УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
грудня 2007р.                                                              м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних
скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів: Вакарук
В.М. ,  Бідочко Н.П.,  Павлишиної А.Т.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного
товариства енергопостачальної компанії "Закарпаттяобленерго" до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Воловецького районного суду від 18 травня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 04 жовтня 2005 року,
-

встановила:

У
березні 2005 року ВАТ ЕК "Закарпаттяобленерго" звернулося з позовом в
суд до ОСОБА_1  про стягнення
заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 449 грн.33 коп.

Рішенням
Воловецького районного суду від 18.05.2005 року позов задоволено частково,  стягнуто з відповідача в користь позивача 343
грн.80 коп.3аборгованості за спожиту електроенергію.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 21.07.2005 року дане рішення
залишено без змін.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1
посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального
права,  а також невідповідність висновків
судів фактичним обставинам справи,  у
зв"язку з чим просив постановлені по справі рішення скасувати та
постановити нове рішення.

Справа №
33-ц-597кс/07р.                                            Головуючий у 1 інстанції Вотьканич
В.А.

Категорія
40                                                                    Доповідач
Вакарук В.М.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судом
першої інстанції встановлено,  що позивач
постачав електричну енергію відповідачу,
який не виконував своїх зобов"язань
щодо її оплати,  внаслідок чого за
період з 25.01.2002 року по 01.02.2005 року утворилася заборгованість в сумі
343 грн.80 коп.,  що підтверджується
відповідними розрахунками,  при цьому суд
не взяв до уваги: борг,  який існував
понад три роки до пред"явлення даного позову,  а також нараховану заборгованість до вересня
2002 року за використану позивачем електроенергію в межах пільг,  як педагогічним працівником.

Суд
обґрунтовано не взяв до уваги доводи відповідача щодо неправильності визначення
позивачем розміру пільг на оплату електроенергії у 2002 році на підставі
Інструкції про порядок забезпечення безплатними квартирами з опаленням і
освітленням педагогічних...працівників" від 21.09.1988року,  а не постанови КМУ № 879 від 01.08.1996
року,  оскільки даною постановою не були
передбачені норми пільг на освітлення і тільки 31.12. 2004 року були внесені
зміни в дану постанову,  відповідно до
яких було визначено пільгову норму в розмірі 30 квт. год. на місяць.

Що ж
стосується доводів відповідача на право його сім"ї у 2003-2004 p.p. на пільги,  передбачені  ст. 57
Закону України "Про освіту",
то суд правильно не взяв їх до уваги,
виходячи з положень  ст. 95
Конституції України,   ст. 4 Бюджетного кодексу України,   ст. 63 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2003 рік" та ЗУ "Про Державний бюджет України на 2004
рік".

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким рішенням суду,  залишаючи його без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
судові рішення постановлені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення     Воловецького  районного
суду  від   18
травня  2005   року
та  ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 04 жовтня  2005
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.