Справа №2-264/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 лютого   2007 року Луцький міськрайонний суд
Волинської області в складі: головуючої - судді Крупінської С. С. ,  при секретарі - Давидович А.А.,  з участю представника позивача -
ОСОБА_1,  відповідача - ОСОБА_2.
представника міськвиконкому -Дячука P.O.,

розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовною
заявою ОСОБА_3 до виконавчого комітету Луцької міської ради про визнання права
власності на самочинне будівництво,

встановив:

Позивач
звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно. Покликається на те ,  що він є власником 12/25 частини
будинковолодіння поАДРЕСА_1 в м.  Луцьку.
Земельна ділянка,  на якій розміщене
домоволодіння складає площу 0, 0345 га ,
передана позивачу у безстрокове користування згідно Договору про надання
в безстрокове користування земельної ділянки,
посвідченого Першою Луцькою держнотконторою 29.12.1960 року,  та передана позивачу у власність згідно
Державного акту на право власності на земельну ділянку від 20.07.2004 року для
будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та
споруд. ОСОБА_3. в межах вказаної земельної ділянки до належної частини будинку
добудовано кухню 1-1 розміром 9 кв.м,  та
в житловому будинку самовільно перевлаштовано кухню 1-2 в кімнату,  розміром 5, 9 кв.м.  Оскільки добудова та перепланування проведені
без відповідного дозволу,  то в
технічному паспорті зроблено запис ,  що
дане будівництво є самочинним.  Позивачем
отримано заключения КП «Квант»
про відповідність самочинного будівництва будівельним ,  санітарним,
пожежним нормам і правилам.
Враховуючи викладене,  просить
визнати за ним право власності на самочинно добудоване та самочинно
переплановане нерухоме майно.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1. позовні вимоги підтримала з
вище зазначених підстав,  просила їх
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2. позовні вимоги визнала,  не
заперечувала проти їх задоволення.

Представник
Луцького міськвиконкому позовні вимоги визнав,
не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено,  що позивач є власником
12/25 частини будинковолодіння поАДРЕСА_1 в м.
Луцьку. Земельна ділянка,  на якій
розміщене домоволодіння складає площу 0, 0345 га ,  передана позивачу у безстрокове користування
згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки,  посвідченого Першою Луцькою держнотконторою
29.12.1960 року,  та передана позивачу у
власність згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від
20.07.2004 року для будівництва та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель та споруд.

На
підставі свідоцтва про право на спадщину,
виданого Першою Луцькою держнотконторою 21.05.1985р. за реєстр.№1-1641
та на підставі договору дарування,
посвідченого  Першою  Луцькою держнотконторою  20.12.1991р.
за реєстр.  №1-5954

2

відповідач
ОСОБА_2 є власником  13/25  частини житлового будинку з надвірними
будівлями та спорудами

З
пояснень представника позивача вбачається,
що з метою поліпшення житлових умов та для господарських потреб в межах
вказаної земельної ділянки до належної позивачу частини будинку ним самовільно
добудовано кухню 1-1 розміром 9 кв.м,  та
в житловому будинку самовільно перевлаштовано кухню 1-2 в кімнату,  розміром 5, 9 кв.м. ,  про що в технічному паспорті зроблено
запис,  що дане будівництво є самочинним
(а.с. 9) . З довідки №203 «Волинського агентства нерухомості» (а.с. ЗО)
вбачається,  що орієнтовна ринкова
вартість самочинної добудови в будинку,
що знаходиться за адресою м. Луцьк,
АДРЕСА_1,  становить 15 000
грн.,  в тому числі житлова кімната 1-2 -
6000грн.; кухня 1-1 - 9000 грн. В зв'язку з проведенням самочинної
реконструкції частини житлового будинку по вул .Сковороди,  15 в м. Луцьку постановою начальника ДАК
Луцького міськвиконкому від 28.04.2006 року (а.с. 29) позивача було притягнуто
до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно
до  ст.
376 ЦК України,  житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважається самочинним будівництвом,  якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту,  або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою,  яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці,
що не була їй відведена для цієї мети,
за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Відповідно
до КП «Квант» (ліцензія АА №554050) самочинна добудова та перепланування в
житловому будинку поАДРЕСА_1 в м.
здійснені без порушення державних будівельних,  санітарних і пожежних норм і правил. Дане заключения погоджено в
управлінні містобудування та архітектури Луцького міськвиконкому . Крім
того,  проведена самочинна добудова
погоджена з іншим співвласником будинковолодіння - ОСОБА_2.,  про що вона ствердила в   судовому засіданні.

При
таких обставинах,  суд прийшов до
висновку,  що позов слід
задовольнити,  визнати за позивачем право
власності на самочинно добудоване нерухоме майно по АДРЕСА_1,  в м.
Луцьку.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 60, 212, 215 ЦПК
України,  на підставі  ст.
ст.  328, 376 ЦК України , суд ,
-

вирішив   :

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3 право власності на самовільно добудовану кухню 1-1( площею 9 кв.м.
,  вартістю 9000 грн.),  самовільно перевлаштовану кухню під житлову
кімнату 1-2 ( площею 5, 9 кв.м. ,
вартістю 6000 грн) поАДРЕСА_1 в місті Луцьку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.