overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №ц2-2029/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
вересня 2007 року                                                               м.  Миколаїв

Центральний
районний суд м.  Миколаєва у складі:
головуючого - судді - Ямкової

О.О.,  при секретарі - Петровській О.С. ,  за участю позивача - ОСОБА_1. ,  розглянувши у

відкритому
судовому засіданні   в залі суду в
м.  Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.  звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2. про
розірвання шлюбу з тих підстав,  що між
ними відсутнє взаєморозуміння,  на цьому
грунті часто відбуваються сварки.

У судовому
засіданні позивач вимоги позову підтримав.

Відповідач,  її представник у судовому засіданні
3.04.2007року вимоги позову не визнала,
пояснив,  що бажає зберегти сім'ю.
Між тим,  у судові засідання 3.07.2007року,  13.07.2007року і 12.09.2007року не з'явилася
без поважних причин,  про дати слухання
справи була повідомлена належним чином через свого представника,  про причини неявки суду не повідомила.
Ухвалою суду слухання справи закінчення за відсутності відповідача та її
представника.

Вислухав
пояснення позивача,  вивчивши доводи
позову і матеріали справи,  судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони
знаходяться у шлюбі з 11.08.2000року,
від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружні
відносини і ведення сумісного господарства між ними припинені з 16.06.2006року.

У сім'ї
склалися ненормальні взаємини,  внаслідок
чого подружні відносини припинені і не підтримуються по теперішній час.  Сторони миритися не бажають,  загальне господарство не ведуть,  проживають окремо. Неповнолітня дитина
залишилися на проживання сумісно з відповідачем.

На
підставі вищевикладеного,  згідно зі  ст.
ст.  104,  110,
112 СК України,  суд приходить до
висновку,  що подальше сумісне життя
подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін,  зокрема інтересам позивача,  які мають істотне значення,  у зв'язку з чим заявлений позов підлягає
задоволенню,  а шлюб - розірванню.

Згідно зі  ст.  88
ЦПК України судовий збір слід стягнути з позивача.

Керуючись  ст.
ст.  14,  209, 212-215
ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб
зареєстрований 11 серпня 2000року у відділі реєстрації одружень м.  Миколаєва (актовий запис НОМЕР_1) між ОСОБА_1
і ОСОБА_2- розірвати.

Стягнути
при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах ЗАГС судовий збір з
позивача ОСОБА_1.  у розмірі 10грн.
50коп. на користь держави,  відповідача
звільнити від сплати судового збору.

Рішення
може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду
Миколаївської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подачі заяви з надісланням особою,  яка її подає,
копії апеляції до апеляційної інстанції.
Справа № 2-2626/2007 p.
травня 2007 року Заводський районний суд м.
головуючого судді           Шаманської
секретарі                                 Демиденко
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства
«Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення боргу
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за постачання теплової
енергії для опалення та гарячого водопостачання з відповідачів у розмірі 3912,
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному
обсязі,  просив позов задовольнити.
У судове
засідання відповідачі не з'явилися,  про
день слухання справи були повідомлена належним чином,  причини неявки суду не повідомили,  про день слухання справи були повідомлені
належним чином,  причини неявки суду не
повідомили. З відома представника позивача,
суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи,  що відповідає положенням  ст.
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
приходить до наступного.
встановлено в судовому засіданні,
відповідачі мешкають за адресою АДРЕСА_1. Згідно наданих позивачем
документів,  між сторонами було укладено
договір по постачанню теплової енергії для опалення та гарячого
водопостачання,  яке фактично
проводилося,  згідно інформації про дату
подачі тепла у житлові будинки за період з 01.01.2001 по 01.02.2007 року борг
складає 3912, 59 грн.,  який до
теперішнього часу не погашено.
ст.  64, 67, 68 ЖК України,  наймач та члени його сім'ї у будинках
державного житлового фонду,  зобов'язани
своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
підставі вищевикладеного,  суд вважає
позовні вимоги позивача обгрунтованими і такими,  що підлягають задоволенню в повному обсязі.
ст.  211-215 ЦПК України суд,
в солідарному порядку з ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на користь Обласного комунального
підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» суму боргу у розмірі 3912, 59 грн.,  та 30 грн. витрати з інформаційно-технічного
в солідарному порядку з ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 в дохід держави держмито у розмірі 51
Рішення
набуває законної чинності через 10 днів після його проголошення. Рішення може
бути оскаржено в Миколаївський апеляційний суд через Заводський райсуд м.  Миколаєва в порядку,
встановленому  ст.  ст.
294, 296 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.
Справа № 2-2086/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
травня 2007 року Заводський районний суд м.
Миколаєва в складі:

головуючого
судді:            Кваша С. В.

при
секретарі       :             Гульванюк О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м.  Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до адміністрації Заводського району,
третя особи: ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  про визнання права
власності на самовільно побудовану будову,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувсь до суду з позовом до адміністрації Заводського району,  про визнання права власності на самовільно
побудоване нерухоме майно,  яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1 а саме: житлову прибудову літ. А1 (2, 35x4,
30),  загальною площею 8, 5 кв.м. ,  душ літ. Ш (0, 8x0, 8).

У судовому
засідання позивач свої позовні вимоги підтримав повністю.

Представник
відповідача у судове засідання не з'явився,
про час слухання справи був повідомлений належним чином,  поважної причини своєї неявки суду не надав.
Суд,  на підставі  ст.
169 ЦПК України,  вважає можливим
розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Треті
особи,  у судове засідання не
з'явилися,  але надали суду заяви в яких
просять,  суд розглядати справу за їх
відсутності та не заперечують проти задоволення позову.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  а саме: копію договору купівлі - продажу,  довідку МБТІ,
копію технічного паспорту інші матеріали справи,  на підставі
ст.  376 ЦК України приходить
до переконання,  що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню по наступних підставах.

Так,  судом встановлено,  що позивачу на праві особистої власності
належить 17/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1,
на підставі договору купівлі -продажу. Для поліпшення своїх житлових
умов,  позивач самовільно побудував
наступні будови: житлову прибудову літ. А1 (2, 35x4, 30),  загальною площею 8, 5 кв.м. ,  душ літ. Ш (0, 8x0, 8),  які він бажає узаконити. Позивачем отримано
дозвіл СЕС,  управління архітектури,  управління екології,  ГУ
МЧС,  отримано заключения ЗАТ "Миколаївського
дніпромісту".

Судом
встановлено,  що можливість визнання
власності за позивачем даної самозабудови узгоджено з компетентними
органами,  що підтверджується довідками
СЕС,  управління архітектури,  управління екології,  ГУ
МЧС,  отримано заключения ЗАТ "Миколаївського
дніпромісту",  одержана згода
сусідів,  що дозволяє позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
376 ЦК України,   ст.
ст.  5-8,  10, 11,
212-215,  218 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самовільно побудовані будови,  а саме: житлову прибудову літ. А1 (2, 35x4,
30),  загальною площею 8, 5 кв.м. ,  душ літ. Ш (0, 8x0, 8),   які розташовані за адресою: АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене до Миколаївського апелляційного суду в порядку та строк
передбачений  ст.   ст.
294,  296 ЦПК України.
Дело №2-2507/07
08 мая 2007 г.           Заводский
районный суд г. Николаева
в составе председательствующего судьи: КОВАЛЬ В.И. при
секретаре: Каламурзы О.В.
рассмотрев в открытом судебном заседании гражданское
дело по заявлению ОСОБА_1 об установлении факта постоянного проживания на
территории Украины,  -
г.ОСОБА_1 обратился в
суд с заявлением об установлении
факта постоянного проживания на территории  Украины с июня  1989 года
В обоснование необходимости установления такого факта указал,  что это ему необходимо для получения
гражданства Украины.
В судебном заседании представитель
истца заявленные требования поддержал в полном объеме.
Представитель отдела ГИРФЛ УМВД
Украины в Николаевской области в судебном заседании против удовлетворения
заявленных требований не возражал.
В судебное заседание заявитель не
явился,  предоставил суду заявление,  в котором заявленные требования поддержал в
полном объеме,  просил их удовлетворить.
Выслушав пояснения сторон,  изучив материалы дела,  допросив свидетелей,  суд приходит к выводу,  что заявление ОСОБА_1  подлежит удовлетворению исходя из следующего.
Судом установлено,  чтоОСОБА_1 родился ІНФОРМАЦІЯ_1в г. Тбилиси,  Грузия. Весной 1989 года он переехал на постоянное место
жительства в село Лиманы Жовтневого района
Николаевской области и постоянно проживал по АДРЕСА_1,  что
подтверждается актом от 24 октября
постоянном проживании в период с июня 1989 года по июнь 1990 г. В период своего проживания на территории Украины
заявитель неоднократно обращался за медицинской помощью в Лимановскую врачебную
амбулаторию,  что подтверждается
справкой,  выданной главным врачом Лимановской
врачебной амбулатории ОСОБА_2от 19.10.2006 года,  где указано,
что заявитель действительно находился под наблюдением врачей указанной
амбулатории с июня 1989 г.
Также факт постоянного проживания
заявителя на территории Украины подтвердили допрошенные по делу в качестве
свидетелей ОСОБА_3 иОСОБА_4,  которые
пояснили,  что действительно
заявительОСОБА_1 проживает со своей семьей по адресу: АДРЕСА_1,  с
На момент провозглашения
независимости Украины 24.08.1991 г.
и на момент вступления в силу закона Украины «О гражданстве» заявительОСОБА_1
проживав в с.  Лишны Жовтневого
На основании изложенного,  руководствуясь  ст.
60,  212-215,  218 ГПК
Украины,   ст.  3 ЗУ
«О гражданстве»,  суд-
Установить факт постоянного
проживания ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1на территории Украины в с.  Лиманы Жовтневого района Николаевской области с июня 1989 г. по июнь 1990 г.
Решение вступает в законную силу
через 10-ть дней после его оглашения. Решение может быть обжаловано в
Николаевский апелляционный суд через Заводский районный суд в порядке,  предусмотренном  ст.  295 ГПК Украины.
Справа № 2о-259-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
жовтня   2007 року                                                                          м.
Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді                                        Черненко
В.А.

народних
засідателів                                                  Волкотруб
В.Г.

Олефіренка Г.Г.

при
секретарі                                                               Широкопояс
О.В.

Представника заявника                                              Гришаєнка
І.А.

представника зацікавленої особи                              Шевчук
Н.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою
Ново-Білицького психоневрологічного інтернату для чоловіків ,  зацікавлена особа: Орган опіки та піклування
Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання
недієздатним ОСОБА_1

встановив:

В червні
2007 р. Ново-Білицький психоневрологічний інтернат для чоловіків звернувся до
суду з заявою,  в якій просить визнати
недієздатним ОСОБА_1.,  який народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1p.,  посилаючись на те,
що останній є інвалідом другої групи ,
у зв'язку з наявною хворобою за своїм психічним станом не може розуміти
значення своїх дій та керувати ними,
постійно проживає у психоневрологічному інтернаті.

Представник
заявника в судовому засіданні заяву про визнання недієздатним ОСОБА_1. просить
задовольнити.

Представник
Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації проти заяви не заперечує і вважає,  що є правові підстави для її задоволення.

Суд,  заслухавши пояснення представників заявника
та зацікавленої особи,  дослідивши
матеріали справи,  дійшов висновку,  що заява підлягає задоволенню за такими
підставами.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_1року,  є інвалідом другої групи і з 21.03.2007 року
постійно перебуває в Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для
чоловіків і знаходиться на повному державному забезпеченні.

Згідно  висновку судово-психіатричної експертизи
№  1023     від 23.08.2007 р. ОСОБА_1. страждає на
хронічну психічну хворобу у

формі «шизофрении параномдной,  непрерывное течение,  апато-диссоциативный дефект» і за
своїм психічним станом
не може керувати своїми діями та розуміти їх значення.

Таким
чином,  згідно  ст.  39
ЦК України є
підстави визнати ОСОБА_1   недієздатним.

Керуючись  ст. 39 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  57,  60,
61, 215 ЦПК України суд,

вирішив:

Заяву
задовольнити.

Визнати
недієздатним ОСОБА_1,  який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1року,  постійно проживає у
Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків за адресою: м.  Київ,
вул.  Підлісна,  8.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-3123-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
жовтня   2007 року                                  м.
Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді        Кирилюк
Г.М.

при
секретарі                              Обухівському
О.В.

з участю
представника позивача   Бабченко М. В.

відповідача                           ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району м.
Києва до ОСОБА_1про стягнення заборгованості по квартирній платі та
платі за комунальні послуги, -

встановив:

В
вересні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом,  в якому просить стягнути з відповідача
ОСОБА_1.  заборгованість по квартирній
платі та платі за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1в сумі 4179 грн.63
коп. за період з 1 липня 2004 року по 1 липня 2007 р.

В
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги з урахуванням
уточнень. Просить стягнути заборгованість за період з липня 2004 року по липень
2007 року включно в сумі 3426 грн. 38 коп. Також просить відшкодувати понесені
судові витрати в сумі 30 грн. по сплаті витрат з інформаційно-технічного  забезпечення розгляду справи.

Відповідачка з
позовом погодилась.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено,  що відповідачка вселилася в
квартиру АДРЕСА_1на підставі ордеру від 08.01.1982 року.

Згідно
довідки форми №3 від 24.07.2007 р. ЖЕО № 802,
у вищевказаній квартирі зареєстровано
відповідача по справі.

Судом
встановлено,  що через несплату
відповідачем квартирної плати та плати за комунальні послуги утворилась
заборгованість за період з липня 2004 року по липень 2007 р. включно в сумі
3426 грн. 38 коп.,  який підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України на користь позивача підлягає стягненню з відповідача
судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30
грн. та судовий збір на користь держави в сумі 51 грн.

Враховуючи
викладене та керуючись  ст.  ст. 62-64,
66-68 ЖК України,   ст.  ст. 11,
509,  526 ЦК України,   ст.
ст.  10,  57, 60,
88, 213,  215 ЦПК України,  суд , -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь Комунального підприємства по утриманню житлового
господарства Святошинського району м.
Києва (р/р ЖЕО- 802 № 0487 Святошинського відділення ОБ №
8069,  МФО 320218 м.  Києва,
ЗКПО-05755996) заборгованість по квартирній платі та платі за комунальні
послуги за період з липня 2004 року по липень 2007 року включно в сумі 3426
грн. 38 коп.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.,  а всього на загальну суму 3456 грн. 38 коп.
та на користь держави судовий збір 51 грн.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви на апеляційне оскарження.
Справа № 2-о-55/2007р.
Рішення

Іменем України

18 жовтня 2007
року

Чигиринський
районний суд Черкаської області в складі:

головуючої -
судді   Ткаченко С. Є..

при секретарі -
Мальованій В.О.

з участю
заявника - ОСОБА_1,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Чигирині цивільну справу за заявою
ОСОБА_1,  заінтересована особа Раціівська
сільська рада,  про встановлення факту
родинних відносин

ВСТАНОВИВ:

Заявниця
звернулася до суду з вказаною заявою,
зазначивши,  що ІНФОРМАЦІЯ_1помер
її син ОСОБА_2

Після
його смерті залишилось спадкове майно,
спадкоємицею якого є вона як матиа померлого.

У встановлений
законом строк вона прийняла спадщину.

Однак
під час оформлення спадщини з"ясувалося,
що в свідоцтві про народження сина неправильно записано її ім"я
"ОСОБА_3",  хоча по всіх інших
документах вона значиться як "ОСОБА_1".

А тому
вона просить встановити факт родинних відносин з сином,  що надасть їй можливість отримати свідоцтво
про право на спадщину.

В
судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву,  пояснивши суду,  що помер її син ОСОБА_2і після його смерті
залишилася земельна ділянка,  але
спадщину вона не може оформити у зв"язку з тим,  що в свідоцтві про його народження її
ім"я невірно вказано "ОСОБА_3",
а не "ОСОБА_1".

А тому
для можливості отримання спадщини вона прохає встановити факт родинних відносин
між нею та померлим сином.

Представник
заінтересованої особи в судове засідання не з"явився,  надіславши листа про розгляд справи без
участі представника сільської ради та про відсутність заперечень щодо
задоволення заяви,  зазначивши,  що ОСОБА_1 і ОСОБА_3є однією і тією ж особою
і,  що заявниця до смерті доглядала свого
сина ОСОБА_4

2

Свідки ОСОБА_5
та ОСОБА_6 пояснили суду,  що вони давно
знають заявницю,  яку весь час звали
ОСОБА_1,  а також їм відомо,  що вона мала сина ОСОБА_2

Вислухавши
заявницю,  свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд вважає,
що заява підлягає задоволенню.

Як
встановлено судом,  в свідоцтві про
народження ОСОБА_2помилково записано ім"я матері "ОСОБА_3",  хоча в дійсності її їм"я
"ОСОБА_1",  що підтверджується
наявними матеріалами справи.

Судом
також встановлено з показів свідків ОСОБА_5і ОСОБА_6,  що померлий ОСОБА_2приходився заявниці сином.

Таким
чином,  оцінюючи докази в їх
сукупності,  суд вважає можливим встановити
факт родинних відносин між заявницею та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2,  що надасть їй можливість узаконити свої
спадкові права.

На підставі
викладеного та,  керуючись  ст. , ст 8,
10,  60,  212,
213,  215,  256,
257,  259 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ :

Заяву
задовільнити.

Встановити,  що ОСОБА_2,
померлий ІНФОРМАЦІЯ_1,  є сином
ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом десяти днів з
дня його проголошення.
Справа № 2-2617/2007 p.
травня 2007 року Заводський районний суд м.
головуючого судді           Шаманської
секретарі                                 Демиденко
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства
«Миколаївоблтеплоенерго» до ОСОБА_1про стягнення боргу
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про стягнення суми боргу за постачання
теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання з відповідачів у
розмірі 3094, 53 грн.
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному
обсязі,  просив позов задовольнити.
У судове
засідання відповідач не з'явився,  про
день слухання справи була повідомлена належним чином,  причини неявки суду не повідомила. З відома
представника позивача,  суд вважає
можливим постановити рішення про заочний розгляд справи,  що відповідає положенням  ст.
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,  суд
приходить до наступного.
встановлено в судовому засіданні,
відповідач мешкає за адресою АДРЕСА_1. Згідно наданих позивачем
документів,  між сторонами було укладено
договір по постачанню теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання,  яке фактично проводилося,  згідно інформації про дату подачі тепла у
житлові будинки за період з 01.01.2001 по 01.02.2007 року борг складає 3094, 53
грн.,  який до теперішнього часу не
ст.  64, 67, 68 ЖК України,  наймач та члени його сім'ї у будинках
державного житлового фонду,  зобов'язани
своєчасно вносити плату за комунальні послуги.
вищевикладеного,  суд вважає позовні
вимоги позивача обгрунтованими і такими,
що підлягають задоволенню в повному обсязі. Керуючись  ст.
ст.  211-215 ЦПК України суд,
Позов задовольнити .
з ОСОБА_1на користь Обласного комунального підприємства
«Миколаївоблтеплоенерго» суму боргу у розмірі 3094, 53 грн.,  та 30 грн. витрати з інформаційно-технічного
з ОСОБА_1в дохід держави держмито у розмірі 51 грн.
Рішення
набуває законної чинності через 10 днів після його проголошення. Рішення може
бути оскаржено в Миколаївський апеляційний суд через Заводський райсуд м.  Миколаєва в порядку,  встановленому
ст.  ст.  294, 296 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом 10 днів з
дня отримання його копії.