Справа №2-768/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27
червня 2007 р.                                                                                                          м.  Макіївка

Кіровський
районний суд міста Макіївки Донецької області у складі:

головуючий
- суддя                                                                                                 Єжов
В.А.

при
секретарі                                                                                                           Кулаковській
О.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м.  Макіївці цивіль­ну справу за позовом ОСОБА_1
до територіальної громади м.  Макіївки
про встановлення фактів,  що мають
юридичне значення,  визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

16
квітня 2007 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади
м.  Макіївки про встановлення
фактів,  що мають юридичне значення,  визнання права власності,  мотивуючи свої позовні вимоги тим,  що вона внаслідок відсутності
документів,  що підтверджу­ють факт її
проживання однією сім'єю із спадкодавцем,
пропустила строк на прийняття спадщи­ни.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги,  на обґрунтування яких зазначила,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2,  з яким вона з листопада 1992 року проживала
однією сім'єю і знаходилась в фактичних шлюбних відносинах. Після його смерті
від­крилась спадщина,  яка складається з
квартири,  розташованої за адресою:
АДРЕСА_1. В цій квартирі,  яка їй
належала на праві власності,  вони
мешкали з листопада 1992 року по день його смерті. 21 листопада 1995 року,  в період тяжкої хвороби,  вона подарувала ОСОБА_2 свою квартиру. В силу
своєї юридичної необізнаності і відсутності доку­ментів,  вона своєчасно не звернулася до нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини.

Посилаючись
на викладене,  просить встановити факт її
проживання однією сім'єю із спад­кодавцем,
встановити факт прийняття нею спадщини і визнати за нею право власності
на спадщи­ну у вигляді спірної квартири.

Представник
відповідача - територіальної громади м.
Макіївки Топчій О.М. ,  що діє на
під­ставі довіреності не заперечувала проти задоволення позовних вимог в
частині визначення фактів,  заперечувала
проти визнання за позивачкою права власності і просила суд розглянути справу у
її відсутність.

Вислухавши
пояснення позивачки,  допитавши
свідків,  дослідивши надані докази в
межах заявлених позовних вимог (
ст.  11 ЦПК України ),  суд установив наступне.

Як
вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_2
на підставі договору дарування від 21 листо­пада 1995 року належить квартира
АДРЕСА_1,  який засві­дчений нотаріально
і зареєстрований КП „БТІ м.
Макіївки".

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер,  про що в книзі реєстрації
смертей Відділом запису актів громадянського стану Калінінського районного
управління юстиції м.  Донецька 29 вересня
2003 року був зроблений актовий запис за № 1055. Після смерті ОСОБА_2
відкрилась спадщина,  яка складається з
квартири АДРЕСА_1.

З витягу
№ 9743952 від 22 травня 2007 р. з спадкового реєстру спадкових справ,  наданого Третьою Макіївською Держаною нотаріальною
конторою,  вбачається,  що ніхто із спадкоємців ОСОБА_2 не звертався
с заявою про прийняття спадщини,  яка
відкрилася після його смерті.

Відповідно
до ч.2  ст.  256 ЦПК України суд розглядає справи про
встановлення фактів,  що мають юридичне
значення,  від яких залежить
виникнення,  зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних осіб,
якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З
пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вбачається,
що з листопада 1992 року до смерті,
ОСОБА_2 проживав однією сім'єю з ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_1,  до часу своєї смерті. Позивачка в цій
квартирі мешкає з дитинс­тва,  свідкам не
було відомо про факт дарування квартири.

У суду
немає підстав ставити під сумнів істинність фактів,  повідомлених свідками,  викла­дені ними обставини про взаємини між
сторонами підтверджуються іншими об'єктивними дока­зами.

Як
вбачається з договору дарування від 21 листопада 1995 року дарувальником
спірної квартири,  яка належала їй на
праві свідоцтва на право власності на житло,
була позивачка.

Згідно
довідки комунального підприємства „Хімік" ОСОБА_2 мешкав в спірній
квартирі з листопада 1992 року по час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оцінюючи
представлені в чинність вимог  ст.  60 ЦПК України докази,  суд визнає,
що ОСОБА_1 і ОСОБА_2,  який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,  в період с листопада 1992
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією сім'єю.

Позивачка
ОСОБА_1 пояснила,  що встановлення факту
її проживання однією сім'єю із спадкодавцем надає їй право на прийняття
спадщини,  що відкрилась після його
смерті,  оскільки ніхто інший з такою
заявою до нотаріальної контори не звернувся.

Відповідно
до  ст. . 328 ЦК України право власності набувається на підставах,  що не забо­ронені законом,  зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно,  якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

У
відповідності до  ст.  1264 Цивільного кодексу України спадкоємцями
четвертої черги на спадкування за законом є особи,  які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю
не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно
п. 5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК
України (2003 p.),  який набув сили з 1 січня 2004 року,  передбачено,
що правила книги шостої ЦК
України застосовуються також для спадщини,
яка відкрилася але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання
чинності цім кодексом.

Беручи
до уваги сутність заявлених вимог і обставини справи,  суд вважає за необхідне ви­рішити дану
цивільну справу на підставі законодавства,
що діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Правилами  ст.
549 ЦК України
(1963 р.) який діяв на час відкриття спадщини,
передбаче­но,  що спадкоємець
визнається таким,  що прийняв
спадщину,  якщо він фактично вступив в
управління чи володіння спадковим майном.

Відповідач
визнає,  що позивач фактично вступила в
управління спадковим майном.

Ця
обставина підтверджена в судовому засіданні,
оскільки позивачка зареєстрована і меш­кає в спірній квартирі.

На
підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24 червня 1983
р. "Про практику розгляду судами України справ про спадщину",  передбачений
ст.  549 ЦК України
шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за
заявою зацікав­леної особи або доведеності поважності причини його пропуску.
Якщо у встановлений строк по­зивач вступив в управління або володіння спадковим
майном або його частиною,  суд з цих під­став
вирішує питання про визнання права на спадкоємне майно,  а не про продовження пропуще­ного строку.

Перевіривши
матеріали справи,  оцінивши представлені
в чинність положень  ст. 60 ЦПК України
докази в їхній сукупності,  суд приходить
висновку,  що позивачка у встановлений
зако-

ном строк вступила в управління
спадковим майном,  тому необхідно визнати
за нею право влас­ності в порядку спадкування за законом на вищевказане майно.

Таким
чином,  позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись
статтями 11,  60,  212,
213,  214,  215 ЦПК України,   ст.
549 ЦК України
1960 р.,   ст.  1264,  п.
5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК
України 2003 р.,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Встановити
факт,  що ОСОБА_1 і ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  в період с листопада 1992 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживали однією
сім'єю.

Встановити
факт,  що ОСОБА_1 фактично прийняла
спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1,  що
відкрилась після смерті ОСОБА_2,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за за­коном на квартиру АДРЕСА_1
- спадщину,  яка відкрилась після смерті
ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через
Кіровський районний суд міста Макіївки протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеля­ційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення
рішення без попереднього по­дання заяви про апеляційне оскарження.