Справа №2-1350-07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня   2007 року      Кіровський райсуд м. Кіровограда в складі :

головуючого судді      Шилової Л.М.

при      секретарях             Мешкой О.І., Ліпкіної Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Комунального підприємства " Кіровоградводоканал", ТОВ
«Водне господарство» про стягнення відрахувань із заробітної плати, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення у відшкодування моральної
шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
в січні 2006 року звернулася до суду з позовом , яким просить зобов'язати
відповідача надати документальне підтвердження поновлення її на роботі, з
зазначенням згідно якого розряду вона працює, визначити заробітну плату, повідомити
трудовому колективу про те, що вона поновлена на роботі, стягнути з відповідача
20 % від заробітної плати , що відрахували з сум виплачених згідно судового
рішення, заборонити незаконні відрахування на загальну суму 461 грн. 06 коп.
Просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу за 13 робочих днів в грудні місяці 2005 року ( із розрахунку
середнього заробітку 24 грн. 19 коп. ) відповідно до рішення Кіровського
районного суду від 1 грудня 2005 року та 20 000 грн. моральної шкоди. В
обгрунтування вимог позивачка зазначила , що вона працює в КП "
Кіровоградводоканал" з 1976 року, на час розгляду справи надала заяву про
звільнення до ТОВ «Водне господарство». В 2005 році 8 липня її звільнили з
роботи, а за рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 грудня
2005 року поновлена на посаді оператора хлораторних установок ПІ розряду
Лелеківського водозабору , стягнута на її користь заробітна плата за час
вимушеного прогулу у розмірі 1873 грн. 54 коп. і моральна шкода в сумі 1000
грн. . Станом на 18 січня 2006 року відповідач через виконавчу службу виконав
вищевказане рішення суду , тобто їй виплатили повністю 2873 грн. 54 коп. і
поновили на роботі. Проте після того, як сплатили кошти , відповідач КП «Кіровоградводоканал»
зазначив, що судом при розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу
було допущено помилку і не враховано податки і обов'язкові платежі до пенсійних
і соціальних установ. Вказану помилку відповідач вирішив виправити самостійно
за рахунок відрахувань 20 % її заробітної плати кожного місяця до повного
погашення заборгованості на загальну суму 300 грн. 61 коп. Окрім того,
відповідач вирахував податки і обов'язкові відрахування з моральної шкоди у
розмірі 160 грн. 45 коп., що суперечить вимогам Закону України " Про
податок з доходів фізичних осіб". Позивачка також вказала, що відповідач
має виплатити їй середній заробіток за час вимушеного прогулу за 13 робочих
днів в грудні місяці 2005 року ( із розрахунку середнього заробітку 24 грн. 19
коп. ) відповідно до рішення Кіровського районного суду від 1 грудня 2005 року.
Щодо поновлення на роботі, вказала , що до роботи їй дозволили стати аж 15
січня 2006 року, до того вона працювала за особливим графіком, здавала
адміністрації КП "Кіровоградводоканал" іспити. На робочому місці їй
створюють такі умови, щоб вона добровільно звільнилась,  адміністрація підприємства своїми діями

принижує
її честь та гідність ,чим завдає великої моральної шкоди , що позначилося на
стані здоров'я позивачки та її чоловіка.

20.04.2007 року у судовому засіданні позивачка доповнила
та частково змінила позовні вимоги /л.с225/ і просила стягнути із КП "
Кіровоградводоканал " на свою користь всі утримання , здійснені
відповідачем із її заробітної плати з 01.12.2005 року по 23.08.2006 року,
заробітну плату за 13 днів вимушеного прогулу з 01 грудня по по 23.08.2006,
стягнути заробітну плату за 13 днів роботи у грудні 2005 року , 25000,00 грн.на
відшкодування моральної шкоди.

Представник відповідача КП " Кіровоградводоканал " Кулик A.M. позов визнала
частково, про що подано суду письмові заперечення проти позову , зокрема згідно
яких вказано що задоволенню підлягають вимоги лише про стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за 5 днів у грудні 2005 року в сумі 126
грн. ./л.с226-241/.

Представник , притягнутого за ухвалою суду від 18 липня 2006 року /л.с87/ ,
співвідповідача -ТОВ " Водне господарство " Кулик А.М. позов не
визнала і суду пояснила, що ТОВ " Водне господарство " не являється
правонаступником КП " Кіровоградводоканал " , до того ж позивачкою
позовні вимоги до ТОВ " Водне господарство не були заявлені.

З'ясувавши обставини справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши
письмові матеріали, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних
вимог.

Позивач з 1976 року працювала на підприємстві відповідача, а саме КП
«Кіровоградводоканал», на посаді оператора хлораторних установок по 3 розряду
Лелеківського водозабору з жовтня 1995 року.

Згідно рішення Кіровоградської міської ради № 1244 від 19 жовтня 2004 року
переданий в оренду цілісний майновий комплекс комунального підприємства
«Кіровоградводоканал» товариству з обмеженою відповідальністю «Водне
господарство» на 49 років із збереженням профілю. Відповідно до ст. Закону
України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар
стає правонаступником прав та обов'язків підприємства відповідно до договору
оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу -
також правонаступником прав та обов'язків підприємства, пов'язаних з діяльністю
структурного підрозділу. Відповідно до договору оренди № 42/1 від 23.03.2006
року орендар виступає правонаступником усіх прав та обов'язків комунального
підприємства, у тому числі права вимоги та боргів. У зв'язку з викладеним
працівниця переведена на роботу до ТОВ «Водне господарство», наказом №
259-п/2006 року, яке і є належним відповідачем у справі.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 грудня 2005 року
позивачка поновлена на підприємстві КП «Кіровоградводоканал» з 8 липня 2005
року, з даного відповідача стягнуто на її користь 1873,54 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, 1000,00 грн. у відшкодування моральної
шкоди. Наказ про поновленні на роботі виданий 9.12.2005 року, ОСОБА_1
приступила до роботи 8.12.2005 року. Протягом терміну з 1.12.2005 року по
8.12.2005 року позивачка з вини роботодавця не взмозі була приступити до
виконання службових обов'язків, роботодавець в примусовому порядку виконав
судове рішення, після відкриття виконавчого провадження, тому на підставі ст.
235 КЗпП_України , з ТОВ «Водне господарство» на користь позивачки підлягає
стягненню 126 грн. за 5 робочих днів вимушеного прогулу.

Вимоги позивачки щодо стягнення у відшкодування моральної шкоди визначені
нею в 20000,00 грн. підлягають задоволенню частково за таких обставин.

Моральну
шкоду ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що керівництво роботодавця не об'єктивно до неї
ставиться, вимагає здавати іспити по охороні праці, налаштовує проти неї
трудовий колектив, у неї погіршились стосунки з рідними, зокрема сестрою, яка
працює також на підприємстві відповідача. Крім того, створена негативна
обстановка стосовно неї, через що вона вимушена звільнитись з роботи. Вказане
суд не приймає як підставу у відшкодування такої шкоди, так як зазначене не
доведене позивачем в суді, жодний з

наказів,
які вона вважає були видані тільки для того, щоб вимусити їй звільнитись з
роботи не оскаржений нею в установленому порядку , вказані накази -
розпорядження роботодавця незаконними не визнані. Не доведеними є вимоги
позивачки і щодо збільшеного розміру моральної шкоди з 20 000 грн. до 25 000
грн.

Також за завдані моральні страждання позивач зазначала про необхідність
звертатись в суд і вимагати повернення незаконно утриманих коштів
підприємством, не виплату в повному обсязі зарплати за грудень місяць. В той
час коли в неї хворіли діти, чоловік замість того, щоб займатися ними, приймати
участь в лікуванні, вимушена була звертатись до суду. Дані підстави суд вважає
обґрунтованими і такими, що дійсно внесли розлад в життєдіяльність працівника,
через що вона вимушена була докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав
та законних інтересів. Крім того, суд враховує те, що відповідач після
звернення до суду таки повернув позивачці незаконно утримані кошти. Відповідно
до ст. 237-1 КЗпП України та у зв'язку із встановленим в судовому засіданні,
суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди - 1 000,00 грн.

Стосовно позовних вимог про повернення утримань із заробітної плати коштів,
які утримані відповідачем при виконанні рішення про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та у відшкодування
моральної шкоди , то вказані вимоги задоволенню не підлягають, так як
відповідачем ТОВ " Водне господарством" повернуто позивачці за
платіжним дорученням № 327 від 20 квітня 2006 року повернуто 300 . 61 грн...

В
порядку ст. 88 ЦПК суд стягує з ТОВ «Водне господарство» судові витрати.
Керуючись ст. ст. 213-215 ЦПК, ст. 294 ЦПК, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути із ТОВ «Водне господарство» на користь ОСОБА_1 126 грн. середнього
заробітку , 1000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди. В решті позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ТОВ «Водне господарство» в доход держави 68 грн. судового збору,
30,00 грн. витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
суді.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до КП " Кіровоградводоканал "
відмовити повністю .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції  може бути подано

протягом десяти днів   з дня
проголошення рішення суду   .Апеляційна
скарга може бути

подана протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження
рішення

суду.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення.