Справа №2-315/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

м.
Ковель                                                                                                  15
серпня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд   Волинської області

в
складі: головуючого-судді                                          Василюка
О.С. ,

при
секретарі                                                                 Шуляк
Л.В.,

з
участю: позивача                                                        ОСОБА_1

відповідача                                                                    ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ,  про розірвання шлюбу,  обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,  що з відповідачем по справі перебувають у
шлюбі з 18.07.2004 року,  від шлюбу мають
дочку- ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.
Подружнє життя не склалося,  з відповідачем
мають різні характери,  що призводить до
конфліктів,  непорозумінь,  сварок,
образ. Неодноразово наносив їй побої,
шлюб існує формально,  примирення
не можливе. Просить розірвати шлюб.

У
судовому розгляді позивач ОСОБА_1
позов підтримала повністю,  просить
його задовольнити з вищевикладених підстав. Пояснила,  що з відповідачем подружнє життя не
склалось,  шлюб існує формально,  надавати подальший термін на примирення не
потрібно,  шлюб розпався остаточно і
зберегти сім'ю не можливо. Не заперечує ,
щоб дитина проживала з нею-позивачкою по справі,  просить судові витрати залишити за нею ,  а витрати пов'язані з реєстрацією розірвання
шлюбу покласти на відповідача.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та просить шлюб не розривати,  оскільки має надію зберегти сім'ю. Дитину
просить залишити з позивачкою,  а судові
витрати при оформленні розлучення покласти на його.

Заслухавши
пояснення позивача,  доводи відповідача
та дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку,  що
позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно
до  ст. 112 ч.2 СК України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

Свідоцтвом
про шлюб (повторне) серії І-ЕГ № НОМЕР_1 виданого 27.04.2006 року відділом
реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Волинської області
стверджується,  що ОСОБА_2та
ОСОБА_1зареєстрували шлюб 18.07.2004 року,
про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 222.

(а.с. З)

Як
встановлено в судовому засіданні,
сторони протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків,  в сім'ї втрачена взаємоповага та
розуміння,  таким чином,  шлюб існує формально й зберегти сім'ю
неможливо. На подальше примирення сторони не погоджуються.

-2-

Зважаючи на те,  що відповідач не погоджується на розірвання шлюбу,  однак за наданий судом термін для примирення
не вжив будь-яких заходів для поновлення втрачених сімейних відносин,  тому суд вважає,  що подальший термін для можливого примирення
надавати недоцільно,  оскільки між
сторонами склались відносини,  які не
сприяють нормальному,  спільному
проживанню позивача та відповідача

Враховуючи
ту обставину,  що діти залишаються
проживати з позивачкою та клопотання відповідача,  витрати пов'язані з розлученням слід покласти
на відповідача,  а позивачку від сплати
мита в органах РАГСу звільнити.

На підставі  ст. 112 СК України,  керуючись
ст.  ст. 174,  209,
212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1зареєстрований 18.07.2004 року,  актовий запис № 222 вчинений відділом
реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного
управління юстиції Волинської області.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з відповідача ОСОБА_2державне
мито в розмірі 17 грн.,  позивачку від
сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви-протягом строку,  встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження,  із одночасною
подачею апеляційної скарги суду апеляційної інстанції.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження подано не було.