Справа №2-18/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
червня 2007 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у
складі: судді Ушакової Н.Є. при секретарі Тимчишин Н.П. розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3про
стягнення заборгованості за договором позики та позов ОСОБА_3,  третя особа на стороні позивача ОСОБА_2до
ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним який укладений під впливом
обману,  -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,  третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3про
стягнення заборгованості за договором позики,
посилаючись на ті обставини, ,  що
20 серпня 2004 року третя особа ОСОБА_3 отримав від нього у позику 2100 доларів
США.,  які дорівнюють еквіваленту 10 605
грн. Отримані грошові кошти ОСОБА_3 зобов'язався повернути до 20 листопада 2004
року,  про що написав розписку. У вищевказаний
строк ОСОБА_3 позику не повернув. 30 січня 2005 року ОСОБА_3,  за згодою позикодавця,  був замінений іншою особою - ОСОБА_2 Заміна
позичальника була оформлена розпискою від імені ОСОБА_2 Згідно із наданою
розпискою,  відповідач ОСОБА_2 зобов'язалася
повернути суму боргу до 30 квітня 2005 року. У зазначений строк борг не повернула.
Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь за договором позики борг
у сумі 10 605 грн,  три відсотки річних
від простроченої суми 397, 47 грн.,
судові витрати - 110, 02 грн.,
збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи - 30
грн.,  а всього 11002, 47 грн.

У судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідач
ОСОБА_2,  третя особа на стороні позивача
позов не визнала.

Під час
слухання справи ОСОБА_3 заявив позов до ОСОБА_1 про визнання договору позики
недійсним який укладений під впливом обману.

Ухвалою
від 10.05.2007 року обидва позови об'єднані в одне провадження.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_3 потримав вищевказаний позов.

Відповідач по
об'єднаному позову ОСОБА_1 позов не визнав.

У судовому засіданні
позивач (відповідач) ОСОБА_1 пояснив,  що
згідно усної домовленості,  без укладання
трудового договору та офіційного оформлення,
з літа 2004 року по грудень 2004 року ОСОБА_3працював на
будівництві,  а потім водієм у
Всеукраїнському благодійному фонді „Науково-просвітницький центр єврейської
культури „Ткума".

20
серпня 2004 року ОСОБА_3 отримав кредит у Кредитній спілці Дніпропетровщини у
розмірі 10000 грн. Всеукраїнський благодійний фонд „Науково-просвітницький
центр єврейської історії та культури „Ткума",  який він очолює,  виступив Поручителем .

Перед
отриманням кредиту,  вранці 20.08.2004
року в офісі Центру „Ткума" ,
ОСОБА_3 написав розписку про отримання від нього,  ОСОБА_1 2100 доларів США,  та зобов'язався повернути вказану суму
20.11.2004 року. У вказаний строк ОСОБА_3 борг 2100 доларів США йому не
повернув.

Відповідачка ОСОБА_2,  мати ОСОБА_3
,  погодилася погасити борг за сина
,  про що 30.01.2005 року написала
розписку. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь за договором позики борг у
сумі 10 605 грн,  три відсотки річних від
простроченої суми 397, 47 грн.,  судові
витрати - 110, 02 грн.,  збір на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи - 30 грн.,  а всього 11 002, 47 грн.

Відповідач
ОСОБА_2 позов не визнала,  вказавши,  що її син працював будівником у благодійному
центрі „Ткума" ,  директором якого є
позивач ОСОБА_1 20.08.2004 року у Кредитній спілці Дніпропетровщини син отримав
кредит у сумі 10 000 грн.

30.01.2005
року    ,
під погрозами   ОСОБА_1 ,  вона написала розписку,  що зобов'язується повернути борг сина у
розмірі 2100 доларів США.

Третя
особа (позивач) ОСОБА_3 пояснив у судовому засіданні,  що з літа 2004 року він працював будівником у
Всеукраїнському благодійному фонді „Науково-просвітницький центр єврейської
історії та культури „Ткума",
директор ОСОБА_1 Офіційно на роботу його не оформили. Через деякий час
директор ОСОБА_1 запропонував йому посаду водія і він погодився. Спочатку він
працював на приватному автомобілі „Москвич",  але позивач ОСОБА_1 зауважив,  що „ для іноземних делегацій цей автомобіль
непридатний,  необхідна іномарка,  знайти банк для отримання кредиту,  а фонд „Ткума" допоможе йому сплатити
кредит". Він погодився на пропозицію ОСОБА_1,  так як йому необхідна була робота.

20.08.2004
року у Кредитної спілки Дніпропетровщини він отримав кредит 10 000 грн для
купівлі автомобіля,  а фонд „Ткума"
в особі ОСОБА_1 виступив Поручителем.

20.08.2004
року гроші у розмірі 2100 доларів США
від директора ОСОБА_1 він не отримував. Розписку написав за вимогою
позивача ,  для підстрахування Центру
„Ткума"-Поручителя. Він працював на вказаному автомобілі у ОСОБА_1,  але через деякий час транспортний засіб
вийшов з ладу і автомобіль повернули продавцю. Директор ОСОБА_1 ,  під погрозами,  вимагав 2100 доларів США у його матері
ОСОБА_2,  тому вона 30.01.2005 року
написала розписку,  що зобов'язується
повернути ОСОБА_1 вказану суму.

Суд,  заслухавши показання сторін,  свідків перевіривши матеріали справи та
дослідивши надані сторонами докази,
вважає,  що позов ОСОБА_1 до   ОСОБА_2,
третя   особа  на
стороні   відповідача

ОСОБА_3про
стягнення заборгованості за договором позики не підлягає задоволенню.

Позов
ОСОБА_3,  третя особа на стороні позивача
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним який укладений під
впливом обману підлягає задоволенню.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом
установлено,  підтверджується наявними у
справі доказами і не заперечується сторонами,
що 20 серпня 2004 року між Кредитною спілкою Дніпропетровщини (Кредитор)
і ОСОБА_3(Позичальник) був укладений кредитний договір № 0708-К згідно з
умовами якого Кредитор передав Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000
грн,  а Позичальник зобов'язався повернути
кредит і сплатити відсотки відповідно о договору і додатку „1 до 21 серпня 2005
року (а.с. 95)

На виконання зазначеного кредитного договору 20 серпня 2004 року між
Кредитною спілкою Дніпропетровщини , Позичальником ОСОБА_3 та Всеукраїнським
благодійним фондом „Науково-просвітницький центр єврейської історії та культури
„Ткума" (Поручитель),  який очолює
ОСОБА_1,  було укладено договір
поруки,  за умовами якого Поручитель взяв
поруку перед Кредитором за виконання Позичальником своїх зобов'язань за
кредитним договором № 0708-К від 20.08.2004 року та зобов'язався у випадку
невиконання зобов'язання за кредитним договором Позичальником сплатити
Кредитору заборгованість (а.с. 82, 96, 98)

Згідно
судового наказу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 01.12.2005 року з ОСОБА_3 та Всеукраїнського
благодійного фонду „Науково-просвітницький центр єврейської історії та культури
„Ткума" солідарно,  на користь
Кредитної спілки Дніпропетровщини стягнуто заборгованість по кредитку у сумі 17
757, 67 грн .,  яка повністю
сплачена,  що підтверджується квитанціями
від імені ОСОБА_1,  та ОСОБА_3 (а.с.  14, 15, 76-81, 104-112)

09.02.2006
року Поручитель Всеукраїнській благодійний фонд „Науково-просвітницький центр
єврейської історії та культури „Ткума" був замінений іншою особою
ОСОБА_1,  таким чином до позивача ОСОБА_1
перейшов обов'язок сплатити заборгованість по кредиту(а.с. 98)

20.08.2004
року ОСОБА_3 на вимогу директора Всеукраїнського благодійного фонду
„Науково-просвітницький центр єврейської історії та культури „Ткума"
ОСОБА_1 (Поручитель) написав розписку про позику у ОСОБА_1 2100 доларів США,
згідно офіційного курсу до національної грошової одиниці
України дорівнює

5, 05 грн х 2100
доларів США = 10 605
грн (а.с. 7, 12)

По
вищевказаним обставинам позивач (відповідач) ОСОБА_1 показав у судовому засіданні,  що 2100 доларів США він особисто
передав ОСОБА_3 20.08.2004 року для погашення тіла кредиту одержаного ОСОБА_3
20.08.2004 року.

У
судовому засіданні третя особа (позивач)ОСОБА_3 заперечував та пояснював,  що при написанні розписки 20.08.2004 року ОСОБА_1
грошей йому не передавав,  розписку він
написав за вимогою директора ОСОБА_1,  за
усною домовленістю,  що ця розписка буде
мати силу,  якщо кредит буде погашено
Поручителем Всеукраїнським благодійним фондом „Науково-просвітницький центр
єврейської історії та культури „Ткума".

Твердження
третьої особи (позивача) ОСОБА_3 підтверджуються також слідуючими доказами.

У судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 підтвердив,  що розписка була
написана про позику грошей для погашення тіла кредиту,  але він не був присутній при передачі 2100
доларів США.

Таким
чином,  суд прийшов до висновку,  що при написанні 20.08.2004 року розписки про
позику 2100 доларів США ОСОБА_1
навмисно ввів ОСОБА_3 в оману стосовно природи правочину,  прав та обов'язків сторін. Розписку ОСОБА_3
написав за вимогою директора ОСОБА_1,  за
усною домовленістю,  що ця розписка буде
мати силу,  якщо кредит буде погашено
Поручителем Всеукраїнським благодійним фондом „Науково-просвітницький центр
єврейської історії та культури „Ткума".

Крім
того,  згідно додатку до кредитного
договору № 0708-К від 20.08.2004 року погашення кредиту починається тільки з
01.10.2004 року. 20.08.2004 року не настав строк погашення кредиту,  тому 20.08.2004 року у ОСОБА_3 не було
необхідності позичати 2100 доларів США
у ОСОБА_1 „ для погашення тіла кредиту"

Крім того,  позивач ОСОБА_1 не довів
суду,  навіщо було ОСОБА_3 одержувати
кредит у кредитній установі зі сплатою процентів,  якщо рівноцінно ціну,  за його ствердженнями,  він йому передав в день отримання кредиту
20.08.2004 року ?

Також у
судовому засіданні встановлено ,  що
ОСОБА_3 офіційно не працював у Всеукраїнському благодійному фонді
„Науково-просвітницький центр єврейської історії та культури „Ткума",  але директор ОСОБА_1 при оформленні кредиту
видав довідки про доходи ОСОБА_3 , а Всеукраїнський благодійний фонд
„Науково-просвітницький центр єврейської історії та культури „Ткума"
виступив Поручителем ОСОБА_3,  в особі
ОСОБА_1

Вищевказані
обставини також свідчать про те,  що
20.08.2004 року при написанні розписки про позику 2100 доларів США ОСОБА_3 навмисно
був введений ОСОБА_1 в оману стосовно природи правочину,  прав та обов'язків сторін. Гроші 2100 доларів
США ОСОБА_3
від ОСОБА_1 20.08.2004 року не отримував.

Згідно
частини 1  ст.  230 ЦК
України,  якщо одна із сторін
правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин ,  які мають істотне значення,  такий правочин визнається судом недійсним.

Таким
чином,  позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3про
стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 10 605 грн,  три відсотки річних від простроченої суми
397, 47 грн.,  судові витрати - 110, 02
грн.,  збір на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду судової справи - 30 грн.,
а всього 11 002, 47 грн безпідставний.

Позов
ОСОБА_3,  третя особа на стороні позивача
ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним який укладений під
впливом обману підлягає задоволенню.

На підставі
вищевикладеного,  та керуючись
статтями   ст.  ст.
230, 1046 ЦК України,   ст.
ст.  10, 60, 22, 218 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

1)
Відмовити ОСОБА_1у задоволенні позову до ОСОБА_2,  третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3про
стягнення заборгованості за договором позики .

2)
Позовну заяву ОСОБА_3,
третя особа на стороні позивача ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання договору
позики недійсним який укладений під впливом обману задовольнити.

3)
Правочин договір позики на сумму 2100 доларів США
укладений 20.08.2004 року між ОСОБА_3та ОСОБА_1визнати недійсним з моменту
його вчинення,  як такий,  що укладений під впливом обману.

4)
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - ЗО грн,  та судовий збір   106 грн 05 коп.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до 22 липня 2007 року через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.