Справа №2-6497/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007
року Малиновський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді -
Погорєлової C.O.,
при секретарі - Холод О.М

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики
у розмірі 25250 грн. В обґрунтування своїх вимог посилався на те,  що 01.06.2007 р. між ним та ОСОБА_2 був укладений
договір позики. Згідно умов договору він повинен був на протягом тижня передати
ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 25250 грн. як позику,  а ОСОБА_2зобов'язався протягом 20 днів з
моменту передачі коштів повернути їх. 04.07.2007р. ОСОБА_1 передав ОСОБА_2
25250 грн. що підтверджується розпискою. ОСОБА_2у встановлений договором строк
до 24.07.2007р. позику не повернув,  на
звернення ОСОБА_1 пояснив,  що борг
повернути не вбачається можливим у зв'язку з відсутністю на даний час коштів.

Під час
судового розгляду справи ОСОБА_1 підтвердив обставини,  викладені у позовній заяві та пояснив,  що 01.06.2007р. до нього додому приїхав
ОСОБА_2та запропонував укласти договір позики на 25250 грн. При цьому
ОСОБА_2пояснив,  що ці гроші потрібні
йому для особистих потреб,  а протягом 20
днів він привезе ці гроші ОСОБА_1 додому. Однак,  до цього часу ОСОБА_2гроші не повернув.

Представник
відповідача у судовому засіданні позов визнав та пояснив,  що ОСОБА_2дійсно приїздив до ОСОБА_1,  уклав з ним договір позики,  отримав гроші в сумі 25250 грн. та в строк
встановлений договором не повернув. Існування боргу в сумі 25250 грн. він
визнає,  однак на даний час не має
можливості повернути ці гроші.

Суд,  вислухавши сторони,  вивчивши матеріали справи,  дослідивши представленні докази,  приходить до висновку,  що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що 04 червня 2007 року між
сторонами був укладений договір позики. Відповідно до якого,  ОСОБА_2отримав від ОСОБА_1 грошову суму у
розмірі 25250 грн. та зобов'язався повернути її в строк до 24.06.2007 року.

Згідно  ст.
526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно
до  ст. 1049 ЦК України,  позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,  визначені родовими ознаками,  у такій самій кількості,  такого самого роду та такої самої якості,  що були передані йому позикодавцем) у строк
та в порядку,  що встановлені договором.

Згідно з
представленою суду розпискою,  відповідач
отримав за договором позики грошову суму у розмірі 25250 гривень,  однак в установлений строк її не
повернув,  виконувати умови договору у
добровільному порядку відмовився,  що
визнав у судовому засіданні його представник.

Згідно  ст.
629 ЦК України,  договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Керуючись  ст.
ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215 ЦПК України,   ст.
ст.  526,  629,
1049 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 25250 грн.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції,  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  або
в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.