Справа № 2-343
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

05.10.2007
року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючого
-судді Чернікова В.І. при секретарі Уманській О.В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Новий Буг справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  Новобузької міської ради про
визнання заповіту недійсним, -

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та Новобузької міської
ради про визнання недійсним заповіту від 12.05.2005 року її батька ОСОБА_3 який
було складено на користь відповідачки ОСОБА_2,
посвідчений секретарем виконкому Розанівської сільської ради
Новобузького р-ну.

Позивачка
вказала в позові,  що ОСОБА_3 згідно
заповіту від 12.05.205 року заповів відповідачці ОСОБА_2 земельну ділянку яка
належала йому,  розміром 6, 37 га.

Позивачка
також вказала в позові,  що заповіт
батька не був вільним,  не відповідав
його волі,  ним не було підписано заповіт
хоча він був дієздатним,  міг підписати
заповіт. Вказала,  що її батько проживав
до смерті в м. Новий Буг,  де є
нотаріальна контора. Саме даний орган повинен був посвідчити заповіт батька.
Заповіт же від 12.05.2005 року було посвідчено секретарем сільської ради,  що було порушенням діючого
законодавства,  а сама секретар сільської
ради не мала права посвідчувати заповіт.

На думку
позивачки заповіт від 12.05.2005 року повинен був відповідати вимогам  ст. 1233,
1247,  1248,  1253,
1257 ЦК України,  але й таким вимогам не відповідав і тому
повинен бути визнаний недійсним.

В судовому
засіданні позивачка свої позовні вимоги до відповідачів про визнання заповіту
недійсним підтримала в повному обсязі.

Відповідачка
ОСОБА_2,  її представник за дорученням
ОСОБА_4 позовні вимоги позивачки просили залишити без задоволення,  т.я. заповіт від 12.05.2005 року відповідав
волі та бажанню ОСОБА_3,  посвідчений був
компетентним органом,  підписаний від
імені заповідача свідком,  оскільки сам
заповідач не міг підписати його через свій хворобливий стан.

Представник
Новобузької міської ради,  як представник
відповідача за позовом,  погодився з
позовними вимогами позивачки,  просив суд
позов її задовольнити.

Суд,  заслухавши думку сторін,  допитавши свідків,  дослідивши письмові документа по справі як
докази,  приходить до наступного
висновку.

Відповідно
зі  ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Виходячи
із  ст. 1234 ЦК України право на
заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт
здійснюється особисто.

Як викладено
в  ст. 1235 ЦК України
заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб,  без зазначення причин позбавляти
права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом.

У
відповідності зі  ст. 1247 ЦК України заповіт складається
в письмовій формі,  із зазначенням місця
та часу його складання. Заповіт підписується заповідачем особисто. Якщо особа
не може особисто підписати заповіт,  він
підписується відповідно до ч.4  ст. 207 ЦК України,  тобто в його присутності іншою особою.
Заповіт має бути посвідчено нотаріусом або іншими посадовими,  службовими особами,  визначеними у
ст. 1251-1252 ЦК України.

Згідно  ст. 1251 ЦК України,  якщо у
населеному пункті немає нотаріуса,
заповіт,  крім секретного,  може бут посвідчений уповноваженою на це
посадовою особою місцевого органу самоврядування.

За
позовом зацікавленої особи,  як видно із
ч.2  ст. 1257 ЦК України,  суд визнає заповіт недійсним,  якщо буде встановлено,  що волевиявлення заповідача не було вільним
та не відповідало його волі. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3
проживав в м. Новий Буг,  Миколаївської
області,  мав на праві особистої
власності земельну ділянку площею 6, 37 га,
та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м. Новий Буг.

Встановлено,  що за свого життя ОСОБА_3 на випадок смерті
вирішив розпорядитися своєю земельною ділянкою на користь своєї доньки -
відповідачки ОСОБА_2.

На
прохання ОСОБА_3,  який забажав скласти
заповіт,  а також страждав захворюваннями
руки та ноги і не міг самостійно до того часу вільно рухатися,  відповідачка по справі ОСОБА_2 та її чоловік
ОСОБА_4 12.05.2005 року мотоциклом привезли в будинок ОСОБА_3 секретаря
Розанівської сільської ради Новобузького району ОСОБА_5,  яка
заслухавши побажання ОСОБА_3 виявила бажання як секретар сільської ради,  посвідчити заповіт ОСОБА_3 про розпорядження
ОСОБА_3 своєю земельною ділянкою на випадок смерті. З урахуванням хворобливого
стану ОСОБА_3,  який не міг тоді через
хворобу руки підписувати документи,  в
будинок заповідача було запрошено знайомого заповідача - свідка ОСОБА_6

В
присутності заповідача,  там же
секретарем сільської ради було виготовлено в письмовому вигляді заповіт
ОСОБА_3,  він був вголос прочитаний
заповідачу,  свідку ОСОБА_6 та підписаний
на прохання заповідача ОСОБА_3,  який не
міг самостійно підписати через хворобу руки,
свідком ОСОБА_6 від імені заповідача.

Заповіт
ОСОБА_3 було складено 12.05.2005 року та посвідчено секретарем виконкому
сільської ради за його вільного бажання та його волі про це.

Запевнення
в судовому засіданні,  як і в позові
позивачки по справі про те,  що
волевиявлення ОСОБА_3 на складення заповіту не було,  що він міг підписувати сам документи,  що ОСОБА_3 12.05.2005 року знаходився в стані
алкогольного сп'яніння,  явно голослівно
і ніякими доказами не підтверджено.

Навпаки,  допитані в якості свідків секретар виконкому
Розанівської сільської ради ОСОБА_5,  ОСОБА_6 підтвердили те,
що саме за бажанням та волевиявленням заповідача ОСОБА_3 12.05.2005 року
ним було складено заповіт на користь відповідачки по справі ОСОБА_2,  який за волею та бажанням був від його імені
посвідчений підписом свідка ОСОБА_6 Підтвердили вони й те,  що сам ОСОБА_3 у зв'язку із фізичним
захворюванням не міг самостійно підписати заповіт,  що саме він доручив його підписати
ОСОБА_6,  що текст заповіту було
оголошено тоді ж секретарем сільської ради.

Показам
вищезазначених свідків відповідає і зміст самого оригіналу заповіту від
12.05.2005 року,  який було надано в
судове засідання секретарем сільської ради,
та досліджений в судовому засіданні.

Як
встановлено в судовому засіданні заповіт ОСОБА_3 складено в письмовому
вигляді,  посвідчено підписом від його
імені свідка,  посвідчено органом який
уповноважений посвідчувати заповіти.

Як видно
із пояснень представника відповідача ОСОБА_2 12.05.2005 року вони через
відсутність коштів не могли найняти легковий автомобіль для того,  щоб привести для посвідчення заповіту саме
нотаріуса. А працівник сільської ради погодилась приїхати на мотоциклі,  який вони мали,  та на якому вони й привезли її до ОСОБА_3

Заповіт
ОСОБА_3 відповідав,  на думку суду,  положенням
ст. 1233,  1234,  1235,
1247,  ч.4  ст. 207 ЦК
України.

Секретар
сільської ради,  як посадова особа органу
місцевого самоврядування згідно  ст. 1251
ЦК України
уповноважений посвідчувати заповіти.

Таким
чином,  за висновками суду,  визнавати заповіт ОСОБА_3 недійсним,  у суда
підстав немає,  оскільки він був
складений у відповідності з волевиявленням та бажанням ОСОБА_3 Позов позивачки
підлягає залишенню без задоволення.

Оскільки
позов позивачки не підлягає задоволенню,
судові витрати позивачки,  які
вона понесла при подачі позову до суду,
не підлягають відшкодуванню відповідно до  ст. 88 ЦПК України.

Керуючись  ст. 10, 11,
202, 209,  214-215 ЦПК України, -

вирішив:

Позовні
вимоги  ОСОБА_1  до
ОСОБА_2,  Новобузької міської ради
про визнання заповіту недійсним залишити без задоволення.

Судові
витрати,  які ОСОБА_1 понесла у
зв'язку із розглядом справи,  віднести на
її рахунок.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської
області через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
з наступним поданням на протязі 20 днів самої апеляційної скарги.