Справа №2-176/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 жовтня
2007р.      Локачинський районний суд
Волинської області

в складі:
головуючого - судді Корнелюка B.C. за участю:
секретаря Гергеші ЗА.,

позивача ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2

представника
відповідача Яцюка О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в селищі Локачі

справу за
позовом ОСОБА_1

до ліквідаційної
комісії ТзОВ «Нове життя»

про виплату допомоги у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю внаслідок нещасного

випадку на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2005 року під час роботи в якості різноробочого на току
товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» в с.Конюхи Локачинського
району з позивачем трапився нещасний випадок, внаслідок якого, він отримав
тілесні ушкодження у вигляді консолідуючого перелому кісток шийного відділу
хребта.

По даному факту 12 квітня 2006 року був складений акт форми Н-1 про
нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом.

За наслідками травми позивач перебував на стаціонарному
лікуванні до встановлення йому інвалідності з 15 листопада 2005 року по 28
червня 2006 року, у тому числі 153 робочих дні.

Згідно із розрахунками, проведеними ТзОВ «Нове життя», які наведені в
листках непрацездатності, за 6 місяців, які передували нещасному випадку із
позивачем, він відпрацював 123 робочих дні, за які йому було нараховано 834
грн.60 коп. заробітної плати, тобто заробітна плата за один робочий день
становила 6 грн.79 коп. Враховуючи, що позивач перебував на лікарняному 153
робочих днів, йому за цей період повинно бути виплачено -153 х 6.79 = 1038
грн.87 коп.

З часу виходу на пенсію по інвалідності позивач неодноразово звертався до
голови товариства, а потім ліквідаційної комісії про виплату лікарняних, але
йому в цьому було відмовлено.

Невиплатою лікарняних позивачу завдано значної моральної шкоди. Він зазнав
душевних страждань із-за того, що перебуваючи на стаціонарному лікуванні, і не
маючи засобів для існування, вимушений був позичати гроші для придбання ліків
та утримання сім'ї, тобто здійснювати додаткові зусилля для організації свого
життя. Нанесену йому моральну шкоду оцінює у 300 гривень.

Просить стягнути з ТзОВ «Нове життя» 1488 грн.87 коп., у тому числі - 1038
грн 87 коп. допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, 300 грн.
моральної шкоди і 150 грн. за надання юридичної допомоги.

У судовому засіданні позивач та представник позивача
підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача позов визнав повністю і пояснив,
що гроші не виплачувались позивачу із-за відсутності коштів на рахунку
господарства. Найближчим часом гроші мають бути за продаж майна ТзОВ «Нове
життя» ПП «Калина», тоді він розрахується із позивачем.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідно до п. 2.2.1. «Порядку
призначення та здійснення страхових виплат застрахованим особам (ч.1енам їх
сімей)», затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від
22.12.2005 року №83, який розроблений згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», оплата за рахунок коштів роботодавця (перших п'яти днів
тимчасової непрацездатності) та за рахунок коштів Фонду (починаючи з шостого
дня тимчасової непрацездатності) призначається та виплачується за місцем роботи
застрахованої особи, на якому стався страховий випадок, у розмірі 100 відсотків
втраченої середньої заробітної плати за робочі дні (години) згідно з графіком
роботи, що припадають на дні тимчасової непрацездатності.

Статтею 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності», передбачений аналогічний порядок
призначення та виплати допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Відповідно до ст.237 КЗпП України, відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Судом встановлено, що перебуваючи на стаціонарному
лікуванні, і не маючи засобів для існування, позивач був вимушений позичати
гроші для придбання ліків та утримання сім'ї, цим він здійснював додаткові
зусилля для організації свого життя. Тому суд вважає, що невиплата допомоги у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю є порушенням його законних прав, що
призвели до моральних страждань позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.2371 КЗпП України, ст.34
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Нове життя» в користь
ОСОБА_1 1488 гривень 87 коп.,
у тому числі 1038 гривень 87 коп. допомоги у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, 300 грн. моральної шкоди і 150 грн. за надання юридичної
допомоги та в користь держави судовий збір в сумі 51 гривні і 30 гривень витрат
за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про
апеляційне оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано до
апеляційного суду Волинської області через Локачинський районний суд протягом
10 днів з дня проголошення, а апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня подання
заяви.

Справа
№3-1335/07

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2007р. Суддя Локачинського районного суду
Корнелюк B.C., розглянувши матеріали справи, які надійшли від ВДАІ
УМВС України у Волинській області про притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_3, 1976 року народження, жителя с Козлів Локачинського
району, непрацюючого, -

за ст. 122 ч. 1
Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2007 року о 6 год.
40 хв. ОСОБА_3 на 154 км. автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне, керуючи
автомобілем Фольцваген-Пасат д. н. з. НОМЕР_1 перевищив встановлені обмеження
швидкості руху на 51 км/год, чим порушив п.п. 12.4 Правил дорожнього руху
України.

ОСОБА_3 в суд не з'явився, хоч про місце і час розгляду справи вчасно був
повідомлений судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з простим
повідомленням. Клопотання про відкладення справи від ОСОБА_3 не надходило.

Справа розглянута без участі правопорушника. Його вина підтверджується
протоколом.

Керуючись ст.
283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3визнати винним у вчиненні правопорушення
передбаченого ст. 122 ч.1 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді
штрафу в розмірі 17 гривень.

Постанова оскарженню не підлягає.