Справа
№2-21/ 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2007 року. Першотравневий районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді          Марчука
В.Т.

при секретарі                  Вольській
О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  третя особа на стороні
позивача без самостійних вимог Чернівецька міська рада до ОСОБА_7,  ОСОБА_8 про знесення паркану,  зобов'язання відбудови вбиральні та
приведення будівництва у відповідність до проекту,  стягнення моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6,  третя особа на стороні
відповідача Чернівецька міська рада про виділення окремо у володіння і користування
частини земельної ділянки та визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись
до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8, третя особа Чернівецька міська рада про знесення паркану,  зобов'язання відбудови вбиральні та
приведення будівництва у відповідність до проекту.

ОСОБА_8 по вказаній справі заявлено зустрічний позов до ОСОБА_1, ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
Чернівецької міської ради про виділення окремо у
володіння і користування частини земельної ділянки,  розташованої по АДРЕСА_1 та визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

В судовому засіданні позивачі по первісному позову вимоги
викладені в позовній заяві підтримали повністю,
а зустрічний позов заперечували та пояснили,  що протягом останніх трьох років ОСОБА_7
постійно порушує право спільного користування земельною ділянкою та будинком,  діючи одноосібно і без згоди позивачів
демонтував каналізовану вбиральню загального користування,  самовільно встановив паркан з цинкової жесті
поперек двору загального користування та проводить будівництво,  яке не відповідає проектній документації. Позивачі
по первісному позову просили відновити вбиральню загального користування,  знести металевий паркан,  привести у відповідність до проекту
будівництво та стягнути на їх користь 3000 гривень моральної шкоди.

Представник ОСОБА_8 та відповідач по первісному позову
ОСОБА_7 первісні позовні вимоги заперечували і підтримали зустрічний позов та
пояснили суду,  що паркан було влаштовано
на підставі чинного на той момент рішення Першотравневого районного суду м.
Чернівці від 04.04.2003 року,  яким було
визначено порядок роздільного користування земельною ділянкою прилеглою до
домоволодіння АДРЕСА_1. Демонтаж вбиральні загального користування ОСОБА_7 не
здійснював,  оскільки сама будівля
вбиральні із вигрібною ямою в теперішній час знаходиться за сараями,  що підтверджується новою інвентарною справою.
Будівництво та реконструкція квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проведено із
дотриманням санітарно-епідеміологічних,
протипожежних та архітектурно-будівельних норм.  Позивачі по зустрічному позову просили суд
виділити ОСОБА_8 окремо у володіння і користування 45/100 частки земельної
ділянки,  розташованої по

2

АДРЕСА_1 і визнати право власності на самочинне
добудовану і реконструйовану квартиру АДРЕСА_1.

Представник третьої особи в судовому засіданні первісний
позов підтримав, а вирішення зустрічного позову залишив на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові
докази по справі, вважає, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а
вимоги заявників зустрічного позову є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Так, судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 є
ОСОБА_8 на підставі договору довічного утримання від 22.12.2003 року,
посвідченого державним нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної
контори ОСОБА_9, та зареєстрованого в Чернівецькому комунальному обласному бюро
технічної інвентаризації 16.09.2004 року за №4031997 (а.с. 64-65).

Власником квартири АДРЕСА_1 є Чернівецька міська рада. У
вказаній квартирі постійно проживають і є зареєстрованими згідно довідки КЖРЕП
№11 ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 164).

Згідно Державного
акту на право власності на землю
НОМЕР_1 від 05.03.2002 року
та рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 18 грудня 2001
року №1041/25 (а.с. 171) попередньому власнику квартири №2ОСОБА_7 надано в
спільну часткову власність 45% земельної ділянки пл. 0,0621 га. для
обслуговування житлового будинку та господарських будівель.

Рішенням виконкому Чернівецької міської ради №466/12 від
06.06.2001 року було передано у власністьОСОБА_7 нежитлове приміщення мансарди
площею 13.9 кв.м., яке було закріплене за квартирою №2 згідно рішення виконкому
Чернівецької міської ради №447/13 від 09.06.1995 року.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради
від 20.08.2002 року №318/8 ОСОБА_7 також передано у власність 1/2 сараю літера
"Б" площею 19,95 кв.м.  та
допоміжне приміщення комори позначене на схематичному плані позначкою «II» площею
5,8 кв.м., які були раніше закріплені за квартирою №2 згідно рішення виконкому
Чернівецької міської ради від 16.07.2002 року № 193/6. Допоміжне приміщення
комори позначене на схематичному плані позначкою «II» площею
11.2 кв.м.  та інші 1/2 сараю залишились
закріпленими у постійному користуванні за мешканцями квартири №1 згідно рішення
виконкому Чернівецької міської ради від 16.07.2002 року № 193/6.

Між сторонами в теперішній час фактично склався наступний
порядок користування земельною ділянкою та допоміжними спорудами: ними
влаштовано два заїзди на подвір'я. Земельна ділянка розташована між будинком та
вул. Миколаївською і прилегла до будинку фактично розподілена ними на дві
частини металевим парканом.  Також
використовуються ними по 1/2 сараю, розташованого на подвір'ї будинку і
позначеного на схематичному плані літ. «Б».

Виготовлений Чернівецьким міським комунальним бюро
технічної інвентаризації проект розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1
враховує порядок користування земельною ділянкою, будинком та господарськими
будівлями, що склався між сторонами та відповідає розмірам часток земельної
ділянки, встановлених для кожного із співвласників квартир №1 та №2 у вказаному
будинку згідно державного акту на право власності на землю НОМЕР_1 від
05.03.2002 року та рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від
18 грудня 2001 року № 1041/25.

У відповідності до ч.3
ст.120 ЗК України при переході права власності на будинок за договором
довічного утримання право на земельну ділянку переходить до нового власника на
умовах, на яких вона належала попередньому власнику.

Згідно вимог ч.3 та 4
ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати
виділення належної йому частки із складу земельної ділянки окремо та має право
на отримання в своє володіння і користування частини спільної земельної
ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

З викладеного вбачається, що право власності на частину
земельної ділянки по АДРЕСА_1 після державної реєстрації договору довічного
утримання

3

щодо квартири №2 у вказаному будинку перейшло до ОСОБА_8
на умовах, на яких земельна ділянка належала попередньому власнику.

Таким чином, правомірність вимог ОСОБА_8, як власника
квартири АДРЕСА_1 щодо виділення в своє володіння і користування окремо частини
спільної земельної ділянки, як відповідає розміру її частки узгоджується
вимогами ч.3 та ч.4  ст.88, ч.3 та
ч.4  ст.120 ЗК України.

Виходячи з розміру частки в 45%, загального розміру
земельної ділянки - 0.0621 га., розмір частини земельної ділянки ОСОБА_8 згідно
поданого проекту розподілу дорівнює 0.0279 га., при цьому розмір частини
земельної ділянки в 55%, що залишається в користуванні відповідачів по
зустрічному позову становитиме 0.0342 га.

Доводи ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника
інших відповідачів, які заперечують проти виділення в окреме володіння і
користування ОСОБА_8 відповідної частини земельної ділянки, суд оцінює
критично, оскільки ними не наведено жодного іншого варіанту поділу земельної
ділянки, а їх заперечення ґрунтуються лише на суб'єктивному сприйнятті та
відхиленні будь-яких варіантів поділу запропонованих іншою стороною, яке є наслідком
довготривалих неприязних стосунків між обома сторонами.

При оцінці доказів поданих сторонами суд враховує позицію
співвласника іншої частини земельної ділянки - Чернівецької міської ради, яка
поклала розв'язання питання виділення в окреме володіння і користування частини
земельної ділянки ОСОБА_8 на розсуд суду.

Копією схематичного плану земельної ділянки з інвентарної
справи на квартиру АДРЕСА_1 доводиться наявність за будівлею сараю літ. «Б»
вбиральні загального користування, що спростовує доводи позивачів по первісному
позову про відсутність вбиральні та доводить безпідставність їх вимог по
влаштуванню такої вбиральні між будівлею сараю літ. «Б» та житловим будинком
посередині земельної ділянки.

З викладеного вище також вбачається відсутність порушення
прав та безпідставність вимог позивачів по первісному позову щодо знесення
металевого паркану, оскільки місцем його розташування, як стверджують обидві
сторони, є межа за якою земельна ділянка була поділена по проекту розподілу,
виготовленим Чернівецьким міським комунальним бюро технічної інвентаризації.

11.08.2003 року ОСОБА_7 та Департаментом містобудівного
комплексу та земельних відносин був укладений договір № 166 про погодження
будівництва виконаного самовільно. Предметом даного договору були умови
погодження самовільної реконструкції та перебудови мансарди, яка була передана
у власність ОСОБА_7 за рішенням Чернівецької міської ради від 06.06.2001 року
№466/12.

27.08.2003 року рішенням виконавчого комітету
Першотравневої районної ради м. Чернівці №94/8 було дозволено поліпшити житлові
умови та виконати будівельні роботи по реконструкції мансарди після отримання
дозволу в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. 30.09.2003
року було отримано дозвіл на виконання робіт в інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю.

Доводи ОСОБА_1,
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та представника інших відповідачів, які заперечують
проти визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно та
вказують на порушення своїх прав в судовому засіданні жодними доказами не
підтверджені і не можуть бути сприйняті судом як об'єктивні, а лише такими, що
ґрунтуються на неприязних стосунках між обома сторонами. Крім викладеного такі
доводи відповідачів по зустрічному позову спростовуються наступними доказами:

Після проведення робіт по будівництву і реконструкції
квартири АДРЕСА_1 виготовлено обмірні креслення добудови, які містять штамп
погодження архітектора. З висновку 1053/02-02 від 07.12.2004 року головного
державного санітарного лікаря вбачається відсутність порушень
санітарно-епідеміологічних норм.
Експертним висновком УМНС в Чернівецький області №276/11-204 від
03.12.2004 року було встановлено, що проведеною експертизою правильності і
повноти виконання протипожежних вимог діючих нормативних актів у вказаних
обмірних кресленнях добудови до квартири порушень вимог пожежної безпеки не
виявлено.

4

В теперішній час реконструйована та добудована квартира АДРЕСА_1
складається з підвалу площею 6 кв.м.; на першому поверсі з коридору 2.1. площею
2 кв.м., коридору 2.2. площею 5.5 кв.м., столової 2.3. площею 12.7 кв.м.,
кімнати 2.4. площею 20.3 кв.м., кухні 2.5 площею 7 кв.м., ванної 2.6. площею
2.6 кв.м.; мансарда з коридору 2.7. площею 10.8 кв.м., кімнати 2.8 площею 13.6
кв.м., комори 2.9 площею 1.6 кв.м., кімнати 2.10. площею 6.8 кв.м., ванної
2.11. площею 2.6 кв.м., коридору 2.12. площею 1.7 кв.м. Дійсна вартість
вказаної реконструйованої та добудованої квартири згідно зведеного оціночного
акту складає 35779 гривень.

У відповідності до ч.3 ст.375 та ч.5 ст.376 ЦК України при
дотриманні власником архітектурних, будівельних, санітарно-епідеміологічних,
протипожежних норм і правил на його вимогу суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, якщо це не порушує права
інших осіб.

Із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку про
можливість визнати право власності на добудовану і реконструйовану квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_8

З огляду на викладене, керуючись  ст. ст.375, 376, 391, 1167 ЦК України, 88, 120
ЗК України,  ст. ст.10, 11, 60, 64, 88,
208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа на стороні позивача без самостійних вимог Чернівецька
міська рада до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про знесення паркану, зобов'язання відбудови
вбиральні та приведення будівництва у відповідність до проекту, стягнення
моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа на стороні відповідача Чернівецька міська рада про
виділення окремо у володіння і користування частини земельної ділянки та
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно задовольнити.

Виділити окремоОСОБА_8 у володіння і користування частину
земельної ділянки площею 0,0279 га, розташованої по АДРЕСА_1, згідно проекту
розподілу вказаної земельної ділянки, виготовленого Чернівецьким міським
комунальним бюро технічної інвентаризації, який є невід'ємною частиною цього
рішення.

Визнати за ОСОБА_8 право власності на добудовану та
реконструйовану квартиру АДРЕСА_1, яка складається з підвалу площею 6 кв.м.; на
першому поверсі з коридору 2.1. площею 2 кв.м., коридору 2.2. площею 5.5 кв.м.,
столової 2.3. площею 12.7 кв.м., кімнати 2.4. площею 20.3 кв.м., кухні 2.5
площею 7 кв.м., ванної 2.6. площею 2.6 кв.м.; мансарда з коридору 2.7. площею
10.8 кв.м., кімнати 2.8 площею 13.6 кв.м., комори 2.9 площею 1.6 кв.м., кімнати
2.10. площею 6.8 кв.м., ванної 2.11. площею 2.6 кв.м., коридору 2.12. площею
1.7 кв.м.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.