Справа № 22ц-2770/ 2007року
1-й інстанції: Демиденко
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року
листопада місяця 19 дня    м. Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого
судді: Корнієнка В.І.

Суддів : Абрамова П.С. Гальонкіна С А.

При секретарі:
Коротун І.В.

адвоката ОСОБА_1

З участю
позивачки ОСОБА_2,  відповідача ОСОБА_3

розглянувши   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м.Полтаві   цивільну
справу   за

апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області

від 21 вересня
2007 року

по справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3.

Закритого
акціонерного товариства СК «Княжа» про стягнення матеріальної та моральної

шкоди,  завданої в результаті вчинення злочину та за
позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3,  Закритого акціонерного товариства СК «Княжа»
про

стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої в результаті вчинення злочину.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 вересня
2007 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3,
Закритого акціонерного товариства СК «Княжа» про стягнення матеріальної
та моральної шкоди,  завданої в
результаті вчинення злочину - задоволено частково.

Стягнуто з
Закритого акціонерного товариства СК «Княжа» на користь ОСОБА_4 2500 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 160 грн. в рахунок відшкодування витрат за надання
юридичної допомоги.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_3,  Закритого акціонерного
товариства СК «Княжа» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,  завданої в результаті вчинення злочину -
задоволено частково.

Стягнуто з
Закритого акціонерного товариства СК «Княжа» на користь ОСОБА_2 5000 грн.
матеріальної шкоди та 2500 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

З даним рішенням
не погодився ОСОБА_3 та подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить рішення змінити,  виключивши з нього частину щодо стягнення з
нього на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 7500 грн.

Вважає,  що судом не в повному обсязі з'ясовані
обставини справи,  рішення суду не
мотивоване,  постановлене з порушенням
норм матеріального права.

Також
вважає,  що позивачка не втратила
життєвих зв'язків,  продовжує
працювати,  а тому сума моральної шкоди є
безпідставно завищеною.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги,  підстав для її
задоволення та скасування рішення не вбачає.

Відповідно
ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із
матеріалів справи,  судом першої
інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи,  на підставі яких судом постановлене правильне
та справедливе рішення.

У відповідності
з ч.3 ст. 10,  ч.1 ст.11
ЦПК України,  суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із
матеріалів справи,  31 травня 2006
року,  близько 22 год. ОСОБА_3,  керуючи належним йому автомобілем «MITSUBISHI- COLT»,
держ. НОМЕР_1,
допустив з'їзд транспортного засобу з проїжджої частини на узбіччя,  де сталося перекидання автомобіля.

В результаті
дорожнього - транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала легкі тілесні
ушкодження,  що потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я,  що
підтверджується копією акта №1628 судово - медичного дослідження від 16.09.2006
року. Потерпілій ОСОБА_2 - були завдані тяжкі тілесні ушкодження,  які є небезпечними для життя в момент їх
спричинення,  що підтверджується копією
судово - медичного дослідження № 908 від 08.06.2007 року.

Вироком
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 червня
2007 року ОСОБА_3,  визнано винним в
скоєнні злочину,  передбаченого ч.2 ст.
286 КК України /а.с.68 -70/.

Ухвалою суду від
20.09.2007 року закрито провадження в справі в частині позовних вимог ОСОБА_4
до ОСОБА_3 щодо відшкодування матеріальної шкоди в сумі 848,  58 грн.,
оскільки кошти витрачені нею на лікування відповідач відшкодував в
повному обсязі.

Відповідно до
полісу НОМЕР_2 обов'язкового страхування цивільно -правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів страхувальником є ОСОБА_3,  забезпечений транспортний засіб - автомобіль
«MITSUBISHI- COLT»,  держ.
НОМЕР_1/а.с.41/.

Згідно ст.1195
ЦК України,  фізична або юридична
особа,  яка завдала шкоди каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток,  втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної працездатності,
а також відшкодувати додаткові витрати,
викликані необхідністю посиленого харчування,  санаторно - курортного лікування,  придбання ліків,  протезування,
стороннього догляду тощо.

Відповідно до
ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно -правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  страховим випадком є подія,  внаслідок якої заподіяна шкода третім особам
під час дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок
якої настає цивільно-правова відповідальність особи,  відповідальність якої застрахована за
договором.

На підставі п. 22.1,  22.3 ст.22 Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних
транспортних засобів»,  при настанні
страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика

відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену
шкоду,  яка була заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю,  майну третьої особи.

Потерпілому
відшкодовується також моральна шкода,
передбачена пунктами 1,  2 частини
другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу.
При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту,  визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього
Закону. Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом,  та сумою,  яка має бути відшкодована страховиком,  сплачує особа,  яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Суд першої
інстанції,  задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 щодо відшкодування матеріальної шкоди,
пославшись на вимоги ст.ст.23,  24
Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової
відповідальності власників наземних транспортних засобів»,  прийшов до вірного висновку про стягнення з
ЗАТ СК «Княжа» на її користь в рахунок відшкодування матеріальних збитків 5000
грн.,  оскільки дана сума підтверджена
документально.

Крім того,  вирішуючи питання,  пов'язане з відшкодуванням моральної
шкоди,  суд першої інстанції вірно
прийняв до уваги обставини справи,  що
позивачами дійсно були понесені моральні страждання,  які з урахуванням викладеного оцінив у
відшкодуванні з ЗАТ СК «Княжа» на користь ОСОБА_4 2500 грн. та на користь
ОСОБА_2 2500 грн.,  а також з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 7500 грн.,  що буде
достатнім для поновлення їх нормальних життєвих стосунків.

Посилання
апелянта на те,  що сума стягнення
моральної шкоди на користь ОСОБА_2 є безпідставно завищеною не заслуговують на
увагу.

Відповідно до
п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах
про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4,  розмір відшкодування моральної шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних,  душевних,
психічних тощо),  яких зазначив
позивач,  характеру немайнових втрат (їх
тривалості,  можливості відновлення тощо)
та з урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я потерпілого,
тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,  ступінь зниження престижу,  ділової репутації,  час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану.

Судом першої
інстанції при визначенні розміру моральної шкоди враховано характер вчиненого
відповідачем правопорушення,  глибину
фізичних та душевних страждань,  ступеня
вини відповідача.

При цьому суд
виходив із засад розумності та справедливості.

Колегія
суддів,  врахувавши та прийнявши до уваги
вищевикладені факти,  приходить до
висновку,  що судом першої інстанції
надано належну правову оцінку всім обставинам справи,  а тому правомірно частково задовольнив позовні
вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 вересня
2007 року постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального
права,  підстав для його скасування чи
зміни не вбачається.

Керуючись
ст.ст.303,  308,  314,
315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення
Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 вересня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.