УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2007року                                                                     м.
Харків

Колегія
суддів апеляційного суду Харківської області з касаційного розгляду цивільних
справ у складі:

Головуючого:                             Бородіна М. М.,

Суддів:                                         Малінської
С. М., Солодкова А.А., Овсяннікової А.І.,

Табачної Н.Г.,

розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Одеської області від 12
липня 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл сумісного майна, за
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, визнання недійсним
рішення В. Дальницької сільради від 27.03.2004
року, визнання частково недійсними державних актів на право приватної
власності на земельну ділянку, про зобов'язання не чинити перешкод в проживанні
та користуванні майном, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2004 року
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та розподіл
майна. В обґрунтування позовних вимог пояснив, що з 16.08.1980 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого вони мають двох дітей, 1982 та
1986 років народження. Шлюбні відносини між ними припинені в 2003 році. За час
перебування у шлюбі сторони придбали спільне сумісне майно - однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1,
автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1, 1998 року випуску, автомобіль ВАЗ 2107, д.н.
НОМЕР_2, 1995 року випуску, автомобіль Ніссан Максима, д.н. НОМЕР_3, 1997 року
випуску. Оскільки між сторонами відсутня згода щодо розподілу майна, просив
виділити йому у власність автомобіль Ніссан Максима, д.н. НОМЕР_3, вартістю
51953  грн. , та автомобіль ВАЗ 2107,
д.н. НОМЕР_2, вартістю 11700  грн.  Відповідачці ОСОБА_2 виділити однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, вартістю 48000
грн. , та автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1, вартістю 13462  грн.

Відповідачка
ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, який уточнювався в ході
судового розгляду, в остаточній редакції якого просила розділити між сторонами
побудований під час перебування сторонами у шлюбі, за рахунок спільних трудових
та грошових витрат, житловий будинок АДРЕСА_2, який
складається із кількох споруд. Крім того, просила визнати недійсним рішення
Великодальницької сільради Біляївського району Одеської області від 27.03.2004
року №224, визнати частково недійсними Державні акти НОМЕР_4 та НОМЕР_5 на
право власності на земельні ділянки площею 0, 25 га та 0,
65 га, розташовані по АДРЕСА_2, видані на ім"я ОСОБА_1 Також просила
зобов'язати ОСОБА_1 не чинити їй та дітям перешкоди у проживанні та
користуванні спільним майном.

Справа № 1634-КС-07                                      Головуючий
1-ї ін ст. :
Андреев Е.О.

Категорія:
розподіл майна                                 Суддя-доповідач:
Солодков А.А.

2

Позивач ОСОБА_1
зустрічні позовні вимоги не визнав.

Відповідачка
ОСОБА_2 первісний позов визнала, наполягала на задоволенні зустрічного позову.

Рішенням
Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволений. Шлюб, зареєстрований 16.08.1980
року у відділі РАГС Біляївського РУЮ між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №41, розірвано.
Визнано за ОСОБА_1 та виділено йому в натурі автомобіль Ніссан Максима, д.н. НОМЕР_3, вартістю 51953  грн. , та автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1, вартістю 19653  грн.
Визнано за ОСОБА_2 право власності та виділено їй в натурі однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1,
вартістю 56630  грн.  та
автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_2, вартістю 13836  грн.  В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі.

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 12
липня 2006 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 30 березня 2006 року скасоване.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволений частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 задоволений частково. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний. Визнано
за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Ніссан Максима, д.н. НОМЕР_3, 1997 р. випуску,
вартістю 51953  грн. ; автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_1, 1998 р. випуску,
вартістю 19653  грн. ; 203/340
частин будинку АДРЕСА_2
Одеської області; 203/340
частин земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_2
Одеської області. Визнано за ОСОБА_2 право власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 56630  грн. ; автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_2, 1995 р. випуску,
вартістю 13836  грн. ; 137/340
частин будинку АДРЕСА_2
Одеської області; 137/340
частин земельної ділянки біля будинку АДРЕСА_2
Одеської області. В іншій частині зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від
12 липня 2006 року, залишити
без змін рішення Біляївського районного суду Одеської області від 30 березня 2006 року,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що 16 серпня 1980 року був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №41. Від шлюбу мають
двох дітей, 1982 та 1986 року народження.
Під час шлюбу сторони придбали наступне майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1; автомобіль ВАЗ
2107, д.н. НОМЕР_1, 1998 року випуску; автомобіль ВАЗ 2107, д.н. НОМЕР_2, 1995
року випуску; автомобіль Ніссан Максима, д.н. НОМЕР_3, 1997 року випуску.

Крім
того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, ОСОБА_1
належить 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_2, площа
якого складає 66 кв.м. Згідно
договору дарування від 11
грудня 2001 року
ОСОБА_3 (мати) подарувала ОСОБА_1 1/2 частину вищевказаного житлового будинку.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл вказаного будинку,
визнаючи цей будинок об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та
визначаючи долі кожного з подружжя у даному майні, суд апеляційної інстанції
виходив з факту значного збільшення розміру, площі, а відповідно й вартості
майна за час шлюбу внаслідок спільних трудових чи грошових затрат.

Але, до
зазначених висновків суд апеляційної інстанції дійшов з порушенням норм
процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно
до ст. 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

3

Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Всупереч
вимогам ст. 214 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не встановив усіх обставин справи, якими
обґрунтовувались вимоги і які мають значення для вирішення справи та не
перевірив їх доказами.

Відповідно
до ст. ст. 143, 147, 212
ЦПК України, для з'ясування обставин, які мають значення для справи і
потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо,
суд під час розгляду справи може призначити експертизу, висновок якої для суду
не є обов'язковим і оцінюється судом у сукупності з іншими доказами на підставі
всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи.

В
процесі розгляду справи апеляційним судом не призначалась та не проводилась
судова будівельно-технічна експертиза для визначення розміру долі кожного з
подружжя; не встановлені варіанти та можливість розподілу домоволодіння; які
саме житлові приміщення належать позивачу ОСОБА_1 за договором дарування та
відповідно до свідоцтва про право на спадщину; які добудови та перебудови було
проведено, в якому році; які приміщення у будинку та які будівлі домоволодіння мають
правовстановлюючі документи, а отже підлягають розподілу, оскільки не можливо
розділити майно, на яке не виникло право власності.

Суд
апеляційної інстанції безпідставно визнав сумісним майном та розподілив між
сторонами літню кухню та два гаражі (літ Б, Г, Е), які належать позивачу
ОСОБА_1 за договором дарування та відповідно до свідоцтва про право на
спадщину.

Таким
чином, судове рішення постановлене з порушенням норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення справи, що згідно ч. 2 ст. 338 ЦПК України є
підставою для скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції.

Крім
вище вказаного, суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи необхідно
з'ясувати, чи має ОСОБА_1 інше житло та чи не порушить розподіл домоволодіння
встановлене ст. 47 Конституції
України право на житло.

Керуючись
ст. ст. 333, 335, п.2 ч.1 336, ч.2 ст. 338, ст.
ст. 343, 345 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду Харківської області
з касаційного розгляду цивільних справ, -

УХВАЛИЛА :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2006 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в іншому складі
суду.

Ухвала
оскарженню не підлягає.