Справа
№2-1210/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 липня
2007 року. Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі:   судді Кобзія Б.І.,

при секретарі
Сердюк Т.В.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Кременчуці цивільну
справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до другої Кременчуцької державної
нотаріальної контори про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернуласяся до суду з позовом,
в якому просила постановити рішення,
яким визнати за нею право власності на спадщину,  а саме квартируАДРЕСА_1

В судовому
засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Свідок
ОСОБА_2 суду пояснила,  що позивача
ОСОБА_1 знає більше 30 років. Вона проживала із своєю племінницею ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1. ОСОБА_3 з дитинства страждала нервово-психічним захворюванням.  Рішенням суду вона була визнана
недієздатною,  а ОСОБА_1 була призначена
її опікуном.  Вона утримувала
квартиру,  сплачувала комунальні
витрати,  доглядала за племінницею. У
2004 році ОСОБА_3 було поміщена в будинок-інтернат психоневрологічного
типу,  оскільки її хвороба загострилася.
ОСОБА_1 відвідувала її в інтернаті,
надавала необхідну допомогу на лікування. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1
продовжувала утримувати квартиру племінниці. Оскільки інші спадкоємці у
племінниці відсутні,  то вона звернулася
до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Свідок
ОСОБА_4 суду пояснив,  що ОСОБА_1
доводиться йому тіткою по лінії її бувшого чоловіка ОСОБА_5,  який доводився йому дядьком.  ОСОБА_3 доводилася ОСОБА_1 племінницею по
лінії матері. Вони проживали разом по АДРЕСА_1,
так як ОСОБА_1 з 1993 року перебувала у шлюбі з батьком ОСОБА_3
ОСОБА_6.  Вказана квартира на праві
власності на підставі договору дарування від 01.03.2002 року належала ОСОБА_3.
Батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 з дитинства страждала
нервово-психічним захворюванням.
Рішенням суду вона була визнана недієздатною,  а ОСОБА_1 була призначена її опікуном.  Вона утримувала квартиру,  сплачувала комунальні витрати,  доглядала за племінницею. У 2004 році ОСОБА_3
було поміщена в будинок-інтернат. ОСОБА_1 відвідувала її в інтернаті. В 2006
році ОСОБА_3 померла. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 продовжувала проживати у
вищезазначеній квартирі. Інших родичів,
крім ОСОБА_1,  у ОСОБА_3 не
було,  інші спадкоємці на її майно
відсутні.

Представник
відповідача другої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове
засідання не з"явився,  хоча про
місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Представник
3-ї особи КП „Кременчуцьке МБТІ" в судове засідання не з"явився,  хоча про місце та час розгляду справи був
належним чином повідомлений,  письмово
суду повідомив,  що просить справу
слухати у відсутності представника,  про
що в матеріалах справи мається письмова заява.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  представника позивача,  свідків ОСОБА_2,  ОСОБА_4,
дослідивши матеріали справи,
приймає до уваги слідуюче.

Квартира
АДРЕСА_1 належала племінниці позивача ОСОБА_3 на підставі договору дарування
від 01.03.2002 року,  посвідченого
приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ВеселевськимА.Г.,
зареєстрованого у реєстрі за № 2232. В цій квартирі
однією сім»єю постійно проживали ОСОБА_3,
її батько ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1,
яка знаходилася з ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі з 1993
року.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. ОСОБА_1 залишилась проживати з ОСОБА_3

ОСОБА_3
з дитинства страждала нервово-психічним захворюванням,  була інвалідом 2 групи по психічному
захворюванню,  через хворобу не мала
можливості доглядати за собою,  розуміти
значення своїх дій та керувати ними,
осмислювати оточуючі обставини. Рішенням Крюківського районного суду
м.  Кременчука від 29.04.2004 року
ОСОБА_3 було визнано недієздатною.

Рішенням   Крюківського
районного   суду   м.
Кременчука   від   05.07.2004
року  було встановлено опіку над
недієздатною ОСОБА_3 На підставі вказаного рішення 23.09.2004 року виконавчий
комітет Крюківської районної ради м.
Кременчука прийняв рішення,  яким
призначив ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 та над її майном.  ОСОБА_1 належним чином виконувала опікунські
обов»язки.

З кінця
2004 року ОСОБА_3 у зв»язку з загостренням захворювання,  на підставі висновку лікарської комісії
перебувала в будинку-інтернаті психоневрологічного типу.

Позивач
ОСОБА_1 доглядала за племінницею ОСОБА_3,
надавала допомогу на лікування та утримання її в інтернаті,  доглядала за квартирою,  сплачувала комунальні послуги.

ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_3 померла,  що підтверджується
свідоцтвом про смерть НОМЕР_1.

Після її
смерті відкрилася спадщина у вигляді квартириАДРЕСА_1 Із родичів померлої
залишилася тільки її тітка позивач ОСОБА_1,
яка своєчасно спадщину не прийняла,
але і відмови від неї не заявляла.

У
відповідності до ч.3  ст.  1268 ЦК України спадкоємець,  який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо на протязі шестимісячного строку він не заявив
про відмову від неї.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_1,  фактично постійно проживала
однією сім»єю у вищезазначеній квартирі з ОСОБА_3,  остання доводиться їй племінницею,  після смерті якоє вона є єдиним
спадкоємцем,  а тому є законні підстави
вважати її такою,  що прийняла
спадщину,  а її позов підлягає
задовільненню.

Керуючись  ст.
ст.  10, 60, 209, 212, 213, 214,
215, 218 ЦПК України,   ст.   ст.
1264,  1268 ЦК України,  суд, -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1
про визнання права власності на спадщину задовільнити.

Визнати
за ОСОБА_1 в порядку спадкоємства право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язати
КП „Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації-" зареєструвати
за ОСОБА_1 право власності на квартируАДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.