Справа №2-145/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07»
травня 2007 р.                                  Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у складі:

головуючого,  судді -                        Демиденко
Ю.Ю.

при
секретарі -                                   Ковалєвській
Л.В.

за участю
представників:

позивача                                             ОСОБА_3

відповідача                                          ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання негідним
спадкоємцем,  усунення від права на
спадкування,  визнання права власності на
домоволодіння та грошові вклади,
стягнення моральної шкоди,  та
зустрічному позову ОСОБА_2до ОСОБА_1 про визнання права власності на
обов'язкову частку у спадщині, -

ВСТАНОВИВ:

14.03.2006
р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання права власності
на домоволодінняАДРЕСА_1  та грошові
вклади після смерті батька ОСОБА_5 в порядку спадкування за заповітом.

26.07.2006
р. а.с. 19-21,  позивач доповнив позовні
вимоги,  подавши також позов про
узаконення,  та визнання права власності
на самочинні забудови у домоволодінні - сіни,
гараж,  сараї.

Ухвалою
суду позовні вимоги ОСОБА_1 про узаконення та визнання права власності на
самочинні забудови виділені в окреме провадження,  та зупинені до набрання законної сили рішення
суду про визнання права власності на спадкове майно.

04.10.2006
р. ОСОБА_2. звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання
права на обов'язкову частку у спадщині - ј частину домоволодіння поАДРЕСА_1а.с.
44-45.

30.10.2006
р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. також про визнання негідним
спадкоємцем,  усунення від права на
спадкування,  стягнення моральної шкоди в
сумі 10000 грн.,  в іншій частині позовні
вимоги залишив без змін.

В
судовому засіданні ОСОБА_6. позовні вимоги підтримав,  проти зустрічного позову заперечував,  в обґрунтування вказує,  що власниками домоволодіння АДРЕСА_1 були
його батьки подружжя ОСОБА_1таОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1
його матиОСОБА_7.  померла,  до нотаріальної контори про прийняття
спадщини ніхто не звертався,  спадщину
прийняв батько ОСОБА_8  який проживав в
спадковому домоволодінні і є його власником в реєстрі КП „КБТІ".

ІНФОРМАЦІЯ_3
його батько ОСОБА_8. помер, після його смерті відкрилася спадщина на
домоволодіння та грошові вклади НОМЕР_1 у Тернівському відділенні м. Кривого
Рогу НОМЕР_2  НОМЕР_3 у Жовтневому
відділенні м. Кривого Рогу №7714/0134 ВАТ „Державний ощадний банк
України".

При
житті батько склав заповіт на все належне майно на нього - ОСОБА_1 Він у
встановлений строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини. Постановою нотаріуса йому було відмовлено в видачі свідоцтва про
право на спадщину,  оскільки з заявою про
прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулася також

2

ОСОБА_2. -
донька померлого,  а його сестра. Батько
був інвалідом війни 2-ї групи,  при житті
страждав розсіяним склерозом,  захворюваннями
зору та ніг,  не міг ходити без
сторонньої допомоги. Залишившись один,
за станом здоров'я батько просив ОСОБА_2. як доньку доглядати його,  але відповідач в грубій формі відмовилася.
Тому батька на протязі 5 років доглядав він,
хоча має на утриманні дружину інваліда 2-ї групи. ОСОБА_2. за весь цей
час не приходила до батька,  не оказувала
йому матеріальної допомоги та догляду. У зв'язку з викладеним просить усунути
ОСОБА_2. від права на спадщину,  визнати
за ним право власності на домоволодіння,
та грошові вклади. Крім того,
оскільки ОСОБА_2. не була звільнена від обов'язку та ухилялася від
утримання немічного батька,  аліменти з
неї не стягувалися,  вона не несла
додаткових витрат на лікування батька та його догляд,  просить стягнути з відповідача 1000 грн.
моральної шкоди на свою користь.

Відповідач
ОСОБА_2. проти основного позову заперечувала,
зустрічний позов підтримала,
вказує що вона з батьком при його житті мала неприязні стосунки,  неодноразово намагалася примиритися,  але батько не хотів її бачити. По цім
причинам вона не доглядала його. Відносно допомоги,  то батько отримував достатню пенсію,  а за станом здоров'я не потребував сторонньої
допомоги,  міг бачити та
пересуватися,  тому немає підстав для
усунення її від права на спадщину,  та
стягнення моральної шкоди. На час смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_3 їй виповнилося 57
років,  тому вона просить визнати за нею
право власності на обов'язкову частку - ј частину домоволодіння АДРЕСА_1 в
порядку  ст.1241 ч.1 ЦК України.

Вислухавши
сторони,  свідків,  дослідивши письмові докази,  суд вважає що позовні вимогиОСОБА_1
підлягають частковому задоволенню,  а в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2. слід відмовити.

Судом
встановлено поясненнями сторін,
свідоцтвом про смерть,  свідоцтвом
про народження та реєстрацію шлюбу ОСОБА_2.,
заповітом,  що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
батько сторін ОСОБА_5  який 23.01.2001 р.
посвідчив заповіт,  яким все своє майно
заповідав позивачу ОСОБА_1,  а.с. 9, 13,
29-30. Відповідач ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  на час відкриття спадщини була
непрацездатною,  мала вік 57 років,  маючи право на обов'язкову частку у спадщині
відповідно до  ст.1241 ч.1 ЦК України

Після
смерті ОСОБА_8. спадщина відкрилася на домоволодіння АДРЕСА_1  грошові вклади: НОМЕР_1 у Тернівському
відділенні м. Кривого Рогу НОМЕР_2
НОМЕР_3 у Жовтневому відділенні м. Кривого Рогу №7714/0134 ВАТ
„Державний ощадний банк України",
що підтверджується довідкою-характеристикою КП „КБТІ",  особовими рахунками у банку,  а.с. 34, 14, 16.

Після
смерті ОСОБА_8. згідно постанови державного нотаріуса а.с. 11,  спадщину прийняли сторони шляхом подання
заяв,  але в видачі свідоцтва про право
на спадщину було відмовлено у зв'язку зі спором між сторонами.

Відповідно
до  ст.1224 ч.5, 6 ЦК України - за
рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом,  якщо буде встановлено,  що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві,  який через похилий
вік,  тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців,  у тому числі й на тих,  хто має право на обов'язкову частку у
спадщині.

Судом
встановлено поясненнями позивача,
посвідченням,  свідоцтвом про
смерть,  довідкою РАЦС а.с. 7, 9, 28
довідкою 14-ї міської лікарні №738 від 22.12.2006 p.,  направленнім на оперативне лікування,  що спадкодавець ОСОБА_5  помер у похилому віці 81 року,  після смерті дружиниОСОБА_7.  ІНФОРМАЦІЯ_1 залишився один. ОСОБА_8. був
інвалідом війни 2-ї групи,  з 1995 р.
перебував на обліку в лікарні з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз,  остеохондроз з сіндромом Паркінсона,  дистрофічний поліартрит,  глаукома з 1999 року,  зріла катаракта з 2005 р. Згідно записів
дільничного лікаря,  та лікаря окуліста
хворий пересувається на палицях тільки в межах двору та будинку,  потребує стороннього догляду,  пред'являв активні скарги на зниження
зору,  та потребував оперативного
лікування зору.

Згідно
акту з участю сусідів ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  ОСОБА_12,
та затвердженим вуличним комітетом а.с. 15 - позивач ОСОБА_1 після смерті
матері,  п'ять років доглядав

3

батька,  який залишився сам в домоволодінні,  був безпорадним,  не виходив з двору,  майже не бачив,  син годував його,  прибирав,
прав,  робив поточний ремонт у
будинку,  лікував батька. ОСОБА_2. після
смерті матері взагалі до батька не приходила.

Свідки
ОСОБА_13. ,  ОСОБА_12 ,  підтвердили що ОСОБА_8. майже не бачив,  пересувався в межах двору,  скаржився що донька ОСОБА_2.
„відмовилася" від нього та йому не допомагає,  ОСОБА_8. розповідав,  що він телефонував до ОСОБА_2. просив
приїздити до нього,  але донька
відмовилася. ОСОБА_8. потребував стороннього догляду,  не міг приготувати собі їжу,  прибрати,
сходити до крамниці,  випрати
речі.

Свідки з
боку відповідача ОСОБА_14.  і ОСОБА_15пояснили,  що ОСОБА_8. був матеріально
забезпечений,  нормально бачив,  та пересувався,  після смерті дружини намагався навіть
створити нову сім'ю. Але вказані пояснення спростовуються поясненнями свідків з
боку позивача,  які підтверджуються
медичними довідками.

Оцінюючи
заперечення відповідача ОСОБА_2. відносно того,
що батько сам не хотів її бачити,
був матеріально забезпечений і тому вона не піклувалася про нього,  то суд не находить їх обґрунтованими.
Згідно  ст. ст.202, 203, 204 Сімейного
Кодексу України - повнолітні діти зобов'язані утримувати непрацездатних
батьків,  які потребують матеріальної
допомоги і крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах
на батьків,  у зв'язку з хворобою,  інвалідністю,
немічністю. Повнолітні діти звільняються від цих обов'язків,  тільки тоді,
коли батьки ухилялися від своїх батьківських обов'язків. Тому неприязні
стосунки з батьком не давали ОСОБА_2. підстав для відмови в наданні допомоги.
Вказана допомога є обов'язком відповідача,
яким ОСОБА_2. нехтувала. Навіть при небажанні спілкуватися,  ОСОБА_2. була в змозі прийняти дії по догляду
за батьком,  пересилати йому грошові
перекази,  укласти договір з соціальною службою
або іншою фізичною особою на догляд. Але відповідач не робила ніяких дій,  щоб здійснити догляд. Відносно матеріального
становища спадкодавця,  то ОСОБА_8.
згідно довідок пенсійного фонду з 2001 по 2005 р. отримував пенсію від 243 грн.
до 609 грн.,  вказані суми хоч і незначно
перевищують мінімальний прожитковий рівень для непрацездатних осіб,  але спадкодавець потребував додаткових коштів
на лікування,  в тому числі і
оперативне,  потребував стороннього
догляду.

Досліджені
докази безперечно підтверджують,  що
ОСОБА_8. через похилий вік,  тяжку
хворобу і каліцтво був у безпорадному стані,
потребував стороннього догляду,  а
ОСОБА_2. ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві. Вказане дає суду
підстави у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про усунення ОСОБА_2. від права
на спадкування,  та відмови у зустрічному
позову ОСОБА_2. про визнання права на обов'язкову частку у спадщині.

Згідно з
заповітом спадкодавця за ОСОБА_1 слід визнати право власності на домоволодіння
АДРЕСА_1,  та грошові вклади,  відповідно до
ст. ст.1223, 1233 ЦК
України.

Відносно
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення 10000 грн. моральної шкоди слід
відмовити,  оскільки зі спірних
правовідносин по спадкуванню,  на
ОСОБА_2. не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню моральної шкоди.

На
підставі  ст. ст.202, 203 Сімейного
Кодексу України,   ст. ст.1224,  1223,
1233 ЦК України,  керуючись
ст. 10, 27, 31, 60, 79, 81, 88, 209 ч.3, 212-215,  ЦПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково,  усунути
ОСОБА_2  від права на спадкування за
Законом обов'язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_5,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. в м. Кривому Розі.

Визнати
за БОСОБА_1 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1,  грошові вклади: НОМЕР_1 у Тернівському
відділенні м. Кривого Рогу НОМЕР_2
НОМЕР_3 у Жовтневому відділенні м. Кривого Рогу №7714/0134 ВАТ
„Державний ощадний банк України" після смерті ОСОБА_5,  померлого ІНФОРМАЦІЯ_1. як за спадкоємцем за
заповітом.

4

В
частині позову ОСОБА_1
про стягнення моральної шкоди -відмовити.

В
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2про визнання права власності на
обов'язкову частку у спадщині - відмовити.

Рішення
суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через
Тернівський районний суд м.  Кривого Рогу
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.