Справа № 2-1176А/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 серпня 2007 року                                                                                                    м.  Ковель

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області у складі: судді Шаруновича В.В.,
з участю секретаря Спасюк К.В. відповідачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом Ковельського
спеціалізованого лісогосподарського акціонерного товариства " ТУР "
до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення шкоди
заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного
середовища,

ВСТАНОВИВ:

Ковельське
спеціалізоване лісогосподарське акціонерне товариство " ТУР " ( далі
СЛАТ " ТУР" ) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення шкоди заподіяної
порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

В обґрунтування
заявлених вимог позивач вказує,  що
відповідачі в кв. 42,  біля
Кричевичівського озера здійснюючи догляд за худобою ТзОВ " Колос "
самовільно зрізали п'ять дерев,
загальною кубомасою 4, 46 м кубічних,
які вивезли на пилораму,  що
знаходиться за 300-400 м від місця самовільної порубки,  чим заподіяли СЛАТ " ТУР" шкоду в
розмірі 2279, 42 грн.,  які просить
стягнути з відповідачів.

Педставник
позивача Козак В.Т. в судове засідання не з'явився,  однак,
у попередніх судових засіданнях позов підтримав,  пояснив,
що власник пилорами повідомив про ввезення деревини на пилораму
керівнику СЛАТ "ТУР". Наступного дня він разом з майстром лісу
Зарічанського лісництва ОСОБА_3 виїхали на місце незаконної порубки лісу де на
траві виявили сліди підводи,  які вели до
пилорами,  яка знаходиться недалеко від
місця самовільної порубки лісу. Після чого був складений протокол про
лісопорущення. Деревину в ночі забрали з пилорами і вивезли.

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні факт вчинення ним незаконної порубки
лісу в кв. 42 біля Кричевичівського озера не визнали прояснивши,  що лісу не різали,  однак,
бачили,  що інші,  незнайомі їм люди різали ліс.  Просять відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  вивчивши матеріали справи,  суд не знаходить підстав для задоволення
позову.

Відповідно
до  ст.
98 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства тягне за
собою дисциплінарну,  адміністративну,  цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за
шкоду,  завдану лісовому господарству
закріплено також у Постанові KM України № 1464 від 5.12.1996 року "Про такси для
обчислення розміру шкоди,  заподіяної
лісовому господарству".

Як
вбачається з протоколу про лісопорушення за № 42 від 23.05.2007 року,  в 42 кв. Зарічанського лісництва 19.05.2007
року виявлено самовільну порубку дверей.

Дотитаний
судом свідок - майстер лісу Зарічанського лісництва ОСОБА_3 показав,  що йому зателефонував лісничий і повідомив
про самовільну порубку лісу,  сліди від
місця самовільної порубки вели до пилорами,
що неподалік. . Коли приїхав на пилораму,  то побачив,
що ліс не наш,  а зарічанський.

Свідок
ОСОБА_4 ,  лісничий Черемошнянського
лісництва,  пояснив,  що 22.05.2007 року,  приблизно о 5-6 год. до нього
зателефонував директор пилорами ОСОБА_5 ,
який повідомив про самовільну порубку лісу. Після чого він зателефонував
майстру лісу і повідомив останнього про самовільну порубку лісу. Згодом майстер
лісу зателефонував до нього і сказав,  що
ліс з зарічанського лісництва і знаходиться на пилорамі.

Свідок
ОСОБА_5 ,  директор пилорами,  пояснив,
що не бачив і не знає хто привіз ліс.
Коли побачив на пилорамі ліс,
якого раніше не було,  то
зателефонував директору СЛАТ "ТУР" Смалю.

ст. 1166 ЦК України передбачає,  що майнова шкода,  завдана неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю майну фізичної чи
юридичної особи,  відшкодовується винною
особою,  в повному обсязі.

Таким
чином закон вимагає від позивача надання суду доказів того,  що саме відповідачі вчинили самовільну
порубку лісу в кв. 42 біля Кричевичівського озера,  чим заподіяли СЛАТ " ТУР " майнову
шкоду.

Зазначену
обставину позивач не довів,  чим не
виконав вимоги  ст.  10 ЦПК України відповідно до якої кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень,  оскільки,
показаннями свідків не доводиться та обставина,  що саме відповідачі вчинили самовільну
порубку лісу в кв. 42 біля Кричевичівського озера і як наслідок заподіяли СЛАТ
" ТУР " майнову шкоду,
оскільки жоден з них не довів той факт,
що саме відповідачі самовільно зрізали п'ять дерев,  з них: дві сосни,  дві вільхи,
одна береза,  загальною кубомасою
4, 46 м кубічні в зазначеному вище кварталі лісу і після того вивезли їх на
пилораму.

Крім
того,  будь-які інші докази,  на підставі яких можна встановити причетність
відповідачів до самовільної порубки лісу в кв. 42 біля Кричевичівського озера в
матеріалах справи відсутні,  зокрема
відсутні зіставлення зрізів дерев,  що
були виявлені на пилорамі і на місці самовільної порубки.

Таким
чином,  проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності,  заслухавши
пояснення сторін,  показання свідків,  суд приходить до висновку,  що в позові слід відмовити,  скільки,
відсутні будь-які фактичні дані,
на підставі яких можна встановити наявність обставин,  що обґрунтовують вимоги позивача.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст. 10,  11,
60,  209,  212,
213-215,  ЦПК України,   ст. 1166 ЦК України,   ст.  98 Лісового кодексу України,  суд ,

ВИРІШИВ:

Відмовити Ковельському спеціалізованому лісогосподарському акціонерному

товариству " ТУР " у задоволенні позову до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення шкоди заподіяної
порушенням законодавства про

охорону навколишнього природного середовища.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд в наступному порядку:

·       заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення;

апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  або в
порядку,  передбаченому ч.4  ст. 295 ЦПК України.