Справа
№ 2-1989/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

18
червня 2007 року                                                        Хортицький
районний суд

м.  Запоріжжя

в
складі:     головуючого судді -
Нещеретної Л.М.

при
секретарі                          - Мороз
B.C.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом,  у
якому просить розірвати шлюб з відповідачем ОСОБА_2 У попередньому судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
просить розірвати шлюб з відповідачем,
посилаючись на те,  що спільне
життя між ними не склалося,  шлюбні
відносини фактично припинені з 2002 року,
спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу вважає
можливим,  просить задовольнити позов в
повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_2 у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнав,  проти розірвання шлюбу з позивачкою ОСОБА_1
не заперечує. Виходячи з наведеного,  суд
вважає,  що рішення у справі можливо
постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.
4  ст.
130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку,  встановленому  ст.
174 ЦПК України. Згідно з ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову. Судом встановлено,  що сторони перебувають в шлюбі,  зареєстрованому 16.11.1990 року у Ленінському
відділі РАГС м.  Запоріжжя,  актовий запис № 1511. Від шлюбу мають
неповнолітню дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка проживає з
позивачкою. Сторони створити міцної сім'ї за час спільного проживання не змогли
внаслідок чого шлюб фактично розпався,
подружні стосунки припинились з 2002 року,  сторони втратили друг до друга почуття любові
і поваги,  примирення між ними
неможливо,  подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини.
Відповідно до п. 2  ст.  104 Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2  ст.
112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхньої дитини. Таким чином,  враховуючи викладене та оцінивши зібрані по
справі докази в їх сукупності суд вважає,
що позов обгрунтований і підлягає задоволенню,  а шлюб між сторонами слід розірвати,  оскільки зберегти їх сім'ю на майбутнє
неможливо,  а подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам
дитини.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  130,  174 ЦПК України,   ст.
ст.  104,  105,
109,  110,  112 Сімейного кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований
16.11.1990 року у Ленінському відділі РАГС м.
Запоріжжя,  актовий запис № 1511.

При
оформленні розірвання шлюбу в органах РАГСа стягнути з ОСОБА_2 держмито в доход
держави в розмірі 17 грн.,  ОСОБА_1 від
витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької
області через Хортицький районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  або в порядку ч.
4  ст.
295 ЦПК України.