Справа
№2п-1637/07.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2007р.                                                м.
Житомир

Богунський районний суд міста Житомира

В складі: головуючого - судді
Коломієць О.С.

з участю секретаря  с/з   Котляр Т.П., Вітомська С.А.

розглянув  у  відкритому
судовому  засіданні   в м. Житомирі справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах

неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, вселення та про

встановлення порядку користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з вищезгаданим позовом в якому зазначили, що
сторонам по справі належить на праві власності квартира АДРЕСА_1. Враховуючи,
що між позивачами та відповідачем постійно виникають сварки та конфлікти щодо
порядку користування спірною квартирою, відповідач використовує квартиру від
розміщення підпільної швейної майстерні, вирішити питання мирним шляхом
неможливо, просили в судовому порядку встановити порядок користування спірним
житлом, згідно якого позивачу ОСОБА_1 виділити в користування жилу кімнату
площею 17,5м.кв., позивачу ОСОБА_6 - кімнату площею 17,2м.кв., а відповідачу
ОСОБА_5 - кімнату площею 10,4м.кв., решту приміщень просили залишити у
спільному користуванні сторін. Крім того, оскільки відповідач поміняв замок на
вхідних дверях квартири, відмовляється позивачам надати ключі від вхідних
дверей, просили вселити їх в спірну квартиру та зобов'язати відповідача не
чинити перешкоди в користуванні квартирою.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали
з тих же підстав.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх дітей, позовні вимоги
підтримала повністю. Під час попереднього судового засідання пояснювала, що
ніяких перешкод в користуванні квартирою їй разом з дітьми ніхто не чинив.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що перешкод в
користуванні квартирою він позивачам не чинить, замки не міняв. Просив виділити
в користування йому велику кімнату, оскільки іншого житла у власності не має.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить
до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1, відповідачу
ОСОБА_5 та неповнолітнім дітям ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
відповідно до свідоцтва про право власності від 28.02.2006 року виданого
виконкомом Житомирської міської Ради народних депутатів (а.с.6) та свідоцтв про
право на спадщину за законом від 18.10.2006 року (а.с. 11,12), належить на
праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1. Згідно свідоцтва про
право власності на житло № 11806 виданого відділом приватизації державного
житлового фонду виконкому Житомирської міської Ради народних депутатів від
25.03.1994 позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира
АДРЕСА_2. Спірна квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат
площею  10,4м.кв.,

17,2м.кв. (з балконом) та 17,5кв.м. (з балконом), а також
кухні, ванної кімнати, туалету та коридору (а.с.7,8).

У відповідності до ст. 358 ЦК
України співвласники майна, що є у спільній частковій власності, володіють
і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а
при відсутності згоди - спір вирішується судом. Як видно з матеріалів справи,
спірна квартира в багатоквартирному будинку не може бути поділена в натурі
шляхом обладнання окремих ізольованих квартир, тому відповідно до положень п.6
постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про
практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної
власності на жилий будинок", суд зобов'язаний встановити порядок
користування нею.

У відповідності до вищезгаданого, суд враховуючи порядок користування
спірною квартирою, який склався між співвласниками, а також те, що фактично
позивач ОСОБА_1, хоча і одружений, проте проживає в іншій належній йому на
праві власності квартирі, а неповнолітні діти проживають з матір'ю ОСОБА_2, в
належній їй на праві власності частині домоволодіння, визначає порядок
користування спірним житлом згідно якого виділяє позивачу ОСОБА_1 у
користування жилу кімнату площею 10,4кв.м. (на плані позначену цифрою 7),
неповнолітнім дітям : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - жилу
кімнату площею 17,2кв.м. з балконом (на плані позначену цифрою 5), а
відповідачу ОСОБА_5 -жилу кімнату площею 17,5кв.м. з балконом (на плані
позначену цифрою 6). Суд виділяє жилу кімнату площею 17,2кв.м. з балконом
неповнолітнім дітям, оскільки вони є співвласниками спірної квартири, а не їх
матір.

Суд відмовляє в задоволенні позову в частині вселення та зобов'язання
відповідача не перешкоджати позивачам користуватися спірною квартири, оскільки
даний факт не був встановлений під час розгляду справи і доказів на його
підтвердження позивачами представлено не було, хоча відповідно до ст.ст. 10,11
ЦПК України це є їх обов'язком.

Керуючись ст. 358 ЦК
України, ст. 48 Закону України "Про власність", п.6 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 "Про практику
застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на
жилий будинок", ст.ст. 10,11, 60,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діє в інтересах неповнолітніх
дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користування жилим
приміщенням, вселення та про встановлення порядку користування жилим
приміщенням задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1,
згідно якого виділити позивачу ОСОБА_1 у користування жилу кімнату площею
10,4кв.м. (на плані позначену цифрою 7), неповнолітнім дітям : ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 - жилу кімнату площею 17,2кв.м. з
балконом (на плані позначену цифрою 5), а відповідачу ОСОБА_5 - жилу кімнату
площею 17,5кв.м. з балконом (на плані позначену цифрою 6).

Коридор, кухню,
ванну кімнату, туалет залишити у спільному користуванні сторін.

В решті позовних
вимог позивачам відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та апеляційної скарги поданої протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження рішення