Справа  № 22-а-8767/07                                     Головуючий
у 1 інстанції Оношко І.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2007
року  Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

Головуючого:
Желепи О.В.

Суддів : Семенюк
Т.А.,  Панченко М. М.

При секретарі: Денисенко С. С.

З участю
адвоката : ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 13 серпня 2007 року,  в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В.,  пояснення осіб,  що з'явились в судове засідання,  перевіривши матеріали справи,  доводи апеляційної скарги,  заперечення на неї,  колегія,
-

ВСТАНОВИЛА:

03 липня
2007 року ОСОБА_3 звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів
на повнолітніх дітей,  дочку
ОСОБА_4,  1988року народження та сина
ОСОБА_5 1989року народження на період їх навчання на денній формі у Київському
Гуманітарному інституті,  в розмірі 250
грн. на кожного,  до досягнення дітьми 23
років.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 13 серпня 2007 року позов задоволено .

Стягнуто
з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,  уродженця Житомирської області,  Попельнянський район,  с
Мохначка на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження у розмірі 250грн.
щомісячно до досягненню нею віку 23 років на час навчання та на користь сина
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження у
розмірі 250грн. щомісячно до досягнення ним віку 23 років на час навчання,  починаючи з 3 липня 2007року.

Не
погоджуючись з таким рішенням ,
відповідач подав апеляційну скаргу,
в якій просив про скасування рішення суду,  та ухвалення нового про відмову в задоволенні
позову. В скарзі посилався на те,  що суд
не вірно застосував норми матеріального права,
та не врахував,  що він не має
можливості сплачувати аліменти на повнолітніх дітей,  за станом свого здоров ' я,  оскільки є інвалідом другої групи,  та добровільно надає матеріальну допомогу на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 ,
1993 року народження.

В судовому
засіданні відповідач доводи скарги підтримав.

Позивач проти скарги заперечувала,  просила рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення,  колегія дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається та судом встановлено,  що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі
з 7.08.1987року по 28 січня 1993року. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_5,  які постійно проживають з позивачкою по
справі.

На даний
час діти сторін є повнолітніми і згідно довідки Київського гуманітарного
інституту навчаються на денній формі навчання .

Згідно
наданих позивачкою квитанцій про сплату навчання нею сплачено за навчання обох
дітей 9165грн. Відповідач участі в оплаті навчання дітей не приймав. Дітям
сторін необхідно купувати книжки для навчання,
також нести витрати на проїзд до навчання,  харчуватися. Тобто судом достовірно
встановлено,  що діти сторін навчаються і
відповідно потребують матеріальної допомоги.

Згідно  ст. 199 Сімейного кодексу України якщо
повнолітні дочка,  син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,  батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за умови,
що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання
припиняється у разі припинення навчання.

Згідно
вимог ч. 1  ст. 200 Сімейного кодексу
України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку,  сина у твердій грошовій сумі (або) у частці
від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин ,  зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно
ч.2 при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги
можливість надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною,  чоловіком та
повнолітньою дочкою,  сином.

Згідно
вимог  ст. 182 Сімейного кодексу України
при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан злоров"я та
матеріальне становище дитини,  стан
здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника

аліментів інших
дітей.,  непрацезданих чоловіка,  дружини,
батьків,  дочки,  сина,
інші обставини,  що мають істотне
значенні.

Задовольняючи
позов суд правильно виходив з того,  що
батьки зобов»язані утримувати своїх повнолітніх дітей під час продовження ними
навчання до досягнення ними віку 23 років.

Разом з
тим судом не враховані в повній мірі вимоги
ст.  182-183 Сімейного кодексу
України,  стан здоров»я та матеріальне
становище платника аліментів.

Згідно  ст. 183 Сімейного кодексу України,  частка заробітку (доходу) батька,  яка буде стягуватися як аліменти на
дитину,  визначається судом.

Розмір
аліментів у твердій грошовій сумі визначається,
якщо платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід,  частину доходу
одержує в натурі,  а також за наявності
інших обставин,  що мають істотне значення,  суд за заявою платника або одержувача може
визначити їх розмір у твердій грошовій сумі.

Розмір
аліментів в сумі 250 грн. на кожну дитину стягнений з відповідача на користь
позивачки на утримання повнолітніх дітей,
визначений судом,  без достатніх
на те підстав,  оскільки судом не
враховано стан здоров»я та матеріальне становище відповідача,  розмір заробітної плати якого,  відповідно до довідки з місця роботи
останнього за період з січня 2007 року по червень 2007 року становив 529 грн.
22 коп.

Також судом
першої інстанції не було враховано,  що
відповідач відповідно до довідки МСЕ з серпня 2008 року визнаний інвалідом
другої групи загального захворювання. Останньому призначена пенсія як інваліду
другої групи в розмірі 369 грн. 73 коп. Протипоказані фізичні та психоемоційні
перевантаження та робота в нічні зміни.

Як
зазначив відповідач в апеляційній скарзі він отримує пенсію по інвалідності. На
утриманні позивача окрім дітей сторін також знаходиться неповнолітній син
ОСОБА_6,  1993 року народження,  якому він добровільно надає матеріальну
допомогу.

Враховуючи
зазначене,  рішення суду підлягає
зміні,  а аліменти,  мають бути стягнуті з відповідача на
утримання повнолітніх дітей на період їх навчання в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходу) відповідача,  до
досягнення ними 23 років.

В   іншій
частині   висновки   суду
відповідають   вимогам   закону
та обставинам справи.

Керуючись  ст.
ст.  303,  309, 316, 317, 319  ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 13 серпня 2007 року змінити,
стягнути з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3
народження,  уродженця Житомирської
області,  Попельнянський район,  с.
Мохначка на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження у розмірі 1/3 частини
всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми віку 23 років на час
навчання .

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців.