Справа №  2-807/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року. Дергачівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого:                               Нев'ядомського
Д.В.

при
секретарі:                                                         Мартиненко
Т.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за
позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Дергачівського
району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення  коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань Дергачівського району Харківської
області звернулось в Дергачівський районний суд з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення коштів в розмірі 7158,62 грн.

В обґрунтування
своїх позовних вимог позивач пояснив, що у 1983 році з мешканцем Молдавії
ОСОБА_2, 1957 року народження, стався нещасний випадок на виробництві при
виконанні обов'язків майстра виробничого навчання СПТУ-4 с. Тирнове
Дондюшанського району, про що свідчить Акт форми Н-1 від 24 квітня 1983 року. У
1995 році ОСОБА_2 переїхав на постійне місце проживання в України у
Дергачівський район Харківської області, де мешкає і зараз та у 2001 році
отримав громадянство України. У січні 2002 року Відповідач звернувся до МСЕК
Харківської області, де йому було встановлено 60% втрати професійної
працездатності у зв'язку з травмою отриманою у 1983 році безстроково. 15 травня
2002 року він знову звернувся до МСЕК, де йому було встановлено 70% втрати
працездатності у зв'язку з цією ж травмою і 2 групу інвалідності. З Актом Н-1
та довідкою МСЕК ОСОБА_2 звернувся до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Дергачівському районі Харківської області із заявою про
призначення страхових виплат. З травня 2002 року ОСОБА_2 отримував страхові
виплати у сумі 135,47 грн. щомісячно.

За
висновком МСЕК Харківської області з автотранспорту від 15 травня 2002 року
йому був наданий автомобіль з ручним керуванням та протезування і
санаторно-курортне лікування.

ОСОБА_2
отримував виплати у ВВД ФСНВУ у Дергачівському районі Харківської області з 15
травня 2002 року по січень 2004 року. За цей період Йому було виплачено:
щомісячних виплат - 3082,66 гри., санкурлікування - 2220,00 грн. протезування -
1632,74 грн., компенсація за бензин - 223.22 грн. Разом відшкодування шкоди
склало 7158,62 грн.

Постановою
№27 від 03 березня 2004 року ОСОБА_2 з 01 січня 2004 виплати були припинені.

Відповідно
п. а ст. 12 Угоди між Урядом України та Урядом Республіки Молдова про трудову
діяльність і соціальний захист громадян України та Республіки Молдова, які
працюють за межами кордонів своїх

держав від 13
грудня 1993 року: «Сторони додержуватимуться такого порядку щодо  відшкодування
працівникові  шкоди  внаслідок каліцтва,

професійного
захворювання або іншого ушкодження здоров'я одержаного у зв'язку з виконанням
трудових обов'язків: відшкодування шкоди і додаткових витрат внаслідок
трудового каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, пов'язаного з виконанням ним
трудових обов'язків, а також смерті потерпілого, здійснюється Стороною
працевлаштування згідно з законодавством, яке поширювалось на працівника на
момент одержання каліцтва або Іншого ушкодження здоров'я».

На підставі
викладеного позивач просить суд стягнути на з ОСОБА_1 виплати, що були
здійснені з травня 2002 року по січень 2004 року у сумі 7158,62 грн.

Перед
початком розгляду справи представник позивача заявив клопотання про не
здійснення фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів, яке судом
було задоволено.

У
судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав в повному
обсязі і просив суд задовольнити позов, відповідач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги не визнав, вказавши, що отримував відповідні кошти на законних
підставах, від інших установ в цей час коштів не отримував.

Суд,
заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про
необґрунтованість позову.

Так,
відповідно до ст.2б Основ законодавства про загальнобов"язкове державне
соціальне страхування якщо після призначення застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована
особа. При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Беручи
до уваги, що позивачем не надано суду доказів неправомірних дій відповідача,
направлених на призначення та одержання ним страхових виплат, враховуючи
матеріальний стан та похилий вік останнього, можливість Фонду звернутися з
позовом про стягнення виплачених грошових коштів до належного страхувальника
Російської Федерації, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" , ст.26 Основ законодавства про
загальнобов"язкове державне соціальне страхування, -

ВИРІШИВ :

У
задоволенні позову відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Дергачівського
району Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення коштів в розмірі 7158,62
грн. - ВІДМОВИТИ.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів з дня апеляційної скарги з подачею їх копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.