Справа №2-596 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4  вересня 2007 року   Олекдсандрівський районний суд
Кіровоградської області в складі: головуючий - суддя Отян С. В.,  при секретарі - Швайці Л.В.,  розглянувши
у    відкритому    судовому
засіданні   в  залі
суду  сел.Олександрівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2в інтересах малолітньої дитини,  ОСОБА_3,
третя особа -   відділ опіки та
піклування   Олександрівської районної
державної адміністрації,  про розірвання
договору дарування та визнання його недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому
просить  розірвати договір
дарування,  укладений з відповідачем на
користь їх малолітньої доньки та визнати його недійсним.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав ,  суду пояснив,
що з 25.09.1999 року по 20.09.2006 року перебував у шлюбі з відповідачем
,  мають доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.Після одруження
в 2002 року придбали квартиру АДРЕСА_1. Коли , в травні 2006 року,  зібралися розлучатися ,  то вирішили,
що він подарує зазначену квартиру доньці,  а дружина ,
натомість,  відмовиться від
стягнення аліментів ,  що було
зроблено.Однак ,  відповідач потім
звернулася до суду ,  рішенням якого від
27.03.2007 року з нього стягнені аліменти . А тому ,  поскільки відповідач порушила їх усну
домовленість,  просить договір дарування
розірвати та визнати його недійсним.

Відповідач
позов не визнала та пояснила,  що
договором дарування від 13.05.2006 року позивач подарував їй та доньці
квартру,  яку вони придбали за час
шлюбу,  розташовану по АДРЕСА_1. Це було
волевиявлення позивача без будь-яких умов та застережень.Усної
домовленості,  що він дарує квартиру , а
вона -відмовляється від стягнення аліментів,
не було. Спочатку не подавала на стягнення аліментів,  так як позивач обіцяв добровільно їм
допомогати ,  а поскільки він цього не
робив ,  усунувся від виховання дитини ,  звернулася до суду про стягнення
аліментів.Вважає,  що так як на даний час
матеріальне становище відповідача погіршилося - він не працює ,  а тому вирішив розірвати договір ,  щоб покращити своє матеріальне становище
.Крім того ,  вважає,  що позивачем були пропущені строки звернення
до суду,  а тому і за цією підставою
необхідно відмовити у задоволенні позову.

Представник
третьої особи з боку відповідача,  що не
заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -відділ опіки та піклування
Олександрівської районної державної адміністрації - позов не визнала та вважає,  що підстав для розірвання договору дарування
квартири не має.

Свідок ОСОБА_4.,  допитаний в судовому засіданні ,
пояснив,  що в 2006 році разом з ОСОБА_5. та позивачем
дивилися в останнього вдома футбол. У їх присутності в подружжя почалася сварка
і позивач сказав,  що подарує дружині з
донькою квартиру,  якщо вона відмовиться
від аліментів.

Свідок
ОСОБА_6. ,  допитана в судовому засіданні
пояснила,  що є матір"ю позивача.
Близько , 8 років тому назад сторони ,
будучи подружжям , придбали квартиру по АДРЕСА_1. Після того,  як вони вирішили розлучитися,  в травні 2006 року відповідач їй
пояснила,  що вони домовилися з сином
,  що він дарує їм з донькою квартиру, а
вона відмовляється від стягнення з нього аліментів.

Свідок
ОСОБА_7.,  допитана в судовому
засіданні,  пояснила,  що є матір"ю відповідачки.В
лютому-березня 2006 року пішла на роботу до позивача ,  щоб вмовити примиритися їх з донькою,  але він пояснив,  що все буде в порядку - він залишить квартиру
доньці. У вересні 2006 року ,  коли вони
розлучилися,  донька пояснила,  що позивач буде добровільно допомагати їм,  а вона не буде подавати на аліменти.

Свідок
ОСОБА_8.,  допитаний в судовому
засіданні,  пояснив,  що є батьком відповідачки. Коли донька подала
на розлучення,  то позивач вимагав,  щоб йому сплатили за частку йому належної
квартирі . Але, поскільки грошей не було,
він зрозумів,  що йому не
заплатять,  то вирішив подарувати свою
частку доньці.

Свідок ОСОБА_5.,  допитаний в судовому засіданні пояснив , що в квітні 2006
року разом з ОСОБА_9. дивилися футбол вдома у позивача. Коли прийшла
дружина,  їй це не сподобалось,  вона почала сваритися. В ході сварки вона
сказала позивачеві , що , якщо він подарує квартиру,  то вона відмовиться від аліментів.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків,  вивчивши матеріали справи , суд вважає,  що позов не підлягає

задоволенню.

Згідно
довідки відділу РАЦС Олександрівського РУЮ,
свідоцтва про розірвання шлюбу,
свідоцтва про народження дитини (а.с. 3-5) ОСОБА_1 перебував у шлюбі з
ОСОБА_2 в період з 25.09.1999 року по 20.09.2006 року,  від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Згідно
розпорядження голови Олександрівської райдержадміністрації №224-р від
06.05.2006 року (а.с. 48) дозволено ОСОБА_2прийняти в дарунок 1/2 частину
квартири,  що знаходиться в АДРЕСА_1,  на ім"я дитини ОСОБА_3.

Згідно
договору дарування квартири від 13.05.2006 року (а.с. 23) ОСОБА_1 подарував
ОСОБА_2та малолітній доньці ОСОБА_3,  від
імені якої дії ОСОБА_2,  квартиру
АДРЕСА_1.

Згідно
рішення Олександрівського районного суду від 27.03.2007 року (а.с. 25-26) з
ОСОБА_1стягнено аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3в
розмірі 1/6 частини всих доходів відповідача до повноліття доньки - 2019
року,  при цьому було враховано дарування
ОСОБА_1. частини квартири доньці і відповідно,
зменшено частку стягнених аліментів.

Відносини
,  що склалися між сторонами суд
відносить до правовідносин щодо укладання правочинів -договорів,  зокрема договору дарування і вважає за
необхідне керуватися главами 16,  55 ЦК України.

Згідно
ч.1  ст. 215 ЦК України -
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною вимог,  які встановлені ч.ч.1-З
, 5, 6  ст. 203 цього Кодексу.

Згідно
ч.3  ст. . 203 ЦК України - правочин має бути спрямований на реальне
настання правових наслідків,  що
обумовлені ним.

Згідно
ч.1  ст.
717 ЦК України
- за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або
зобов"язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому)
безоплатно майно (дарунок ) у власність.

Згідно  ст. 60 ч.1 ЦПК України -кожна сторона
зобов"язана довести ті обставини ,
на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Суд враховуючи
вищевикладене , прийшов до наступного висновку.

Суд
вважає ,  що позивачем не було пропущено
строку позовної давності при зверненні до суду ,  поскільки ,
згідно ч.5  ст. 254 ЦК України,  якщо останній день строку припадає на
вихідний день,  то днем закінчення строку
вважається перший за ним робочий день. В даному випадку останній день строку
припав на неділю -13.05.2007 року ,
тобто останнім днем вважається наступний за ним робочий день -14.05.2007
року,  коли позивачем було подано позов.

Суд при
винесенні рішення не може брати до уваги покази допитаних свідків,  поскільки свідки ОСОБА_6. ,  ОСОБА_7.,
ОСОБА_8 є батьками сторін,  а
свідки ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
- приятелями позивача (часто ходили в гості,  разом дивилися всі футбольні матчі , чим
відповідачка була незадоволена),  а тому
ці особи є зацікавленими і їх покази не можуть бути об"єктивними.

Укладений
договір дарування квартири не протирічить нормам чинного законодавства. При
його офрмленні сторонам було роз"яснено вимоги законодавства щодо змісту й
правових наслідків договору дарування. А тому позивач знав ,  що передає безоплатно зазначену квартиру.
Доказів,  що позивач подарував квартиру з
умовою ,  щоб в подальшому не сплачувати
аліментів,  суду надано не було. А тому у
задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно  ст. 88 ЦПК України - у разі відмови у
задоволенні позовних вимог судові витрати необхідно покласти за рахунок
позивача.

Керуючись  ст.
ст.  60 ч. 1 , 214-215 ЦПК
України,   ст.  ст. 203, 215, 717   ЦК України,
суд -,

ВИРІШИВ :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1про
розірвання договору дарування та визнання його недійсним ,  укладеного 13.05.2006 року,  згідно якого він подарував ОСОБА_2та
малолітній доньці ОСОБА_3,  в інтересах
якої діє ОСОБА_2 .квартиру АДРЕСА_1.

На рішення
суду,  протягом 10 днів з дня його
проголошення,  може бути подана заява про
апеляційне оскарження ,  а потім ,  протягом 20 днів з дня подачі заяви ,  може бути подана апеляційна скарга в
Кіровоградський апеляційний суд.