Справа №2-15(07)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
квітня 2007 року                                                                         Цюрупинський
районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді                                                              Лебедя
І.П.

при секретарі                                                                       Орловій
О.С.

з участю сторін                                                                   ОСОБА_1,
ОСОБА_2

представника ОСОБА_1                                                   ОСОБА_3

представника ОСОБА_2                                                   ОСОБА_4

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Цюрупинську цивільну справу №
2-15(07) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про реальний поділ жилого будинку,
визначення порядку користування земельною ділянкою і стягнення судових витрат, та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування
частини жилого будинку недійсним і стягнення судових витрат -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про реальний поділ жилого будинку,
визначення порядку користування земельною ділянкою і стягнення судових витрат,
а ОСОБА_2 звернулась до суду до ОСОБА_1 з зустрічним позовом про визнання
договору дарування частини жилого будинку недійсним і стягнення судових витрат.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов підтримала, суду пояснила, що вона
домовилась зі своєю матір'ю -
відповідачкою за первинним позовом ОСОБА_2- забезпечити житлом її рідну сестру
ОСОБА_5(дочку ОСОБА_2) шляхом обміну належної їй квартири АДРЕСА_1 на 1/2
частину з належною частиною господарчих та побутових будівель і споруд жилого
дому АДРЕСА_2 що належав ОСОБА_2 З цією метою вона згідно з нотаріально
посвідченим договором дарування від 27.11.2001р. подарувала своїй сестрі
ОСОБА_5. належну їй квартиру, а ОСОБА_2 згідно з нотаріально посвідченим договором
дарування від 27.03.2002р. подарувала їй половину жилого дому з належною
частиною господарчих та побутових будівель і споруд. При цьому не було й мови
про укладення договору довічного утримання матері, був фактично укладений
договір міни житла шляхом укладення двох договорів дарування. Тому просить
реально розділити жилий будинок АДРЕСА_2 з належною частиною господарчих та
побутових будівель і споруд з урахуванням порядку користування, який склався,
згідно з висновками судової будівельно-технічної експертизи від 09 серпня 2006
року № 140 з компенсацією їй різниці вартості часток будинку в сумі 12122 грн.,
стягнути з ОСОБА_2 половину витрат на проведення експертизи, та судових витрат.
Зустрічний позов ОСОБА_2 вона не визнає, так як його вимоги надумані, скандали
провокує її мати з метою виселити їх..

В
судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_3. погодився з її поясненнями,
просив її позов задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити за
необгрунтованістю.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнала, свій позов підтримала і
пояснила, що з метою втішити свою дочку ОСОБА_1, так як останній не щастило в
особистому житті, а також враховуючи обіцянки останньої допомагати їй в веденні
домашнього господарства і здійснювати при необхідності догляд за нею, вона
згідно з нотаріально посвідченим договором дарування від 27.03.2002р.
подарувала ОСОБА_1 половину жилого дому АДРЕСА_2 з належною частиною
господарчих та побутових будівель і споруд. Спочатку у неї з ОСОБА_1 склалися
добрі взаємовідносини, але після того, як дочка вийшла заміж, між ними почали
виникати конфліктні ситуації, що

2

призводило до
скандалів, ОСОБА_1 разом з чоловіком декілька разів робила спроби побити її.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не додержала своїх обіцянок щодо догляду за нею, а
договір дарування вона підписала під впливом цих обіцянок, просить визнати
договір дарування 1/2 частини з належною частиною господарчих та побутових
будівель і споруд жилого дому АДРЕСА_2 від 27.03.2002 р. недійсним, в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В
судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_4. погодився з її поясненнями,
просив її позов задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за
необґрунтованістю.

Свідок
ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснив, що він з 2000 року співмешкав з ОСОБА_1,
а в 2002 році вони зареєстрували шлюб. Йому відомо, що з метою забезпечення
житлом молодшої сестри ОСОБА_1 - ОСОБА_5 - ОСОБА_1 домовилася з матір'ю ОСОБА_2
про обмін належної їй квартири на половині будинку, належного матері. Обмін
було проведено шляхом укладання договорів дарування. Після їх переселення до
будинку ОСОБА_2 остання почала вчиняти скандали, забороняла користуватися газом
і таке інше. Йому відомо, що при укладанні договорів дарування не було й мови
про укладення договору довічного утримання ОСОБА_2

Свідок
ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є онукою ОСОБА_2, а ОСОБА_1 - її
матір. їй відомо, що її мати і бабуся домовилися про передачу материної
квартири сестрі ОСОБА_5., а бабуся надає її матері половину свого будинку. Коли
вони поселилися в домі бабусі, остання ініцюювала сварки, вони змушені були
зробити окремий вхід в будинок, окремі газ та світло.

Свідок
ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є онукою ОСОБА_2, а ОСОБА_1-ЇЇ матір.
їй відомо, що її мати і бабуся домовилися про передачу материної квартири
сестрі ОСОБА_5., а бабуся надає її матері половину свого будинку. Коли вони
поселилися в домі бабусі, остання ініцюювала сварки, вони змушені були зробити
окремий вхід в будинок, окремі газ та світло. Вітчим ніколи не бив бабусю.

Свідок
ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є сином ОСОБА_2 і братом ОСОБА_1
Зі слів ОСОБА_1 він знає, що остання домовилася з матір'ю ОСОБА_2 про обмін
належної їй квартири на половині будинку, належного матері, з метою забезпечити
житлом молодшу сестру ОСОБА_5, котра не могла жити разом з матір'ю, оскільки
між ними виникали сварки. Він знає, що останнім часом між ОСОБА_1 і ОСОБА_2
часто виникали сварки, розпочинала сварки завжди ОСОБА_2 Йому нічого не відомо
про те, чи обіцяла ОСОБА_1 доглядати матір.

Свідок
ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона є невісткою ОСОБА_2 і приймала
участь на правах родички в обговоренні питання між свекрухою та ОСОБА_1 про
обмін квартири, належної ОСОБА_1 на половину будинку, належного свекрусі. При цьому
ніякою розмови про догляд зі сторони ОСОБА_1 за свекрухою не було. Такий обмін
було зроблено з метою надати квартиру молодшій сестрі ОСОБА_5.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_2 і молодшою
сестрою ОСОБА_1 Вона проживала разом з матір'ю в будинку останньої, а коли
вийшла заміж, стосунки з матір'ю зіпсувались, вона змушена була орендувати
квартиру. Вона була присутня при розмові матері з ОСОБА_1 про обмін квартири,
яка належить ОСОБА_1 на половину будинку, який належить матері з метою
забезпечити її житлом. Домовились, що сестра подарує їй квартиру, а мати
подарує половину будинку сестрі. їй нічого не відомо про будь-яку домовленість
між матір'ю і ОСОБА_1 про догляд останньої за матір'ю.

Заслухавши
пояснення, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що сторони домовилась між собою забезпечити житлом ОСОБА_5 (дочку
ОСОБА_2 і сестру ОСОБА_1) шляхом обміну належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 на
1/2 частину з належною частиною господарчих та побутових будівель і споруд
жилого дому АДРЕСА_2 що належав ОСОБА_2 З цією метою ОСОБА_1 згідно з
нотаріально посвідченим договором дарування від 27.11.2001р. подарувала

3

своїй сестрі
ОСОБА_5. належну їй квартиру, а ОСОБА_2 згідно з нотаріально посвідченим
договором дарування від 27.03.2002р. подарувала ОСОБА_1 половину жилого дому з
належною частиною господарчих та побутових будівель і споруд. При цьому ОСОБА_2
не надала суду доказів щодо того, що при вчиненні правочину - укладенні
договору дарування частини будинку, вона помилялася щодо обставин, які мають
істотне значення, тобто вважала, що укладається договір довічного утримання.
Судом встановлено, що в даному випадку був фактично укладений договір міни
житла шляхом укладення двох договорів дарування, тобто ОСОБА_1 на передбачених
законом підставах набула права власності на 1/2 частину з належною частиною
господарчих та побутових будівель і споруд жилого дому АДРЕСА_2.

Тому суд
приходить до висновку про необхідність реально розділити між сторонами, як
співвласниками, жилий будинок АДРЕСА_2 з належною частиною господарчих та
побутових будівель і споруд та визначити порядок користування земельною ділянкою
з урахуванням порядку користування, який склався, згідно з висновками судової
будівельно-технічної експертизи від 09 серпня 2006 року № 140 з компенсацією
ОСОБА_1 різниці вартості часток будинку в сумі 12122 грн., а також стягнути з
ОСОБА_2 половину витрат на проведення експертизи, та судових витрат. Зустрічний
позов ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

Відповідно
до вимог ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки
із майна, що є у спільній частковій власності.

Керуючись
ст.ст. 10,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 355,356,364 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на 38/100 частин домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_2 і виділити їй реально його 38/100 частину дійсною вартістю 19579 грн.
згідно висновку  судової
будівельно-технічної експертизи експерта Фесун Л.А. від 09 серпня 2006 року №
140, а саме:

1)
в житловому будинку літ. «А»: жила кімната 1-4 площею
21м2 вартістю 11665грн., сіни 11 площею 8,85м2 вартістю 2498грн.;

2)
літня кухня літ. "Б" вартістю 3739 грн.

3)
сарай літ. 'Т" вартістю 436 грн.;

4)
навіс літ. "Д" вартістю 815 грн.;

5)
1/2 частина огорожі №2-5 вартістю 425 грн.;

Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 62/100 частин домоволодіння, розташованого по
АДРЕСА_2 і виділити їй реально його 62/100 частину дійсною вартістю 31890 грн.
згідно висновку  судової
будівельно-технічної експертизи експерта Фесун Л.А. від 09 серпня 2006 року №
140, а саме:

1)
в житловому будинку літ.«А»: сіни 1 площею 12,35 м2 вартістю
5150 грн., сіни 111 площею 4,3 м2 вартістю 1793 грн., жила кімната 1-1 площею
18,2м2 вартістю 10110грн.; жила кімната 1-2 площею 7,8 м2 вартістю 4333 грн.,
жила кімната 1-3 площею 10,1 м2 вартістю 5610 грн.;

2)
гараж літ. "В" вартістю 2147 грн.,

3)
сарай літ. "Е" вартістю 423 грн.,

4)
підвал літ."Е п/д" вартістю 521 грн.,

5)
погріб літ. "п/г" вартістю 325 грн.,

6)
колодязь трубчатий № 1 вартістю 866 грн.,

7)
1/2 частина огорожі №2-5 вартістю 425 грн.;

8)
зливна яма № 4 вартістю 187 грн.

Встановити
порядок використання присадибної ділянки згідно з варіантом № 1 висновку
судової будівельно-технічної експертизи експерта Фесун Л.А. від 09 серпня 2006
року № 140, а саме:

ОСОБА_1
виділити 1/2 частину присадибної ділянки зі сторони лівої бокової

4

межі та задньої
межі, що прилягають до виділених будівель, площею 295 кв.м.

1)
ОСОБА_2 виділити 1/2 частину присадибної ділянки зі сторони правої бокової межі
та фасадної межі, що прилягають до виділених будівель,площею 295 кв.м.

Межі
розподілу земельних ділянок визначаються таким чином:

- від
лінії фасадної межі по лінії лівого бокового фасаду жилого дому літ.
"А" і дальше по

лінії
розподілу жилого дому і дальше 1 м;

- дальше
поворот на 90 градусів в сторону правої бокової межі-5,6м.

-
поворот на 90 градусів в сторону задньої межі до перетину з нею.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію  за зменшення
частки в житловому будинку в сумі 12122 грн., а також витрати на правову
допомогу в сумі 1500 грн., судові витрати на оплату судового збору та ІТЗ в
сумі 226,10 грн. та половину витрат на проведення судової будівельно-технічної
експертизи в сумі 642,30 грн.

В
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування частини
жилого будинку недійсним і стягнення судових витрат відмовити за необгрунтованістю.

На
рішення може бути подана до апеляційного суду Херсонської області через
Цюрупинський районний суд заява про його апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом десяти днів.