Справа 2-1539
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 вересня 2007 року        Оболонський районний суд м.  Києва у складі:

головуючого - судді                                                                                           Сушко
Л.П.

при секретарі                                                                                                     Жежері
М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу охорони здоров'я Ірпінської
Міської Ради Київської області,  треті
особи: ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої
внаслідок ДТП,

ВСТАНОВИВ:

В липні 2005 року позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом з тих підстав,  що 30.09.2004
сталася дорожньо-транспоргна пригода,  де
зіткнулися вантажно-пасажирський автомобіль
"Мерседес-Бенц-100Д"д.р.н. НОМЕР_1,
власником якого є позивач з оперативним транспортним засобом автомобілем
"Швидка медична допомога",
д.р.н. НОМЕР_2 Ірпінської станції швидкої допомоги,  власником якого є Відділ охорони здоров'я
Ірпінської міської Ради. За змістом пункту 3 Правил дорожнього руху до
оперативних транспортних засобів відносяться такі,  у яких є у наявності проблисковий маячок
синього кольору і спеціальний звуковий сигнал. Згідно Постанови Оболонського РУ
ГУ МВС України в м. Києві про відмову в порушенні кримінальної справи від
08.10.2004 - проблисковий маячок синього кольору був із терміном дозволу,  який закінчився 24.07.2004,  тобто його дія була прострочена. Згідно
протоколу огляну місця ДТП від 30.09.2004,
акту дослідження обставин ДТП за лютий місяць 2005 року,  автомобіль відповідача був обладнаний тільки
проблисковим маячком синього кольору. Згідно Постанови Оболонського районного
суду м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності від
27.01.2005,  відповідач на автомобілі
"Швидка медична допомога",  з
ввімкненим проблисковим маячком синього кольору,  не забезпечивши безпеки дорожнього руху,  перед зміною напрямку,  не переконавшись,  що це буде безпечним,  порушив вимоги ПДР,  виїхав на зустрічну смугу руху,  внаслідок чого,  сталося зіткнення з автомобілем позивача. На
Постанову Оболонського районного суду від 27.01.2005р.,  прокурором Оболонського району м. Києва був
внесений протест,  в якому він просив
скасувати зазначену Постанову. Згідно Постанови

Оболонського
районного суду м. Києва від 08.12.2005 - зазначений протест
прокурора був залишений без задоволення,  а Постанова Оболонського районного
суду від 27.01.2005 - без змін. Вказана Постанова Оболонського районного суду м. Києва визначила вину
відповідача шляхом визнання його протиправних дій,  що є підставою відповідальності за завдану
відповідачем матеріальної та моральної шкоди позивачу,  і яку він оцінює відповідно у розмірі 29 470,
65 гривень та 5 000 гривень. Згідно Акту дослідження обставин ДТП від лютого
місяця 2005 року,  який був складений при
поданні первинних документів ДНІ інспектором дізнання ВДАІ Оболонського РУ ГУ
МВС України в М. Києві та примінених згідно спеціальних методик розрахунків
спеціалістом були зроблені висновки про порушення вимог ГІДР відповідачем та
відсутність порушень з боку водія ОСОБА_2,
який керував автомобілем позивача. Виходячи з наведеного,  позивач просить стягнути з відповідача
завдану йому матеріальну шкоду в розмірі 29 470, 65 гривні та моральної шкоди в
розмірі 5 000 гривні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив суд завдану
матеріальну та моральну шкоду стягувати з Відділу охорони здоров'я Ірпінської
міської ради у зв'язку з тим , що Ірпінська станція швидкої медичної допомоги
не є юридичною особою. Також пояснив ,
що позивачу завдана моральна шкода,
яка виразилась в душевних стражданнях в зв'язку з пошкодженням належного
позивачу автомобіля,  порушення
звичайного режиму життя позивача та виникненням певних незручностей в зв'язку з
неможливістю користуватись автомобілем.

В судовому засіданні представник третьої особи - ОСОБА_2 повністю підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача Відділу охорони здоров'я
Ірпінської міської ради у судове засідання не з'явився,  про час,
день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином,  причини неявки суду не повідомив. Суд визнав
можливим розглядати справу у відсутності відповідача. Крім того судом було
залишено без розгляду зустрічний позов Відділу охорони здоров'я Ірпінської
міської ради,  оскільки останні у судові
засідання 13.07.2007р.,  25.07.2007р.,  17.09.2007 року та 27.09.2007року не
з'явився,  про час та місце судового
засідання був повідомлений належним чином,
про поважність причини відсутності суду не повідомив.

Ухвалою суду до участі в справі був залучений в якості
третьої особи ОСОБА_3 ,  якій у судове
засідання не з'явився,  про час,  день та місце розгляду справи повідомлявся
належним чином,  причини неявки суду не
повідомив. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутності третьої особи

ОСОБА_3

Відповідно до ч.1  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень,  тобто обов'язок
доказування покладений на сторони .

Вислухавши пояснення представника позивача та третьої
особи,  дослідивши матеріали справи,  матеріали кримінальної справи НОМЕР_3,  суд прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

30.09.2004р. о 10 годині на автодорозі" Київ-Ковель
" сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля
"Мерседес-Бенц-ЮОД",  д.р.н.
НОМЕР_1,  власником якого є позивач з
оперативним транспортним засобом автомобілем "Швидка медична
допомога",  д.р.н. НОМЕР_2
Ірпінської станції швидкої допомоги,
власником якого є Відділ охорони здоров'я Ірпінської міської Ради/а.с.
З7 кр. спр. НОМЕР_3/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ,  власником автомобіля "Мерседес-Бенц
100Д"д.р.н. НОМЕР_1є ОСОБА_1 / а.с.
9 /

27 січня 2005 року Постановою судді Оболонського
районного суду м. Киева,  водій ОСОБА_3
керуючи автомобілем " УАЗ 396206 " д.р.н.
НОМЕР_2 був визнай винним у порушенні п.3.3,
10.1 ПДР України. Справа про притягнення гр-ОСОБА_3 була закрита в зв'язку з закінченням на момент розгляду
справи строків,  передбачених  ст. 38 КпАП України. / а.с.  10 /

Відповідно до акту НОМЕР_4 дослідження обставин ДТП
експертної компанії " Професіонал ",
яка мала місце 30.09.04 року на автодорозі "Київ-Гостомель" за
лютий 2005 року,  дії водія " УАЗ
" НОМЕР_2 гр-ОСОБА_3  не відповідали
вимогам п.14.2 "в" ПДР України / а.с.
14-17 /.

Відповідно до висновку НОМЕР_5 автотоварознавчого
дослідження від 19.07.2005 року,
матеріальний збиток,  завданий
власнику автомобіля " Мерседес-Бенц 100Д" д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДНІ
складає 29 470, 65 гривень/ а.с.  18,
19/.

Відповідно до п.3.1 ПДР України,  водії оперативних транспортних засобів,  виконуючи невідкладне службове завдання,  можуть відступати від вимог розділів 8 (крім
сигналів регулювальника ), 10-18, 26, 27 та п.28.1 цих Правил за умови
увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального
звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.14.2 "в" ПДР України,  перед початком обгону водій повинен
переконатися в тому,  що смуга
зустрічного руху,  на яку він буде
виїжджати,  вільна від транспортних
засобів на достатній для обгону відстані.

Ухвалою суду від 23.04.2007 року було задоволено
клопотання представника відповідача та призначено комплексну автотехнічну та
трасологічну    експертизу.    Неодноразово    відповідача    повідомляли    про

необхідність сплатити послуги експерта / а.с. 272,  285,
286 /,  останній послуги не
сплатив у зв'язку з чим ухвала суду разом зі справою була повернута до суду без
виконання / а.с. 272 /.

Згідно ч.1
ст.  146 ЦПК України (наслідки
ухилення від участі в експертизі) у разі ухилення особи,  яка бере участь у справі,  від подання експертам необхідних
матеріалів,  документів або від іншої
участі в експертизі,  якщо без цього
провести експертизу неможливо,  суд
залежно від того,  хто із цих осіб
ухиляється,  а також яке для них ця
експертиза має значення,  може визнати
факт,  для з'ясування якого експертиза
була призначена,  або відмовити у його
визнанні.

Судом визнаний факт порушення водієм ОСОБА_3  вимог п.п.3.1,  14.2 "в" ПДР України.

Відповідно до листків непрацездатності,  гр.ОСОБА_3 був звільнений від роботи з
30.09.2004 року по 18.11.2004 року та з 19.11.2004 року по 24.11.2004 року/
а.с. 47, 48/.

Згідно  ст. 1166 ЦК України встановлено,
що майнова шкода,  завдана
неправомірними діями майну фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі.

Згідно  ст. 1172 ЦК України встановлено,
що юридична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Згідно  ст. 1187 ЦК України встановлено,
шкода завдана джерелом підвищенної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом.

Суд даючи оцінку зібраним доказам вважає,  що з урахуванням ступені вини та причинно
-наслідкового зв'язку,  вина в споєнні ДТП лежить на гр.ОСОБА_3 ,
який виконував свої трудові ( службові) обов'язки,  тому суд вважає за необхідне визначити розмір
відповідальності особи,  яка була
учасником ДТП,  а саме
відшкодування шкоди покласти на відповідача по справі.

Також,  як
встановлено в судовому засіданні позивачу було завдано моральну шкоду,  що виразилось в душевних стражданнях в
зв'язку з пошкодженням належного позивачу автомобіля,  порушення звичайного режиму життя позивача та
виникненням певних незручностей в зв'язку з неможливістю користуватись
автомобілем.

Відповідно до вимог
ст.  1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній особі неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю,  відшкодовується особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Суд враховуючи необережний характер діянь
відповідача,  що завдали

шкоду,  та ступінь
фізичних та моральних страждань позивача,
прийшов до висновку,  що позивачу
дійсно було завдано моральну шкоду та вона підлягає відшкодуванню.

Відповідно до
ст.  88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в
сумі 294 грн. 71 коп.,  витрати
пов'язаних з проведенням експертного дослідження 525грн. 41 коп.,  а всього суму у розмірі 820 грн. 12 коп.

Керуючись  ст.  ст.
10,  14,  59,
60, 169,  209,  212 - 215,
292,  294 ЦПК України,   ст.
ст.  23,  1166-1167,
1187-1188 ЦК У країни,  суд,  -

ВИРИШІВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з відділу охорони здоров'я Ірпінської міської
ради Київського області( м. Ірпінь,  вул.
. Садова, 38 рр №2542045 в Ірпінському філіалі АППБ"Аваль" МФО
321961,  код 26191575) на користь ОСОБА_1
суму матеріальної шкоди в розмірі 29 470, 65 грн.(двадцять дев'ять тисяч
чотириста сімдесят грн. 65 коп.),  суму
моральної шкоди в розмірі 5000, 00 грн.(п'ять тисяч грн. 00 коп.) та 820, 12
грн.( вісімсот двадцять грн.. 12 коп.) судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений  ст.  294 ЦПК України,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подається до Апеляційному суду м.  Києва
через Оболонський районний суд м.  Києва.