РІШЕННЯ

Іменем України

11 липня 2007
року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого
судді                  Нежури В. А.

при
секретарі                          Тищенко
О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за ОСОБА_1 до ЗАТ "Науково-виробниче
об'єднання "Україна" про визнання права власності на об'єкт
інвестування

ВСТАНОВИВ

Позивачка
в квітні 2007 року звернулася в суд із позовом ЗАТ "Науково-виробниче
об'єднання "Україна", БТІ м. Києва про зобов'язання зареєструвати
право власності на АДРЕСА_1 в м. Києві.

В
судовому засіданні позивачка уточнила свої вимоги і просить визнати право
власності на вказану квартиру, підтримавши уточнені вимоги, зазначила, що
04.12.2003 року між нею та НВО "Україна" був укладений договір про
інвестування у житлове будівництво, за умовами якого НВО "України"
зобов'язалося за рахунок залучених від позивача коштів забезпечити будівництво
двокімнатної квартири у будинкуАДРЕСА_1в м. Києві.

На
виконання своїх зобов'язань, у становленні договорами строки, позивачка
сплатила кошти в сумі 109 676 гр. 49 коп., тоб то було сплачено 100 % вартості
квартири, яка була об'єктом інвестування. Після чого НВО "Україна"
передало їй по акту прийому -передачі вказану квартиру, але оформити право
власності у встановленому законом порядку відмовляється, у зв'язку з чим
позивачка вимушена звернутися до суду для захисту свого права.

Представники
відповідача з позовом погодився, посилаючись на те, що будинок до цього часу ще
не зданий в експлуатацію.

Дослідивши
матеріали справи, вислухав пояснення сторін суд вважає, що всі позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно
ч. 5 ст. 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність", інвестор має
право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій...
відповідно до законодавства України".

Згідно
ч. 2 ст. 331 ЦК України,
якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до
експлутації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Встановлено,
що 04.12.2003 року між НВО "Україна" та ОСОБА_1. був укладений
договір № 72 про інвестування у житлове будівництво, за умовами якого НВО
"Україна" зобов'язалося за
рахунок     залучених від  інвестора коштів  забезпечити

будівництво
двокімнатної квартириАДРЕСА_1 в м. Києві (а.с- 5).

Виконуючи
свої договірні зобов'язання, позивачка у становленні договором строки сплатила
кошти в сумі 109 676 гр. 49 коп., які становлять 100 % вартості квартири, що
була об'єктом інвестування (а.с- 8).

НВО
"Україна" в свою чергу, на виконання свої зобов'язань за
інвестиційним договором передало квартиру, яка була об'єктом інвестування
позивачці, про що 01.04.2004 р. був складений відповідний акт прийому-передачі
(а.с- 7).

Проти цих
обставин сторони в судовому засіданні не заперечували.

Оскільки,
згідно умов інвестиційної угоди, відповідач зобов'язався передати позивачув
квартиру у власність, не виконання цього обов'язку у добровільному порядку дає
суду підстав для визнання за позивачем права власності на проінвестовану нею
квартиру.

Не сплачені
позивачкою судові витрати в сумі 81 гр. підлягають стягненню із відповідача в в
доход держави.

Враховуючи
наведене та   керуючись ст. ст. 203, 331 ЦК України, ст. 7
Закону України "Про інвестиційну діяльність", ст. ст. 10, 11, 58-60,
88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві.

Стягнути
із ЗАТ "Науково-виробниче об'єднання "Україна" на користь
держави судові витрати у вигляді сплати держмита і витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу загалом в сумі 81 гр. 00
коп.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10 - денного строку для подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про
апеляційне оскарження подано, але апеляційна скарга не була подана у 20 -
денний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.