Справа №2-1834/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

09 серпня 2007
року

Ленінський
районний суд м. Луганська у складі:

головуючого
судді: Гончарової І.А.,

при секретарі:
Кудреватих Ю.А.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луганаську цивільну справу за

позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про

визнання права
власності,  за зустрічним позовом   ОСОБА_2до

ОСОБА_1про
визнання права власності, -

встановив:

Позивач
ОСОБА_1. звернулася до суду із позовною заявою,
в обгрунтування якої вказала,  що
на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.12.2006
року,  посвідченого приватним нотаріусом
Авершиним І.В.,  ОСОБА_1і ОСОБА_2належить
в рівних частках нежитлове приміщення №2,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на даний об*єкт
зареєстрований МКП Бюро технічної інвентаризації. Належні приміщення сторони
вирішили переобладнати під приміщення готелю,
заздалегідь розподілив при цьому витрати,  пов*язані із розробленням проекту та
будівельними роботами,  та після
закінчення переобладнання приміщення зареєструвати його на у рівних частках на
кожну. Під час будівельних робіт у відповідача не вистачало коштів,  щоб провести розрахунки з підрядниками за
проведені роботи,  у зв*язку із чим
позивач понесла витрати за власні кошти. У квітні відповідач звернулася до МКП
БТІ із заявою про проведення технічної інвентаризації спірного об*єкту та
реєстрацію права власності на нього. Позивач,
посилаючись на те,  що вона
витратила більше коштів на переобладнання приміщення ніж відповідач,  вважає,
що її частка у праві спільної часткової власності на спірний об*єкт
складає 3/4 частки. У зв*язку із цим просить визнати за нею право власності на
зазначену частку - 2-е приміщення готелю з бетонними сходами та терасою,  загальною площею 208, 6 кв.м. ,  розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідачка
звернулася до суду із зустрічною позовною заявою,  в обґрунтування якої зазначила,  що на підставі договору купівлі-продажу від
22.12.2006 року спірне приміщення належить сторонам у рівних частках. Належні
приміщення сторони вирішили переобладнати під приміщення готелю,  заздалегідь розподілив при цьому
витрати,  пов*язані із розробленням
проекту та будівельними роботами,  а
також домовилися про те,  що після
закінчення переобладнання приміщення зареєструють право власності на його у
рівних частках на кожну. Відповідач зазначає,
що всі витрати,  пов*язані із
переобладнанням нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1,  вони із позивачем ОСОБА_1. підрядникам
сплачували порівну готівкою. У зв*язку із викладеним відповідачка просить
визнати за нею право власності на 1/2 частину об*єкту нерухомості - 2-е
приміщення готелю з бетонними сходами та терасою,  загальною площею 208, 6 кв.м. ,  розташованого за адресою: АДРЕСА_1,  та визнати за позивачем право власності на
1/2 частину зазначеного приміщення.

У
судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги,  суду дала аналогічні позову пояснення,  просила позов задовольнити,  у задоволенні зустрічних позовних вимог
відмовити за необґрунтованістю.

Відповідачка
у судове засідання не з*явилась,  до
початку слухання справи надала до суду заяву,
в якій просила зустрічні позовні вимоги задовольнити та розглядати
справу у її відсутність.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  дослідивши та оцінивши письмові докази по
справі,  вважає зустрічний позов
обґрунтованим та таким,  що підлягає
задоволенню,  а у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1. слід відмовити з наступних підстав.

Судом
встановлено:

За  ст. 328 ЦК
України право власності вважається набутим правомірно,  якщо інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На
підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 22.12.2006
року,  посвідченого приватним нотаріусом
Авершиним І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1488805,  ОСОБА_1і ОСОБА_2належить в рівних частках
нежитлове приміщення №2,  розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

У своєму
позові позивач посилається на те,  що нею
були понесені витрати,  пов*язані із
проведенням розрахунків з підрядниками за проведені роботи по переобладнанню
приміщення,  у зв*язку із чим просить
визнати за нею право власності на 3/4 частини приміщення загальною площею 208.6
кв.м. ,  але її внесок грошових коштів у
проведення будівельних робіт не підтверджений доказами,  які позивач може надати в обґрунтування
наведених у позові доводів. Крім того,
відповідачем суду також не надані документи,  що підтверджують розмір понесених нею витрат
з проведення будівництва.

Статтею
357 передбачено,  що частки у праві
спільної часткової власності вважаються рівними,  якщо інше не встановлено за домовленістю
співвласників або законом.  Якщо розмір
часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю
співвласників або законом,  він
визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання
(виготовлення,  спорудження) майна. Таким
чином,  слід вважати,  що сторонами понесені однакові витрати з
переобладнання спірного приміщення.

Факт
належності сторонам по 1/2 частини нежитлового приміщення,  що знаходиться у приватній спільній частковій
власності підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме
майно за №13087044.,  виданим технічним
паспортом на приміщення АДРЕСА_1,  у
якому зазначено,  що призначенням
спірного приміщення є готель з бетонними сходами та терасою.

За таких
обставин суд вважає зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2обґрунтованими та
такими,  що знайшли своє законне
підтвердження.

Керуючись  ст.
ст. 328,  355,  357 ЦК
України,   ст.  ст. 3 ЦПК України,  3,
214-215 ЦПК України,  суд, -

вирішив:

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності,  відмовити за необґрунтованістю.

Зустрічний
позов ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання права власності задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину об*єкту нерухомості - 2-е приміщення
готелю з бетонними сходами та терасою,
загальною площею 208, 6 кв.м. ,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2право власності на 1/2 частину об*єкту нерухомості - 2-е приміщення
готелю з бетонними сходами та терасою,
загальною площею 208, 6 кв.м. ,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.