Справа
№ 2-1227 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

20 серпня 2007 року
Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді:   Пахоменко О.П.,

при секретарі:                          Качаєві P.O.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Енергодар цивільну справу за позовом Комунального підприємства „Підприємство
комунальної власності" м. Енергодар до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової
території та стягнення заборгованості за ці послуги та за позовом ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до того ж підприємства про визнання договору про надання послуг по
утриманню будинку та прибудинкової території неукладеним,  -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Підприємство комунальної
власності" м. Енергодар (далі -КП „ПКВ") звернулось до суду з
позовною заявою і уточнивши свої вимоги,
просило визнати дійсним з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2 між ним та
відповідачами договір про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової
території,  стягнути з відповідачів у
солідарному порядку заборгованості за утримання будинку та прибудинкової
території за указаний термін у розмірі 1100 грн. 91 коп. та судові витрати в
сумі 30 грн. (т.1 а.с. 1,  т.3 а.с. 22).

Мотивуючи свої позовні вимоги позивач вказав,  що квартира НОМЕР_1 у будинкуНОМЕР_2 по
АДРЕСА_1Запорізької області належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності,  а з ІНФОРМАЦІЯ_3 за даною
адресою зареєстрована та мешкає відповідач ОСОБА_2,  яка є дружиною відповідача ОСОБА_1

Відповідно з п. 2
ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»
власники квартир багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних
витратах,  пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку.
Згідно п. 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і
прибудинковими територіями,  затверджених
постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572,  в редакції постанови КМУ від 24.01.2006р.НОМЕР_25,  власники квартир багатоквартирних будинків
зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за
обслуговування і ремонт будинку; згідно п. 14 Правил - плата за використання
теплової та електричної енергії,
газу,  за водопостачання і
каналізацію та інші послуги вноситься власниками квартир за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Згідно із Законом України «Про приватизацію державного
житлового фонду» (п.2  ст.10) та Правил
користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями
власники приватизованого житла у багатоквартирних будинках (до них належать
власники викупленого та кооперативного житла) є співвласниками всіх допоміжних
приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою

2

частку витрат у загальних витратах на утримання будинків та при будинкової
території пропорційно до займаної площі.

Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових
територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі,  так і власники викуплених та приватизованих
квартир.

До послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових
територій належать: підготовка до весняно-літнього та осінньо-зимового
періодів,  прочистка димарів та газоходів, наладка та регулювання технічного
стану будинку,  обстеження стану несучих
і огороджувальних конструкцій,
прибирання сходових кліток,
прибудинкової території,
вивезення сміття,  освітлення
місць загального користування,
обслуговування ліфтів та інше.

Статтею 66 Житлового кодексу України,  зі змінами та доповненнями,  встановлено,
що плата за користування житлом обчислюється,  виходячи із загальної площі квартири. Згідно
з вимогами вищезазначеної статті калькуляційною одиницею встановлено І
кв.м.  загальної площі.

Відповідно до п.7 зазначених Правил,  власники квартир багатоквартирних будинків
зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за
обслуговування та ремонт будинку.

Відповідно до
ст.11 Цивільного кодексу України,
цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства,  а також із дій осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,  зокрема,
є договори та інші правочини.

Стаття 202 ЦК України передбачає,  що правочином є
дія особи спрямована на набуття,  зміну
або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до  ст.208 ЦК України правочин між фізичною та
юридичною особою вчинюється в письмовій формі,
однак згідно зі  ст. ст. 215,  218 ЦК України недодержання сторонами його
письмової форми не має наслідком його недійсність,  при цьому факт здійснення такого правочину
може бути встановлено судом.

В позові також зазначено,
що між відповідачами та позивачем фактично був укладений договір на
участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території,  що підтверджується наступним.

БудинокНОМЕР_2 по АДРЕСА_1,  де мешкають відповідачі,  було передано у комунальну власність
територіальної громади м.  Енергодар на
баланс КП «ПКВ». Відповідно до свого статуту,
КП «ПКВ» створено для здійснення експлуатації,  утримання і благоустрою об'єктів житлового
фонду,  розташованих у місті та з моменту
передачі житлового фонду здійснює цей вид діяльності. Протягом всього часу
проживання в цій квартирі відповідачі користувалася послугами з утримання
будинку та при будинкової території (вивіз відходів,  прибирання під'їздів,  прибирання при будинкової території,  обслуговування ліфтів),  які надавались КП «ПКВ».

Порушуючи вищевказані положення законодавства України
відповідачі не вносили плату за утримання будинку та прибудинкової території та
плату за комунальні послуги,  в наслідок
чого заборгованість відповідачів за утримання будинку та прибудинкової території
за період з листопада 2004р. по січень 2007р. склала 1100 гр. 91 коп.

Відповідачам пропонувалось погасити заборгованість у
добровільному порядку,  але до
теперішнього часу заборгованість не оплачена. На дату подачі позовної заяви
житловий будинокНОМЕР_2 по АДРЕСА_1,
находиться на балансі КП «ПКВ» (розпорядження міського голови м.  Енергодар № 285р. від 12.11.04 p.).

В судовому засіданні представник позивача Сущенко
П.Г.,  що діє за довіреністю,  позовні вимоги підтримав в повному
обсязі,  додатково пояснив,  що обґрунтованість позовних вимог додатково
підтверджується судовою практикою з аналогічних справ,  позовну заяву відповідачів не визнав в
повному обсязі. Також пояснив,  що
відповідно до  ст.

3

218 ЦК
України недодержання сторонами письмової форми
правочину,  яка встановлена законом,  не має наслідком його недійсність,  крім випадків,  встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від
28.04.1978р. № 3 „Про судову практику в справах про визнання угод
недійсними" передбачено,  що судам
належить мати на увазі,  що за загальним
правилом,  встановленим  ст. 46 ЦК,
недодержання передбаченої законом простої письмової форми
угоди не тягне визнання її з цих підстав недійсною,  а тільки виключає можливість доказування
сторонами наявності угоди показаннями свідків.

Порушення вимог закону про укладення угоди у простій
письмовій формі є підставою для визнання її недійсною лише у разі,  коли це прямо передбачено правовою
нормою,  що регулює даний вид угод
(наприклад,  статті 180,  191 ЦК). Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог,  які
встановлені частинами першою - третьою,
п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 зазначеної Постанови Пленуму
Верховного суду України,  угода може бути
визнана недійсною лише з підстав і з наслідками,  передбаченими законом.  Оскільки такі підстави відсутні то позовна
заява відповідача не підлягає задоволенню.

Відповідачі в судове засідання не з'явились,  надали заяву про розгляд справи без їх участі
та заявили позов спочатку про визнання договору між ними і КП „ПКВ"
недійсним,  а потім неукладеним з
ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.3 а.с. 25). Представник відповідачів ОСОБА_3,  що діє на підставі довіреності позовні вимоги
КП „ПКВ" не визнав,  та просив
задовольнити позов своїх довірителів ОСОБА_1 та ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог відповідачами
зазначено,  що ч.1  ст. 203 Цивільного кодексу України
передбачає,  що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу,  іншим актам
законодавства,  а також моральним засадам
суспільства. Відповідно до  ст.208 ЦК України правочин між фізичною та юридичною особою
вчинюється в письмовій формі. У зв'язку з тим,
що квартира НОМЕР_1 у будинкуНОМЕР_2 по зазначеній вище адресі належить
ОСОБА_1 на праві приватної власності,  то
утримання квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно
з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових
територій,  які затверджуються Кабінетом
Міністрів України,  незалежно від форм
власності на них.

Відповідно до зазначених Правил,  власник та наймач зобов'язаний укласти
договір на надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем відповідно до типового договору.

Посилаючись на Постанову Кабінету Міністрів України від
12.07.2005р. № 560 „Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та прибудинкових територій",  затверджена типова форма договору,  на підставі якої виконавець повинен
підготувати договори з власниками та наймачами квартир щодо отримання
житлово-комунальних послуг. В позові зазначено,
що такий договір позивач відповідачам не надав.

Вислухавши пояснення сторін,  дослідував матеріали справи,  суд вважає,
що позовні вимоги КП „ПКВ" обгрунтовані і їх належить задовольнити,  а у позові ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно
відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,  що квартира НОМЕР_1 у будинкуНОМЕР_2 по
АДРЕСА_1Запорізької області належить відповідачу ОСОБА_1 на праві приватної
власності,  а з ІНФОРМАЦІЯ_3 за даною
адресою зареєстрована та мешкає відповідач ОСОБА_2,  яка є дружиною відповідача ОСОБА_1 (т.1 а.с.
3; т.3 а.с. 5).

Відповідно до „Правил користування приміщеннями житлових
будинків і прибудинковими територіями",
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. №
572,  в редакції постанови.КМУ від
24.01.2006р.НОМЕР_25,  власники квартир
багатоквартирних будинків зобов'язані вносити на відповідний рахунок власника
будинку плату за обслуговування і ремонт будинку,  а згідно п. 14 цих Правил - плата за
використання

4

теплової та електричної енергії,
газу,  за водопостачання і
каналізацію та інші послуги вноситься власниками квартир за затвердженими в
установленому порядку тарифами.

Згідно Статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг,  їх якісні та кількісні показники мають
відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно  ст. ст.
20,  21 цього ж Закону виконавець
зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання
житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов
його виконання згідно з типовим договором,
а споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних
послуг,  підготовлений виконавцем на
основі типового договору.

Наказом КП «ПКВ» від 16.08.2005р. № 296 «Про укладення
договорів на надання послуг» затверджено договір про надання послуг по
утриманню будинків,  споруд та при
будинкових територій,  який розроблено
відповідно до типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд
та при будинкових територій затвердженого Постановою Кабінету міністрів України
від 12.07.2005р. № 560 (т.3 а.с. 6, 13).

Пропозиції щодо укладення договору надавались КП
„ПКВ" шляхом розклеєння відповідних об'яв на під'їздах будинків,  а також шляхом надіслання повідомлень
мешканцям багатоквартирних будинків (т.3 а.с. 18,  19,
39-41),  що також підтвердили
свідки: ОСОБА_4 - майстер ЖЕД-5 КП „ПКВ",
ОСОБА_5 - двірник того ж ЖЕД .

Відповідачі,
згідно з приписами Закону України „Про житлово-комунальні послуги"
та Правил користування житловими приміщеннями,
зобов'язані як споживачі послуг укласти договір з житлово-комунальним
підприємством,  а при небажанні
відмовитись від отримання послуг,
створивши іншу структуру комунального забезпечення будинку (зокрема -
товариство співвласників багатоквартирного будинку).

Такої структури за участю відповідачів створено не було і
від отримання послуг відповідачі не відмовлялися.

Відповідно до
ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із
дій осіб,  що передбачені актами
цивільного законодавства,  а також із дій
осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналргією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків,  зокрема,
є договори та інші правочини.

Стаття 202 ЦК України передбачає,  що правочином є
дія особи спрямована на набуття,  зміну
або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до  ст. ст. 215,
218 ЦК
України недодержання сторонами його письмової форми не
має наслідком його недійсність,  при
цьому факт здійснення такого правочину може бути встановлено судом.

Виходячи з викладеного оскільки відповідачі не надали
доказів недійсності договору про надання послуг по утриманню будинку та
прибудинкової території та не відмовилися від отримання житлово-комунальних
послуг,  а також враховуючи те,  що фактичне надання послуг утримання
будинкуНОМЕР_2 та при будинкової території по АДРЕСА_1підтверджено наданими
доказами то суд вважає,  що вимоги
позивача щодо визнання між КП «ПКВ» та відповідачами ОСОБА_1і ОСОБА_2дійсним з
ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2,  та
стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території є
обґрунтованими та такими,  що підлягають
задоволенню.

З огляду на вищезазначене суд вважає,  що в позові відповідачів про визнання
договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території
неукладеним необхідно відмовити.

Керуючись  ст. 10
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,   ст. ст. 16,
20,  21 Законом України «Про житлово-комунальні
послуги»,  п.  14,  17
Правил

5

користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями,
ст. ст. 215,  218 ЦК України ,   ст. ст. 10,
57-60,  88,  212-215» 223,
294 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства „Підприємство
комунальної власності" м.  Енергодар
задовольнити.

Визнати дійсним договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових територій між Комунальним підприємством
«Підприємство комунальної власності» м.  Енергодар
та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь
Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності»,  п/р №0206 МФО 313764 код ОКПО
32166551 ОАО Банк «БІГ-Енергія» м.  Енергодар,  заборгованість за надані послуги по утриманню
будинку і споруд та прибудинкової території в розмірі 1100 грн.. 91 коп.. та
витрати по оплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи у суді у сумі 30 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у сумі 51 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
Комунального підприємства „Підприємство комунальної власності" м.
Енергодар про визнання договору про надання послуг по утриманню будинку та
прибудинкової території неукладеним,
відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана протягом десяти днів з дня його складання в повному обсязі. Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги.