Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 травня 2007 року                           Київський
районний суд м.  Харкова у складі:

головуючого -    судді Попрас В.О.,

при секретарі -                                                       Бутиріної
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТОВ „Арго-Лізінг",  ТОВ „Торговий
дім „Арго Трейд",  треті особи:
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про відшкодування
матеріального збитку та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,  позовом ОСОБА_3 до ТОВ
„Арго-Лізінг",  ТОВ „Торговий дім
„Арго Трейд",  треті особи:
ОСОБА_2,  ОСОБА_1 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1  звернувся до суду з
позовом,  в якому просить стягнути з
відповіда­чів у відшкодування матеріального збитку,  заподіяного йому в наслідок ДТП,  грошову суму у розмірі
1963, 25 грн. і моральну шкоду в сумі 1500 грн.,  а також судові витрати за проведення
експертизи в сумі 210 грн.,  сплачене
держмито в сумі 68 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилаєть­ся на
те,  що 18.03.2004 р. він рухався на
автомобілі АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1,
зареєстровано­му на його дружину. На перехресті вул.  Героїв Праці і вул.  Ак. Павлова сталося зіткнення автомобіля позивача з автомобілем „Вольво" держ. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2
Позивач вважає,  що зіткнення
сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_2
п. 10.4 Правил дорожнього руху,
оскільки ОСОБА_2  він перед
здісненням повороту направо не зайняв крайнє праве поло­ження на проїжджій
частині. В наслідок ДТП
автомобілю позивача АЗЛК-21412 були завдані механі­чні
ушкодження. Згідно висновку експертизи ТОВ „Радар-1" матеріальна
шкода,  завдана позивачу складає 1963
грн. 25 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів завдану матеріальну
шкоду,  а також витрати за проведення
експертизи в розмірі 210 грн.,  оплачене
ним держмито у розмірі 68 грн. Оскільки позивач в наслідок ДТП переніс сильне
нервове потрясіння,  був порушений
звичний спосіб життя,  він був
позбавлений можливості користуватися автомобілем,  вважає,
що діями відповідачів йому заподіяна моральна шкода,  яку він оцінює в 1500 грн. та просить суд
стягнути її з відповідачів.

Позивачка ОСОБА_3звернулась до суду з позовом,  в якому просить стягнути з відпо­відачів у відшкодування
заподіяної їй в наслідок ДТП матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 1963, 25
грн.,  судові витрати за проведення
експертизи в сумі 210 грн.,  судові
витрати в сумі 68 грн.,  і моральну шкоду
в сумі 1500 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на
те,  що 18.03.2004 р. на перехресті
вул.  Героїв Праці і вул.  Ак. Павлова сталося зіткнення автомобіля АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1,  що належить позивачці,  під керуванням її чоловіка ОСОБА_1  з ав­томобілем „Вольво" держ. НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_2 ,  який
знаходився в тру­дових відносинах з відповідачем і момент дорожньо-транспортної
пригоди виконував свої трудові обв'язки. Позивачка вважає,  що зіткнення сталося внаслідок порушення
водієм ОСОБА_2  п. 10.4 Правил дорожнього
руху. В наслідок ДТП автомобілю позивачки АЗЛК-21412 були завдані механічні
ушкодження і завдану матеріальну шкоду в сумі 1963 грн. 25 коп. Тому позивачка
просить стягнути з відповідачів завдану матеріальну шкоду,  а також витрати за проведення експертизи в
розмірі 210 грн.,  оплачене ним держмито
у розмірі 68 грн. В наслідок ДТП позивачка зазнала
моральної шкоди,  яка виразилась в
стражданнях,  переживаннях за своє життя
та здоров'я,  в стражданнях,  переживан­нях за пошкоджене майно та
матеріальних ускладнень,  пов'язаних з
ремонтом пошкодженого авто­мобіля,  яку
позивачка оцінює в 1500 грн. та просить суд стягнути її з відповідачів.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
свій позов підтримав,  просив
задовольнити йо­го в повному обсязі,  не
заперечував,  що автомобіль
відремонтований за кошти його дружиниОСОБА_3 Проти задоволення позову ОСОБА_3не
заперечував.

Позивачка ОСОБА_3,  її представник
ОСОБА_4 позов ОСОБА_3підтри­мали,
просили задовольнити його в повному обсязі,  посилаючись на доводи,  викладені в позовній заяві,  а також доповнивши в суді,  що автомобіль АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1 був
відремонтова­ний за кошти ОСОБА_3Вартість ремонту склала більшу суму,  ніж зазначено в висновках експе­рта,  проте просить стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду в сумі 1963 грн. 25 коп.3гідно виснов­ку експерта.

Представник відповідачів ТОВ „Арго-Лізінг" і ТОВ „Торговий дім „Арго
Трейд" позовні ви­моги не визнав,
просив в задоволенні позову ОСОБА_1
і в задоволенні позову ОСОБА_3відмовити,
посилаючись на те,  що

постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2  за
ст.  124 КПАП України
відмінена,  інших доказів вини водія
автомобіля „Вольво"
ОСОБА_2 в скоєнні ДТП позивачами не
надано,  тому в задоволені позову просив
відмовити. Також пояснив,  що ТОВ
„Арго-Лізінг" є власником автомобіля „Вольво" держ. НОМЕР_2,  проте здає в оренду
автомобіль ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд". 18 березня 2004 року,  коли сталася дорожньо-транспортна пригода,  автомобіль „Вольво" перебував в оренді у ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд",  водій ОСОБА_2
працював в ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд" і перевозив товар,  що належить ТОВ „Торговий дім „Арго
Трейд".

Третя особа ОСОБА_2  в судовому
засіданні пояснив,  що він з 2002 року по
26.10.2005 р. працював водієм в ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд". 18.03.2004
р. керував автомобілем „Вольво"
з полуприцепом.  На перехрестя
вул.  Героїв Праці і вул.  Ак. Павлова його автомобіль приїхав раніше автомобіля АЗЛК під керуванням позивача,  зайняв
крайній правий ряд. Коли під'їхав автомобіль АЗЛК ОСОБА_2  не бачив. Вважає,  що автомобіль АЗЛК під'їхав пізніше,  і став між автомобілем „Вольво" і
бордюром.  Коли загорівся зелений сигнал
світлофору,  ОСОБА_2  почав рух,
почув скрежет
і зупинився. Вважає,
що в ДТП
винний водій автомобіля АЗЛК,
тому в задоволені позовів просить відмовити.

Суд,  заслухавши пояснення
сторін,  їх представників,  свідків,
перевіривши матеріали справи,
вважає,  що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,  що 18.03.2004 р.
ОСОБА_1  на автомобілі АЗЛК-21412 держ.
НОМЕР_1,  зареєстрованому на ім'я ОСОБА_3,  рухався по вул.  Ак. Павлова в напрямку вул.  Героїв Праці. На
перехресті вул.  Героїв Праці і вул.  Ак. Павлова автомобіль АЗЛК-21412 під керу­ванням ОСОБА_1 ,  зупинившись на червоний сигнал
світлофора,  зайняв крайнє праве поло­ження.
Зліва від автомобіля АЗЛК-21412 на перехресті вул.  Героїв Праці і вул.  Ак. Павлова на від­стані 2, 2 метра від правого іраю проїжджої частини на червоний сигнал
світлофора зупинився авто­мобіль „Вольво" держ. НОМЕР_2 з причепом під керуванням водія ОСОБА_2  Коли на світло­форі загорівся зелений сигнал
світлофора,  обидва автомобіля почали
рухатись,  здійснюючи маневр повороту
направо. Водій автомобіля „Вольво" держ. НОМЕР_2
ОСОБА_2 ,  виконуючи правий поворот не з
крайнього правого положення,  не
впевнившись перед початком руху і маневру в безпеці,  порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4 Правил
дорожнього руху України,  в наслідок чого
сталося зіткнен­ня автомобіля „Вольво" держ. НОМЕР_2
під керуванням водія ОСОБА_2  з
автомобілем АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1  В наслідок ДТП автомобілю АЗЛК-21412 були
завдані механічні ушкодження.

Згідно постанови Київського районного суду м.  Харкова від 29.04.2004 р. подія
дорожньо-транспортної пригоди сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_2  Правил дорожнього руху України та він
притягнутий до адміністративної відповідальності за  ст.
124 КоАП України. В діях водія ОСОБА_1
порушень Правил дорожнього руху України судом не встановлено,  і справу відносно нього закрито за
відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,  перед­баченого  ст.
124 КоАП України (а.с. 6).

01.07.04 р. Головою апеляційного суду Харківської області

постанова Київського районного суду м.
Харкова від 29.04.04 р. скасована,
а матеріали направлено на новий судовий розгляд (а.с. 25).

Постановою Київського районного суду м.
Харкова від 11.10.2004 р. провадження по адмініс­тративній справі у
відношенні водіїв ОСОБА_1  і ОСОБА_2  закрито в зв'язку з закінченням строків
притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 26).

Свідок ОСОБА_5в судовому засіданні пояснив,
що 18.03.2004 р. він переходив дорогу від радіо ринку „Соллі".
Підійшовши до пішохідного переходу,
побачив,  що для автомобілів
загорівся зелений сигнал світлофору і вони почали рухатись. Ближче до бордюру
розпочав рух автомобіль „Москвич",
в другому ряду рухалась фура,
виконуючи маневр повороту направо. Фура рухалась бис­тріше ніж
„Москвич",  стався удар. Автомобіль
„Москвич" зупинився,  а фура
проїхала ще близько 5 метрів,  придавивши
„Москвич" до бордюру.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 18.03.2004 р. він їхав в
автомобілі „Вольво"
в кабіні рядом в водієм.
На перехресті вул.  Ак. Павлова і вул.  Героїв Праці на світлофор
зупинились. Автомобіль „Вольво"
знаходився в правому ряду,  проте між автомобілем „Вольво" і бор­дюром міг проїхати інший автомобіль. Коли загорівся зелений сигнал
світлофору,  автомобіль „Воль­во" почав маневр повороту направо. Через 5-6 метрів водій автомобіля „Вольво" зупинив автомобіль,  і сказав,  що хтось вліз під колеса.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні схеми до протоколу огляду
дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2004 р. лівий край автомобіля
АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1 зна­ходиться на відстані 2, 2 метра від краю проїжджої
частини,  тобто до дорожньо-транспортної
пригоди він знаходився в крайньому правому ряду свого напрямку руху,  а автомобіль Вольво" держ. НОМЕР_2,  як вбачається зі
схеми до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди виконував маневр
повороту направо не з крайнього правого ряду.

До такого висновку суд дійшов приймаючи до уваги зазначені данні схеми до
протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2004 р. та п. 1.10
Правил дорожнього руху України,  згідно
якого крайнє положення на проїжджій частині - положення транспортного засобу на
відстані від краю проїзної частини (середини проїзної частини або
розділювальної смуги),  яка не дає можли­вості
рухатися попутному транспортному засобу (у тому числі двоколісному) ще ближче
до краю про­їзної частини (середини проїзної частини або розділювальної смуги).

Приймаючи до уваги наведені докази,
суд вважає,  що правдиві пояснення
щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди дають водій автомобіля АЗЛК-21412
держ. НОМЕР_1 ОСОБА_1 ,  допитані в суді
свідки,  а також власник автомобіля
АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1 ОСОБА_3,  яки
була очевидцем ДТП,  оскільки їх
пояснення щодо обставин ДТП відповідають схемі до протоколу огляду
дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2004 p.,  іншим
об'єктивним даним,  до­слідженим в
судовому засіданні і наведеним в рішенні.

Пояснення водія автомобіля „Вольво" держ. НОМЕР_2
ОСОБА_2  суд вважає не прав­дивими,  оскільки вони суперечать даним схеми до
протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 18.03.2004 p.,  поясненням інших учасників процесу і свідків,  так як водію автомобіля „Вольво" перед здісненням маневру повороту направо ніщо не заважало зайняти крайнє
праве положення на проїжджій частині.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 1654 від 21.03.2007 p.,  якщо виходити з пояснень водія ОСОБА_1
щодо обставин ДТП,  то в даному варіанті
дорожньої ситуації дії водія ОСОБА_2  не
відповідали вимогам п.п. 9.2 „а" і „б",  10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України,  а невідповідність його дій вимогам п.п. 10.1
та 10.4 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходились у
причинному зв'язку з пригодою. Технічна можливість запобігти зіткненню
автомобілів для водія ОСОБА_2  обумовлювалась
виконанням ним вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України,  для чого у нього не було будь-яких перешкод
технічного характеру. Діями водія ОСОБА_1
не визначалась технічна можливість уникнути зіткнення автомобілів,  і в його діях невідповідності вимогам Правил
дорожнього руху України,  які б з
технічної точки зору знаходи­лись в причинному зв'язку з пригодою,  не вбачається (а.с.  108-111).

Приймаючи до уваги наведені докази,
суд вважає,  що
дорожньо-транспортна пригода сталася в наслідок порушення водієм ОСОБА_2  вимог п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього
руху України,  які з технічної точки зору
знаходяться у причинному зв'язку з пригодою,
в діях водія ОСОБА_1  судом не
вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України,  які б з технічної точ­ки зору знаходились в
причинному зв'язку з пригодою.

У відповідності зі  ст.  1187 ЦК України,  шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
від­шкодовується особою,  яка на
відповідній правовій підставі (право власності,
договір оренди) володіє транспортним засобом,  механізмом,
використання,  зберігання або
утримання якого створює підви­щену небезпеку.

Згідно  ст.  1172 ЦК України юридична
або фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
обов'язків.

Власником автомобіля АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1 на 18.03.2004 р. - на
момент,  коли сталася
дорожньо-транспортна пригода,  була
ОСОБА_3 (а.с. 51).

Як вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3,  автомобіль „Вольво" держ. НОМЕР_2 належить ТОВ „Арго-Лізінг" (а.с. 63).

Згідно договору оренди від 30.12.2003 p.,  укладеному між
ТОВ „Арго-Лізінг" і ТОВ „Торго­вий дім „Арго Трейд ",  і акту прийому-передачі транспортного засобу
від 30.12.2003 р. автомобіль „Вольво" держ. НОМЕР_2,  на якому 18.03.2004 р. була скоєна
дорожньо-транспортна пригода,  з
30.12.2003 р. по 31.12.2004 р. власником був переданий в оренду орендатору -
ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд ". (а;с. 88-90).

Водій ОСОБА_2 ,  який 18.03.2004 р.
керував автомобілем „Вольво"
держ. НОМЕР_2,  в період
з 11.02.02 р. по 26.10.05 р. працював водієм в ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд
" (а.с. 61-62).

За таких обставин матеріальні збитки,
заподіяні в наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю АЗЛК-21412
держ. НОМЕР_1,  слід стягнути з
відповідача ТОВ „Торговий дім „Арго

Трейд",  з яким на час ДТП'водій
ОСОБА_2  перебував в трудових відносинах
і виконував свої тру­дові обв'язки,  на
користь позивачки ОСОБА_3,  оскільки вона
є власником автомобіля і за свої кошти відремонтувала автомобіль,  проти чого не заперечували в судовому
засіданні сторони.

Згідно висновку № 0863 від 13.04.2004 р. досліджень спеціаліста
автотоварознавця,  матеріа­льна
шкода,  завдана автомобілю АЗЛК-21412
держ. НОМЕР_1,  що належить позивачці
ОСОБА_3в наслідок його пошкодження при ДТП склала 1963 грн. 25 коп. (а.с. 9).

Проти встановленого розміру встановленої матеріальної шкоди в судовому
засіданні сторони не заперечували.

Згідно  ст.  1167 ЦК України моральна
шкода,  завдана фізичній або юридичній
особі неправо­мірними рішеннями,  діями
чи бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Тому моральна шкода,  завдана
позивачці ОСОБА_3підлягає стягненню з відповідача ТОВ „Торговий дім „Арго
Трейд".

При визначенні розміру моральної шкоди,
завданої позивачці ОСОБА_3,  суд
виходить з того,  що позов випливає з
дорожньо-транспортної пригоди,  яка
сталась з вини водія ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд" ОСОБА_2,  і в наслідок якої позивачці була завдана
шкода,  і враховує заподіяні позивачці
моральні страждання та переживання. Крім того,
суд також бере до уваги те,  що
позивачка тривалий час не мала можливості користуватися власним
автомобілем,  протягом тривалого часу не
може одержати від відповідача понесені нею витрати. З огляду на викладене,  суд вважає достатнім для стягнення моральної
шкоди в сумі 1000 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
суд відмовляє,  в зв'язку з
відсутністю у нього права на відшкодування завданої в наслідок ДТП шкоди,  оскільки автомобіль АЗЛК-21412 держ. НОМЕР_1
зареєстрований на ОСОБА_3,  яка
відремонтувала відремонтувала автомобіль після ДТП за власні кошти.

Як вбачається з наданих суду квитанцій,
позивачкою за проведення авто технічної експертизи сплачено 1177 грн. 20
коп.,  за проведення досліджень
спеціалістом авто-товарознавцем сплачено 210 грн.,  а також сплачено 51 грн. державного збору за
подачу позову і ЗО грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У відповідності зі  ст.  88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалене рішення,  суд прису­джує з другої сторони понесені нею
і документально підтверджені судові витрати,
а якщо позов удо­волений частково,
судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених
по­зовних вимог. Тому з відповідача ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд " на
користь позивачки ОСОБА_3слід стягнути понесені позивачкою витрати за
проведення авто технічної експертизи в сумі 1177 грн. 20 коп. грн.,  за дослідження спеціаліста авто-товарознавця
в сумі 210 грн.,  оплачений судовий збір
в сумі 51 грн. і 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Керуючись  ст.   ст.
10,  11,  60,
212,  213,  215,
224-226 ЦПК України,   ст.   ст.
1167,  1172,  1187 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Торговий дім „Арго Трейд " на користь ОСОБА_3 в
рахунок відшкодування матеріального збитку 1963 грн. 25 коп.,  судові витрати за проведення автоте-хнічної
експертизи в сумі 1177 грн. 20 коп.,
витрати за проведення досліджень спеціалістом авто-товарознавцем в сумі
210 грн.,  судові витрати по оплаті
державного збору в сумі 51 грн. і 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи,  в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1000 грн.,  а всього
стягнути 4431 грн. 45 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Харківської об­ласті через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дневний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК України.