overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 22-ц - 5076/
2007 року                                             Головуючий 1 ін ст. - Терентьєв П.П.
Доповідач - Шаповал Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 листопада
2007 року. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого
судді - Шаповал Н.М.  суддів - Цвірюка
В.О.,  Хребтова В.П. при секретарі -
Дмитренко A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 10 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Харкова
від 10 серпня 2007 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про
відшкодування з ОСОБА_2  ОСОБА_3.
матеріальної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
ставиться питання про скасування рішення суду і направлення справи на новий
судовий розгляд за тих підстав,  що воно
постановлено з порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства.

Так,  суд на його думку,  повно та всебічно не дослідив обставини по
справі,  зокрема,  наявність гаражу,  яким він користувався ,  що підтверджується фотографіями. Також
безпідставно не стягнув на його користь вартість вказаного гаражу.

Заслухавши
пояснення учасників процесу,  перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1 у
задоволенні позову про відшкодування шкоди за зруйнований гараж,  суд виходив із того,  що позивач не довів,  відповідно до вимог  ст.
ст.  10,  62 ЦПК України,  що гараж належав йому на праві власності.

Судова
колегія погоджується з такими висновками районного суду,  оскільки вони відповідають наданим доказам і
вимогам  ст.
ст.  48 Закону
України « Про власність»,  який діяв на
час спірних правовідносин та втратив чинність 27.04. 2007 року на підставі
Закону № 997 -У у зв'язку з прийняттям ЦК
України,  та  ст.
321 ЦК України.

Так,  за змістом
ст.  321 ЦК України,  право власності є непорушним.  Ніхто не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його здійсненні.

Разом із
тим,  позивач не надав як до районного
суду так і до суду апеляційної інстанції доказів належності йому на праві
власності гаражу,  розташованому у дворі
будинкАДРЕСА_1

ОСОБА_1. не позбавлений
можливості звернутись до суду з позовом про відшкодування вартості будівельних
матеріалів у встановленому законом порядку.

Суд
повно та всебічно дослідив обставини по справі,
наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване
рішення.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

2

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
308,  317,  319 ЦПК України судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити. Рішення Ленінського районного суду м.  Харкова від
10 серпня 2007 року за­лишити без змін.

Ухвала набуває
чинності негайно,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення
безпосередньо до Верховного Суду України.
Справа № 22- 8434/2007 p.                                        Головуючий
у 1 інстанції - Мороз І.М.
УХВАЛА

31.10.2007 р.
колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду м. Києва в складі :

Головуючого -
Мараєвої Н.Є.,

Суддів -
Немировської О.В.,  Столбун В.І.

При секретарі -
Мовчан О.І.

Розглянули у
відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання   позивача ОСОБА_1

про поновлення
строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва
від 18.05.2007 р. в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України у м.
Києві,  Державного казначейства
України

про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними діями органів дізнання,  попереднього слідства і суду

заслухавши доповідь
судді Мараєвої Н.Є.,  пояснення
осіб,  які з'явилися,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи клопотання,  колегія суддів,  -

встановила:

В серпні
2007 р. позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на
апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від
18.05.2007 p.,  яким було
частково задоволено його позов до ГУ МВС України у м. Києві,  ДК України про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,  завданої незаконними
діями органів дізнання,  попереднього
слідства і суду.

В
клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення
позивач просить поновити строк на апеляційне оскарження цього рішення,  посилаючись на те,  що він не був присутнім при оголошенні
резолютивної частини рішення,  а отримав
копію рішення лише 18.08.2007 р.

З цим рішенням
позивач не погоджується і бажає його оскаржити. - Клопотання не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,
зокрема,  протоколу судового
засідання суду 1-інстанції, - позивач брав участь в судовому засіданні,  виступав у дебатах,  після чого суд видалився до нарадчої кімнати
(а.с.  88, 89,  зв.).

В
судовому засіданні Апеляційного суду м. Києва позивач пояснив,  що вважав,
що суд 1-інстанції не видалився для постановления рішення,  а що справа ще буде слухатися
вподальшому,  тому і чекав на виклик
суду.

Зазначав
також,  що про те,  що 18.05.2007 р. було постановлено рішення
він дізнався у серпні 2007 p.,  коли прийшов до суду і ознайомився з матеріалами справи.

З огляду
на викладене,  судова колегія не вбачає
підстав для поновлення  позивачу строку
на апеляційне оскарження даного рішення,
оскільки позивач брав участь у судовому засіданні,  в тому числі і в судових дебатах,  а тому вважає,  що строк ним було пропущено без поважних
причин.

Керуючись  ст.
ст.  218,  294,
296,  317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Клопотання
позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення
Шевченківського районного суду м. Києва від 18.05.2007 р. -відхилити,  а його апеляційну скаргу залишити без
розгляду.

Ухвалу
може бути оскаржено до Верховного Суду України протягом двох місяців.
Справа № 2-О-70/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 липня 2007
року                                                                                            смт.
Горностаївка

Горностаївський
районний суд Херсонської області в складі:

головуючого
судді                       Шиповалової Т. Д.

при секретарі                               Стешенко О. І.

розглянувши   в
попередньому  судовому   засіданні
цивільну  справу  за
позовною  заявою

ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в обгрунтування
своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 1989 року. Від шлюбу мають неповнолітню
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Питання проживання дочки вирішили в добровільному
порядку. Сімейне життя не склалося, так як вони люди різних характерів і
поглядів на сімейне життя. На даний час проживає з іншою жінкою, тому
збереження шлюбу та сімейне життя з відповідачкою є неможливим, сім'я існує
формально та збережена бути не може. Просить суд постановити рішення, яким
розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2

Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву,
в якій просить суд справу розглянути в його відсутності, позов підтримує.
Відповідач не заперечує проти розгляду справи у відсутності позивача.

Відповідач в попередньому судовому засіданні заявлений позов визнала та
пояснила, що вони люди різних характерів та поглядів на сімейне життя, сім'я
існує формально та збережена бути не може. Питання проживання дочки вирішили в
добровільному порядку. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову
не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши думку позивача,
заслухавши відповідача, вважає що позов підлягає задоволенню, так як спільне
життя подружжя не склалось, сім'я існує формально та збережена бути не може.
Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне
значення. Згідно свідоцтва про одруження шлюб укладений між ОСОБА_1. та ОСОБА_2
01 листопада 1989 року, актовий запис № 32 (а. с. 4).

На підставі викладеного вище та керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст.10,
11,60,209,212,214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Мурафською сільською Радою Шаргородського району
Вінницької області, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
01 листопада 1989 року, актовий запис № 32 - розірвати.

При оформленні розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1та ОСОБА_2 державне мито
на користь держави по 8.50 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Херсонської області через Горностаївський районний суд шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів та подальшим поданням
апеляційн<5?)скарги протягом двадцяти днів.
Справа №2о-64 2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 липня 2007
року

Першотравневий
районний суд м.  Чернівці в складі
колегії:г оловуючого -судді Дембіцької 0.0., народних засідателів Чемьоркіна
І.Л., Михайлецького І.П., при секретарі Анісімовій Т.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернівці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа-управління праці
та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м. Чернівці,  про визнання недієздатним ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Заявник
звернувся до суду із заявою про визнання його батька, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1недієздатним. ГТосилався на телцо ОСОБА_2у зв"язку із
наявністю психічного захворювання перебувас на обліку в Чернівецькій обласній
психіатричній лікарні.Крім того, зловживас алкогольними напоями.Для
встановлення опіки над ОСОБА_2необхідно визнати останнього недієздатним,
оскільки він через хворобу не може розуміти значення своїх дій.

В
судовому засіданні представник заявника підтримав заяву,  підтвердив викладені у обставини.

Представник
заінтересованої особи у судовому засіданні пояснила, що заява є обгрунтованою
та не заперечувала проти її задоволення.

Заслухавши                      представника        заявника, думку                      заінтересованої

особи,
дослідивши    матеріали    справи,
суд    вважає,     що
заява    підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановленого
ОСОБА_2 є батьком заявника-ОСОБА_1.дцо вбачається із копії свідоцтва про
народження. ОСОБА_2, 1927 року народження дійсно перебуває на обліку у
Чернівецькій обласній психіатричній лікарні через наявність психічного
захворювання.

Згідно
висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 16.07.2007 року,
ОСОБА_2страждає хронічним психічним захворюванням у формі деменції змішаного
генезу/судинного та інтоксикаційного/.За своїм психічним станом ОСОБА_2не може
розуміти значення своїх дій та керувати ними.За таких обставин суд вважає за
необхідне заяву задовільними та визнати ОСОБА_2 недієздатним.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.  ст. 39-41, 60 ЦК України,  ст. 236-241 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати
ОСОБА_2ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  уродженця
с. Малий Кучурів Заставнівського району Чернівецької області, мешканця
АДРЕСА_1- недієздатним внаслідок психічного захворювання та встановити над ним
опіку.

Рішення
може бути оскаржене у апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької
області через Першотравневий районний суд м.
Чернівці шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів
з моменту проголошення рішення з поданням апеляційної скарги протягом 20 днів
після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення та одночасним направленням
її копії до апеляційного суду.
Справа №2-109
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2007
року. Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого
судді Марчука В.Т. при секретарі Вольській О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з вказаним вище позовом до відповідачки.

Посилався
на те,  що з відповідачкою він
зареєстрував шлюб 25.01.1978 року. Неповнолітніх дітей від їхнього шлюбу немає.

Останні
десять років він з відповідачкою подружніх відносин не підтримує. Вказаний
період часу вони разом не проживають і спільного господарства не ведуть.

З 1998
року він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою і має намір
зареєструвати з нею шлюб. Просив розірвати шлюб з відповідачкою.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позов підтримав і підтвердив обставини,  викладені в позовній заяві.

Справа
слухалась у відсутність відповідачки ОСОБА_2 ,
яка в судове засідання не з'явилася незважаючи на те,  що належним чином була повідомлена судом про
час та місце розгляду справи,  що
підтверджується матеріалами судового доручення,
направленого за місцем постійного проживання відповідачки в Республіку
Білорусь.

Згідно
протоколу судового засідання суду Советского
району м. Мінськ від 10.05.2007 року відповідачка ОСОБА_2  позов ОСОБА_1
визнала та погодилась розглянути справу у її відсутність.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають в
шлюбі,  який зареєстровано між ними
міським відділом РАГСу м. Магадана 25.01.1978 року,  про що в книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу зроблено запис за №132.

Неповнолітніх
дітей від вказаного шлюбу у сторін немає.

Протягом
останніх десяти років сторони не підтримують подружніх відносин,  проживають окремо один від одного та не
ведуть спільного господарства.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що сім'я у сторін остаточно розпалась і
зберегти її уже не можливо,  а тому їх
шлюб необхідно розірвати.

Керуючись
CT.CT.104 ч.2,  105 ч.3,  110,
112,  114 п.2 СК України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
64,  88,  208,
209, 212-215, 218, 294 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2,  зареєстрований
міським відділом РАГСу м. Магадана 25.01.1978 року за №132 розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_1 на користь
держави державне мито в розмірі 17 грн.,
а ОСОБА_2від
сплати державного мита звільнити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа №2-1271
2007року      Першотравневий районний суд
м.  Чернівці в складі:
головуючого-судді:      Дембіцька О.О.,
секретарі:                             Анісімової
позивача: Кесаревої Г.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Чернівці справу за позовом     МКП
"Чернівцітеплокомуненерго"
до     ОСОБА_1про стягнення
заборгованості за теплову енергію,  -
"Чернівцітеплокомуненерго" звернулось в суд з позовом до відповідачки
про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Посилалось на те,  що ОДКП „Чернівцітеплокомуненерго"
безперебійне,  протягом опалювального
періоду центральне опалення АДРЕСА_1опалювальною площею 17, 49м2 по
тарифах,  затверджених розпорядженням
облдержадміністрації від 11.12.1999 року № 804-р,  із наступними змінами. Послуги в центральному
опаленні надавались безперебійно,
протягом опалювального періоду,
із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Проте,  відповідачі в порушення умов  ст.
615 ЦК України,  частково сплативши заборгованість,  відмовляються від оплати за послуги з
центрального опалення,  в результаті чого
утворилась заборгованість станом на 30.04.2007 р. в сумі 469.49 грн.
судовому засіданні представник позивача позов підтримала та в своєму поясненні
підтвердила обставини викладені в позовній заяві.
в судове засідання повторно не з'явилась,
хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду
справи,  про причини неявки суд не
повідомила. Разом з тим,  суд вважає за
можливе розглянути справу у її відсутності,
оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини
сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст.
Судом
встановлено,  що відповідачка проживає по
АДРЕСА_1,  є абонентом ОДКП
„Чернівцітеплокомуненерго" та споживачем теплової енергії згідно договору
про користування тепловою енергією,
/а.с. 8/ Внаслідок несвоєчасної сплати за теплову енергію у відповідачки
утворилася заборгованість,  яка на момент
винесення рішення складає 469 грн.49коп.
обставини підтверджуються дослідженими по справі доказами,   зокрема: розрахунковими даними за спожите
підставі наведеного та керуючись
ст.  64, 67, 162 ЖК України,   ст.
526, 541, 543, 623 ЦК
209,  212-215,  294 ЦПК України,  суд,  -
з ОСОБА_1на користь МКП "Чернівцітеплокомуненерго" заборгованість за
теплову енергію в сумі 469(чотириста шістдесят дев'ять)грн. 49 коп.
з ОСОБА_1на користь МКП "Чернівцітеплокомуненерго" ЗО грн. 00 коп.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької
області через Першотравневий районний суд м.
Чернівці шляхом подачі в 10-тиденний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою згодою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Справа №2-1025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2007
року. Першотравневий районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого
судді Марчука В.Т. при секретарі Вольській О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась в суд з вказаним вище позовом до відповідача.

Посилалась
на те,  що з відповідачем вона
зареєструвала шлюб 25.11.2001 року. Від їхнього шлюбу є донька - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Одруження
з відповідачем виявилось невдалим.  їхня
сім'я поступово почала розпадатись. Відповідач не брав участі у веденні
домашнього господарства,  почав проявляти
до неї неповагу,  вчиняв сварки. З вини
відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими.

На
початку червня 2005 року їхні подружні відносини загострилися у зв'язку з чим
спільне життя стало неможливим і вона фактично припинила подружні стосунки із
відповідачем.  На даний час вона проживає
разом з донькою,  яка знаходиться на її
утриманні.

Просила
розірвати шлюб з відповідачем та залишити їх доньку проживати разом з нею.

Позивачка
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала і підтвердила обставини,  викладені в позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав і погодився із доводами позивачки.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають в
шлюбі,  який зареєстровано між ними
Чернівецьким міськвідділом РАГСу 25.11.2001 року,  про що в книзі реєстрації актів про одруження
зроблено запис за №1651.

Від
вказаного шлюбу у сторін є донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

З червня
2005 року сторони не підтримують подружніх відносин,  проживають окремо один від одного та не
ведуть спільного господарства.

При
таких обставинах,  суд вважає,  що сім'я у сторін остаточно розпалась і
зберегти її уже не можливо,  а тому їх
шлюб необхідно розірвати.

Виходя
виключно із інтересів неповнолітньої доньки сторін,  суд вважає за необхідне залишити проживати її
разом із позивачкою.

Керуючись  ст.
ст. 104 ч.2,  105 ч.3,  ПО,
112,  114 п.2 СК України,   ст.
ст. 10,  11,  60,
64,  88,  208,
209,  212-215,  218,
294 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2,  зареєстрований
Чернівецьким міськвідділом РАГСу 25.11.2001 року за№1651 розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з ОСОБА_2на
користь держави державне мито в розмірі 17 грн.,  а ОСОБА_1від сплати державного мита
звільнити.

Неповнолітню
доньку сторін - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження залишити проживати з матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судовий збір в розмірі 08 грн. 50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 07 грн. 50
коп.,  а всього 16 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

17 липня 2007р.                Джанкойський міськрайонний суд
АРК

у складі:
головуючого: Смирнової З.П. при секретарі: Петренко Ю.А.,  розглянувши у попередньому судовому засіданні
в м.  Джанкой справа за позовом ОСОБА_1до
Мирновської сільської ради,  з/особа ОСОБА_2  про встановлення факту прийняття спадщини і визнанні
права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
просить встановити факт прийняття нею спадщини у виді домоволодіння,  розташованого в АДРЕСА_1; грошових внесків по
рахунках НОМЕР_1;НОМЕР_2 в філії Ощадбанка № 4553 м. Джанкой,  після смерті матері - ОСОБА_3; визнати право
власності на вище вказане майно. Свої вимоги мотивує тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір -
ОСОБА_3,  якій на праві особистої
власності належало зазначені домоволодіння та грошові внески.

Будучи
спадкоємцем першої черги за законом,
позивач звернувся в Джанкойську держнотконтору для оформлення своїх
спадкових прав,  але їй в цьому було
відмовлено в зв'язку з пропуском шести місячного строку на прийняття спадщини. Однак,  як пояснила позивач,  вона фактично прийняла спадщину після смерті
своєї матері: після її смерті розпорядилася її майном,  ховала її.

У суді
позивач підтримав вимоги позовної заяви,
просить задовольнити їх у повному обсязі. Дав пояснення згідно зі
встановленим у суді.

ОСОБА_2 у судовому
засіданні визнав позовні вимоги у повному обсязі,  заперечень не надав,  дав пояснення згідно з встановленним у
суді,  також пояснив,  що спадщину після смерті своєї дружини
принимати не має намиру,  с заявою до нотаріальної
контори не звертався,  не заперечував
проти визнання право власності на зазначене майно за позивачем ОСОБА_1

Відповідач
у судове засідання не з'явився,  про час
та місце розгляду справи сповіщен своєчасно,
заперечень судові не надав,  про
причини не явки не сповістив. При таких обставинах суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності представника відповідача.

З
урахуванням доводів позивача,  аналізу й
оцінки доказів суд вважає,  що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд не сумнівається в правдивості
пояснень,  даних позивачем,  тому що вони підтверджуються письмовими
доказами в дійсності яких суд також не сумнівається.

Керуючись  ст.
ст.  З,  7, 10,
11,  60,  209,
213,  256 ЦПК Україна,   ст.
ст.  316,  1261, 1266, 1268 ЦК України,  суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадкового майна у виді
домоволодіння,  розташованого в АДРЕСА_1;
грошових внесків по рахунках НОМЕР_1;НОМЕР_2 в філії Ощадбанка № 4553 м.
Джанкой,  після смерті матері - ОСОБА_3,  що померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння,
розташоване в АДРЕСА_1; грошові внески по рахунках НОМЕР_1;НОМЕР_2 в
філії Ощадбанка № 4553 м. Джанкой.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду АРК через Джанкойський міськрайонний
суд у порядку  ст.  ст.
294,  296 ЦПК України.

Рішення
надруковане суддею в нарадчій кімнаті.