РІШЕННЯ                                                  №2-п-87/07

Іменем України

08 жовтня 2007 р.                                                                                                        м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
у складі:

головуючого-судді  Григорусь Н.Й.

секретарі      Лєдньов Д.М., Лисенко И.О.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_3про поділ майна подружжя,

встановив:

Позивач 24.09.2003 р. звернулась до суду із зазначеним позовом про поділ
майна подружжя. При цьому посилається на те, що
рішенням Богунського райсуду м. Житомира 25.10.1999 року шлюб між сторонами розірваний в органах РАГСу, але розподілу майна
між сторонами не відбулось, оскільки сторони проживали разом, вели спільне господарство та виховували дітей до березня
2003. Після того, як відповідач в 2003 році залишив сім'ю остаточно
і виник спір про розподіл майна. Просила поновити пропущений строк для звернення до суду з позовом про розподіл майна та
поділити нажите сторонами за час спільного проживання майно, а саме: 1/2
частину будинку по АДРЕСА_1, з земельною ділянкою
0,015 га; сараєм загальною вартістю 10000 грн.; будинок по АДРЕСА_2; земельну ділянку 0,07 га вартістю 500 грн.; сарай вартістю 1000
грн.; блоки фундаментні 40 шт. вартістю 3480 грн.; плити для перекриття 4 шт. вартістю 1000 грн.; огорожу із цегли на камінному
фундаменті вартістю 5000 грн.; автомобіль «Москвич 2175»
вартістю 4000 грн.; криницю вартістю 500 грн.; щебінь 10 т, вартістю 1000 грн.; труби водопровідні та газові 200 м вартістю 800
грн.; радіатори чавунні 8 шт. по 7 секцій загальною вартістю 1000 грн.; а всього майна на загальну суму 28280 грн. Просила
виділити їй, з урахуванням інтересів дітей, які знаходяться на
її утриманні !4 частину будинку з земельною ділянкою та сараєм по АДРЕСА_1, а
відповідачу виділити автомобіль «Москвич - 2175», будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_2 в м. Житомирі, решту майна,
згідно доданого переліку розділити між сторонами порівну.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримала з тих же підстав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з тих
же підстав, після перерви в судове засідання не
з»явилась, причини неявки суду не повідомила, а тому справа була розглянута
в її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснив, що після
розірвання шлюбу з 1999 року не проживали разом, не
вели спільного господарства, більшість майна, відповідач придбав самостійно, після розірвання шлюбу, підстав для розподілу
майна не має. На сьогоднішній день він одружений повторно і має
неповнолітню дитину від повторного шлюбу.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5.
та дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного висновку.

Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст. 22, 28, 29 КпШС
України (суд застосовує Кодекс про шлюб та Сім»ю
України (1969 року), оскільки його норми діяли на момент виникнення правовідносин сторін і звернення до суду), де зазначено, що
майно, нажите в період шлюбу, є спільною сумісною власністю
подружжя, при розділі майна долі подружжя визнаються рівними, в разі відсутності згоди про поділ майна спір вирішується судом.
Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк
позовної давності, і обчислюється починаючи з дня, коли
котрийсь із розведеного подружжя дізнався або повинен був дізнатися про
порушення його права на це майно після розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1984
року, який згідно рішення Богунського райсуду м. Житомирі від 27.01.1999 року між сторонами було
розірвано. На підставі рішення позивачкою 25.10.1999 року отримано свідоцтво
про розірвання шлюбу в органах РАГСу. Згідно ст.44 КпШС України, шлюб вважається розірваним з моменту реєстрації
розлучення в органах РАГСу. Судом встановлено, що в період перебування в
зареєстрованому шлюбі сторони придбали 1/2 частину будинку АДРЕСА_1та у 1997 р. було приватизовано земельну ділянку за даною адресою, сарай, що знаходиться на даній земельній ділянці
офіційно не зареєстрований і не може бути предметом судового розгляду. Підстав для поновлення строку позовної
давності для звернення до суду в

2

частині
розподілу майна подружжя, а саме 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 не має,
оскільки позивач розірвала шлюб і органах ЗАГСу і 25.10.1999 року отримала
свідоцтво про розірвання шлюбу. Тобто з 26.10.1999 року по 26.10.2002 року вона
мала право звернутись до суду про розподіл майна подружжя. Посилання ж позивача
на те, що вони проживали однією сім»єю до березня 2003 p., що
підтверджується тим, що вона двічі була вагітна і переривала вагітність, суд до
уваги не приймає, оскільки даний факт заперечується відповідачем, який в цей
час одружився і в якого народилась дитина в іншому шлюбі.

Крім того в
період перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано
домоволодіння по АДРЕСА_2, яке було демонтовано в період зареєстрованого шлюбу
і станом на 09.12.2002 домоволодіння та інші будівлі за даною адресою відсутні.
Земельна ділянка за даною адресою була приватизована відповідачем після розірвання
шлюбу з позивачем. Крім того позивач просила розділити інше майно: блоки
фундаментні, плити перекриття, цеглу, огорожу, щебінь, труби, чавунні
радіатори, криницю. Проте жодного доказу про придбання цього майна, його
вартість, наявність не надано. Крім того позивач просила розділити автомобіль
«ИЖ-2715», який був придбаний відповідачем ОСОБА_3. у 2001 році, тобто після
розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм
Кодексу про шлюб та сім'ю України», правила ст.ст. 22, 28, 29 КпШС України не
застосовується до спорів про поділ майна осіб, які живуть однією сім'єю, але не
перебувають у зареєстрованому шлюбі. Такі спори мають вирішуватися згідно з п.1
ст.17 Закону України «Про власність» та відповідних норм Цивільного кодексу
України. За таких обставин, коли позивачем не підтверджено поважності причини
не звернення до суду у встановлений законом строк, недоведено факту проживання
однією сім»єю з відповідачем після оформлення розірвання шлюбу в органах ЗАГСу,
не надано доказів на підтвердження факту придбання будь-яких будівельних
матеріалів, їх вартість та наявність в період зареєстрованого шлюбу та на
момент звернення до суду, а також наявність домоволодіння або будь-яких
будівель та їх вартість по АДРЕСА_2, хоча відповідно до вимог ст. 10-11 ЦПК
України це є обов'язком позивача суд відмовляє в задоволені позову в повному
обсязі.

Керуючись ст.ст.
22, 29, 44 КпШС України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 16
від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та
сім'ю України», ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд -

вирішив:

В задоволенні
позову ОСОБА_2до ОСОБА_3про поділ майна подружжя, а саме 24/100 частин домоволодіння
та земельної ділянки по АДРЕСА_1відмовити у зв'язку з пропуском строку
звернення до суду, перебіг якого розпочався 26.10.1999 р. і закінчився
26.10.2002 р.

В задоволенні
позову ОСОБА_2до ОСОБА_3про поділ майна подружжя, а саме: домоволодіння з огорожею
та земельної ділянки по АДРЕСА_2, автомобіля «ИЖ-2715», блоків фундаментних,
плит перекриття, цегли, щебня, криниці, труб водопровідних та газових,
радіаторів чавунних відмовити за безпідставністю.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судові витрати: 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд міста Житомира шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду та
апеляційної скарги поданої протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження рішення суду.