Справа № 2-о-198/2007
РІШЕННЯ

іменем     України

м.
Донецьк                                                                                                01
жовтня 2007 року

Петровський
районний суд м. Донецька у складі: головуючого - судді Казначеєва Е.Г.,
народних засідателів Гринь В.В., Барабан О.П., при секретарі Бараненко Л.Є., з
участю заявниці ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 про   визнання
громадянина безвісно відсутнім

встановив:

Заявниця
звернулась до суду з заявою про визнання громадянина безвісно відсутнім.

Заявлені
вимоги мотивовані тим, що з 2000 року власниками квартири розташованої за
адресою: АДРЕСА_1 є 4 чоловіки: заявниця, її мати, брат та її донька. Жили вони
всі однією родиною, однак брат заявниці ОСОБА_2.
в 2003 році без пояснень та причин пішов з квартири та по теперішній час
нікому невідомо місце його знаходження. В шлюбі він не перебував, власної
родини не мав, фактично родичів крім заявниці та матері не мав. Всі спроби
розшукати його позитивних результатів не дали. Весь час його відсутності
заявниці приходилось сплачувати
за нього комунальні послуги, але в зв'язку з скрутним матеріальним станом їй
дуже важко це робити, тому в теперішній час виникла необхідність признати його
безвісно відсутнім, тому вона звернулась до суду з цією заявою.

В
судовому засіданні заявниця підтримала вимоги в повному обсязі, наполягаючи на
їх задоволенні.

В
судовому засіданні свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4. пояснили, що вони є сусідками
заявниці, та їм відомо, що брат заявниці ОСОБА_2.
проживав разом з нею, племінницею та матір'ю однією родиною, оскільки своєї
сім'ї не мав, однак в 2003 році він зібрав всі свої власні речі та поїхав в
невідомому для всіх рідних та близьких напрямку, з того часу про його місце
знаходження нікому нічого невідомо. Йому ніхто не погрожував, з дому його ніхто
не виганяв.

Заслухавши
у судовому засіданні заявницю, свідків, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_2.
є братом заявниці та проживав з нею, матір'ю та племінницею однією родиною
за адресою: АДРЕСА_1. У вказаній квартирі він зареєстрований, та має право
власності на 1/4 частину цієї квартири, однак в 2003 році він виїхав в
невідомому для всіх рідних та близьких напрямку, та з того часу ніхто його не
бачив. Зі слів заявниці, та свідків ОСОБА_3. та ОСОБА_4. іншої сім'ї він не
мав, в теперішній час його місце знаходження нікому невідомо, всі спроби
розшукати його були марними, з дому його ніхто не виганяв та не погрожував
йому.

З
матеріалів справи вбачається, що в розшуку, як злочинець чи безвісно відсутній ОСОБА_2. не значиться,
що підтверджується довідкою з Петровського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій
області (а.с. 16).

Згідно
із ст. 43 Цивільного Кодексу України фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання
не має відомостей про місце її перебування.

Аналізуючи
викладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявниці,
тому, що в судовому засіданні представлені переконуючі докази того, що ОСОБА_2. відсутній
більше 4 років по місцю постійного проживання, ніяких відомостей про нього не
мається, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4..

Керуючись ст. 43
ЦК України, ст. ст.. 213-215 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1. задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1953 року
народження, уродженця м. Донецьк Донецької області безвісно відсутнім з 01
січня 2007 року.

Заяву
про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого суду
протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга на це рішення може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Донецької області через місцевий суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.