Справа №2-238 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21 вересня 2007
року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі :      головуючого Костенко Т.М.

при секретарі
Рибалко О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання першочергового права
купівлі частки в сумісній частковій власності та визнання права власності на
квартиру шляхом переводу прав та зобов*язань покупцем за угодою купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом та просять суд постановити
рішення, яким визнати за ними першочергове право купівлі частки в сумісній
частковій власності, а також; визнати за ними право власності на квартири №№
АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 в м.Харкові шляхом переводу на них прав та
збов*язань покупців за угодою купівлі-продажу.

Підтримуючи в
судовому засіданні свої вимоги, позивачі пояснили, що згідно свідоцтва за
реєстраційним номером 6-03-222488 від 21.02.2003 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на
праві власності належить квартира №31 в будинку готельного типу №АДРЕСА_1в м.
Харкові загальною площею 33,2 кв.м, що складається з 1 кімнати 13.6 кв.м,             кухні         площею              12,3            кв.м,      вбудованої                  шафи         3,2 кв.м. Крім того, рішенням
Жовтневого РВК №75-1 від 04.11.2003 року ОСОБА_1. було виділено підсобне
приміщення з правом подальшої приватизації загальною площею 8,87 кв.м для
переобладнання її під кухню, яка у теперішній час являється частиною квартири
№31. Оскільки в КЖЕП №81 Жовтневого району м. Харкова квартира №31 по вул.
АДРЕСА_1 в м. Харкові рахується комунальною, а мешканці квартир №№ АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_3 ОСОБА_3. та ОСОБА_4. відповідно користувалися з ними одними й тими ж
місцями загального користування, вважають, що мали право на придбання їхнього житла
в перше чергу. Однак їх сусіди ОСОБА_3. та ОСОБА_4. без їх дозволу та згоди на те продали зазначені
квартири, тому позивачі вимушені звернутися до суду з таким позовом.

В судовому
засіданні представник відповідачів у справі ОСОБА_6. та ОСОБА_5., ОСОБА_7.,
заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те що позивачами не надано до
суду жодного доказу, який би підтверджував суттєвий зміст позовних вимог.

Відповідачі у
справі ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
у судове засідання не явилися, судом приймалися заходи по сповіщенню їх про
час та місце розгляду зазначеної справи.

Заслухавши
пояснення позивачів, представника відповідачів у справі, дослідивши матеріали,
надані суду та витребувані за клопотанням сторін, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. задоволені бути не можуть, виходячи з наступного.

Так, в судовому
засіданні встановлено, що згідно свідоцтва за реєстраційним номером 6-03-222488
від 21.02.2003 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на праві спільної сумісної власності
належить квартира №31 в будинку готельного типу №АДРЕСА_1в м. Харкові загальною
площею 33,2 кв.м.

Відповідно до
договору купівлі-продажу від 18 грудня 2002 року ОСОБА_3., ОСОБА_8. продали, а
ОСОБА_5. купив квартиру № АДРЕСА_2 у будинку готельного типу, що знаходиться в
м. Харкові, вул. АДРЕСА_1 та складається з двох жилих кімнат жилою площею 40,5
кв.м загальною площею 68,7 кв.м, корисною площею 68,7 кв.м.

Згідно договору
купівлі-продажу від 29 липня 2003 року ОСОБА_4. продав
а ОСОБА_6. купила квартиру № АДРЕСА_3 у будинку готельного типу по вул.
АДРЕСА_1 в м. Харкові, що складається з двох кімнат житловою площею АДРЕСА_2,5
кв.м, загальною площею 46,6 кв.м.

Зазначені
правочини у встановленому Законом порядку зареєстровані в Комунальному
підприємстві "Харківське міське бюро технічної інвентаризації з
позначками, що ОСОБА_6. належить 1/1 частка власності, та розмір частки
ОСОБА_5. складає також 1 /1.

2

Відповідно до
ч.3 ст. 10 та ч. 1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Звертаючись до
суду з зазначеним позовом, позивачі зазначали, що мають першочергове право на
придбання квартир, що відчужувалися ОСОБА_4. та ОСОБА_3. на підставі ч.1 ст.
362 ЦК України,
із змісту якої вбачається, що у разі продажу частки спільної часткової
власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за
ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу
з публічних торгів.

Разом з тим,
допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9., співробітник КП
"Харківське міськБТГ, пояснила в судовому засіданні, що будинок №
АДРЕСА_1у м.Харкові зареєстрований в КП "МБТГ як будинок готельного типу.
Деякі квартири дійсно мають місця загального користування, розраховані на
кілька квартир, однак квартири не являються спільною частковою власністю.

Згідно ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із визначенням часток коленого з них у праві
власності є спільною частковою власністю.

При реєстрації
власності як позивачів, так і ОСОБА_6. та ОСОБА_5. частка їх у спільній
частковій власності не визначалася, так як кожна з зазначених квартир являється
самостійним об*єктом власності.

Посилання
позивачів на довідку начальника КЖЕП-81 Жовтневого району м.Харкова від АДРЕСА_2.07.2006
року, яка свідчить про те, що квартири №№ АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 та 31 в будинку №
АДРЕСА_1в м.Харкові є єдиною комунальною квартирою, як на підтвердження факту
наявності спільній частковій власності суд не може прийняти до уваги, так як
згідно з Положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженим наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5,
яке діє на всій території України і є обов*язковим для виконання громадянами,
міністерствами, установами, іншими центральними та місцевими органами
виконавчої влади, реєстрацію права власності на нерухоме майно здійснюють
комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації.

Таким чином, суд
прийшов до висновку, що квартири в будинку готельного типу №7 по вул. Червоножовтневій
м. Харкова знаходяться у власності позивачів та відповідачів як самостійні
об*єкти власності, що також: доводить відсутність спільної власності позивачів
та відповідачів на будь яку квартирну площу, тому позовна заява ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 не підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, СТ.СТ.356, 357, 362 ЦК
України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання першочергового права купівлі частки в сумісній
частковій власності та визнання права власності на квартиру шляхом переводу на
них прав та зобов*язань покупцем за угодою купівлі-продажу - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголешення рішення, апеляційна скарга подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження та апеляційна скарга подаються через суд першої інстанції.