Справа №2-412 за 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 липня
2007 року              Макарівський
районий суд Київської області в складі судді

ДЗЮБИ Н.М.  при секретарі Лизі Л.М. ,   розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду смт.  Макарів справу за
позовм ОСОБА_1 до ВАТ «Макарівське АТП 13240» смт.  Макарів про стягнення вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те , що вона пропрацювала в Макарівському
автопідприємстві,  правонаступником якого
є відповідач,  з 19.08.1966 року і
звільнена 29.09.2006 року за власним бажанням в зв»язку з виходом на
пенсі.ю,  маючи стаж роботи на
підприємстві більше 40 років. Згідно додатку до колективного договору по
підприємству працівникам при звільненні з виходом на пенсію виплачується
вихідна допомога в розмірі 25% середньої тарифної ставки по підприємству.
Середня тарифна ставка по підприєсмтву становила 300 грн.,  сума належної їй вихідної допомоги за 40
років роботи становить 3000 грн. При звільненні їй цю допомогу не
виплатили,  тому вона звернулась до суду.

В судовому
засіданні позитвач ОСОБА_1  свої позовні
вимоги збільшила до 5240 гривень,
оскільки згідно колективного договору на 2005-2006 p.p. розмір вихідної
допомоги складав 35% тарифної ставки. Якщо тарифна ставка була меншою за
мінімальну заробітну плату,  то бралась
мінімальна заробітна плата,  яка на
момент її звільненя становила 375 грн.

Представник
відповідача- ВАТ «Макарівське АТП-13240» смт.
Макарів-Вигулярний 1.В. позовні вимоги не визнав і пояснив суду,  що рішенням Спостережної ради ВАТ
«Макарівське АТП 13240» від 02.08.2006 року Положення про виплату одноразової
допомоги працівникам при звільненні з роботи в зв"»зку з досягненням
пенсійного віку скасоване. А тому виплата вихідної допомоги ОСОБА_1  проведена не була.

Вислухавши
пояснення позивача,  представника
відповідача,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1  обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Як свідчитьь
трудова книжка ОСОБА_1,  її стаж роботи
на момент звільнення у відповідача становив 40 років 1 міс.  10 днів.

Відповідно до
Положення про виплату одноразової допомоги працівникам при звільненні з роботи
в зв»язку з досягненням пенсійного віку / додаток №12 до Колективного договору
на 2005 p.,  що діяв нстаном
на 29.09.2006 року/ працівникам,  що
досягли пенсійного віку і звільняються з роботи,  виплачується одноразова допомога в розмірі 35
% тарифної ставки працівника,  що
звільняється,  за кожний рік роботи в
АТП.

Оскільки
відповідач не надав суду доказів розміру посадового окладу позивача,  але він не може бути меншим розміру
мінімальної заробітної плати,  суд
виходить з того,  що згідно ЗУ «Про
державний бюджет України на 2006 рік»мінімальна заробітна плата з 1 липня 2006
року складла 375 гривень. Отже,  за 40
років роботи на підприємстві позивачу слід було виплатити відповідачем вихідну
допомогу в сумі 5240 гривень.

Оскільки права
позивача відповідачем порушені,  вони
мають бути захищені судом.  Посилання
представника відповідача на рішення Спостережної ради від 02.08.2006 року про
скасування Положення про виплату одноразової допомоги працівникам при
звільненні з роботи в зв»язку з досягненям пенсійного віку суд до уваги не
приймає,  так як положення колективного
договору є обов»язковими як для власника або уповноваженого ним органу,  так і для працівників,  а Спостережна рада не наділена правом
скасовувати положення Колективного договру чи вносити до нього зміни.

На підставі
наведеного та керуючись  ст.  ст. 10, 13, 18 КЗпП України,   ст. 5 ЗУ
«Про колективні договри та угоди» ,
ст.  ст. 10, 11,  58-60,
79, 209, 215, 294 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 до ВАТ «Макарівське АТП 13240» смт.
Макарів про стягнення вихідної допомоги задовольнити.

Стягнути з ВАТ
«Макарівське АТП 13240» смт.  Макарів на
користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в сумі 5240 гривень.

Стягнути з ВАТ
«Макарівське АТП 32140» смт.  Макарів на
користь бюджету держмито в сумі 52 гривні 40 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення Макарівського райсуду в сумі 30 гривень.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає чинності відповідно до  ст. 223
ЦПК України.