Справа №2-4046/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 червня
2007року   Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі -
головуючого - судді Пустовіт З.П. при секретарі Гоноболіній О.І.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до територіальної громади м.  Бердянська
в особі виконкому Бердянської міської ради,
третя особа Бердянське комунальне підприємство з технічної
інвентаризації про визнання права власності на домоволодіння як спільне майно
подружжя та в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом,  в якому
просила визнати за нею право власності на домоволодіння АДРЕСА_1,  що складається з житлового будинку «А»,  сіней «а,
а1,  а2»,  душа «Л»,
гаража «Б»,  літньої кухні
«М»,  навісів «Ж»,  «Н»,
сараю «Д»,  вбиральні «З»,  басейну «И»,
парканів №1,  №3,  воріт №4,
хвіртки №2,  зливної ями №5,  замощення І : на 1/ 2 частину домоволодіння
як на спільне сумісне майно подружжя,
набуте за час шлюбу,  та на 1/2
частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. В
позовній заяві зазначала,  що згідно
свідоцтва про право на спадщину від 16.08.1954р. та договору дарування від
21.03.1964 року за її чоловіком,
ОСОБА_2  зареєстровано право
власності на домоволодіння по АДРЕСА_1.

Свій
шлюб з ОСОБА_2 позивач зареєстрували 17.05.1959р. У зв'язку з тим,  що домоволодіння було в поганому стані,  вони разом з чоловіком його знесли та
збудували нове домоволодіння,  що
складається з: житлового будинку «А»,
сіней «а,  аі,  а2»,
душа «Л»,  гаража «Б»,  літньої кухні «М»,  навісів «Ж»,
«Н»,  сараю «Д»,  вбиральні «З»,  басейну «И»,
парканів №1,  №3,  воріт №4,
хвіртки №2,  зливної ями №5,  замощення І,
загальною вартістю 47346 грн. У зв'язку з тим,  що вказане будівництво велося без належних
дозволів та проектів,  то збудоване домоволодіння
вважається самочинно зведеним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року її чоловік помер. У встановлений строк вона звернулась
до Бердянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини
після смерті чоловіка. За її зверненням Бердянське КПТІ воно виготовило
технічний паспорт на домоволодіння,  але
у зв'язку з тим,  що за життя її чоловік
не оформив на себе право власності на збудоване домоволодіння,  у видачі витягу з реєстру прав власності КПТІ
їй відмовило,  так як право власності на
нове домоволодіння не було зареєстровано. Згідно технічного висновку,  виготовленого Бердянською філією
«НДПпроектреконструкція»

від 14.05.2007 року №174,
будівлі за вказаною адресою перебувають у задовільному технічному
стані,  відповідають функціональному
призначенню та безпечні в експлуатації. На підставі  ст.
ст. 368,  357,  1261,
1225,  376 ЦК України позивач
просить визнати за нею право власності на самочинно збудоване нерухоме майно як
на спільне сумісне майно подружжя та в порядку спадкування за законом.

У
судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_3 підтримали позовні
вимоги позивача,  оголосивши позовну
заяву. А ОСОБА_1 додатково пояснив,  що
він є рідним сином позивача,  разом із
сестрою ОСОБА_4 вони після смерті батька звернулись до нотаріальної контори із
заявами про відмову від своєї частки спадщини на користь своєї матері.

Представник
відповідача - територіальної громади м.
Бердянська в судове засідання не з'явився,  в листі №818/13-юр. від 27.06.2007 року проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував,  просив розглянути справу у відсутності
представника.

Заслухавши
представників позивача,  розглянувши
матеріали справи,  суд приходить до
висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення.

Судом
встановлено,  що чоловікові
позивача,  ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  на підставі свідоцтва про право на спадщину
від 16.08.1954р. та договору дарування від 21.03.1964р. належало домоволодіння
АДРЕСА_1,  що підтверджується копіями
свідоцтва про право на спадщину від 16.08.1954р,  договору дарування від 21.03.1964р,  копією свідоцтва про шлюб від
17.05.1959р.,  копією свідоцтва про
смерть від 11.08.1999р.

За час
шлюбу позивач разом з чоловіком на місці старого будинку збудували новий
житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами,  які згідно техпаспорту станом на 19.04.2007 року є
самочинно збудованими,  а саме: житловий
будинок «А»,  сіни «а,  а1,
а2»,  душ «Л»,  гараж «Б»,
літня кухня «М»,  навіси «Ж»,  «Н»,
сарай «Д»,  вбиральня «З».

Відповідно
до висновку щодо технічного стану самочинних будівель,  виготовленого Бердянською філією
«НДІІпроектреконструкція» від 14.05.2007 року №174,  будівлі за вказаною адресою перебувають у
задовільному технічному стані,
відповідають функціональному призначенню та безпечні в експлуатації.

Судом
встановлено,  що позивач у встановлений
законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини згідно  ст.  ст.
1268-1270 ЦК України,  проте свідоцтво про право на спадщину не
отримала,  оскільки нерухоме майно є
самочинним.

Згідно  ст.  22
Кодексу про шлюб та сім'ю України майно,
нажите подружжям за час шлюбу,  є
його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права
володіння,  користування і розпорядження
цим майном.

Відповідно
до ч.1  ст. 28 КпШС України в разі поділу
майна,  яке є спільною сумісною власністю
подружжя,  їх частки визнаються рівними.

Таким
чином,  суд вважає,  що позивачу належить 1/2 частина
домоволодіння АДРЕСА_1 як майно,  набуте
за час шлюбу. Крім цього,  судом
встановлено,  що після смерті чоловіка
вона прийняла спадщину у вигляді 1/2 частини домоволодіння,  належної чоловікові.

Відповідно
до ч.5  ст.  376 ЦК України на
вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право
власності на нерухоме майно,  яке
самочинно збудоване на ній,  якщо це не
порушує права інших осіб.

На
підставі  ст.  1225 ЦК
України спадкоємцям житлового будинку переходить право власності або
користування земельною ділянкою,  на якій
він розташований.

Враховуючи,  що земельна ділянка знаходиться в
користуванні позивача,  права третіх осіб
не порушені,  суд приходить до висновку
про можливість визнання за позивачем права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно як на спільне майно подружжя та в порядку спадкування за
законом.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  130,  174,
212-215 ЦПК України,  ч.5  ст.
376,   ст.   ст.
1225, 1261, 1268-1270 ЦК
України,   ст.  22, 28 КпІПС України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий
будинок «А»,  сіни «а,  а1,  а2»,
душ «Л»,  гараж «Б»,  літню кухню «М»,  навіси «Ж»,
«Н»,  сарай «Д»,  вбиральню «З»,  басейн «И»,
паркани №1,  №3,  ворота №4,
хвіртку №2,  зливну яму №5,  замощення І,
що розташоване в АДРЕСА_1 як на спільне сумісне майно подружжя та в
порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський
міськраионнии суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.