Справа
№22к-2136
в суді 1-ої інстанції- Кір'яков П.І.
Доповідач   - Дербенцева Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
листопада 2007 року                                                                                                м.  Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

Дербенцевої Т.П.,                           Панченка М. М. ,                             Антоненко
Н.О.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради про поновлення
стану земельної ділянки та визнання недійсним рішення колегії Приморської
районної адміністрації Маріупольської міської ради та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним державного акту на право
власності на землю та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,  за касаційними скаргами ОСОБА_2 та
Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради на рішення
Приморського районного суду м.  Маріуполя
Донецької області від 29 червня 2004 року,
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2004 року,  -

встановила:

ОСОБА_1
звернувся до суду з даним позовом,  де
зазначав,  що згідно Державного акту про
право приватної власності на землю розмір його земельної ділянки становить 0,
0786 га,  але фактично його земельна
ділянка менша на 0, 0012 га. Таке зменшення сталося за рахунок збільшення
земельної ділянки відповідачки. Тому просив поновити стан його земельної
ділянки,  а також скасувати рішення
колегії Приморської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 27
листопада 2002 року про знесення сараю (літ. Ж),  яке являється незаконним,  оскільки сарай був капітально відремонтований
в тих же розмірах і з дозволу цієї ж колегії.

ОСОБА_2
звернулася до суду із зустрічним позовом,
в якому зазначала,  що ОСОБА_1
побудував новий сарай значно більшого розміру. Дах сараю затінює два вікна її
жилого будинку,  що порушує її права.
Крім того,  на відстані 0, 4 м і 0, 7 м
від стіни її будинку ОСОБА_1 самовільно побудував дерев'яний паркан,  захопивши частину її земельної ділянки.
Просила суд визнати Державний акт про право приватної власності на землю на
ім'я ОСОБА_1 частково недійсним,
поновити довжину її земельної ділянки та межу у відповідності з
матеріалами БТІ,  усунути перешкоди у
користуванні земельною ділянкою та зобов'язати ОСОБА_1 знести паркан.

Рішенням
Приморського районного суду м.  Маріуполя
Донецької області від 29 червня 2004 року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено
частково.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2004 року вищезазначене
рішення частково скасовано.

В касаційних
скаргах ОСОБА_2 та Приморська районна адміністрація Маріупольської міської ради
ставлять питання про скасування судових рішень,
мотивуючи свої вимоги пррушенням норм процесуального та матеріального
права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційних скарг,  колегія суддів судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва вважає,  що касаційні скарга
підлягають відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з
положеннями  ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає,  що рішення ухвалено
з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційних скаргах доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332, 335-337 ЦПК
України,  Законом України «Про внесення
змін До Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ від 22 лютого 2007 року № 697- V,
колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.  Києва , -

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_2 та Приморської районної адміністрації Маріупольської міської
ради відхилити,  рішення Приморського
районного суду м.  Маріуполя Донецької
області від 29 червня 2004 року,  ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 20 жовтня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.