Справа № 2-382 /2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

3 серпня
2007 року                            Іваничівський
районний суд Волинської області

в
складі: головуючого                                                        Дильного
Г.М.

з участю
секретаря                                                             Кирилюк
Л.М.

позивачів                                                                            ОСОБА_1

ОСОБА_3

Представника
відповідача                                                 Мокійця
А.Т.

Третьої
особи                                                                       Редько
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Іваничі справу за позовом ОСОБА_1
ОСОБА_2 до Старолішнянської сільської ради  про визнання права власності на нерухоме
майно, -

ВСТАНОВИВ:

До
Іваничівського районного суду звернулися ОСОБА_1 ОСОБА_2. з позовом до
Старолішнянської сільської ради про визнання права власності на нерухоме
майно,  мотивуючи тим,  13 червня 2006 року ними було придбано 19/100
часток приміщення телятника,  загальною
площею 227, 8 м. кв.,  розташованого вАДРЕСА_1
На правах оренди позивачі користуються земельною ділянкою площею 0.04 га на
якій знаходиться  набуте приміщення
телятника.

Протягом
2006-2007 років позивачем за^власні кошти здійснено реконструкцію даного
приміщення,  внаслідок чого загальна
площа    телятника    зменшилася до 226.8 м. кв.

Вказана
реконструкція 19/100 частинителятника була проведена позивачем без проектної
документації,  в зв"язку з чим вони
не можуть належним чином здати об"єкт в експлуатацію державній приймальній
комісії,  і відповідно зареєструвати своє
право власності на реконструйований об"єкт,  так як згідно Державних будівельних норм
України А.3.1-3-94,  затверджених наказом
Держкоммістбудівництва від 05.10.1994 р.№ 48 вказано наступне: Рішення про
прийняття об'єктів в експлуатацію можуть прийматися державними технічними
комісіями тільки по тих об'єктах,  які
закінчені будівництвом в обсязі,
передбаченому   проектом,  та підготовлені до експлуатації".

Позивачі
вважають,  що реконструкція будівель
телятника по АДРЕСА_1 було проведено ними у відповідності до державних
будівельних норм,  частка робіт,  яка виконана є незначною,  визнання за позивачами права власності на
нерухоме майно - реконструйовану будівлю телятника не порушує права інших
осіб,  а тому судом може бути визнане їх
право власності на вказаний об"єкт нерухомості.

Позивачі
вважають,  що проведеною реконструкцією
вони не порушили права іншого співвласника- ОСОБА_1

Через
відсутність акту державної комісії про прийняття об"єкта та введення його
в експлуатацію вони не можуть зареєструвати своє право власності на нерухоме
майно -будівлю вищевказаного телятника. Тому змушені звернутися до суду із
вказаним позовом.

В
судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги,  просять визнати за ними право власності на
нерухоме майно,  реконструйовану будівлю
телятника який знаходиться поАДРЕСА_1

Представник
відповідача- ОСОБА_3  сільський голова
Старолішнянської сільської ради позов визнав,
не заперечує проти визнання права власності за позивачами на нерухоме
майно - реконструйовану будівлю телятника вАДРЕСА_1

Суд,  заслухавши пояснення позивачів,  представника вдповідача,  третьої особи Редька О.О.,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення із слідуючих підстав.

В судовому
засіданні встановлено,  що ОСОБА_1
ОСОБА_2.,  позивачі по справі є власниками 19/100 частини
телятника,  який знаходиться
вАДРЕСА_1  загальною площею 227, 8 м.
кв.. Згідно рішення Старолішнянської сільської ради від 12.07.2006 року було
дано дозвіл позивачам по справі на переобладнання приміщення частини телятника
придбаного у приватну власність під гараж,
для зберігання с/ г техніки. Протягом 2006-2007 років позивачами за
власні кошти здійснено реконструкцію даного приміщення,  внаслідок чого загальна площа матеріального
складу зменшилась до 226, 8 м. кв. через встановлення стіни,  яка відділяє 19/100 часток телятника.

Згідно
ч. 2  ст.
376 Цивільного кодексу України,
(далі - ЦКУ),  "особа,  яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна,  не набуває
права власності на нього" самовільним будівництвом вважається
"житловий будинок,  будівля,  споруда,
інше нерухоме майно,  якщо вони
збудовані або будуються на земельній ділянці,
що не була відведена для цієї мети,
або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту,  або з істотними порушеннями будівельних норм
і правил".

Враховуючи
наявність в позивачів дозволу на переобладнання,  та те,
що реконструкцію проведено без зміни цільового призначення
об"єкта,  на земельній ділянці,  яка відведена для цього,  це вважається з дотриманням будівельних норм
та правил,  то дана реконструкція не є
самовільною.

Також ч.
5  ст.
376 ЦКУ передбачає,  що на
"на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за
позивачем право власності на нерухоме майно,
яке   самочинно збудоване на
ній,  якщо це не порушує,  права інших
осіб".

Крім
того,   ст.  331 ЦКУ вказує,  що "2. Право власності на новостворене
нерухоме майно (житлові будинки,
будівлі,  споруди тощо) виникає з моменту
завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом
передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації,  право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації.

Таким
чином реконструкція будівлі гаража поАДРЕСА_1 було проведено позивачами у
відповідності до державних будівельних норм,
а тому слід визнати на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_1
ОСОБА_2 права власності на нерухоме майно - реконструйовану будівлю гаража в АДРЕСА_1

Керуючись  ст.
ст. 10,  11,  60,
130,  212 - 215,  218 ЦІЖ України,  ст.
182,  331, 376,  392 ЦК
України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити повністю.

Визнати    за        ОСОБА_1  ОСОБА_2 право власності в рівних частках на
нерухоме майно- реконструйовану будівлю гаража в АДРЕСА_1 загальною площею 226, 8 м. кв.,  відповідно приміщення №5 -23, 3 м. кв.,  приміщення №6 відповідно 19 м. кв.,  приміщення № 7-57, 0 м. кв.,  приміщення №8- 31, 6 м. кв..

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський
районний суд Волинської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня його проголошення та апеляційної скарги- протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження ,  або шляхом подачі апеляційної скарги без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження 13 серпня 2007 року.