справа № 2-2737/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

11
жовтня 2007 року                        Оболонський
районний суд м.  Києва

у складі
головуючого судді             Махлай Л.Д.

при
секретарі                                    Москаленко
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про захист
честі,  гідності та ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

у квітні
2007 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист
честі,  гідності та ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди.

В
обґрунтування позову зазначала,  що
протягом 15-ти років є засновником та директором гімназії „Гармонія". З
11.04.2006 р. по 12.02.2007 р. відповідач працював у гімназії на посаді водія.
На початку 2007 року від співробітників їй стало відомо про те,  що відповідач розповсюджує в колективі
інформацію,  яка стала йому відома під
час виконання службових обов'язків та висловлюється щодо неї в образливій
формі. 20.02.2007 року ОСОБА_2 направив до Дніпровського районного управління
освіти скаргу,  в якій вказав,  що Вона дозволяє собі використовувати
нецензурну лексику у присутності персоналу та дітей,  вигадує різні схеми для видурювання грошей у
батьків дітей,  які навчаються у
гімназії,  заробітну плату виплачує
працівникам у конвертах,  через банк «Форум»
намагається отримати кредит у великому розмірі. У даній скарзі відповідач
вказав також на те,  що у гімназії з 12
грудня по 20 січня не було гарячої води та посуд мився у холодній воді,  чим звинуватив неї у недотриманні
санітарно-гігієнічних норм.  Всі
дані,  викладені відповідачем у скарзі не
відповідають дійсності та принижують її честь,
гідність та ділову репутацію. Внаслідок такого звернення відповідача та
розповсюдження недостовірної інформації в неї погіршився стан здоров'я та
відносини з людьми.

Посилаючись
на зазначене просила спростувати інформацію,
викладену у скарзі від 20.02.2007 року а саме,  „ОСОБА_1 дозволяє собі користуватись „могучим русским язиком"
в присутності підлеглих,  притому
„стоїть" такий мат,  що його чують і
діти»; «ОСОБА_1 дуже полюбляє гроші,
кожен місяць в бухгалтерію батьки приносять гроші... кожен місяць
придумуються схеми,  як з батьків
виманити ще грошей»; «... в бухгалтерію батьки приносять гроші,  де немає касового апарату...»; «... зарплата
в гімназії конвертна...»; «В даний момент ОСОБА_1 готовить документи і
розвозить подарунки для того,  щоб їй
допомогли переоформити (перевести дитячий садок в статус школи)»; «... де на
першому місці була ОСОБА_1 для того,  щоб
міністр освіти вручив ОСОБА_1 медаль,
яку вона сама собі купила...»; «... через банк «Форум» хоче отримати
великий кредит для по стойки
то дитячого садка,  то спортмайданчика.
Думаю,  що вся ця діяльність затіяна для
того,  щоб отримати гроші» шляхом відзиву
скарги або направлення до управління рішення суду та стягнути в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1 000 грн.

У
судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позов з підстав,  викладених в позовній заяві та просили його
задовольнити.

Відповідач
та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували
та пояснили,  що інформація,  викладена у скарзі відповідає дійсності.
Відповідач пояснив,  що позивачка
домагалася його як чоловіка в сексуальному плані,  а надалі несправедливо вигнала з роботи. Його
заробітна плата складала 1 500 грн.,
проте лише 350-400 грн. він отримував по відомості на заробітну
плату,  а решту суми йому видавали в
конверті без будь-якої фіксації,  як і
іншим працівникам.  Працюючи водієм він
чув безпосередньо,  як позивачка
говорила,  що «вибила» медаль собі та ще
4 учителям.  Він також особисто розвозив
подарунки по різним інстанціям.  Від
позивачки чув що вона хоче через діда дівчинки,
яка відвідує дитсадок отримати кредит через банк «Форум» для

будівництва
спортмайданчика. Проте,  він зрозумів,  що ОСОБА_1 хоче отримати гроші,  щоб виїхати за кордон.

Суд,  заслухавши пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Згідно
із  ст.
302 ЦК України
фізична особа,  яка поширює
інформацію,  зобов'язана переконатися в
її достовірності.

Згідно
зі  ст.
277 цього ж Кодексу фізична особа,
особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації,  має право на
відповідь,  а також на спростування цієї
інформації. Негативна інформація,
поширена про особу,  вважається
недостовірною,  якщо особа,  яка її поширила не доведе протилежного.

Судом
встановлено,  що 20.02.2007 року
відповідач направив до Дніпровського районного управління освіти скаргу,  в якій вказав,  що „ОСОБА_1 дозволяє собі користуватись „могучим русским языком" в присутності
підлеглих,  притому „стоїть" такий
мат,  що його чують і діти»; «ОСОБА_1
дуже полюбляє гроші,  кожен місяць в
бухгалтерію батьки приносять гроші... кожен місяць придумуються схеми,  як з батьків виманити ще грошей»; «... в
бухгалтерію батьки приносять гроші,  де
немає касового апарату...»; «... зарплата в гімназії конвертна...»; «В даний
момент ОСОБА_1 готовить документи і розвозить подарунки для того,  щоб їй допомогли переоформити (перевести
дитячий садок в статус школи)»; «... де на першому місці була ОСОБА_1 для
того,  щоб міністр освіти вручив ОСОБА_1
медаль,  яку вона сама собі купила...»;
«... через банк «Форум» хоче отримати великий кредит для постройки то дитячого
садка,  то спортмайданчика. Думаю,  що вся ця діяльність затіяна для того,  щоб отримати гроші»; В гімназії не було
гарячої води з 12 грудня по 20 січня,  як
могла в холодній воді митися посуда
після дітей в столовій,  які їли в
три зміни».

Оскільки
згідно вимог чинного законодавства особа,
що поширює інформацію має переконатися в її достовірності,  а вже потім поширювати її,  то і обов'язок доказування того,  що поширена інформація відповідає дійсності
лежить на тому,  хто поширив цю
інформацію.

Відповідач
не надав суду жодних доказів про достовірність інформації,  яка ним викладена щодо ОСОБА_1,  як директора гімназії «Гармонія».

Так
свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на показання який посилався відповідач показали,  що отримували заробітну плату в тому
розмірі,  за який розписувалися у
відомостях про заробітну плату,  що
спростовує доводи відповідача про те,  що
заробітна плата видавалася «в конвертах» без фіксації у платіжних відомостях.

Свідок
ОСОБА_3 вказав на те,  19.10.2006 року
було виявлено протікання води у трубах,
які проходили по території гімназії «Гармонія» та відповідні
житлово-комунальні служби займалися заміною труб. В який період було
відключення гарячої води та як мився посуд у їдальні у разі відсутності води
свідок не знає.

Позивачка
підтвердила,  що у гімназії дійсно
відсутній касовий апарат,  проте
відповідач у скарзі викладає відомості не просто про відсутність касового
апарату,  а у такому контексті,  що ОСОБА_1 бере з батьків гроші за навчання
дітей у гімназії без будь-якої фіксації грошових коштів,  що не доведено відповідачем у судовому
засіданні. Натомість позивачка надала договори про надання освітніх
послуг,  де зазначена сума за навчання та
прибуткові касові ордери і квитанції про оплату цих послуг.

Суд
критично ставиться до показань свідка ОСОБА_5 про те,  що за частину заробітної плати вона
розписувалася у відомості на заробітну плату,
а частину заробітної плати отримувала без будь-якої фіксації у
документах,  оскільки остання
зазначила,  що працювала в гімназії
«Гармонія» у 2005 році без будь-якого оформлення на роботу. Крім того,  відповідач працював у гімназії лише з 2006
року та виклав відомості щодо періоду за час своєї праці у гімназії.

Згідно
зі  ст.  280 ЦК України якщо
фізичній особі внаслідок порушення її особистого права завдано майнової та
(або) моральної шкоди,  ця шкода підлягає
відшкодуванню.

Суд
вважає,  що інформація,  викладена у скарзі в образливій формі та
направлена до управління освіти з метою приниження ділової репутації позивачки,  як директора гімназії,  а тому остання зазнала моральних страждань.

Виходячи
з тяжкості та тривалості моральних страждань,
завданих поширенням неправдивої інформації суд визначає розмір моральної
шкоди у 300 грн.

На
підставі викладеного та керуючись  ст.  277,
280,  302 ЦК України,   ст.
10,  60,  88,
213-215 ЦПК України,  суд

вирішив:

позов
задовольнити.

Визнати
відомості викладені ОСОБА_2у скарзі направленій 20.02.2007 року до
Дніпровського районного управління освіти,
зокрема „ОСОБА_1 дозволяє собі користуватись „могучим русским языком" в присутності
підлеглих,  притому „стоїть" такий
мат,  що його чують і діти»; «ОСОБА_1
дуже полюбляє гроші,  кожен місяць в
бухгалтерію батьки приносять гроші... кожен місяць придумуються схеми,  як з батьків виманити ще грошей»; «... в
бухгалтерію батьки приносять гроші,  де
немає касового апарату...»; «... зарплата в гімназії конвертна...»; «В даний
момент ОСОБА_1 готовить документи і розвозить подарунки для того,  щоб їй допомогли переоформити (перевести
дитячий садок в статус школи)»; «... де на першому місці була ОСОБА_1 для
того,  щоб міністр освіти вручив ОСОБА_1
медаль,  яку вона сама собі купила...»;
«... через банк «Форум» хоче отримати великий кредит для постройки то дитячого
садка,  то спортмайданчика. Думаю,  що вся ця діяльність затіяна для того,  щоб отримати гроші»; В гімназії не було
гарячої води з 12 грудня по 20 січня,  як
могла в холодній воді митися посуда після дітей в столовій,  які їли в три зміни» такими,  що не відповідають дійсності.

Зобов'язати
ОСОБА_2спростувати вищевикладенені у скарзі відомості шляхом направлення
відповідного листа до Дніпровського районного управління освітим.  Києва або шляхом відзиву скарги.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1300 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана протягом
20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження,  рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.  Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду м.  Києва через
Оболонський районний суд м.  Києва
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.