Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 жовтня 2007 року                                                                            м.
Житомир

Корольовський
районний суд м. Житомира в складі: головуючого - судді Сингаївського О.П.,  при
секретарі - Котелянець Т.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,   ОСОБА_2,   ОСОБА_3до
Виконавчого    комітету    Житомирської    міської
ради,  ОСОБА_4про визнання
державних актів про право власності на земельну ділянку недійсними,  -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2006
року позивачі ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4. з позовом про
визнання недійсними державних актів на землю ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. за 1995 рік. В обґрунтування позову
вказали,  що в 1995 року ними були
приватизовані земельні ділянки при домоволодінні АДРЕСА_1,  яке належить учасникам процесу на праві
спільної часткової власності. Посилаючись на те,  що міськвиконкомом при приватизації було
використано невірні дані про ідеальні долі співвласників будинку,  внаслідок чого розміри переданих у власність
земельних ділянок значно менші ніж повинні були бути при застосуванні
правильних ідеальних долей,  позивачі
просили визнати недійсними акти про приватну власність на землю та винести
рішення про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою
суду від 17 січня 2007 року позовна вимога про встановлення порядку
користування земельною ділянкою була виділена в окреме провадження.

В ході
судового процесу позивачі уточнювали свої позовні вимоги та підстави і в
останній редакції просили - визнати неправомірними рішення виконкому
Житомирської міської ради народних депутатів від 08.06.1995 року №325 в частині
передачі земельної ділянки площею 0, 0260 га ОСОБА_1та земельної ділянки площею
0, 0260 га ОСОБА_2,  а також визнати недійсними
та скасувати державні акти на право приватної власності на землю видані на ім'я
ОСОБА_1. та ОСОБА_2.

Представник
відповідача Житомирської міської ради позов не визнав,  посилаючись на те,  що при приватизації землі відділом
приватизації брались до   уваги   частки
в   домоволодінні   позивачів
відповідно   до   довідки

інвентарного
бюро,  в якій були вказані первинні
ідеальні долі в домоволодінні позивачів. Крім цього,  представник відповідача наголошував на
пропуску позивачами строку позовної давності,
якій просив застосувати.

Відповідач
ОСОБА_4. при
вирішенні спору полягався на розсуд суду.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи суд відмовляє в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строку позовної
давності виходячи з наступного.

В
судовому засіданні встановлено,  що
рішенням виконкому Житомирської міської ради народних депутатів від 08.06.1995
року №325 ОСОБА_1було передано у приватну власність внаслідок
приватизації,  земельну ділянку площею 0,
0260 га,  а ОСОБА_2 - площею 0260 га..
Станом на час приватизації землі позивачам належали наступні частки в
домоволодінні: ОСОБА_2 -18/100 частин будинку; ОСОБА_3-24/100 частин будинку;
ОСОБА_1- 44/100 частин будинку,  що
підтвердилось в судовому засіданні договором дарування (а.с. 5) та матеріалами
дослідженої інвентаризаційної справи. Частина будинку розміром 14/100 частин
належала ОСОБА_5,  яка 04.04.1996 року
відчужила її за договором довічного утримання ОСОБА_4.

При
проведенні приватизації землі міськвиконкомом були взяті до уваги частки в
домоволодінні,  вказані в довідці
Житомирського обласного державного комунального підприємства по технічній
інвентаризації від 21.04.1995 року,
відповідно до якої ОСОБА_1. належало 26/100 ід.ч. домоволодіння,  ОСОБА_2. - 10/100 ід.ч.; ОСОБА_3.  - 14/100 ід.ч.; ОСОБА_6. - 1/4 ід.ч.;
ОСОБА_5. - 1/4 ід.ч..

Відповідно
до  ст. 42 ЗК України (1990 року)
використання і розпорядження земельною ділянкою,  що належить громадянам на праві спільної
часткової власності,  визначаються
співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у
спільній власності на даний будинок,
будівлю споруду.

Як було
роз'яснено в постанові пленуму Верховного Суду України N13 від 25.12.96
року,  якщо до вирішення судом спору між
співвласниками будинку про порядок використання земельної ділянки цей порядок
ними не визначався,  суду слід виходити з
розміру їх часток у праві спільної власності на будинок,  на час перетворення спільної сумісної
власності у спільну часткову або на час виникнення останньої.

Моментом
виникнення спільної часткової власності на будинок у ОСОБА_1. є момент набуття
ним права власності на 62/100 ід. частини домоволодіння в результаті прийняття
її в дар 23.08.1983 році у ОСОБА_2. -26.09.1989 року за договором дарування
йому 18/100 ід.частин будинку ОСОБА_1.,
в результаті чого доля ОСОБА_1.
зменшилась до 44/100 ід.частин. В зв'язку з чим суд прийшов до висновку
про те,  що при приватизації земельних
ділянок в 1995 року міськвиконкомом повинні були прийняті до уваги саме ці
частки прав власності на будинок позивачів.
Сторонами не було подано

доказів
на підтвердження наявності будь-якої угоди між співвласниками будинковолодіння
про порядок користування спільною земельною ділянкою,  яка була встановлена ними,  або попередніми власниками будинку.

На
підставі викладеного суд прийшов до висновку про те,  що під час приватизації земельних ділянок
ОСОБА_1.  і ОСОБА_2. внаслідок
застосування невірних ідеальних долей співвласників на будинок,  виконавчим комітетом було видано державні
акти на право приватної власності на землю з заниженим розміром земельних
ділянок,  чим порушені їх права.

Разом з
тим,  позивачами було пропущено строк
позовної давності та не подано під час судового розгляду доказів на
підтвердження поважності причин його пропуску,
в зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову з цих підстав.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.  42
ЗК України (1990 року),   ст.  257
ЦК України,   ст.  ст.
10,  11,  60,
208,  209,  212-215 ЦПК України,  суд,  -

вирішив:

В
задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до Виконавчого
комітету Житомирської міської ради,
ОСОБА_4про визнання неправомірним рішення Житомирської міської Ради та
недійсними державних актів про право власності на земельну ділянку відмовити в
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через
Корольовський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.