справа №2-727/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого
судді   - Криворученко Д.П.,

при
секретарі             - Дударенко Ю.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,
відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в якій зазначив, що 26.03.1996 року розірвав шлюб з ОСОБА_2 і з того
часу вона не проживає в його власному будинку АДРЕСА_1, і таким чином втратила
право користування житловим приміщенням.

З позову виходить, що до розірвання шлюбу сторони проживали у будинку
АДРЕСА_1 і були там зареєстровані. Будинок належав на праві власності батьку
позивача ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після розірвання шлюбу
відповідачі виїхали проживати за АДРЕСА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 року відповідачка
ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_5,
яку 14.12.1999 року зареєструвала проживаючою за АДРЕСА_1, хоча фактично
там не проживала. Зазначене домоволодіння за рішенням Городнянського районного
суду від 07.03.2007 р. визнано на праві власності за позивачем в порядку
спадкування після смерті батька. У червні 2007 року позивач вирішив продати
свій будинок, але під час укладання договору купівлі-продажу будинку було
виявлено, що там зареєстровані проживаючими ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що не
відповідає дійсності, а у добровільному порядку знятись з реєстрації
відповідачі не бажають.

У судовому засіданні позивач від позовних вимог не відмовився, просить
позов задовольнити та визнати відповідачів такими, що втратили право
користування житловим будинком по АДРЕСА_1, так як вони не проживають за
вказаною адресою понад один рік.

Відповідачі у судовому засіданні заявлений позов визнали, згодні знятись з
реєстрації проживаючими за АДРЕСА_1, так як дійсно фактично проживають у
АДРЕСА_2.

Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права,
свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК
України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Судом після заслуховування пояснень сторін по справі,
з'ясовано всі обставини на які сторони посилаються та досліджено докази, якими
вони обґрунтовуються.

З досліджених у судовому засіданні рішення Городнянського районного суду
від 07.03.2007 р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено,

що
дійсно позивач є власником домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1./9-l 1/

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 26.03.1996 року, про що свідчить
свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1. /а.с.5/

Згідно даних домової книги по будинку АДРЕСА_1, зареєстровані проживаючими
значаться ОСОБА_2 з 27.02.1996 p.,
ОСОБА_3 з 21.02.1991 р.
та ОСОБА_6 з 14.12.1999 р. /а.с.7-8/

З'ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які
були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні
вимоги ґрунтуються на законі і заявлені вимоги щодо визнання відповідачів
такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягають
задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Відповідно до частини 2 ст. 405 ЦК
України, ч.1ен сім'ї власника житла втрачає право користування житлом у
разі відсутності ч.1ена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачі перестали проживати за
АДРЕСА_1 з травня 1996 року, що підтверджується довідкою голови вуличного
комітету від 17.07.2007 р. та засвідченої секретарем Городнянської міськради.
/а.с.12/ Домовленості між власником будинку, тобто позивачем по справі та
відповідачами не було, що доведено в судовому засіданні.

Згідно статті 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або
ч.1енів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в
межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і
частиною четвертою ст. 71 ЖК України. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при
тимчасовій відсутності наймача або ч.1енів його сім'ї за ними зберігається жиле
приміщення протягом шести місяців.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути судові
витрати, а враховуючи майновий стан відповідача ОСОБА_3, то її відповідно до
приписів ст.82 ЦПК України слід звільнити від сплати судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.Ю, 11, 82, 88, 130, 174, 209, 212,
213, 214, 215, 216 ЦПК України, й у відповідності до ст. 405 ЦК України,
ст.ст.71, 163 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим будинком
АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати:
сплачене державне мито в сумі 8.50 грн. та 7.50 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. ОСОБА_3 від сплати судових

витрат
звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського
апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.