Справа №2-11/2007
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007 р. м. Макіївка
Кіровський районний суд мі
ста Макіївки Донецької облас
ті у складі
головуючої судді Запороже
ць Т.А.
при секретарі Волошиній В.В
.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміще
нні місцевого суду в м. Макіїв
ці цивільну справу за позово
м прокурора міста Макіївки в
інтересах ОСОБА_1до комуналь
ної медичної установи „Міськ
а лікарня № 7" та Макіївської м
іської ради про визначення р
озміру від­шкодування шкоди
, заподіяної ушкодженням здо
ров'я, та стягнення заборгова
ності,

ВСТАНОВИВ:

2 лютого 2006 року прокурор міс
та Макіївки в інтересах ОСОБ
А_1. звернувся до суду з позово
м до комунальної медичної ус
танови „Міська лікарня № 7" (да
лі - КМУ „Міська лікарня № 7") про
визначення розміру відшкоду
вання шкоди, заподіяної ушко
дженням здоров'я, стягнення з
аборгованості та відшкодува
ння моральної шкоди, мотивую
чи вимоги тим, що ОСОБА_1. не від
шкодовується втрачений ним в
наслідок зменшення працезда
тності заробіток, чим порушу
ються права потерпілого.
Під час розгляду справи про
курор м. Макіївки змінив позо
вні вимоги, звернувшись із за
зна­ченим позовом в інтереса
х ОСОБА_1. до Макіївської міськ
ої ради та комунальної медич
ної установи „Міська лікарня
№ 7" та відмовившись від вимог
про відшкодування моральної
шкоди.
У судовому засіданні проку
рор Кандіболодська О.М. підтр
имала заявлені позовні вимог
и і на їх обґрунтування посла
лася на обставини, викладені
в уточненій заяві, пояснивши
, що медични­ми працівниками
міської лікарні № 7 23 жовтня 1990 р
оку вчителю середньої школи
№ 71 м. Макії­вки ОСОБА_1. була зр
облена вакцинація проти дифт
ерії. Після вакцинації ОСОБА
_1. захво­рів поствацинальним
енцефалітом, у зв'язку з чим з
а висновком лікарсько-трудов
ої експертної ко­місії (далі
- ЛТЕК) від 20 травня 1991 року був в
изнаний інвалідом 3 групи з пр
одовженням терміну до 3 серпн
я 1995 року, а потім безстроково.
Висновками судово-медичних е
кспертиз був встановле­ний п
ричинний зв'язок між введенн
ям вакцини проти дифтерії та
розвитком у ОСОБА_1. ен­цефалі
ту, з отриманням втрати профе
сіональної працездатності 30
% з 6 березня 1998 року.
Посилаючись на зазначені о
бставини, просила відповідно
до чинного на час виникнення
спірних правовідносин цивіл
ьного законодавства визначи
ти розмір відшкодування втра
ченого ОСОБА_1. унаслідок ушко
дження здоров'я заробітку та
стягнути з відповідачів на й
ого користь грошову заборгов
аність, яка утворилась в межа
х строків позовної давності,
на час прийняття судо­вого р
ішення.
Позивач ОСОБА_1. підтримав з
аявлені позовні вимоги проку
рора, пояснивши, що з лис­топа
да 1990 року після вакцинації пр
оти дифтерії, яку в плановому
порядку йому зробили праців
­ники КМУ „Міська лікарня № 7"
на його робочому місті в СШ № 7
1, він захворів поствакциналь
-ним енцефалітом, внаслідок ч
ого за станом здоров'я був виз
наний інвалідом 3 групи з 1991 рок
у до червня 2004 року, коли йому б
уло встановлено 2 групу інвал
ідності. На підставі рішення
Гірниць­кого районного суду
м. Макіївки від 29 січня 1997 року,
яким була встановлена вина в
ідповідача -КМУ „Міська ліка
рня № 7" у заподіяній шкоди йог
о здоров'ю, на його користь бул
о стягнуто у відшкодування ш
коди 2698 грн., які він отримав од
норазово. В березні 1998 року йом
у висновком СМЕ була встанов
лена втрата професійної прац
ездатності в розмірі 30%. Однак
відповідачем йому було відм
овлено у нарахуванні суми ві
дшкодування щомісячної шкод
и з посиланням на те, що він по
винен звернутися до суду. Про
сив стягнути-з відповідача щ
омісячні виплати відшкодува
ння шко­ди, завданої захворю
ванням з листопада 1990 року вкл
ючно по березень 2007 року, встан
овивши щомісячну виплату в р
озмірі 192, 49 грн.
Представник відповідача - К
МУ „Міська лікарня № 7" - юриско
нсульт Літовка Н.К., яка діє на
підставі доручення юридично
ї особи, позов не визнала, посл
авшись на те, що захворювання
ОСОБА_1хоча і пов'язано із зр
обленою йому працівниками лі
карні вакцинацією проти дифт
ерії, однак рішення про прове
дення її не приймалося медич
ною установою, на той час не юр
идичною особою, а Міністерст
вом охорони здоров'я України
, на підставі наказів, обов'язк
ових для вико­нання серед на
селення. Виплата відшкодуван
ня шкоди ОСОБА_1. відбулася на
підставі рі­шення Гірницько
го райсуду м. Макіївки від 29 сі
чня 1997 року в повному обсязі, то
му вона вважає заявлені вимо
ги необгрунтованими.
Представник Макіївської м
іської ради, який належним чи
ном повідомлений про час і мі
сце судового розгляду, в судо
ве засідання не з'явився, суду
надано заяву про можливість
розгляду справи за відсутно
сті представника відповідач
а.
Вислухавши пояснення стор
ін, вивчивши матеріали справ
и та дослідивши надані доказ
и, суд в межах заявлених позов
них вимог ( ст. 11 ЦПК України), ус
тановив наступне.
23 жовтня 1990 року медичними пр
ацівниками КМУ „Міська лікар
ні № 7" у плановому по­рядку в с
ередній школі № 71 м. Макіївки з
дійснена вакцинація працівн
иків проти дифтерії, після як
ої вчитель ОСОБА_1. захворів по
ствакцинальним енцефалітом
. За висновком ЛТЕК від 20 тра­в
ня 1991 року його визнано інвалі
дом 3 групи з продовженням стр
оку, а з 1995 року - безстроково.
Рішенням Гірницького райо
нного суду м. Макіївки від 29 сі
чня 1997 року за позовом ОСОБА_1. с
тягнуто з міської лікарні № 7 м
. Макіївки на його користь на в
ідшкодування шкоди 2698 грн. На п
ідставі висновків судово-мед
ичних експертиз судом встано
влено причинний зв'язок між д
іями працівників відповідач
а по введенню вакцини проти д
ифтерії та розвитком у ОСОБА
_1. енцефаліту.
Дане рішення місцевого суд
у по цивільній справі набрал
о законної сили, виконане від
пові­дачем, тому встановлені
ним обставини згідно положе
нь ст. 61 ЦПК України не доказую
ться при розгляді інших спра
в, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої вст
ановлено ці обста­вини.
Згідно висновку судово-мед
ичної експертизи Донецького
відділу комісійних експерти
з № 57 від 6 березня 1998 року ОСОБА_
1. було підтверджено встановл
ене захворювання поствакци­
нальним енцефалітом та безст
рокова 3 група інвалідності, і
встановлена стійка втрата п
рофесійної працездатності у
розмірі 30 %.
На час ушкодження здоров'я О
СОБА_1. працював вчителем труд
ового навчання за кате­горіє
ю „фахівець", з педагогічним н
авантаженням 22 години середн
ьої школи № 71 м. Макіївки і не пе
ребував у трудових відносина
х з КМУ „Міська лікарня № 7".
Відповідно до частини перш
ої статті 457 Цивільного кодекс
у УРСР 1963 року, який був чинний
на час виникнення і дії спірн
их правовідносин, якщо каліц
тво або інше ушкодження здор
о­в'я заподіяне організацією
або громадянином, не зобов'яз
аними сплачувати за потерпіл
ого внески по державному соц
іальному страхуванню, ця орг
анізація або громадянин пови
нні відшкодувати потерпілом
у шкоду за правилами статей 440
, 441 і 450 цього Кодексу в частині,
що перевищує суму одержувано
ї ним допомоги або призначен
ої йому після ушкодження йог
о здоров'я і фактично оде­ржу
ваної ним пенсії.
Розмір відшкодування, який
підлягає встановленню у дан
ому випадку, визначається за
пра­вилами ст. 455 цього Кодекс
у, в якій зазначено, що у випад
ку заподіяння каліцтва або і
ншого ушкодження здоров'я ор
ганізація або громадянин, ві
дповідальні за шкоду зобов'я
зані відшкодувати потерпіло
му заробіток, втрачений їм вн
аслідок втрати або зменшення
працездатності, а також від­
шкодувати витрати, викликані
ушкодженням здоров'я.
Приймаючи до уваги, що факт
заподіяння шкоди мав місце 23 ж
овтня 1990 року, втрата професій
ної працездатності вперше ОС
ОБА_1. встановлена 6 березня 1998 р
оку, розмір відшко­дування в
траченого потерпшим заробіт
ку не визначався, суд вважає, щ
о відшкодування шкоди тре­ба
встановлювати на підставі п
оложень постанови Кабінету М
іністрів України № 276 від 26 трав
ня 1992 року „Про заходи щодо вик
онання постанови „Верховної
Ради України від 29 квітня 1992 ро
ку „Про підвищення соціальни
х гарантій для населення", яко
ю підприємствам, установам, о
рганізаці­ям доручено з 1 тра
вня 1992 року провести перераху
вання розміру відшкодування
шкоди, спричи­неного робітн
икам внаслідок трудового кал
іцтва або іншого ушкодження
здоров'я, пов'язаного з викона
нням ним трудових обов'язків
, виходячи з середньої заробі
тної плати відповідних робіт
ників за період з січня по кві
тень 1992 року, відкоригованого
на величину підвищення тари
фних ставок та посадових окл
адів на підприємстві.
Доводи ОСОБА_1. про встановл
ення іншого, вказаного ним, по
рядку обчислення серед­ньої
заробітної плати для визнач
ення розміру відшкодування ш
коди, суд не приймає до уваги,
тому що вони не відповідають
вимогам закону.
З наданої бухгалтерією упр
авління освіти Макіївської м
іської ради довідки убачаєть
ся, що середня заробітна плат
а відповідних робітників - вч
ителів трудового навчання за
категорією „фахі­вець", з пед
агогічним навантаженням 22 го
дини та доплатою за завідува
ння майстернями, що від­пові
дає умовам праці ОСОБА_1., у січ
ні - квітні 1992 року становила: з
а січень - 1558, 00 крб., за лютий - 1558, 00 к
рб., за березень - 1558, 00 крб., за кві
тень - 6294, 16 крб. Отже, середній за
робі-

ток ОСОБА_1. на момент спр
ичинення шкоди його здоров'ю
складав 2742, 04 крб. (1558, 00 + 1558, 00 + 1558, 00 + 6294, 16) : 4
).
Вказані дані розрахунку се
реднього заробітку для визна
чення розміру втраченого зар
обітку в судовому засіданні
позивачем і ОСОБА_1. не оспорюв
алися, сторони з ними погодил
ися.
За період з травня 1992 року по
березень 1998 року посадові окл
ади робітників освіти - вчи­т
елів, підвищувалися на насту
пні коефіцієнти:
з 1 вересня 1992 року на 1, 83; підст
ава - лист Міністерства освіт
и України № 1/10-291 від 11 листопада
1992 року; посадовий оклад вчите
ля трудового навчання склада
в 5095 крб.;
з 1 жовтня 1992 року на 1, 53; підста
ва - лист Міністерства освіти
України № 1/10-291 від 11 листопада 199
2 року; посадовий оклад вчител
я трудового навчання складав
7795 крб.;
з 1 січня 1993 року і в подальшом
у підвищення заробітку для п
рацівників Міністерства осв
іти провадилося на підставі
постанови Кабінету Міністрі
в України № 44 від 25 січня 1993 ро­к
у „Про оплату праці працівни
ків бюджетних установ і орга
нізацій на основі єдиної тар
ифної сітки" та Наказу Мініст
ерства освіти України № 45 від
25 лютого 1993 року „Про розміри с
тавок заробіт­ної плати та п
осадових окладів робітників
освіти України". У зв'язку з вв
еденням з 1 листопада 1993 року по
розрядам Єдиної тарифної сі
тки, тарифні коефіцієнти та к
оефіцієнти підвищення зароб
ітку робітників освіти засто
совувалися на підставі наказ
у Міністерства освіти Україн
и № 102 від 15 квітня 1993 року „Про за
твердження інструкції про по
рядок обчислення заробітної
плати робітників освіти" до м
інімальної заробітної плати
, діючої на даний момент.
Виходячи с цього, заробітна
плата працівників освіти об
числювалася із застосування
м під­вищувального коефіціє
нта 4, 01 та 1, 95 до мінімальної зар
обітної плати, діючої до 1 січн
я 1993 року у розмірі 2300 крб. згідн
о постанови Верховної Ради У
країни № 676 від 16 листопада 1992 ро
ку „Про підвищення мінімальн
их розмірів заробітної плати
і пенсії-"; посадовий оклад вч
ителя трудо­вого навчання ск
ладав 17985 крб.;
з 1 червня 1993 року на 4, 01 та 1, 95; під
става -
постанова Кабінету Мініст
рів України № 393 від 2 червня 1993 р
оку „Про підвищення заробітн
ої плати на державних підпри
ємствах, установах і організ
аціях" (зміни внесено
постановами від 5 жовтня 1996 р
оку № 1226, від 28 червня 1997 року № 665 т
а від 19 листопада 1997 року № 1292) і н
аказу Міністерства освіти Ук
раїни № 204 від 16 че­рвня 1993 року д
о заробітної плати працівник
ів освіти були застосовані п
ідвищувальні коефіцієнти до
мінімальної заробітної плат
и, діючої на 1 червня 1993 року у ро
змірі 6900 крб.; посадовий оклад в
чителя трудового навчання ск
ладав 45654 крб.;
з 1 вересня 1993року на 4, 01 та 1, 95; пі
дстава -
постанова Кабінету Мініст
рів України № 671 від ЗО серпня 19
93 року „Про заходи у зв'язку з п
ідвищенням мінімального роз
міру заробітної пла­ти" до за
робітної плати працівників о
світи були застосовані підви
щувальні коефіцієнти до міні
ма­льної заробітної плати, д
іючої на 1 вересня 1993 року у роз
мірі 20000 крб.; посадовий оклад в
чителя трудового навчання ск
ладав 132330 крб.;
з 1 грудня 1993 року на 4, 01 та 1, 95; під
става -
постанова Кабінету Мініст
рів України № 974 від 2 грудня 1993 р
оку „Про заходи у зв'язку з під
вищенням мінімального розмі
ру заробітної пла­ти" до заро
бітної плати працівників осв
іти були застосовані підвищу
вальні коефіцієнти до мініма
­льної заробітної плати, дію
чої на 1 грудня 1993 року у розмір
і 60000 крб.; посадовий оклад вчит
еля трудового навчання склад
ав 396990 крб.;
з 1 жовтня 1994 року на 4, 01 та 5, 74; під
става -
постанова Кабінету Мініст
рів України № 720 від 20 жовтня 1994 р
оку „Про підвищення заробітн
ої плати на державних підпри
ємствах, установах і організ
аціях" (зміни внесено постано
вою від 5 жовтня 1996 року № 1226) до за
робітної плати пра­цівників
освіти були застосовані під
вищувальні коефіцієнти до мі
німальної заробітної плати,
діючої на 1 жовтня 1994 року у роз
мірі 60000 крб.; посадовий оклад в
чителя трудового навчання ск
ладав 1381000 крб.;
з 1 листопада 1994 року на 4, 01; 5, 74 та
1, 38; підстава - листи Міністерс
тва праці України № 05-4104 від 25 ли
стопада 1994 року і Міністерств
а фінансів України № 12-101 від 25 ли
стопада 1994 року до мінімально
ї заробітної плати, діючої на
1 жовтня 1994 року у розмірі 60000 крб
.; посадовий оклад вчителя тру
дового навчання складав 1905800 кр
б.;
з 1 грудня 1994 року на 4, 01; 5, 74 ; 1, 38; 1, 25; п
ідстава -
постанова Кабінету Мініст
рів України № 873 від 26 грудня 1994 р
оку „Про підвищення заробітн
ої плати працівників бюджетн
их установ і організацій" до м
інімальної заробітної плати
, діючої на 1 жовтня 1994 року у роз
мірі 60000 крб.; посадовий оклад в
чителя трудового навчання ск
ладав 2382300 крб.;
з 1 січня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1, 35;
підстава - листа Міністерств
а праці Украї­ни № 05-2533 від 23 січ
ня 1995 року; до мінімальної заро
бітної плати, діючої на 1 жовтн
я 1994 року у розмірі 60000 крб.; посад
овий оклад вчителя трудового
навчання складав 3216100 крб.;
з 1 березня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25;
1, 35; 1, 34; підстава - лист Міністерс
тва праці України № 05-1009 від 22 бе
резня 1995 року; до мінімальної з
аробітної плати, діючої на І ж
овтня 1994 року у розмірі 60000 крб.; п
осадовий оклад вчителя трудо
вого навчання складав 4310000 крб.
;

з 1 квітня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1,
35; 1, 34; 1, 24; підстава - лист Міністер
ства праці України № 05-1112 від 26 к
вітня 1995 року до мінімальної з
аробітної плати, діючої на 1 жо
вт­ня 1994 року у розмірі 60000 крб.; п
осадовий оклад вчителя трудо
вого навчання складав 5344000 крб.
;
з 1 червня 1995 року на4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1, 3
5; 1, 34; 1, 24; 1, 09; підстава-листи Мініс­
терства праці України № 05-2257 ві
д 26 червня 1995 року і Міністерст
ва фінансів України № 12-101 від 27 ч
ервня 1995 року до мінімальної з
аробітної плати, діючої на 1 жо
втня 1994 року у розмірі 60000 крб.; по
садовий оклад вчителя трудов
ого навчання складав 5825000 крб.;

з 1 липня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1, 35;
1, 34; 1, 24; 1, 09; 1, 13; підстава - листи Міні
стерства праці України № 05-2577 в
ід 21 липня 1995 року і Міністерст
ва фінансів України № 12-101 від 24 л
ипня 1995 року до мінімальної за
робітної плати, діючої на 1 жов
тня 1994 року у роз­мірі 60000 крб.; по
садовий оклад вчителя трудов
ого навчання складав 6582000 крб.;

з 1 серпня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1,
35; 1, 34; 1, 24; 1, 09; 1, 13; 1, 08; підстава-ли­сти М
іністерства праці України №
05-2905 від 21 серпня 1995 року і Мініст
ерства фінансів України № 12-101 в
ід 22 серпня 1995 року до мінімаль
ної заробітної плати, діючої
на 1 жовтня 1994 року у розмірі 60000 к
рб.; посадовий оклад вчителя т
рудового навчання складав 71080
00 крб.;
з 1 вересня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25;
1, 35; 1, 34; 1, 24; 1, 09; 1, 13; 1, 08; 1, 09; підста­ва - лис
ти Міністерства праці Україн
и № 05-3213 від 21 вересня 1995 року і Мін
істерства фінансів України №
12-101 від 21 вересня 1995 року до міні
мальної заробітної плати, ді
ючої на 1 жовтня 1994 року у розмі
рі 60000 крб.; посадовий оклад вчи
теля трудового навчання скла
дав 7749000 крб.;
з 1 жовтня 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1,
35; 1, 34; 1, 24; 1, 09; 1, 13; 1, 08; 1, 09; 1, 09; підстава - лис
ти Міністерства праці Україн
и № 05-3497 від 23 жовтня 1995 року і Міні
стерства фі­нансів України №
12-101 від 23 жовтня 1995 року до мінім
альної заробітної плати, дію
чої на 1 жов­тня 1994 року у розмі
рі 60000 крб.; посадовий оклад вчи
теля трудового навчання скла
дав 8446000 крб.;
з 1 листопада 1995 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38
; 1, 25; 1, 35; 1, 34; 1, 24; 1, 09; 1, 13; 1, 08; 1, 09; 1, 09; 1, 13; підстав
а - листи Міністерства праці У
країни № 05-3821 від 22 листопада 1995 р
оку і Міністер­ства фінансів
України № 12-101 від 22 листопада 1995
року до мінімальної заробітн
ої плати, діючої на 1 жовтня 1994 р
оку у розмірі 60000 крб.; посадови
й оклад вчителя трудового на
вчання складав 9543000 крб.;
з 1 січня 1996 року на 4, 01; 5, 74; 1, 38; 1, 25; 1, 35;
1, 34; 1, 24; 1, 09; 1, 13; 1, 08; 1, 09; 1, 09; 1, 13; 1, 12; підстава - л
исти Міністерства праці Укра
їни № 05-324 від ЗО січня 1996 року і Мі
ністерс­тва фінансів Україн
и № 12-101 від 30 січня 1996 року до міні
мальної заробітної плати, ді
ючої на 1 жовтня 1994 року у розмі
рі 60000 крб.; посадовий оклад вчи
теля трудового навчання скла
дав 10688000 крб.;
з 1 червня 1996 року на підставі
наказу Міністерства освіти
України № 252 від 25 липня 1996 року „
Про розміри посадових окладі
в, ставок заробітної плати пр
ацівників установ освіти", ок
лад вчителя трудового навчан
ня по категорії „фахівець" на
1 червня 1996 року збільшений до
10700000 крб.;
з 1 серпня 1996 року на 10, 8 %; підста
ва - наказ Міністерства освіт
и України № 282 від 27 серпня 1996 рок
у „Про внесення змін і доповн
ень до наказу МОУ від 25 липня 199
6 року № 252" ; посадовий оклад вчи
теля трудового навчання скла
дав 11856000 крб. = (10700000x10, 8%);
з 1 вересня 1996 року на підстав
і Указу Президента України №
762/96 від 25 серпня 1996 року „Про гро
шову реформу в Україні" зароб
ітна плата працівників освіт
и була переведена в грив­ни. О
клад вчителя трудового навча
ння по категорії „фахівець" н
а 1 вересня 1996 року складав 118 грн
.
з 1 квітня 1997 року на підставі
наказу Міністерства освіти
України № 7 від 11 січня 1997 року „П
ро внесення змін і доповнень
до наказу МОУ від 25 липня 1996 рок
у № 252", оклад вчителя трудового
навчання по категорії „фахі
вець" збільшений до 119 грн.
Таким чином, середня заробі
тна плата для визначення ОСО
БА_1. розміру відшкодуван­ня ш
коди з урахуванням Указу Пре
зидента України від 25 серпня 1
996 року „Про грошову реформу в
Україні" та інших законодавч
их документів в гривнях стан
овить ( 119:18 час. ) х 22 час. + 3, 26 грн. = 148, 70
грн.
Де: - (119 : 18) - посадовий оклад вчи
теля трудового навчання по к
атегорії „фахівець" з по­час
овим навантаженням 18 часів, як
ий встановлений на підставі
постанови Кабінету Міністрі
в України № 44 від 25 січня 1993 року
„Про оплату праці працівник
ів бюджетних установ і орган
іза­цій на основі єдиної тар
ифної сітки" та Наказу Мініст
ерства освіти України № 45 від
25 лютого 1993 року „Про розміри с
тавок заробітної плати та по
садових окладів робітників о
світи України". У зв'язку з вве
денням з 1 листопада 1993 року по
розрядам Єдиної тарифної сіт
ки, тарифні коефіцієн­ти та к
оефіцієнти підвищення зароб
ітку робітників освіти засто
совувалися на підставі наказ
у Мі­ністерства освіти Украї
ни № 102 від 15 квітня 1993 року „Про з
атвердження інструкції про п
орядок обчислення заробітно
ї плати робітників освіти" ;

- 22 час. - почасове нав
антаження, з яким працював ОС
ОБА_1.; 3, 26 грн. - доплатою за завід
ування майстернями.
Розмір відшкодування втра
ченого ОСОБА_1. внаслідок ушко
дження здоров'я заробіт­ку с
тановить: (148, 70 х 30%) = 44, 61 грн., які він
повинен отримати щомісячно
з березня 1998 року.
Відповідно до вимог ст. 463
ЦК України 1963 року, що діяв
на час виникнення спірних пр
а­вовідносин, потерпілий, як
ий частково втратив працезда
тність, вправі в будь-який час
зажадати від організації аб
о громадянина, відповідальни
х за заподіяне йому каліцтво
або інше ушкодження його здо
ров'я, відповідного збільшен
ня відшкодування, якщо його п
рацездатність в подальшому з
мен­шилась у зв'язку із запод
іяним ушкодженням здоров'я п
орівняно з тією, яка залишила
сь у нього на момент вирішенн
я питання про відшкодування
шкоди, або коли зменшився роз
мір пенсії, що він одержує у по
рядку державного страхуванн
я.
Із матеріалів справи убача
ється, що вказаних у даній ста
тті обставин, що впливають на
роз­мір відшкодування шкоди
, на час дії закону, не було.
Разом з тим, в своїх роз'ясне
ннях Пленум Верховного суду
України від 27 березня 1992 року №
6 „Про практику розгляду суда
ми цивільних справ за позова
ми про відшкодування шкоди" з
а­значив, що у випадку заподі
яння шкоди особі, коли це не бу
ло пов'язано з виконанням пот
ерпілим трудових обов'язків
(статті 457, 461 ЦК), відповідал
ьність настає згідно зі стат
тями 440, 441, 450 ЦК УРСР, а визнач
ення, перерахунок розміру ві
дшкодування шкоди визначают
ься виходячи з по­ложень ч. 3 с
т. 11 ЦПК (за аналогією) та за „Пр
авилами відшкодування власн
иком підприємства, установи
і організації або уповноваже
ним ним органом шкоди, заподі
яної працівникові ушкоджен­
ням здоров'я, пов'язаним з вико
нанням ним трудових обов'язк
ів" (п. 5 абзац перший п. 9, пункти 1
1-16, 19, 20, 22, 23, 25-29, 38, 40-43), затвердженими по
становою Кабінету Міністрів
України від 23 червня 1993 року № 47
2 (далі - Правила).
Відповідно до положень ч.3 с
т. 11 Цивільного процесуальног
о кодексу України 1963 року в раз
і відсутності закону, що регу
лює спірні відносини, суд зас
тосовує закон, що регулює под
ібні від­носини, а при відсут
ності такого закону суд вихо
дить із загальних начал і змі
сту законодавства України.

Правилами (п. 28) передбачалос
я проведення перерахунку роз
міру відшкодування шкоди у р
азі: зміни ступеня перерахун
ку розміру відшкодування зби
тку (втраченого заробітку, ви
трат на соціальну й медичну д
опомогу) у випадках: підвищен
ня мінімального розміру заро
бітної плати в порядку, визна
ченим законодавством; підвищ
ення тарифних ставок (окладі
в) працівникам госпроз­рахун
кових підприємств, а також за
робітної плати відповідно до
колективного договору.
Згідно довідки бухгалтері
ї управління освіти Макіївсь
кої міської ради убачається,
що оклад вчителя трудового н
авчання по категорії „фахіве
ць" з 1 квітня 1997 року по 1 квітня
2001 року не змінювався.
Стороною позивача не надан
о суду доказів про наявність
інших, передбачених нормати
вним актом, підстав для перер
ахунку розміру відшкодуванн
я шкоди відповідно до положе
нь Правил, які втратили чинні
сть на підставі постанови Ка
бінету Міністрів України від
11 липня 2001 року № 207.
Відповідно до норми ст. 71
ЦК УРСР 1963 року (з урахуван
ням правил п.6 Прикінцевих та п
ерехідних положень ЦК
України) та роз'яснень, викл
адений у пунктах 1, 11, 1-2, 22 постано
ви Пленуму Верховного суду У
країни від 27 березня 1992 року № 6 „
Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди" (з на
ступними змінами і доповненн
ями) загальний строк, у межах я
кого особа може звернутися д
о суду з вимогою про захист св
ого права (позовна давність), в
становлюється тривалістю у т
ри роки. Виплати, призначені, а
ле своєчасно не одержані пот
ерпілим або особою, яка має пр
аво на їх одержання, а також ви
моги про перерахунок (наприк
лад за відсотком втрати прац
ездатності) сум щомісячних п
латежів, раніше визначених с
у­дом або роботодавцем, підл
ягають задоволенню за час , що
не перевищують трьох років.

Позивач звернувся в суд із п
озовом про стягнення щомісяч
них сум відшкодування шкоди
2 лютого 2006 року, тому його позо
вні вимоги щодо стягнення вк
азаних сум підлягають задово
­ленню з 2 лютого 2003 року.
За таких обставин доводи ОС
ОБА_1. про те, що він має право на
одержання невиплат відшкоду
вання шкоди за весь минулий ч
ас до офіційного звернення д
о суду, суперечать вимогам за
значених вище норм законодав
ства, тому не приймаються суд
ом до уваги.
З 1 січня 2004 року набув чиннос
ті Цивільний кодекс України,
згідно до припису пункту 4 „Пр
икінцевих та перехідних поло
жень щодо цивільних відносин
, які виникли до набрання чинн
ості Цивільним кодексом Укра
їни, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або про
довжують існувати після набр
ання ним чинності".
Матеріалами справи встано
влено, що здоров'я ОСОБА_1. ушко
джено не при виконанні ним тр
удових обов'язків. В період з 1
квітня 2001 року по 1 січня 2004 року
відсутні акти законо­давств
а України, що регулюють відно
сини щодо перерахування розм
іру відшкодування шкоди у ви
падках, передбачених ст. 457 УК У
РСР 1963 року. Оскільки ці ві
дносини за своїм характером
по­дібні відносинам, передба
ченим у ст. 1208 ЦК України, су
д при вирішенні цього питанн
я вважає за

необхідне керуватися підс
тавами зміни розміру відшкод
ування шкоди, визначеному у д
аній статті Цивільного кодек
су України.
Відповідно до вимог ст. 1208
ЦК України розмір відшк
одування шкоди, заподіяної к
аліцт­вом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, за заявою
потерпілого підлягає індекс
ації у разі підвищення варто
сті життя і у разі збільшення
розміру мінімальної заробіт
ної плати на підставі рі­шен
ня суду.
Розмір мінімальної заробі
тної плати та коефіцієнти її
збільшення з 11 липня 2001 року ст
ановлять:
- станом на 11 липня 2001 року - 118 г
рн.
З 1 листопада 2004 року - 237 грн., к
оефіцієнт росту мінімальної
заробітної плати -1, 156 (Закон Ук
раїни від 27 листопада 2003 року №
1344 „Про державний бюджет на 2004 р
ік").
З Ісічня 2005 року - 262 грн., коефіц
ієнт росту - 1, 105 (Закон України в
ід 23 грудня 2004 ро­ку № 2285 „Про дер
жавний бюджет України на 2005 рі
к" ).
З 1 квітня 2005 року - 290 грн., коефі
цієнт росту - 1, 107 (Закон України
від 23 грудня 2004 року № 2285 „Про дер
жавний бюджет України на 2005 рі
к" ).
З 1 липня 2005 року - 310 грн., коефіц
ієнт росту -1, 069 (Закон України в
ід 23 грудня 2004 року № 2285 „Про держ
авний бюджет України на 2005 рік
").
З 1 вересня 2005 року - 332 грн., кое
фіцієнт росту -1, 071 (Законом Укр
аїни від 23 грудня
2004 року № 2285 „Про державний бю
джет України на 2005 рік" ).
З 1 січня 2006 року - 350 грн., коефі
цієнт росту -1, 054 (Законом Украї
ни від 20 груднят2005 року № 3235 „Про
державний бюджет України на
2006 рік").
З 1 липня 2006 року -375 грн., коефіц
ієнт росту складає 1, 071 (Закон У
країни від 20 грудня
2005 року № 3235 „Про державний бю
джет України на 2006 рік").
З 1 грудня 2006 року - 400 грн., коеф
іцієнт росту 1, 067 (Закон України
від 20 грудня 2005 року № 3235 „Про дер
жавний бюджет України на 2006 рі
к").
З 1 квітня 2007 року - 420 грн., коефі
цієнт росту 1, 05 (Закон України в
ід 15 березня 2007 року № 749 „Про дер
жавний бюджет України на 2007 рі
к").
За таких підстав із застос
уванням коефіцієнтів росту м
інімальної заробітної плати
розмір
відшкодування шкоди, який п
ідлягає виплаті ОСОБА_1. стано
вить:
з 1 листопада 2004 року - 72, 72 грн. (62,
91 х 1, 156)
з 1 січня 2005 року - 80, 36 грн. (72, 72 х 1, 105)

з 1 квітня 2005 року - 88, 96 грн. (80, 36 х 1, 1
07)
з 1 липня 2005 року - 94, 30 грн. (88, 96 х 1, 06)

з 1 вересня 2005 року - 100, 99 грн. (94, 30 х
1, 071)
з 1 січня 2006 року - 106, 45 грн. (100, 99 х 1, 054
)
з 1 липня 2006 року - 114, 00 грн. (106, 45 х 1, 071
)
з 1 грудня 2006 року - 121, 64 грн. (114, 00 х 1,
067)
Згідно довідкам Пенсійног
о Фонду України ОСОБА_1. з 1 бере
зня 2003 року виплачу­валася пе
нсія за віком в розмірі 189, 20 грн
., з 1 липня 2003 року в розмірі 200 грн
., з 1 січня по 1 ли­пня 2004 року в ро
змірі 208, 40 грн., що згідно ст. 29 Зак
ону України „Про пенсійне за
безпечення" відповідає пенсі
ї по інвалідності, яка була би
нарахована йому по групі інв
алідності на пільгових умова
х при відповідному стажі роб
оти в 36 років.
З урахуванням одержуваної
пенсії, підстав для отриманн
я сум відшкодування шкоди по
втраті щомісячного заробітк
у, у ОСОБА_1. у період з 2 лютого 200
3 по 1 січня 2004 року не було, відпо
відно до умов діючого на той ч
ас законодавства.
Згідно ч.3 ст. 1195 Цивільного ко
дексу України шкода, завдана
фізичній особі каліцтвом аб
о іншим ушкодженням здоров'я
, відшкодовується без урахув
ання пенсії, призначеної у зв
'язку з втратою здоров'я, або п
енсії, яку вона одержувала до
цього, а також інших доходів.

Розмір відшкодування шкод
и за період з 1 січня 2004 року по 1
листопада 2004 року ста­новить:
(62, 91 грн. х 10 міс. ) = 629, 10 грн.
Розмір відшкодування шкод
и за період з 1 листопада 2004 рок
у по 1 січня 2005 року стано­вить:
(72, 72 грн. х 2 міс. ) = 145, 44 грн.
· за період з 1 січня 2005 ро
ку по 1 квітня 2005 року - (80, 36 грн. х 3 м
іс) = 241, 08 грн.
· за період з 1 квітня 2005 ро
ку по 1 липня 2005 року - (88, 96 грн. х 3 мі
с. ) = 266, 88 грн.
· за період з 1 липня 2005 рок
у по 1 вересня 2005 року - (94, 30 грн. х 2 м
іс. ) = 188, 60 грн.
· за період з Івересня 2005
року по Ісічня 2006 року - (100, 99 грн. х
4 міс. ) = 403, 96 грн.
· за період з Ісічня 2006 ро
ку по 1 липня 2006 року - (106, 45 грн. х 6 мі
с. ) = 638, 70 грн.
· за період з 1 липня 2006 рок
у по 1 грудня 2006 року - (114, 00 грн. х 5 мі
с. ) = 570, 00 грн.
· за період з Ігрудня 2006 р
оку по 30 березня 2007 року - (121, 64 грн.
х 4 міс. ) = 486, 56 грн.
з 1 квітня 2007 року виплати із
застосуванням коефіцієнтів
росту мінімальної заробітно
ї плати 1, 05 встановити розмір в
ідшкодування шкоди в сумі 127, 72
грн.

Загальна сума відшкодуван
ня шкоди в зв'язку з ушкодженн
я здоров'я за період з 2 лютого
2003 року по 30 березня 2007 року стан
овить 3570, 32 грн.
Викладений прокурором та п
озивачем розрахунок сум відш
кодування шкоди визнаються с
удом такими, що не відповідаю
ть положенням вищенаведених
норм законодавства, тому виз
на­ються судом безпідставни
ми. Сторона позивача на прове
дені індексації невиплачени
х сум розміру відшкодування
шкоди не наполягала.
За правилами статті 440 ЦК
УРСР 1963 року шкода, завдан
а особі або майну громадянин
а, а також, шкода завдана орган
ізації, підлягає відшкодуван
ню особою, яка завдала шкоду, у
повному обсязі. Організація
зобов'язана, як передбачено с
таттею 441 ЦК УРСР 1963 року, відшко
дувати шкоду, яка завдана з ви
ни її робітників при виконан
ні ними своїх трудових (служб
ових) обов'язків.
Судом встановлено, що ушкод
ження здоров'ю ОСОБА_1. завдано
унаслідок неправомі­рних ді
й працівників юридичної особ
и - міської лікарні № 7 м. Макіїв
ки, яка повинна виплачувати О
СОБА_1. відшкодування шкоди та
погасити заборгованість. За
конних підстав для стягнення
зазначених платежів на кори
сть позивача з Макіївської м
іської ради суд не вбачає.
Відповідно вимог ч.3 ст. 88 ЦПК
України якщо позивача, на кор
исть якого ухвалено рішен­ня
, звільнено від сплати судово
го збору, він стягується з від
повідача в дохід держави про
порційно до задоволеної чи в
ідхиленої частини вимог.
На підставі вищевикладено
го, керуючись статтями 11, 60, 88, 212-215
Цивільного процесуа­льного
кодексу України, Закону Укра
їни „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхува
ння від нещасного випадку й п
рофесійного захворювання, що
спричинили втрату працездат
ності", ст. ст. 1195, 1208 ЦК Україн
и,

ВИРІШИВ:

Позов прокурора міста Мак
іївки в інтересах ОСОБА_1задо
вольнити част­ково.
Стягнути з комунальної мед
ичної установи „Міська лікар
ня № 7" на користь ОСОБА_1на відш
кодування шкоди, заподіяної
здоров'ю, за період з 2 лютого 200
3 року по 30 березня 2007 року однор
азово - 3570, 32 грн., а, починаючи з 1 к
вітня 2007 року, встановити щомі
сячну суму відшкодування шко
ди у розмірі 127, 72 грн.
Зобов'язати комунальну мед
ичну установу „Міська лікарн
я № 7" з 1 квітня 2007 року виплачува
ти ОСОБА_1 відшкодування шкод
и, заподіяної ушкодженням зд
оров'я, у розмірі 127, 72 грн. щоміся
ця, до його перерахунку відпо
відно до вимог законодавства
.
Стягнути з розрахункового
рахунку з комунальної медич
ної установи „Міська лікарня
№ 7" у доход держави судовий зб
ір в розмірі 51 грн.
Стягнути з розрахункового
рахунку комунальної медично
ї установи „Міська лікарня №
7" на користь управління держа
вного казначейства м. Донець
к та перелічити на розрахунк
овий раху­нок № 0004, МФО 83
4016, ОКНО 34686537, банк ГУ
ДКУ у Донецькій області,
витрати на інформаційне - тех
нічне забезпечення розгляду
справи Кіровським районним
судом м. Макіївки, код суду 59, у
розмірі 30 грн.
Заява про апеляційне оскар
ження може бути подана Апеля
ційному суду Донецької облас
ті через Кіровський районний
суд м. Макіївки протягом деся
ти днів з дня проголошення рі
шення.
Апеляційна скарга на рішен
ня суду подається Апеляційно
му суду Донецької області че
рез Кіровський районний суд
м. Макіївки протягом двадцят
и днів після подання заяви пр
о апеляційне оскарження або
протягом десяти днів з дня пр
оголошення рішення без попер
еднього подання заяви на апе
ляційне оскарження.