Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13 серпня 2007
року Суворовський районний суд міста Одеси

у складі:

головуючого
судді                     Пепеляшкова О.С.

при
секретарі                             Лапчинській
О.В.

розглянувши
у  відкритому судовому засіданні в
місті  Одесі  справу за позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання

договору міни
нерухомого майна дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом і просить визнати дійсним договір міни нерухомого
майна - АДРЕСА_1 свої вимоги обґрунтовує тим,
що 12 вересня 1996 року згідно договору міни № 16797,  зареєстрованого на Одеській товарній
біржі,  ОСОБА_2передав,  а
ОСОБА_1прийняла у власність вказану вище квартиру,  яка була на підставі цього договору
зареєстрована на праві приватної власності в ОМБТІ та РОН за № 185пр стр.71 кн. 75 19.09.1996
року. Позивач довідалась,  що договір
нотаріально не посвідчений,  та його
необхідно визнати дійсним.

Позивач
в судовому засіданні позовні вимоги підтримала,
посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідач
до судового засідання не з'явився,
причини не явки суду не повідомив,
у порядку частини 9 статті 74 ЦПК України були повідомлений про час та
день слухання справи належним чином.

Суд
вважає,  що справу можливо розглянути у
відсутність відповідача,  так як у справі
достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Позивач не
заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення.

Суд,  вислухав пояснення позивача,  вивчивши та проаналізував надані докази,  встановив,
що 12 вересня 1996 року згідно договору міни № 169797,  зареєстрованого на Одеській товарній
біржі,  ОСОБА_2передав,  а
ОСОБА_1прийняла у власність АДРЕСА_1 загальною площею 63, 1
квадратних метри. З іншого боку ОСОБА_1передала,  а ОСОБА_2прийняв у власність АДРЕСА_2,  загальною площею 45, 4 квадратних метри.

Цивільні
правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України і тому регулюються Цивільним кодексом Української
РСР від 18 липня 1963 року. Відповідно до положень статті 241 ЦК Української РСР
від 18 липня 1963 року за договором міни між сторонами провадиться обмін одного
майна на інше. Кожний з тих,  хто бере
участь у міні,  вважається продавцем того
майна,  яке він дає в обмін,  і покупцем майна,  яке він одержує. Згідно вимог статті 242 ЦК Української
РСР від 18 липня 1963 року до договору міни застосовуються відповідно правила
про договір купівлі-продажу,  якщо інше
не випливає з змісту відносин сторін. Стаття 47 зазначеного кодексу передбачає
можливість   визнання   судом
правочину,    що   вимагає
нотаріального   посвідчення

дійсним,  якщо одна із сторін
повністю виконала усі умови договору,
але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення.

У
судовому засіданні встановлено,  що ОСОБА_1 з одного боку
та ОСОБА_2  з іншого боку досягли згоди з
усіх істотних умов про укладення договору міни АДРЕСА_1  позивач передала відповідачу АДРЕСА_2.
Сторонами були дотримані всі вимоги статті 224 ЦК України,  але відповідач ухиляється від нотаріального
посвідчення угоди.

З
урахування встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає,  що позивача довела ті обставини,  на яки вона посилалась в обґрунтування
позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

На
підставі статті 47,  224,  241,
242 ЦК України,  статті 48 Закону України «Про власність»,  керуючись статтями 212-215, 224-226 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Визнати
дійсним договір міни № 16797 АДРЕСА_1загальною площею 63, 1 квадратних
метри,  та АДРЕСА_2,  загальною площею 45, 4 квадратних метри,  укладений між ОСОБА_1з одного боку та ОСОБА_2з іншого,  зареєстрований 12 вересня 1996 року на
Одеській товарній біржі.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яка подається протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.