Справа
№2-337/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року                                                                                      м.
Галич

Галицький районний суд  Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді   Юсип І.М.

секретаря        Якимів Г.С.

з участю     адвоката           ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в в залі суду
в м.Галичі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням, визнання права на проживання у цьому приміщенні
як ч.1ена сім»ї власника будинку та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про виселення
із власного будинку без надання іншого житлового приміщення

встановив:

07.05.2007 р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про
усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням в АДРЕСА_1.

18.07.2007р.ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про
виселення із власного будинку що в АДРЕСА_1 без надання іншого житлового
приміщення.

26.09.2007р. позивач ОСОБА_2 уточнив та доповнив свої
позовні вимоги і просив визнати за ним право на проживання у житловому
приміщенні АДРЕСА_1 що в м.Бурштині як ч.1ена сім»ї власника даного жилого
будинку.

В судовому засіданні позивач-відповідач ОСОБА_2, свої
позовні вимоги підтримав повністю, вимоги ОСОБА_3 не визнав і суду пояснив, що
17.09.199р. він як ч.1ен сім»ї зареєстрований в АДРЕСА_1 що в м. Бурштині де і
проживає до цього часу. На момент його реєстрації власниками будинку в рівних
долях були його бабця ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_3. Ч.1енами їхньої сім»ї він
не був. 10.08.2004р. бабця подарувала належну їй частку ОСОБА_3 і з цього часу
він став власником всього будинку. Однак на даний час він там не проживає і не

зареєстрований в цьому будинку. Відзівашець проживає з сім»єю в гуртожитку
по АДРЕСА_2 в м.Бурштині. З того часу коли відповідач набув право власності на
будинок то почав його виганяти з будинку мотивуючи тим що він бажає перейти
проживати у свій власний будинок. Він цього не заперечує щоб Відзівашець
поселявся в будинок який йому належить на праві власності однак залишити місце
свого проживання не може по тій причині що немає іншого житла і бажає, щоб
Відзівашець звільняй йому кімнату в гуртожитку так як він працює там же де і
останній. Відзівашець не бажає звільняти кімнату в гуртожитку. Просить його
позов зщадоволити а позовні вимоги Відзівашець відхилити.

Відповідач-позивач ОСОБА_3 позову ОСОБА_2 не визнав, свої
позовні вимоги підтримав і суду пояснив, що на підставі договору
купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку в АДРЕСА_1 від 19.09.1989р. та
договору дарування 1/2 частини вищеназваного житлового будинку від 10.08.2004р.
він став власником цілого житлового будинку. Будинок зареєстрований в ОБТІ
20.08.2004р. ОСОБА_2 є його племінником. В будинок він був поселений колишньою
власницею будинку ОСОБА_4 ,тобто його матір»ю ( а ОСОБА_2 бабцею) яка і на
даний час проживає у цьому будинку. Йому прикро що так в родині складаються
стосунки однак вдіяти нічого не може тому що він проживає в гуртожитку в одній
кімнаті площею 16,2 кв.м. Його сім»я складається з 4-х осіб. Сини навчаються у
школі, не мають умов для проживання а тим більш для навчання. Будинок який є
його власністю йому необхідний для проживання його сім»ї. Окрім того ОСОБА_2 не
є ч.1еном його сім»ї а тим більш у нього є мама ( його рідна сестра) яка
проживає в 3-х кімнатній квартирі по АДРЕСА_3 але позивач там не бажає
проживати і з будинку не виселяється. Посилання позивача ОСОБА_2 на те,що він
не бажає звільнити для нього кімнату в гуртожитку є безпідставними так як
питанням про надання гуртожитку він не вирішує. Просить в позові ОСОБА_2
відмовити а його позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 всі понесені
ним судові витрати.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку про відмову в позовних вимогах ОСОБА_2 а позовні вимоги
Відзівашець підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від
19.09.1989 р. ОСОБА_3 став власником 1/2 частини жилого будинку в АДРЕСА_1 і
зареєстровано право власності на цю частину в ОБТІ 21.09.1989 р. ( а.с.47-48).
Згідно договору -дарування від 10.08.2004р. ОСОБА_3 став власником 1/2 частини
будинку в АДРЕСА_1.,який зареєстрований в ОБТІ 20.08.2004р і став власником
цілого житлового будинку.( а.с.49-50).

За змістом ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни,
які мають   у приватній

власності будинок   користуються ним
для особистого проживання і проживання ч.1енів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Довідкою комунального
підприємства «Житловик» №1965 від 13.03.2007 року стверджується, що ОСОБА_3
проживає з сім»єю в складі 4-х осіб в сімейному гуртожитку по АДРЕСА_2 в м. Бурштині.
Житлова площа становить 16,2 кв.м.

Як видно з представленої суду нотаріально посвідченої
заяви ОСОБА_3 ( а.с.6),що останній поставив вимогу ОСОБА_2 звільнити на протязі
2-х місяців житлове приміщення в якому він проживає.

Посилання позивача-відповідача ОСОБА_2 на те, що він є
ч.1еном сім»ї ОСОБА_3 судом до уваги не приймається так як будь-якизх доказів в
підтвердження своїх доводів суду не надано. Окрім того в судовому засіданні і
сам ОСОБА_2 ствердив, що він не є ч.1еном сім»ї ОСОБА_3

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не набув права в установленому
законом порядку проживати в АДРЕСА_1 що в м.Бурштині. то він не в праві ставити
питання про визнання за ним права на проживання в цьому жилому приміщення.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в позові ОСОБА_2
слід відмовити а позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити.

Судові витрати судом
вирішуються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного ст. 150
Житлового кодексу України, керуючись ст.ст.88, 214-215 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В позові ОСОБА_2 -
відмовити.

Позов ОСОБА_3 - задоволити.

Виселити ОСОБА_2 , 1983 року народження із будинку
АДРЕСА_1 що в м.Бурштин без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2
в користь ОСОБА_3 8,50 судових витрат, 7,50 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення та 500 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.