ТАТАРБУНАРСЬКИЙ  РАЙОННИЙ СУД   ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа  №  2-571/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого
- судді                                                                           Сивоконь
Т.І.

при
секретарі                                                                                      Коваленко
І.М.

з участю
прокурора

адвоката(ів)                                                                                         ОСОБА_1

розглянувши у  відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Татарбунари справу за позовом ОСОБА_2 до
Жовтоярської сільської Ради про стягнення заробітної пла­ти,  заробітку за затримку розрахунку та моральної
шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною за­явою до відповідача про стягнення
заробітної плати,  заробіт­ку за затримку
розрахунку та моральної шкоди,
посилаючись на наступні обставини.

22.04.2002 року
позивачка була обрана головою Жовтояр­ської сільської Ради Татарбунарського
району і пропрацювала на цій посаді до 25.04.2006 року в зв'язку з
переобранням.  При розрахунку з
позивачкою,  сільська Рада повністю не ви­платила
їй заробітну плату,  а саме з її
заробітної плати не­законно відраховані страхові внески в сумі 1749, 58
грн.(відрахування за шість місяці),  які
на день звернення до суду не були виплачені. В зв'язку з цим відповідач повинен
за несвоєчасну виплату розрахунку виплатити позивачці,  згід­но
ст. 117 КЗпП України,  5349
грн.,  а всього відповідач пови­нен
виплатити позивачці 7098, 58 грн. заробітної плати. Крім того,  з відповідача повинна бути стягнута моральна
шкода за несвоєчасний розрахунок,  так як
позивачка вимушена була де­кілька разів звертатися до відповідача по питанню
виплати належних їй сум,  також вона
повинна була сплачувати кредитні платежі,
але в неї на це не було грошей і вона повинна була брати гроші в борг
під сплату процентів у своїх знайомих,
таким діями відповідач поставив її у матеріальну залежність,  що пригнічувало позивачку,  тому вона просить стягнути на її користь з
відповідача 3000 грн. моральної шкоди.

В судовому
засіданні позивачка та її представник під­тримали позовні вимоги.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та по­яснив,  що позивачці дійсно після переобрання її з
посади сільського голови,  згідно Закону
України "Про місцеве самоврядування",
в зв'язку з неможливістю її працевлаштування на попередній посаді,  яку вона займала до обрання її .головою
сільської Ради,  була виплачена
середньомісячна заробітна плата упродовж шести місяців,  яку вона отримувала перебуваю­чи на виборній
посаді. Із вказаних сум позивачки були прове­дені відрахування в розмірі 1797,
70 грн.,  але з цієї суми був проведений
перерахунок та повернуті позивачці надміру стягнені з її заробітної плати
соціальні внески в розмірі 723, 13 грн. Розрахунок по заробітній платі після
складення повноважень з позивачкою було проведено своєчасно,  встанов­лені законодавчо суми на період її
працевлаштування також сплачувалися щомісячно,
надміру стягнуті виплати на соціаль­ні внески були перераховані та
сплачені позивачці на початку 2007 року в зв'язку з тим,  що сільська" рада є бюджетною ор­ганізацією
і дотації отримує з районного бюджету,  а
не є са­ма розпорядником фінансів. Представник відповідача вважає,  що такими діями сільської Ради права
позивачки не порушені,  всі належні їй
кошти сплачені своєчасно та в повному обсязі,
тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Заслухавши
пояснення та доводи сторін,  вивчивши
матері­али справи,  суд вважає,  що позов задоволенню не підлягає.

В судовому
засіданні встановлено,  що позивачка
ОСОБА_2 займала посаду голови Жовтоярської сільської Ради та була звільнена
25.04.2006 року рішенням першої сесії четвер­того скликання з вказаної посади в
зв'язку з закінченням строку повноважень сільського голови (а.с. 2),  розрахунок по заробітній платі за весь час
роботи на посаді голови сільсь­кої Ради позивачкою був отриманий вчасно,  що підтверджується копіями
розрахунково-платіжних відомостей (а.с. 35-38) та що в судовому засіданні
підтвердила і сама позивачка. Так як позивачці не могла бути надана попередня
робота,  згідно до­відки СФГ
"ОСОБА_3" та договору оренди земельної ділянки (а.с. 23-27),  у відповідності з ч.2  ст. 3З Закону України "Про статус
депутатів місцевих рад" за нею на протязі шести міся­ців збереглася
середня заробітна плата яку вона одержувала на виборній посаді за рахунок
місцевого бюджету,  про що 20.06.2006
року було* видано розпорядження сільського голови за №20-ОС (а.с. 28).Отримання
вказаних коштів позивачкою та­кож знайшло своє підтвердження в судовому
засіданні,  згідно копій
розрахунково-платіжних відомостей (а.с. 40-46).Крім то­го,  на підставі заяви позивачки від 14.12.2006
року,  поданою нею на ім'я голови сільської
Ради,  були проведені перерахун­ки
вищезгаданих компенсаційних виплат та на її користь пове­рнуті незаконно
стягнуті суми соціальних виплат(а.с. 72-73).

Таким чином
встановлено,  що з позивачкою повністю
про­ведено розрахунок після складення нею повноважень сільського

голови,  відповідно до чинного
законодавства на період її працевлаштування протягом б місяців їй була
нарахована та виплачена середня заробітна плата за рахунок місцевого бю­джету,  повернуті незаконно стягнуті страхові
внески,  що в судовому засіданні
підтвердила і сама позивачка,  тому суд
вважає,  що її права в частині отримання
заробітної плати та компенсаційних виплат на період працевлаштування відповіда­чем
не порушені. Суд не може погодитись з доводами позивач­ки,  що на її користь підлягає стягненню заробітна
плата за затримку розрахунку,  а саме за
несвоєчасну видачу їй компен­саційних виплат та незаконно стягнутих страхових
внесків,  оскільки вказані суми не є її
заробітною платою (у відповід­ності зі
ст. 94 КЗпП України,  заробітна
плата - це винагорода ...яку власник або уповноважений ним орган виплачує
праців­никові за виконану ним роботу) так як після звільнення з по­сади
сільського голови вона вже не є найманим працівником та не перебуває в трудових
відносинах з сільською Радою,  вона має
лише право на отримання законодавчо гарантованих їй на протязі б місяців
компенсаційних виплат,  згідно  ст. 3З Закону України "Про статус
депутатів місцевих рад",  які вона
отри­мала у встановленому порядку,  що
доведено в судовому засі­данні . Оскільки,
при звільненні позивачки з посади голови сільської Ради в зв'язку з
закінченням строку її повнова­жень,
розрахунок по заробітній платі за весь період її робо­ти на посаді
сільського голови з нею був проведений повніс­тю,  що підтвердила і сама позивачка,  претензій з цього при­воду до сільської Ради
вона немає,  тому сільська Рада не по­винна
нести відповідальності за затримку розрахунку,
згідно  ст. 117 КЗпП України і суд
вважає,  що відсутні підстави для
задоволення позовних вимог.

Оскільки
сільською Радою не порушені права позивачки в частині виплати їй заробітної
плати,  тому суд вважає,  що та­кож відсутні підстави в задоволення
позовних вимог в частині стягнення на її користь моральної шкоди.

Керуючись  ст. ст, 94,
117,  237-1 КЗпП України,   ст.
ст. 58-60,  213,  215 ЦПК України,  суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до Жовтоярської сільської Ради про стягнення заробітної
пла­ти,  заробітку за затримку розрахунку
та моральної шкоди від­мовити .

На рішення
Татарбунарського районного суду може бути подана заява  про апеляційне оскарження  протягом десяти днів з  дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  з подачею її
копії до апе­ляційної інстанції або в порядку ч.4  ст. 2 95 ЦПК України.