Справа №2-193/07
РІШЕННЯ

Іменем   України

30 серпня 2007
року.   Жидачівський районний суд
Львівської області в складі: головуючого - судді   Цюмрака М. Д. при секретарі   Ткачук О.П.3 участю адвоката   ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Жидачеві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до Жидачівського районного суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2
завдану йому матеріальну та моральну шкоду,
мотивуючи свої вимоги тим,
відповідач 10.11.2006 року визнаний Жидачівським районним судом винним в
тому,  що наніс позивачу середньої
тяжкості тілесні ушкодження у виді закритого перелому лівої ліктьової кістки.

Ліва
рука позивача була в гіпсі з 16.06.2006 року по 14.08.2006 року,  а тому він не міг нею працювати в той
час,  коли наступили літні
сільськогосподарські роботи,  у
зв"язку з чим він змушений був укласти договір на виконання робіт з
ОСОБА_4,  якому заплатив за роботу 2
тис.  грн.

Крім
того позивач поніс витрати на лікування та на транспортні витрати,  оскільки їздив у лікарню та на виклики в
слідчі органи і суд на що витратив 43.18 грн.

Позивач
просить стягнути також 1000 грн. відшкодування за 2.5 місяці,  тобто за той період коли він не міг працювати
у своєму підсобному господарстві,  тобто
по 400 грн. в місяць,  а також 2000 грн.
моральної шкоди.

В
судовому засіданні ОСОБА_1. свої вимоги,
викладені в позовній заяві,
повністю підтримав.

Відповідач
ОСОБА_2позов визнав частково і суду пояснив,
що він дійсно визнаний судом винним у вчиненні злочину,  передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України і згідний сплатити позивачу певну суму за
нанесену йому моральну шкоду,  але не в
такому розмірі,  як цього вимагає
позивач.

Відповідач
пояснив,  що позивач,  хоча його рука була у гіпсі,  працював кіньми на своєму городі,  та на городах громадян с. Заболотівці,  які в рахунок оплати за виконану ним у них
роботу,  працювали на городі
позивача,  а тому він жодного договору
зОСОБА_4 не укладав. Крім того відповідач пояснив,  що ОСОБА_4 являється чоловіком сестри
позивача.

Відповідач
вважає,  що позивач жодних витрат на
лікування не поніс,  оскільки не долучив
про це доказів,  а також не поніс витрат
на транспорт,  оскільки не долучив
жодного квитка на автобус чи ін. вид трнспорту. Відповідач частково визнає
витрати на відшкодування моральної шкоди.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  який свій позов підтримав повністю,  відповідача,
який позов визнав частково,
свідків,  дослідивши письмові
докази,  дав їм оцінку і вважає,  що позов підлягає до часткового задоволення з
таких міркувань.

З
пояснення свідка ОСОБА_5 вбачається,  що
вона працює секретарем Бережницької сільської ради і літом 2006 року вона була
запрошена в юридичну консультацію Жидачівського району,  де адвокат позивача попросила свідка завірити
договір від 16.06.2006 року між позивачем та ОСОБА_4,  якого свідок не укладала,  а 25 грудня 2006 року до неї підійшов
позивач,  який мав з собою договір,  надрукований на друкарській машинці і просив
завірити його печаткою,  на що свідок
погодилася. Ні ОСОБА_4,  ні ОСОБА_1
16.06.2006 року в сільській раді не були і такого договору вона не
укладала,  в її присутності ніхто
договору не підписував,  а тому свідок
просить не брати його до уваги.

З
пояснення свідка ОСОБА_6вбачається,  що
він працює лікарсм-травматологом Жидачівської ЦРЛ. 14.06.2006 року в лікарню
поступив позивач по даній справі ОСОБА_1. із скаргами на біль в лівій
руці,  а тому була зроблена
ренгенографія,  яка показала,  що в позивача закритий перелом і йому була
накладена гіпсова лангета
від кисті до верхньої третини лівого плеча і зобов"язано його повторно
явитися для огляду через два місяці. Рівно через два місяці позивач явився для
огляду,  де було знято з руки гіпсову
лангету і призначено масажі для відновлення рухів.

Свідок
пояснив,  що при отриманні такої травми
не слід працювати,  але селяни,  які мають своє підсобне господарство та поле
інколи цього не дотримуються,  але чи
працював на своєму городі позивач,
свідкові невідомо.

Із копії
вироку Жидачівського райсуду
від 10.11.2006 року вбачається,  що
ОСОБА_2визнаний винним у вчиненні злочину,
передбаченого  ст.  122 ч.1 КК України,  оскільки наніс ОСОБА_1 тілесне ушкодження
середньої тяжкості.

Із
висновку експерта № 98 вбачається,  що у
ОСОБА_1а було виявлено закритий перелом лівої ліктевої кістки,  який виник від дії твердого тупого
предмету,  міг виникнути від удару
дерев"яною палецею /штахетою/.

Суд,  оцінивши всі докази в їх сукупності
вважає,  що позивачем абсолютно
недоведено заподіяння йому матеріальної шкоди.

Позивач
не долучив жодного доказу про понесені ним витрати на лікування та на транспорт
до Жидачеві і назад. З пояснень лікаря-травматолога вбачається,  що позивач будь-яких лікарств не отримував і
такі йому не призначалися,  тому на лікування
він жодних витрат не поніс.  Якщо він
поніс витрати транспортні витрати,  то
повинен пред"явити суду квитки,
адже в любому автобусі чи маршрутному таксі на вимогу пасажира видаються
квитки.

Суд не
бере до уваги договір,  укладений
16.06.2006 року та завірений секретарем Бережницької сільської ради 25.12.2006
року між позивачем та ОСОБА_4на виконання сільськогосподарських робіт,  оскільки допитана в судовому засіданні
секретар сільської ради просила не брати даний договір до уваги,  оскільки він складений з порушенням,  невідомо ким надрукований та підписаний,  оскільки підписувався не в її присутності.

Суд
вважає,  що позивач не має права на
оплату в сумі 400 грн. щомісячно,
оскільки він пенсіонер і ніде не працює,
заробітну плату не втрачав.

Суд
вважає,  що позивач дійсно поніс моральні
страждання,  оскільки незаконними діями
відповідача отримав середньої тяжкості тілесні ушкрдження,  тому моральна шкода підлягає до часткового
задоволення.

Керуючись  ст.
ст. 213-215 ЦПК України,
ст.  1167,  1195 ЦК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Стягнути   з
ОСОБА_3    1954   р.н.
,    мешканця   с. Заболотівці Жидачівського району
Львівської області на користь ОСОБА_1,
1948 р.н.,  мешканця с.
Звболотівці Жидачівського району Львівської області 1000 грн. моральної шкоди.
В решта частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Рішення
може бути оскаржене до судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду подається протягом десяти днів з дня
його проголошення,  а апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
до Апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд.