Справа № 2-2261/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

25
червня 2007 року  Автозаводський райсуд м. Кременчука в
складі: головуючого - судді -Соболева
В.А.,

при секретарі -
Чорновол Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до
Статутного територіально-галузевого об»єднання «Південна залізниця» в особі
Полтавської вагонної дільниці Південної залізниці про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,    відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом до Статутного територіально-галузевого об"єднання
"Південна залізниця" в особі Полтавської вагонної дільниці Південної
залізниці про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, вказуючи, що він працював на
посаді провідника пасажирського вагону Кременчуцького резерву провідників
Полтавської вагонної дільниці Південної залізниці з 18 червня 1990 року по
безстроковому трудовому договору. 17 травня 2004 року на підставі контракту він
був переведений на посаду начальника поїзду. 18 квітня 2007 року був звільнений
з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП України. Звільнення вважав незаконним, тому просив
суд поновити його на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного
прогулу, а також у відшкодування моральної шкоди стягнути 3500 грн.

Представник
позивача ОСОБА_2 позов
підтримав.

Представник відповідача Ткаченко С.С. позов частково визнала, пояснила, що
керівництво відповідача скасувало наказ про звільнення ОСОБА_1 та поновило його
на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тому
просила суд відмовити у задоволенні позову в частині відшкодування моральної
шкоди.

Третя особа - начальник вагонної дільниці Гіль А.В. просив справу
розглянути без його участі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд знайшов позов
таким, що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді провідника пасажирського вагону
Кременчуцького резерву провідників Полтавської вагонної дільниці Південної
залізниці з 18 червня 1990 року по безстроковому трудовому договору. 17 травня
2004 року на підставі контракту він був переведений на посаду начальника
поїзду. 18 квітня 2007 року був звільнений з роботи за п. 8 ст. 36 КЗпП
України. Після попереднього засідання по даній справі наказом начальника
вагонної дільниці Гіля А.В. від 20 червня 2007 року № 429 ОСОБА_1 поновлено на
роботі на посаді начальника поїзду з виплатою середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 19 квітня 2007 року по 20 червня 2007 року.

В судовому засіданні позивач, незважаючи на те, що його позовні вимоги в
частині поновлення на роботі і виплати середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, виконані керівництвом відповідача, наполягав на винесенні судом
рішення по справі.

Суд знайшов, що Постановою КМУ від 27.06.2000 року № 1038
передбачене укладення контракту лише при прийнятті на роботу на посаду
начальника поїзду, а
ОСОБА_1 працював на підприємстві з 18 червня 1990 року по
безстроковому трудовому договору.

Згідно з п. 43 розділу ХІУ "Трудове право"
правових позицій Верховного Суду України за 1995-1998 роки трудові договори, що
були переукладені один чи кілька разів (за винятком випадків, передбачених ч. 2
ст. 23 КЗпП України) вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Тому
суд вважав необхідним і справедливим поновити ОСОБА_1 на посаді
начальника поїзду по безстроковому трудовому договору, стягнути з відповідача
на

його користь
середній заробіток за час вимушеного прогулу ( 2 місяці 5 днів) в сумі 5206 грн
09 коп (2337 грн. 43 коп х 2 місяці + 2337 грн 43 коп : 22 робочі дні. 5 днів).

Що ж стосується відшкодування моральної шкоди, яку відповідач завдав
позивачеві незаконним звільненням і яка виразилась у порушенні його нормальних
життєвих зв"язків, моральних стражданнях, порушенні життєвих планів, то
суд вважав необхідним стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 1000 грн
з врахуванням тих обставин, що керівництво відповідача поновило позивача на
роботі за власною ініціативою.

Вирішуючи питання про стягнення коштів з посадової особи,
яка незаконно звільнила ОСОБА_1
на користь підприємства, суд вважав недоцільним стягувати ці кошти, оскільки
начальник вказаної дільниці виконував вказівку наради Статутно-галузевого
об'єднання "Південна залізниця", протокол якого мається в матеріалах
справи.

Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим,
що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням
сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України власник або уповноважений ним орган
відшкодовує працівнику моральну шкоду у разі, якщо порушення його законних прав
призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв"язків.

Керуючись ст. 23, 237-1 КЗпП України, Постановою КМУ від 27.06.2000 року №
1038, ст. ст.   213,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 частково задовольнити: поновити ОСОБА_1 на
посаді начальника поїзду по безстроковому трудовому договору Полтавської
вагонної дільниці Статутного територіально-галузевого об"єднання
"Південна залізниця", стягнути з Статутного територіально-галузевого
об"єднання "Південна залізниця" в особі Полтавської вагонної
дільниці Південної залізниці на користь ОСОБА_1 втрачений заробіток за час
вимушеного прогулу 5206 грн. 09 коп, у відшкодування моральної шкоди 1000 грн.,
а всього 6206 грн. 09 коп.

В залишковій
частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення допустити до негайного виконання в частині стягнення одного
середньомісячного заробітку в сумі 2337 грн. 43 коп.

Стягнути з Статутного територіально-галузевого об"єднання
"Південна залізниця" в особі Полтавської вагонної дільниці Південної
залізниці у прибуток держави судовий збір 60 грн. 56 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення 37 грн. 50 коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
через Автозаводський райсуд
м. Кременчука.

В разі неподання заяви про апеляційне оскарження рішення
набирає чинності після закінчення десятиденного терміну з дня його проголошення
рішення, а в разі неподання апеляційної скарги - після закінчення
двадцятиденного терміну.