Справа №2-1168/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
травня 2007р. Київський районний суд м.
Донецька в складі:

головуючого                                                                                          судді
Масло І.В.,

при
секретарі                                                                                         Романовій
Ю.Г.,

за
участю представника позивача                                                       ОСОБА_2,

за
участю представника відповідача                                                   Нікішина
Д.В.,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві і професійних захворювань України у Київському районі
м.  Донецька про відшкодування моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України у Київському районі м.  Донецька про відшкодування моральної шкоди
мотивуючи свої вимоги тим,  що з
12.02.1995р. по 26.11.2004р. він перебував у трудових відносинах з АП „Шахта
ім.  А.Ф. Засядька". Внаслідок
роботи у шкідливих і небезпечних умовах він отримав професійне захворювання -
хронічну вертеброгенну пояснично-крісцеву раділукопатію в стадії затихаючого
загострення з помірним больовим корінцевим синдромом праворуч і
м"язево-тонічним синдромом.
19.01.2005р. МСЕК йому була встановлена третя група інвалідності і 40 %
втрати працездатності безстроково. Вважає,
що відповідно до  ст.  ст.
21,  28,  34 Закону України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності» він має право на відшкодування моральної
шкоди. Моральна шкода виразилася в тому,
що внаслідок професійного захворювання він став інвалідом третьої групи
безстроково,  з моменту захворювання була
порушена його нормальна життєва діяльність. З моменту отримання захворювання
він змушений звертатися в медичні установи,
проходити лікування. Він не може виконувати деякі побутові роботи,  змушений відмовитися від своїх звичок і
занять. Просив стягнути з відповідача моральну шкоду,  заподіяну в результаті професійного
захворюввання у розмірі 20000 грн.

Позивач
у судове засідання не з'явився,  про час
і місце судового розгляду повідомлявся належним чином,  про що свідчить його заява від 03.05.2007р.
Також в заяві вказав,  що просить
розглянути справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутності позивача.

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов не визнав,  посилаючись на те,  що згідно з Постановою Пленуму Верховного
Суду №5 від 25.05.2001г. суд зобов'язаний встановити характер
правовідносин,  в результаті яких була
спричинена моральна шкода; наявність провини особи,  яка заподіяла шкоду; чи була здійснена
дія,  яка спричинила моральну шкоду та
інше. Також,  згідно з цим
роз'ясненням,  суд має право встановити
тільки розмір моральної шкоди,  а не
установлювати факт її наявності. Наявність моральної шкоди може встановити
комісія МСЕК,  або слідчий орган

ВС установлює особу,  яка спричинила шкоду. Факт заподіяння моральної шкоди
підтверджується висновком МСЕК згідно з підпунктом «д» пункту 1.1 загальних
положень «Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеню
втрати професійної працездатності у відсотках робітникам,  яким заподіяно ушкодження здоров'ю,  пов'язане з виконанням трудових
обов'язків»,  затвердженого наказом Міністерства
охорони здоров'я № 212 від 22.11.1995р. та згідно з п. 3.8 цього наказу. У
відповідності до п. 3.8 цього ж наказу «під моральною шкодою розуміють фізичні
та моральні страждання,  заподіяні
потерпілому у результаті трудового каліцтва чи іншого ушкодження здоров'я».
Згідно зі  ст.  1167 ЦК України підставою для
відповідальності за заподіяння моральної шкоди є: наявність шкоди;
протиправність дій осіб,  які заподіяли
шкоду; причинно-слідчій зв'язок між противоправними діяннями та заподіянням
шкоди; вина особи,  яка спричинила шкоду.
Фонд такою особою не являється. У
ст.  1168 ЦК України чітко
вказаний перелік засобів відшкодування моральної шкоди,  заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я. До них зокрема відносяться одноразове відшкодування,  здійснення щомісячних платежів. Позивач
отримав від Фонду одноразову допомогу у розмірі 10640, 00 грн.,  а також отримує щомісячні страхові виплати у
розмірі 1377, 03 грн. Фонд свої обов'язки виконує. Вважає,  що за моральною виплатою слід звернутися на
виробництво,  під час роботи на якому
позивач отримав професійне захворювання. З 01 січня 2007р. набрав чинність Закон
України «Про Державний бюджет України на 2007р.»,  який вніс зміни до деяких статей Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності».
Пунктом 22 статті 71 зупинено на 2007р. дію абзацу четвертого статті 1 (в
частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно
від часу настання страхового випадку),
підпункту «є» пункту 1 частини першої
ст.  21,   ст.
28 та частини третьої  ст.  34. Також Закон України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності» із змінами,
внесеними законом України від 19 грудня 2006 року № 489-V
(489-16) не передбачає відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх
сімей. Як виходить з Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»
та Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності» на
теперішній час відповідальності Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві за моральну шкоду немає,  тому правових підстав для стягнення сум у
відшкодування моральної шкоди не існує. Просив суд відмовити ОСОБА_1
в задоволенні його позову про відшкодування моральної
шкоди.

Також у судовому
засіданні досліджені наступні докази:

·
Акт
розслідування   хронічного   професійного   захворювання   №
212   від 30.11.2004р. (а.с.  3-4);

·
Акт заперечень за відомостями,  викладеними в акті П-4 № 212 від 30.11.2004р.
на працівника ОП „Шахта ім.  О.Ф.
Засядька" ОСОБА_1  (а.с.  5);

Витяг   з
медичної   картки   амбулаторного   хворого
ОСОБА_1   від 10.11.2004р. (а.с.  6-7);

-          Витяг з історії хвороби
ОСОБА_1  (а.с.  8);

Висновок
лікарсько-експертної комісії від 23.11.2004р. (а.с.  9);

·
Довідка МСЕК № 068863 від 19.01.2005р. (а.с.  10);

·
Довідка МСЕК № 046139 від 19.01.2005р. (а.с.  11); Трудова книжка ОСОБА_1
(а.с.  12-16);

·
Історія хвороби ОСОБА_1 (а.с.  17-18).

Заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,  суд
приходить до висновку,  що в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального

страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань
України у Київському районі м.  Донецька
про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Як
встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_1  перебував у
трудових відносинах з ОП „Шахта ім.  О.Ф.
Засядька" з 12.02.1995р. по 26.11.2004р.,
що підтверджується трудовою книжкою ОСОБА_1  (а.с.
12-16).

В 2002
році у ОСОБА_1  було виявлено професійне
захворювання внаслідок роботи в шкідливих умовах; ОСОБА_1  виставлений діагноз - хронічна вертеброгенна
пояснично-крісцева раділукопатія в стадії затихаючого загострення з помірним
больовим,  корінцевим синдромом праворуч
і м"язево-тонічним синдромом,  що
підтверджується Актом розслідування хронічного професійного захворювання № 212
від 30.11.2004р. (а.с.  3-4).

19.01.2005р.
ОСОБА_1  МСЕК безстроково встановлена втрата
працездатності в зв'язку з професійним захворюванням 40 % (а.с.  11).

Також
19.01.2005р. ОСОБА_1  МСЕК безстроково
встановлена третя група інвалідності (а.с.
10).

Страховий
випадок,  тобто професійне захворювання -
хронічна вертеброгенна пояснично-крісцева раділукопатія в стадії затихаючого
загострення з помірним больовим,
корінцевим синдромом праворуч і м"язево-тонічним синдромом,  передбачене
ст.  ст.  13,  14
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  спричинив позивачу
професійно обумовлену фізичну і психологічну травму,  що сталася під час виконання ним своїх
трудових обов'язків у небезпечних і шкідливих умовах праці в ОП „Шахта ім. .
О.Ф. Засядька". В результаті професійного захворювання здоров'ю
ОСОБА_1  спричинена шкода,  тобто настала стійка втрата професійної
працездатності у розмірі 40% з визначенням III групи
інвалідності. Вказаний факт підтверджується Довідками МСЕК (а.с.  10,
11). Крім того,  позивачу
заподіяна моральна шкода у зв'язку з фізичними стражданнями,  які він зазнає в результаті пошкодження
здоров'я,  в порушенні нормальних
життєвих зв'язків,  неможливості
продовження активного суспільного життя,
порушенні відносин з оточуючими людьми,
відчуває моральні страждання,
вимушений звертатися до медичних закладів,  що підтверджується Витягами із історії
хвороби (а.с.  6-7,  8,
17-18).

Відповідно
до  ст.
12 Закону України „Про охорону праці" від 14.10.1992р. позивач має
право на відшкодування моральної шкоди,
якщо шкідливі умови праці привели до моральних втрат потерпілого,  порушення його життєвих зв'язків і потребують
від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Разом з
тим,  відповідно до п.22  ст.  71
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік" з метою
приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом зупинено на 2007
рік дію ряду норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності»,  в тому числі і п.п.
„є" п.1  ст.  21 (яким передбачений обов'язок Фонду
відшкодувати моральну шкоду потерпілому) і ч.3
ст.  34 (згідно з якою
передбачений порядок відшкодування моральної шкоди).

Крім
того,  п.5 і п.10 Закону України „Про
внесення змін до Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності",  із Закону України
„Про внесення змін до Закону України „Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійного '
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" виключені п.п. „є" п.1  ст.  21
і ч.3  ст.  34.

Таким
чином,  оскільки на даний момент із
Закону України „Про загальнообов'язкове
державне   соціальне   страхування
від   нещасних   випадків
на

виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" виключені положення щодо
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної в тому числі професійним захворюванням,  суд приходить до висновку,  що вимоги ОСОБА_1
не ґрунтуються на вимогах закону,  в зв'язку з чим відмовляє йому в задоволенні
позову.

На
підставі вищевикладеного,   ст.  ст.
21,  34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності»,
ст.  12 Закону України „Про
охорону праці",  п.22  ст.  71
Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік",  п.5 і п.10 Закону України „Про внесення змін
до Закону України . „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності",  керуючись
ст.   ст.  10,
11,  60,  209, 212,
214,  215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Відмовити
в задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань України у Київському районі м.
Донецька про відшкодування моральної шкоди.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.