Справа № 2-2736/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року Оболонський районний суд м.  Києва в складі: головуючого судді Маринченко
М. М. ,  при секретарі Скорик Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.  Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  яка діє в інтересах
неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа Головне управління юстиції у м.  Києві,
про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

встановив:

У квітні 2007 року позивачі звернулись
до суду з позовом до відповідачки,  в
якому зазначили,  щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер
ОСОБА_5,  який являється батьком ОСОБА_1
та ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві
приватної власності квартиру АДРЕСА_1. Заповіт за життя ОСОБА_5.
не складав. Таким чином,
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 являються спадкоємцями ОСОБА_5.  першої черги за законом.  У визначений законом строк вони звернулись до
Четвертої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини. Також до вказаної нотаріальної контори звернулась баба померлого -
відповідачка ОСОБА_4. із заявою про прийняття спадщини. 02 березня 2007 року
державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори їм було
видано свідоцтва про право на спадщину,
а саме на 1/3 квартири АДРЕСА_1 кожному. У відповіді на заяву позивача
ОСОБА_1 Четверта Київська державна нотаріальна контора роз'яснила,  що згідно з ч. 2  ст.
1266 ЦК України ОСОБА_4. спадкує частку спадщини після смерті свого
онука,  яка б належала за законом її
дочці ОСОБА_6.  (матері померлого),  якби вона була жива на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_5.

Посилаючись на те,  що відповідачка належить до другої черги
спадкоємців за законом,  закликається до
спадкування лише в тому випадку,  коли б
не було спадкоємців першої черги та не має права на спадкування майна ОСОБА_5. позивачі просили
визнати,  що ОСОБА_4. не має права на
спадкування майна ОСОБА_5.  за правом
представлення; визнати,  що спадкоємцем
майна ОСОБА_5. ,  а саме квартири АДРЕСА_1 за законом в рівних частинах по
1/2 кожний є його діти - ОСОБА_1та ОСОБА_3; зобов'язати Четверту Київську
державну нотаріальну контору внести відповідні зміни до свідоцтв про право на
спадщину позивачів.

В судовому засіданні позивачі
уточнили позовні вимоги та посилаючись в тому числі й на те,  що між спадкоємцями,  які прийняли спадщину,  не досягнуто згоди про поділ спадкового
майна,  просили визнати,  що ОСОБА_4. не має права на спадкування майна
ОСОБА_5.  за правом представлення;
поділити спадкове майно,  отримане у
спадок після смерті ОСОБА_5.
,  а саме квартиру АДРЕСА_1 між
спадкоємцями ОСОБА_1.  та ОСОБА_3.  в рівних частинах; визнати за ОСОБА_1.  право власності в порядку спадкування за
законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_3.  право власності в порядку спадкування за
законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1. Представник відповідачки проти позову
заперечував,  посилаючись на те,  що він повністю підтримує думку державної
нотаріальної контори про те,  що
відповідачка має право на спадкування 1/3 частини спірної квартири за правом
представлення.

Третя особа - Головне управління
юстиції у м.  Києві в судове засідання не
з'явилася та надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу за
відсутності представника управління та постановити рішення відповідно до вимог
чинного законодавства.

Заслухавши пояснення
позивачів,  представника позивача
ОСОБА_1,  представника відповідачки,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,  щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5. ,
який являється батьком позивача ОСОБА_1 та неповнолітньої
ОСОБА_3 (в інтересах якої діє її мати - колишня дружина померлого). Після його
смерті відкрилась спадщина на належну йому на праві приватної власності
квартиру АДРЕСА_1. Заповіт за життя ОСОБА_5.
не складав. Таким чином,  ОСОБА_1
та ОСОБА_3 відносяться до першої черги спадкоємців померлого ОСОБА_5.  за законом.
У визначений законом строк вони звернулись до Четвертої Київської
державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Також до
вказаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулась баба
померлого - відповідачка ОСОБА_4.

02 березня 2007 року державним
нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 було видано свідоцтва про право на спадщину за законом,  на 1/3

спірної квартири
кожному,  з посиланням на те,  що згідно з ч. 2  ст.
1266 ЦК України ОСОБА_4. спадкує частку спадщини після смерті свого
онука,  яка б належала за законом її
дочці ОСОБА_6.  (матері померлого),  якби вона була жива на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_5.  Так як ОСОБА_6.  померла ІНФОРМАЦІЯ_2,  то її частка спадщини переходить її
матері,  тобто бабі померлого - ОСОБА_4.

Право
власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вказані частки в квартирі ними в Київському
міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна не зареєстровано. Свідоцтво про право на спадщину за законом
на 1/3 спірної квартири відповідачці не видавалося.

Відповідно
до  ст.
ст.  1261 ЦК України діти
спадкодавця мають право на спадкування за законом в першу чергу; баба,  як з боку батька так і з боку матері,  відноситься до другої черги спадкоємців за
законом.

Згідно
зі  ст.
1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна
черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності
спадкоємців попередньої черги.

Баба
спадкодавця ОСОБА_4. відноситься до спадкоємців другої черги; відповідно до
положень  ст.  1266 ЦК
України не має права на спадкування майна ОСОБА_5.
за правом представлення і за наявності спадкоємців
попередньої черги - дітей померлого ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не має права на
спадкування за законом.

Таким
чином позовні вимоги позивачів про визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за кожним
права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Позовні
вимоги про поділ квартири задоволенню не підлягають,  оскільки між сторонами фактично виник спір
про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,  а не про поділ спадкового майна між
спадкоємцями,  які прийняли спадщину
відповідно до часток,  належних кожному
із спадкоємців.

Відповідно
до  ст.
88 ЦК України
з відповідачки на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними та
документально підтверджені судові витрати.

Керуючись  ст.
ст.  1258,  1261,
1262,  1266 ЦК України,   ст.
ст.  60,  88,
212-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом.

Визнати
за ОСОБА_3 Сергіївною право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 державне мито у розмірі 1700 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду
м.  Києва через Оболонський районний суд
м.  Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.