Справа № 22Ц - 3861/2007                                    Головуючий у
І інстанції Волчко А.Я.
5                                                                Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого :
Лащенка В.Д.,

суддів ;
Олійника В.І., Даценко Л.М.,

при секретарі
Зозулі Н.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 7 червня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на автомобіль, -

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до суду з вказаною позовною заявою про визнання права власності на
автомобіль і просила припинити право ОСОБА_3 на частку у спільному майні, яким є автомобіль марки „Пежо
551 А", стягнути на користь ОСОБА_3 750 доларів США та визнати право
розпоряджатися автомобілем поза межами терміну дії довіреності на керування та
розпорядження автомашиною, яку видав ОСОБА_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і передати
автомобіль ОСОБА_5, посилаючись на те, що її чоловік ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 придбали даний
автомобіль у спільну власність, сплативши за нього по 750 доларів США кожний та
оформили тимчасову довіреність на керування та розпорядження автомобілем. При
цьому вони домовилися про спільне почергове використання автомобіля до часу,
коли вона поверне ОСОБА_3
750 доларів за автомобіль. З моменту купівлі, автомобіля 11 вересня до 25
жовтня 2005 року автомобіль знаходився у неї і за цей час вона витратила на
ремонт автомобіля біля 500 грн., але від 25 жовтня автомобіль знаходиться у
ОСОБА_3, який не
бажає вкладати гроші у ремонт автомобіля і його експлуатацію. 6 грудня 2005
року в порядку черговості настав час повернути їй автомобіль, але ОСОБА_3 відмовляється
його повернути.

Заочним
рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 червня
2007 року ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального
права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення нового, яким
задовольнити позовні вимоги.

Колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
спірний автомобіль на підставі технічного паспорту НОМЕР_1, виданого
Києво-Святошинським МРЕВ 28 травня 1996 року належить ОСОБА_2

ОСОБА_4
, який діяв від імені ОСОБА_2, дорученням від 11 вересня 2005 року уповноважив
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на керування та розпорядженням автомобілем марки „Пежо 551
А".

Суд
першої інстанції вірно вважав, що розписка від 9 квітня 2006 року не є належно
оформленим договором купівлі-продажу автомобіля.

Ці
обставини встановлені судовим рішенням Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 5 квітня 2006 року, яке с набрало законної
сили.

З огляду
на вищенаведене, суд першої прийшов до правильного висновку про необхідність
відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Таким
чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального
права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду,
викладеними у рішенні.

Щодо
інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують висновків суду.

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих
пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія
суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального
і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 червня 2007
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.