Справа №2-2301/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

17 серпня 2007
року Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області у
складі:      головуючого - судді -
Зємцова В.В.

при секретарі                                                 -
Галайчук Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого
комітету Кременчуцької міської Ради та Виконавчого комітету Автозаводської
районної Ради м. Кременчука про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року до суду звернувся ОСОБА_1
з вказаним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м.
Кременчука та Виконкому Кременчуцької міської Ради м. Кременчука.

Просив визнати за ним право власності на самочинно
збудоване нерухоме майно: житловий будинок літ. „Аа" вартістю 4178, 00
грн., сарай літ. „В", вартістю 366, 00 грн. та огорожу N1, вартістю 599,00
грн. по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити,
посилаючись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача - Виконкому Кременчуцької міської Ради м.
Кременчука - Думчикова Т.В. проти позову не заперечувала.

Представник
відповідача - Виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука
та третьої особи - КП „Кременчуцьке „МБТІ" в судове засідання не прибули,
були належним чином повідомлені про розгляд справи. Про причини неявки суд не
повідомляли.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача виконкому
Кременчуцької міської ради, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦК
України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і
прав.

Згідно ч. 5 ст. 376 цього Кодексу на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом достовірно встановлено, що батьки позивача
побудували житловий будинок АДРЕСА_1. Після смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_1,
позивач прийняв 1/2 частину спадщини. Після смерті матері, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач
звернувся до Першої нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на
спадщину, але отримав відмову. З відповіді КП „Кременчуцьке „МБТІ" постає,
що будинок взятий на облік як незавершене будівництво у 1965 році.

Державний пожежний нагляд Автозаводського району м.
Кременчука та Кременчуцька міська санепідемстанція надали висновки про
можливість експлуатації самочинно збудованого нерухомого майна по АДРЕСА_1.

Відповідач - Виконком Кременчуцької міської Ради м.
Кременчука не заперечували проти визнання права власності за позивачем на
самочинно збудовані ним нежитлові приміщення та не подали відповідний позов
щодо знесення цього нерухомого майна.

Суд, на підставі встановлених фактів, враховуючи відсутність порушень прав
інших осіб зі сторони позивача, приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню, за позивачем ОСОБА_1
необхідно визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Керуючись ст. 376 ЦК
України, ст. ст. 14,57 - 59,208,209,212 - 215,218,223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно:
житловий будинок літ. „А а" вартістю 4178, 00 грн., сарай літ. „В"»
вартістю 366, 00 грн. та огорожу N1, вартістю 599, 00 грн. по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду
Полтавської області через

Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в
10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом

20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4

ст. 295 ЦПК України.