Справа №2-11/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про стягнення
аліментів та додаткових витрат на дитину-інваліда

15
жовтня 2007 р.                                    АРМЯНСЬКИЙ
МІСЬКИЙ СУД

АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ

у складі:      головуючого судді    -     ШЕСТАКОВСЬКОІ
Л.П.

за участю:    секретаря            -    ІБРАПМОВОІ
Л.Е.

позивача                                 -    ОСОБА_1

представника
позивача    -         ОСОБА_3

представника
відповідача -        ОСОБА_4

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Армянську АР Крим
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових
витрат на дитину-інваліда,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2005
р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, який постійно мешкає в м.
Великі Луки Псковської області Російської Федерації, про стягнення аліментів та
додаткових витрат на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 3-х років є інвалідом
дитинства 3 групи за слухом і без слухових апаратів нічого не чує на обидва
вуха. Слухові ж апарати слід міняти не рідше, ніж 1 раз на 5 років. Позивач
вказала, що з відповідачем, батьком доньки, вона розірвала шлюб та не проживає
разом з 1997 року. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач майже
не надає. Свої обіцянки допомогти в придбанні для доньки слухового апарату він
не виконав. Востаннє позивачка придбала на позичені гроші один слуховий апарат в
м. Києві 21.01.2004 року за 2279,29 грн., а придбати другий в неї бракує
коштів. Крім того, один раз на три місяці для апарату необхідно купувати
батарейки (вартість одного комплекту 55 грн.), щомісяця міняти в ньому вкладки,
для доньки купувати медикаменти на вітаміни. Донька успішно навчається в 11
класі, має намір продовжувати навчання далі..

Позивачка
також вказала, що отримуючи мінімальну заробітну плату, вона не в змозі
самостійно належно утримувати доньку-інваліда, вважає, що її батько
зобов'язаний щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки до досягнення
нею повноліття, приймати участь в додаткових витратах на дитину, саме тому вона
просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання
непонолітньої доньки в розмірі % частки його заробітку до досягнення дитиною
повноліття, стягнути половину вартості придбаного слухового апарату - 1139
гривень, та стягнути додаткові витрати для обслуговування слухового апарату у
розмірі 60 грн. щомісяця.

Під час
розгляду справи в судовому засіданні позивач в порядку ст. 31 ЦПК України дещо
змінила розмір позову. - 3 огляду на тривалість розгляду справи в порядку,
передбаченому міжнародними договорами, а також на те, що донька стала
повнолітньою і Красноперекопською міжрайонною МСЕК 06.02.2006 р. їй було
встановлено третю групу інвалідності з дитинства по слуху безстроково і вона
більше не підлягає черговому переогляду, а сама позивачка знаходиться в
Армянському міському центрі занятості на обліку як безробітна (а.с. 46-47),
враховуючи надані відповідачем докази про часткову сплату ним грошей на
утримання доньки, ОСОБА_1 вказаний вище розмір аліментів просить стягнути не з
31.08.2005 року, тобто не з моменту звернення з позовом до суду і до досягнення
донькою повноліття, а починаючи з 01.12.2005 року і безстроково. Додаткові
витрати на доньку просить стягнути у розмірі не половини, а повної вартості
одного слухового апарату 2279,29 грн., маючи намір слуховий апарат на друге
вухо придбавати самостійно. Стягнення постійних

щомісячних
додаткових витрат на підтримання в робочому стані слухового апарату позивач
залишає без змін.

ОСОБА_1
та її представник просять суд задовольнити позов у збільшеному розмірі,
керуючись інтересами дитини -інваліда з дитинства.

Третя
особа ОСОБА_5, в інтересах якої заявлено позов, на момент закінчення розгляду
справи вже являється студенткою 2 курсу Національної металургічної академії
України та в зв'язку з навчанням мешкає в м. Дніпропетровську. В своїй заяві,
направленій до суду, вона просить справу розглянути у її відсутності та просить
позов своєї матері ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Відповідач,
допитаний по обставинам справи Великолукським міським судом Псковської області
09.03.2007 р. за місцем свого проживання, позов не визнав, вважає його надмірно
великим, вказує, що гроші своїй доньці на слуховий апарат він надсилав. Крім
того, відповідач показав, що він здоровий, працює в МП „Теплові мережі" в
м. Великі Луки, його середній заробіток складає 8000 руб. після розлучення з
дружиною не забирав ніякого майна з квартири, залишивши його бувшій дружині та
доньці, Крім того, він вказав, що постійно надсилає доньці перекази в межах
500-1000 рублів, купував їй одяг та взуття, коли вона приїздила до нього в
гості. На протязі 10 років він проживає з іншою дружиною, у якої є дитина і він
допомагає ту дитину виховувати та утримувати. Своїх спільних дітей з другою
дружиною у нього немає, непрацездатних батьків чи інших утриманців у нього теж
немає (а.с. 77).

Зі
змісту протоколу допиту відповідача видно, що він заперечував проти розгляду
справи у його відсутності, або у відсутності його представника, він
стверджував, що на розгляд справи приїде сам особисто, або направить до суду у
якості свого представника з належним чином оформленим дорученням когось із
своїх родичів, які мешкають в Криму.

Представник
відповідача ОСОБА_4, рідна його сестра, діючи в межах наданих їй повноважень на
підставі Довіреності, виданої їй відповідачем 21.09.2007 року та посвідченої
нотаріусом Великолукського нотаріального округу Псковської області, від його
імені позов визнала у повному обсязі, що підтвердила відповідним записом та
власноручним підписом у протоколі судового засідання за 15.10.2007 p., ніякі обставини
справи вона не оспорює.

Вислухавши
позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов
висновку про те, що позов належить задовольнити у повному обсязі.

4.4 ст.
174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд, за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Якщо визнання позову суперечить закону, або порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову і
продовжує судовий розгляд.

Правових підстав
для відмови у прийнятті позову суд знайшов.

У суді
встановлено, що відповідач дійсно є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22),
яка страждає двостороннім невритом слухових нервів і має туговухість 4-го
ступеня (а.с. 13), вона визнана інвалідом 3-ї групи з дитинства по слуху
безстроково (а.с. 4, 16, 46), в 2005 році їй була призначена соціальна пенсія в
розмірі 209 грн. 19 коп.. На даний момент вона є студенткою 2 курсу
Національної металургічної академії України в м. Дніпропетровську, де тимчасово
мешкає в гуртожитку АДРЕСА_1, навчається за рахунок бюджету на денному відділенні
факультету економічної кібернетики, комп'ютерних систем і автоматизації. Термін
навчання з 1.09.2006 року до 26.06.2011 року. За проживання в гуртожитку на 1
курсі вона сплатила 495 грн., за проживання в гуртожитку на другому курсі вона
сплатила 670 грн., що підтверджено відповідними платіжними документами.

Позивач
та відповідач шлюб розірвали 22.08.1997 року (а.с. 15), проживають окремо.
Даних про те, що в кожного з них є інший шлюб, чи інші утриманці, крім доньки
ОСОБА_5, - суду не надано.

Позивач
2004-2005 p.p. отримувала
мінімальну заробітну плату в межах 190-366 грн. (а.с. 5), на даний момент,
тривалий час була безробітною (а.с. 47) і знаходилася на обліку в Армянському
міському центрі занятості як така, що шукає роботу. На даний момент працює
лаборантом на ЗАТ „Кримський титан", її заробітна плата складає близько
700 грн. 21.01.2004 р. позивач в слуховому центрі ТОВ „Реотон",
розташованому в м. Києві по вул.Володимирська, 43-а, придбала для доньки один
слуховий апарат завушного типу серії „Bravo", модель В-12,
серійний номер 070495 (а.с. 18-20). Крім того, вона регулярно купує комплект
батарейок живлення для слухового апарату у кількості 12 штук через
посередництво „Укрпошти". 18.05.2004 р. ці витрати склали 80 грн. (а.с.
50-51), 26.07.2005 р. - 55 грн, (л.д. 48-48), 20.01.2006 p.- 78 грн. (а.с
52-53) і т.д.

Відповідач
працює в МП „Теплові мережі" в м. Великі Луки Псковської області Росії,
займану посаду чи виконувану роботу відповідач не повідомив. Його середній
щомісячний заробіток за останні 12 місяців складає 8640 руб., а за останні 6
місяців - 9572 руб. З
наданих

ним
матеріалів видно, що в
2003 році він поштовими переказами надіслав позивачці кошти в загальному
розмірі 3700 рублів, в 2004 році - всього 5900 рублів, в 2005 році 4100 рублів
( в тому числі у січні - 900 руб.,
у лютому - 600 руб.,
у квітні - 600 руб, а потім аж у жовтні -1500 руб. І в грудні - 500 руб.
Тобто за період 2005 року, коли дана справа уже знаходилася у провадженні суду,
відповідач перерахував позивачці 2000 руб.
В 2006 році він тричі перерахував по 700 руб в січні, лютому та квітні, та
1400 руб. в травні,
таким чином всього в 2006 році він сплатив позивачці 3500 рублів. Даних про те,
що відповідач передав позивачу чи доньці у власність якесь належне йому на
праві власності нерухоме майно - суду не надано, тому підстав для припинення
права позивача чи її доньки на аліменти в порядку, передбаченому ст. 190 СК
України, немає.

Суд
погоджується з позицією позивача та її представника в частині зарахування сум,
сплачених відповідачем в період часу після надходження даного позову до суду,
як виконане ним аліментне зобов'язання за вересень, жовтень та листопад місяці
2005 року. Саме тому аліменти належить стягувати починаючи з 1.12.2005 року, а
не з дня пред'явлення позову. Всі перерахування коштів, зроблені відповідачем
на утримання доньки до 31.08.2005 р. рахуються як добровільно сплачені ним
аліменти за той період, і не можуть підлягати зарахуванню в період, коли суд
мав у провадженні дану справу.

Ст. 198
СК України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх
непрацездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони
можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аліменти повнолітнім непрацездатним
доньці, сину, які потребують матеріальної допомоги, в разі визнання їх
інвалідами 1, 2 чи 3 групи присуджуються на строк інвалідності. ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалідність встановлена безстроково, значить є очевидні підстави
стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки також безстроково. Суд
вважає, що у справі достатньо доказів, які вказують на те, що ОСОБА_5 дійсно
потребує матеріальної допомоги, а її батько ОСОБА_2 дійсно має матеріальну
можливість надавати їй таку допомогу.

Ст. 185
СК України зобов'язує обох батьків, незалежно від того чи проживають вони разом
з дитиною, чи ні - приймати участь у додаткових витратах на дитину, викликаних
особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом і
т.п.). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З огляду
на обставини справи витрати на придбання слухового апарату для доньки сторін,
понесені позивачкою 21.01.2004 p., є тими періодичними додатковими витратами, які повинні
бути відшкодовані позивачці разово саме після фактичного їх понесення. Постійно
щомісяця відповідачу належить нести додаткові витрати, пов'язані з підтриманням
належного робочого стані слухового апарату (купувати батарейки та втулки).

Суд,
задовольняючи позов, враховує стан здоров'я та матеріальний стан як отримувача
аліментів, так і їх платника, відсутність у платника аліментів інших дітей, або
інших непрацездатних утриманців (дружини, батьків, дітей), суд враховує також
значно більш обмежені можливості позивачки надавати матеріальну допомогу своїй
доньці.

Сторони
не повідомляли суд про наявність інших обставин, які мають суттєве значення для
вирішення спору та повинні були бути враховані судом при постановленні рішення
по справі.

За
вказаних обставин суд не знаходить підстав для неприйняття визнання позову
представником відповідача ОСОБА_4, що діє в межах наданих їй ОСОБА_2
повноважень.

Розмір
аліментів та додаткових витрат, визначений судом, може бути з часом зменшений
або збільшений рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів в
разі зміни їх матеріального чи сімейного стану, погіршення чи покращення
здоров'я будь-кого з них.

Рішення
в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Судові
витрати в розмірі 51 грн та витрати на з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ в розмірі 7 грн. 50 коп. на користь держави належить
стягнути з відповідача.

Керуючись
ст. ст. 11, 81-82, 174 ч.4, 209, 212-215, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, ст.ст. 180
-182, 185, 190, 198-201 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Камєшково Володимирської області
Російської Федерації, що мешкає АДРЕСА_2, на

користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки с
Троїцьке Павлоградського району Дніпропетровської області, мешканки
квартири АДРЕСА_3, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 14 частки від всіх видів його заробітку (доходів)
щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для особи відповідного
віку, починаючи з 1 грудня 2005 року безстроково.

Рішення
в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути
з ОСОБА_2 разово на користь ОСОБА_1 понесені нею додаткові витрати на утримання
повнолітньої доньки-інваліда 3-ї групи з дитинства по слуху ОСОБА_5 в розмірі
2279 гривень 29 копійок.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 майбутні додаткові витрати в розмірі 60 гривень
щомісяця, починаючи з 31 серпня 2005 року безстроково.

Стягнути
з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 7
гривень 50 копійок.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Армянський міський суд шляхом подачі в 10 -денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.