніше власником жилового будинку по АДРЕСА_1 була ОСОБА_7, що
підтверджується копією Генерального плану
(а.с.89).

Як
вбачається з копії технічного паспорту від 26.12.1994 року власниками
вищезазначеного домоволодіння були ОСОБА_8 та ОСОБА_9(а.с.90).

На даний
час вищезазначений будинок разом з земельною ділянкою належить позивачам.

Будинок
АДРЕСА_1 на 1935 рік належав ОСОБА_5 згідно договору купівлі-продажу,
посвідченого 20.06.1935 року нарсудом Тростянецького району за нотаріальним
реєстром №9. Згодом власником цього будинку став ОСОБА_4

На даний
час 1/2 жилого будинку АДРЕСА_1належить на праві особистої власності ОСОБА_10
на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.1984 року,
виданого 1-ю Вінницькою держнотконторою, реєстр №4-2803.

Інша 1/2
частина вищезазначеного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого Тростянецькою держнотконторою 29.11.2005 року за
реєстром №4508, належить ОСОБА_3.

Згідно
ч.3 ст.375 ЦК України
право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних,
будівельних, санітарних, екологічних та інших норм, а також за умови
використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Як було
встановлено, за час життяОСОБА_4 на земельній ділянці поАДРЕСА_1, власником
якої він був, зніс сарай-погріб-омшаник, який був зазначений в технічній
документації та побудував новий гараж-погріб, більша частина якого розміщена на
земельній ділянці поАДРЕСА_1, який не співпадає з розміщенням знесеного
сарая-погріба-омшаника в технічній документації.

Як
пояснила в судовому засіданні представник 3-ї особи, 14 лютого 2007 року
депутатська погоджувальна комісія, по заяві ОСОБА_1, проводила обміри земельних
ділянок та перевіряла документи по АДРЕСА_1. Земельна комісія при цьому
звернула увагу на такі порушення: на

3

земельній
ділянці по АДРЕСА_1 власник земельної ділянкиОСОБА_4 зніс сарай-погріб-омшаник,
який був зазначений в його техдокументації та побудований не на тому місці як
вказано в техдокументації новий гараж-погріб, більша частина якого розташована
на земельній ділянці по АДРЕСА_1, який не співпадає з розміщенням знесеного
сарая-погріба-омшаника в технічній документації; новий гараж погрібОСОБА_4
побудував на новому місці без рішення міськради і без усякої згоди сусідів по
АДРЕСА_1 і з порушеннями будівельних норм і правил. Межа біля гаража
переміщена; вигрібна яма каналізації по АДРЕСА_1ОСОБА_4. побудована на межі без
рішення міськради і згоди сусідів по АДРЕСА_1 та з порушенням санітарних норм.

Після
проведення обмірів земельних ділянок та перевірки документів по АДРЕСА_1,
погоджувальна комісія склала висновок (а.с.139), в якому викладені всі
вищезазначені представником міськради порушення.

Як
вбачається з копії висновку технічної експертизи по даним інвентаризаційної
справи на 18 квітня 1955 року сарай-омшаник-погріб був накреслений не по
масштабу і відстань від сараю до красної лінії складала 23 м., замість 16,5 м.
та частина сараю знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1(а.с.179).

Рішенням
виконкому від 14.06.1982 року за №184 був наданий дозвіл на перестройку сараю над
погрібом ОСОБА_4 по
АДРЕСА_1.

Замість
сараю гр.ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 збудував гараж, а в інвентарній справі на
Генеральному плані 25.09.1984 року була зроблена відмітка, що гараж побудовано
самовільно, а потім працівниками бюро технічної інвентаризації в примітці було
вказано, що не самовільно, а з посиланням на рішення виконкому №184 від
14.07.1982 року, що підтверджується повідомленням КП Охтирське МБТІ за №4462
від 06.12.2006 року (а.с.52-53).

Як
вбачається з копії повідомлення виконкому Тростянецької міської ради №2208 від
13.10.1994 року, 30 вересня 1994 року виїздила депутатська погоджувальна
комісія і обстежувала ділянки АДРЕСА_1. Комісією було встановлено, що частина
будівлі, дійсно виступає на територію домоволодіння АДРЕСА_1Згідно квартальної
зйомки 1955 року на садибі АДРЕСА_1значиться погріб розміром 3.8 мх2.6 м з
заступом на територію ділянки АДРЕСА_1Цей же погріб вказано в договорі
купівлі-продажу садиби АДРЕСА_1громадянину ОСОБА_4 в 1935 році. Депутатами були перевірені технічні паспорти
домоволодінь №42 та АДРЕСА_1та встановлено, що рішенням №179 від 14.07.1982
року гр. ОСОБА_4 дозволена перебудова сараю на місці старого, під існуючим
погрібом. В подальшому сарай був самовільно переобладнаний під гараж, з
добудовою приміщення (а.с.86).

З копії
рішення виконкому №176 від 16.07.86 року вбачається, що гр.ОСОБА_4 було
заборонено використовувати сарай під гараж (а.с.83).

В
підтвердження вищезазначеного свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що
сарай -погріб-омшаник стояв в дворі ОСОБА_3 понад межею проти теперішнього сарая Логвиновського. Гаража-погріба
не було у дворі ОСОБА_1 Межа була рівна. Це все було побудовано в 1982-1983
роках. Вигрібної ями також не було у дворі ОСОБА_1

Окрім
цього, свідок ОСОБА_12 в судовому
засіданні пояснила, що на даний час омщаника немає, стояв він навпроти сарая Логвиновського,
гаража-погріба не було. На місці гаража-погріба росла

4

трава,  зараз  там  каналізаційна  яма.  Зараз
прямо  у  дворі  в ОСОБА_1 стоїть сарай-гараж ОСОБА_3а.

Відповідно
до п.б ч.1 ст.211 Земельного кодексу України
(далі ЗК України) громадяни несуть цивільну відповідальність за самовільне
зайняття земельних ділянок.

Згідно
ст.212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню
власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за
час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для
використування стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд,
здійснюються за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли
земельні ділянки.

Виходячи
з вищезазначеного, суд вважає, що вимоги позивачів в частині знесення
сарая-погріба-гаража з їх території земельної ділянки та повернення самовільно
зайнятої ОСОБА_4 земельної ділянки і приведення в придатний для використання
стан, знесення самовільно побудованої вигрібної ями підлягають задоволенню.
Окрім цього, суд вважає за необхідне внести зміни в конфігурацію планів
земельних ділянок по АДРЕСА_1(тобто межа між ними повинна бути рівною) після знесення
гаража (або частини гаража).

Що
стосується вимог позивачів про визнання недійсними Генеральних планів з 1955
року по сьогоднішній день, то суд вважає, що для задоволення цієї вимоги не має
підстав, оскільки генеральний план з 1955 року на теперішній час дійсний, так
як затверджений рішення виконкому і до теперішнього часу не відмінявся. Окрім
цього, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивачів щодо визнання
недійсними Генеральних планів по АДРЕСА_1, визнання недійсними свідоцтва про
право на спадщину в частині внесення в них самовільно побудованого
гаража-погріба ОСОБА_5,ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_3. та визнання такими, що
втратили юридичну чинність рішень Тростянецького міськвиконкому, оскільки
задоволення спору щодо усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
тягне за собою певні юридичні наслідки.

У відповідності
до ст.ст.81,88 ЦПК України суд при винесенні рішення також вирішує питання
розподілу судових витрат між сторонами. В
зв'язку  з  тим,
що  позовні  вимоги
ОСОБА_1  та ОСОБА_2 задоволені
частково, суд вважає за можливе залишити судові витрати за сторонами.

На
підставі викладеного та керуючись ст.10,11,209,212,214,215 ЦПК України та
ст.376,386 ЦК України,ст.ст.107,211,212 ЗК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1,ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Комунального підприємства «Охтирське МБТІ» в особі
директора Давидова Миколи Петровича, 3-я особа: виконком Тростянецької міської
ради про усунення перешкод для нормального користування земельною ділянкою
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_3 знести
спірний об'єкт сарай-погріб-гараж з території земельної ділянки, розташованої
по АДРЕСА_1, повернувши самовільно зайняту земельну ділянку і привести її в
придатний для використання стан.

Зобов'язати
Комунальне підприємством Охтирське МБТІ відновити межу згідно Генеральних
планів 1936,1946,1949 p.p. та внести зміни
в конфігурацію планів земельних ділянок поАДРЕСА_1, так щоб межа між цими
земельними ділянками була рівною після

5

знесення гаража (або частини гаража).

Зобов'язати ОСОБА_3
знести самовільно побудовану вигрібну яму каналізації, яка побудована на межі
по АДРЕСА_1.

В решті позовних
вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.2 95 ЦПК України.