Справа  №   2-205008
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

м.Василівка                                                                                              18 листопада 2008 року

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого – судді Кочевої І.В., при секретарі –   Вороніній О.В., за участю представника третьої особи, що діє за довіреністю –
ОСОБА_1
, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за  позовною
ОСОБА_2
до
ОСОБА_3
, за участю третьої особи -  закритого акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія Запорізьке обласне управляння» про стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що 29 травня 2008 року о 16 год. 08 хв. у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул.Нижня сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого його автомобіль було пошкоджено, вартість відновлювального ремонту складає 1961 грн. 10 коп.  Відповідно до постанови Василівського районного суду Запорізької області від 30.05.2008 року винним у скоєнні вказаної ДТП визнано відповідача, якого було притягнуто до адміністративної відповідальності. Частину завданої майнової шкоди позивачу – у сумі  1456 грн. 76 коп. було відшкодовано страховою компанією, а відшкодування решти – 510 грн. франшизи -  не передбачено договором страхування. Позивач просить суд стягнути з відповідача 510 грн. у рахунок відшкодування завданої йому майнової шкоди, та судові витрати: 51 грн. держмита, 30 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 200 грн. витрат на оплату юридичної допомоги.

У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить задовольнити.

Відповідач, не визнаючи позов у повному обсязі у попередньому судовому засіданні, при розгляді справи по суті суду пояснив, що він повністю визнає позовні вимоги про стягнення 510 грн. шкоди, але просить суд відмовити у задоволенні позову у частині стягнення з нього на користь позивача судових витрат, оскільки позивач не намагався врегулювати спір мирним шляхом.

Представник третьої особи суду пояснив, що він вважає позовні вимоги обґрунтованими та просить їх задовольнити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, свідків, дослідивши надані сторонами докази у сукупності суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Згідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.58 ч.1  ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2   ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.60    ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що  29 травня 2008 року у м.Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул.Нижня з вини відповідача сталася ДТП у результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача, що підтверджено постановою Василівського районного суду Запорізької області від 30.05.2008 року по адміністративній справі. Вказана постанова суду ніким не оскаржена та не скасована. Належність пошкодженого автомобіля
ІНФОРМАЦІЯ_1
держномер
НОМЕР_1
позивачу підтверджена свідоцтвом про його реєстрацію.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов’язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином,  суд вважає, що вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача у справі,  з його боку мали місце  неправомірні дії, а саме порушення Правил дорожнього руху, що призвели до ДТП та механічних ушкоджень автомобіля позивача.

Ст.22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками є – витрати, яких зазнала особа у зв’язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної  небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

У результаті ДТП автомобіль позивача отримав технічні ушкодження, внаслідок чого позивачу завдано шкоди на суму 1961 грн. 10 коп., що підтверджено звітом №234 від 02.07.2008 року про встановлення вартості матеріальної шкоди, завданого власнику транспортного засобу. Частина вказаної суми, а саме -  1465 грн. 76 коп. сплачена позивачу страховою компанією, що підтверджено  страховим актом  від 01.09.2008 року, страховим полісом та випискою про здійснення перерахунку коштів на картковий рахунок позивача. Невідшкодована сума шкоди, завданої позивачу складає 510 грн., що сказано у страховому полісі та страховому акті.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги  про стягнення 510 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованими, доведеними у суді та такими, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до вимог ст.ст.79, 81, 84, 88 ЦПК України, усі судові витрати понесені позивачем, суд вважає необхідним стягнути на його користь з відповідача, оскільки необхідність звернення позивача до суду виникла у зв’язку з неправомірними діями відповідача. Заперечення проти цього з боку відповідача суд до уваги не приймає, оскільки вони не обґрунтовані та не відповідають вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1166,  1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про страхування», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 14, 57, 58, 60, 79,  84,  88, 208, 209, 214 -215  ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити,  стягнути з
ОСОБА_3
на користь
ОСОБА_2
510 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 200 грн. – витрат на правову допомогу, 81 грн. – судових витрат на оплату держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 791 грн.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області                                                                                   Кочева І.В.