Справа №-22-ц- 4805/2007р.
Головуючий 1 ін ст.  - Шуліка Ю.В.
майнові.                                          Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08
листопада 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого -
судді - Міненкової Н.О.

Суддів - Ларенка
В.І.,   Гальянової І.Г.

При секретарі -
Набока О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за довіреністю від імені ОСОБА_3 на рішення Червоно заводського
районного суду м.  Харкова від 01 серпня
2007 року за позовом   ОСОБА_3 до
ОСОБА_1,   3 особа ОСОБА_4 про
відновлення порушеного права й виселення,
витребування майна із чужого незаконного володіння,   відшкодування моральної шкоди,   -

ВСТАНОВИЛА

В лютому
2007 року до суду звернувся ОСОБА_3 та просив постановити рішення яким
зобов'язати відповідача не перешкоджати йому
прийняти спадщину після смерті батька ОСОБА_5,   посилаючись на те,   що він є єдиним спадкоємцем і має право на
спадкування майна після смерті свого батька. Відповідач незаконно утримує майно
та перешкоджає йому прийняти спадщину.

Заперечуючи
проти позовних вимог відповідач послався на те,   що спірна квартира,   в якій знаходиться спірне майно належала на
праві спільної власності ОСОБА_5 та його батьку ОСОБА_6. Після смерті
ОСОБА_5  06 травня 2005 року спадкоємцями
на його майно були його батька та син ОСОБА_3. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та
залишив заповіт на відповідача та його сестру ОСОБА_4 Спадщина відповідачем
була прийнята у встановленого законом порядку,
так як він проживав у квартирі. У зв'язку з тим,   що заповіт позивачем оспорюється в судовому
порядку свідоцтво про право власності не видавалось. Вважає,   що не чинить ніяких перешкод для прийняття
спадщини позивачем після смерті його батька.

В червня 2007
року позивач уточнив свої позовні вимоги та просив поновити його право власника
та усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1,   стягнувши моральну коду в сумі 50 000 грн.

Заперечуючи
проти уточнених позовних вимог відповідач послався на те,   що на підставі свідоцтва про право власності
він та ОСОБА_4 є власниками за заповітом 3/4 частин спірної квартири,   проживають в квартирі як власники її частки.

Рішенням
Червоно заводського районного суду м.
Харкова позовні вимоги задоволенні частково в частині поновлення
порушеного права та вселенні в квартиру.

Не
погодився з рішенням ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить його
скасувати,   посилаючись на те,   що частка позивача не виділена,   в квартирі проживає дві сім'ї і між
співвласниками склались дуже неприязні відносини. Вселення в квартиру може
призвести до ще більшого загострення відносин.

Не
погодився з рішенням ОСОБА_3 й у апеляційній скарзі його представник ОСОБА_2
просить рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про
стягнення моральної шкоди.

Перевіривши
матеріали справи,   обговоривши доводи
апеляційних скарг судова колегія вважає,
що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.

2

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з
того,   що останній є власником частини
спірної квартири,   розташованої в
АДРЕСА_1. і відповідно до  ст. . 391 ЦК
України має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

ОСОБА_1
та ОСОБА_4 також мають право на частину спірної квартири,   проживають в ній.

З
апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається,
що він з сестрою звернулись до суду з позовом про припинення права
спільної власності,   і справа не
розглянута. Між цим це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_3 в частині
вселення в спірну квартиру.

Доводи
апеляційної скарги про те,   що між
співвласниками не визначений порядок користування жилим приміщенням,   що є підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог про вселення,   суперечать
змісту  ст.  48 Закону України від 7 лютого 1991 року
№-697-Х11 „Про власність",   який
діяв на час виникнення спірних правовідносин,
відносно обсягу і форми захисту права власності. Судова колегія
вважає,   що навіть неможливість
визначення порядку користування жилим приміщенням між його співвласниками не
може бути підставою для відмови в задоволенні позову про вселення у це приміщення
одного із його співвласників.

Судова
колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,   так як судом було дійсно встановлено,   що з дня відкриття спадщини та до 16 травня
2007 року позивач не мав документів на підтвердження права власності на частину
спірної квартири,   Крім того,   суду не були надані докази на підтвердження
моральної шкоди. Доводи,   викладені в
апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,   313.317,
319 ЦПК України судова колегія,

УХВАЛИЛА

Апеляційні
скарги   ОСОБА_1,     ОСОБА_3 і ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Червоно заводського районного суду м.
Харкова від 1 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена

протягом
двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного

Суду
України.