РІШЕННЯ

Іменем  України

„ 9 " січня
2008 року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді    Головчук С.
В.,

суддів:      Забродського М.   І.,
Миніч Т.І.,

при секретарі судового

засідання                               Прищепа О.А.,

з участю                                       представника
відповідача

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.
Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Брусилівського районного
суду від 7 листопада 2007 року

У справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів у зв"язку із
простроченням виконання грошового зобов"язання,

встановив:

У
вересні 2007 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом.    Просив стягнути з відповідача 11460 грн.
нарахованої інфляції у зв"язку із несвоєчасним поверненням позики. При
цьому посилався на те,    що у березні
2006 року відповідач позичив у нього 100000 грн. із зобов"язанням
повернути борг протягом десяти днів з дня пред"явлення такої вимоги. Проте
до цього часу повністю не розрахувався. У січні 2007 року відповідач повернув
йому лише 40000 грн.

Рішенням
Брусилівського районного суду від 7 листопада 2007 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11460 грн. у зв"язку із
простроченням виконання грошового зобов"язання по червень 2007 року
включно,    114 грн.60коп. витрат по
оплаті судового збору та 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду справи.

У
поданій через свого представника ОСОБА_3 апеляційній скарзі ОСОБА_1   порушує питання про зміну вказаного
рішення,    посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин справи. Зокрема,    апелянт вважає,    що сума стягнутого з нього відшкодування
має бути зменшена до 2438,   8 грн.,    оскільки індексація провадиться у
разі,    якщо інфляція перевищує 101%.

Розглянувши
справу в межах доводів,    викладених в
апеляційній

Справа
№22ц/164                                  Головуючий
у суді 1-ї ін   ст.    Коваленко В.К.

Категорія
32                                            Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

скарзі,   суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,   виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,   що 23
березня 2006 року ОСОБА_1  позичив у
ОСОБА_2 100000 грн. із зобов'язанням повернути борг у десятиденний термін з дня
попередження (а.с.  20).

В силу
ч.1 ст.  1050 ЦК якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики,   він
зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до   ст.
625 цього Кодексу.

Згідно з
ч.2   ст.
625 ЦК боржник,   який прострочив виконання грошового
зобов"язання,   на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.

Тому суд
першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку,   що з відповідача на користь позивача слід
стягнути інфляційне відшкодування. Разом з тим,   суд помилково вважав,   що таке відшкодування слід нараховувати за
період з дня отримання позики до 1 липня 2007 року.

Із
змісту рішення Брусилівського райсуду
від 30 січня 2007 року,   яке є
чинним,   вбачається,   що вимога про повернення боргу була заявлена
позивачем 11 жовтня 2006 року (а.с.  б).
Тобто,   відповідач зобов"язаний був
повернути позивачеві кошти в строк до 21 жовтня 2006 року включно. Початком
перебігу терміну прострочення зобов"язання в даному випадку є 22 жовтня
2006 року.

Ухваленням
вказаного вище рішення від 30 січня 2007 року спір між сторонами був практично
вирішений і з цього часу відносини між ними перейшли у сферу виконавчого
провадження. Тому період прострочення сплати боргу, за який слід нараховувати
інфляцію,   буде становити з 22.10.2006
року по 01.02.2007 року.

З
матеріалів справи вбачається,   що частину
боргу в сумі 40000 грн. відповідач повернув позивачеві 30.01.2007 року.
Отже,   інфляція повинна нараховуватись
на всю суму позики. . Індекси інфляції становили: за листопад 2006 року 101,  8,   за
грудень 2006 року - 100,  9,   за січень 2007 року - 100,  5 (а.с.
4). Таким чином,   розмір
відшкодування,   що підлягає стягненню з
боржника,   мав складати 3200 грн.
(103,  2x100000:100).

За
наведених обставин,   оскаржуване рішення
підлягає зміні із зменшенням розміру інфляційного відшкодування,   стягнутого з відповідача,   з 11460 грн. до 3200 грн.

Відповідно
до   ст.
88 ЦПК слід також зменшити розмір стягнутих з відповідача судових витрат
по оплаті судового збору до 51 грн.

На підставі
викладеного і керуючись   ст.    ст.
209,  307,  309,
313,   314,  316 ЦПК України ,   суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну  скаргу
ОСОБА_1  задоволити частково.

Рішення
Брусилівського районного суду від 7 листопада 2007 року змінити. Зменшити
розмір інфляційного відшкодування,
стягнутого з  ОСОБА_1  на
користь  ОСОБА_2,   з 11460 грн. до 8800 грн. та до 88 грн.
розмір витрат по оплаті судового збору.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення може
бути оскаржено безпосередньо до Верховного Суду

України
протягом двох місяців з дня його проголошення.