overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1696
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

10
серпня 2007 р.         Біляївський
районний суд Одеської області у складі:

Головуючого
-               судді Дранкова С. М.

При
секретарі -                        Гаращенко
К.Ю.

розглянув в
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача,
в якому просить суд розірвати з ним шлюб.

У
попередньому судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги,  та наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач
у попереднє судове засідання не з*явився,
направив до суду завірену заяву,
в якої позов визнав,  проти
розірвання шлюбу не заперечує,  просить
розглянути справу у його відсутність.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України,  у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Матеріалами
справи встановлено,  що шлюб між
позивачкою та відповідачем зареєстрований 4 червня 1993 року у Маяківської
сільської Ради Біляївського району Одеської області,  актовий запис ОСОБА_1.

Шлюб у сторін
перший. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає.

Причиною
до розпаду сім'ї послужило те,  що
сторони переконалися,  що в них різні
характери та погляди на сімейне життя. Сторони втратили почуття любові та
поваги один до одного. Шлюбні відносини сторони припинили більш ніж рік
тому,  мешкають разом,  але спільного господарства не ведуть.

Майнового спору
у сторін немає.

На примирення
сторони не згодні.

Відповідно
до  ст.
112 Сімейного Кодексу України,
шлюб підлягає розірванню,  якщо
буде встановлено,  що подальше сумісне
мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким
чином,  визнання відповідачем
пред'явленого позову не суперечить закону,
не порушує права,  свободи чи
інтереси інших осіб.

Керуючись  ст.
ст.  10, 60, 130, 174, 209,
212-215, 218 ЦПК України  ст.  ст.
110, 112 СК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу -задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження,  зареєстрований 4 червня 1993
року у Маяківської сільської Ради Біляївського району Одеської області,  актовий запис ОСОБА_1 -розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу оплату державного мита у розмірі 17 гривень
покласти на ОСОБА_2.

ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до
Біляївського районного суду Одеської області заяви про апеляційне оскарження
рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення,  а також подання апеляційної скарги до
Біляївського районного суду Одеської області протягом двадцяти днів після
подання заяви і одночасно направлення копії апеляційної скарги до Апеляційного
суду Одеської області,  або в порядку
ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-1714
серпня 2007 року                                                                             Біляївський
районний суд
головуючого судді - Трушиної 0.1. при секретарі - Коваленко Н. С
у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем,  в якому вони знаходяться з 1984 року.
вимоги мотивує тим,  що на протязі спільного
життя вони виявили,  що у них різні
характери і погляди на життя,  через що в
сім»ї виникали сварки. На примирення не згодна. При таких обставинах ОСОБА_1  вважає,
що її шлюб з ОСОБА_2 носить формальний характер і підлягає розірванню.
Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
судовому засіданні позивачка наполягала на задоволенні позовних вимог і
пояснила,  що відповідач протягом
тривалого часу зловживає спиртними напоями,
виганяє її і дитину з дому.
до судового засідання не з'явився,  хоча
був повідомлений належним чином,
повідомлення про причини неявки від нього не надходило,  а тому за згодою позивачки суд вважає
можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів,  відповідно до статті 224 ЦПК України.
пояснення позивачки,  вивчивши матеріали
справи,  оцінивши надані докази,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
встановлено у судовому засіданні,  26
листопада 1984 року сторони зареєстрували шлюб у Біляївському відділі ЗАГС
Одеської області,  актовий
записНОМЕР_1,  згідно свідоцтва про
одруження (а.с.  5). Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження (а.с. 7). Подружнє життя сторін не склалося,  що підтвердила позивачка у судовому
урахуванням викладеного,  оцінивши шлюбні
взаємовідносини сторін,  суд вважає,  що між сторонами склалися відносини,  при яких збереження сім'ї неможливо,  подальше спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини,  як це передбачено  ст.
112 Сімейного Кодексу України,
шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1  носить
формальний характер і підлягає розірванню.
підставі вищевикладеного і керуючись
212-215,  224-226 ЦПК України,   ст.
ст.  104, 105,  110,
112 Сімейного Кодексу України,
суд
Позов  ОСОБА_1 задовольнити.
ОСОБА_2 і ОСОБА_1,  зареєстрований 26
листопада 1984 року Біляївським відділом ЗАГС Одеської області,  актовий записНОМЕР_1-розірвати.
одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГСу стягнути з
ОСОБА_2державне мито на користь держави у розмірі 17 грн.,  ОСОБА_1
від сплати звільнити.
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення,  апеляційна скарга
на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4  ст.
перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня 2007 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі
головуючого

судді                                                                                                            Гримут
В.І.

при
секретарі                                                                                            Тиводар
Г.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за заявою
ОСОБА_1 де зацікавлені особи відділ РАЦСу Тячівського райуправління
юстиції,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4про надання права на шлюб,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернулась в
суд з заявою про надання права на шлюб. В заяві зазначила,  що зустріла людину з якою хоче пов'язати своє
життя. З ОСОБА_4. вони зустрічаються вже три роки,  і вирішили офіційно зареєструвати шлюб.
Просить надати їй право на шлюб з ОСОБА_4. її батьки не заперечують проти
одруження і її намір підтримують. Вони вже призначили весілля і готуються до
нього.

Представник
відділу РАЦСу Тячівського райуправління юстиції Деяк О.В.,  вважає за можливе вимоги заявниці
задовольнити. Перешкод її інтересам вона не знаходить.

ОСОБА_2.,  ОСОБА_3. - батьки заявниці просять суд
задовольнити прохання доньки. її намір вийти заміж підтримують,  вважають,
що ніяких перешкод в бажанні створити сім'ю в молодої пари немає

ОСОБА_4.
в судовому засіданні пояснив,  що він має
намір одружитися з заявницею та створити сім'ю. Зустрічаються вони вже близько
3 років і вже почали готуватися до весілля.

Дослідивши
обставини справи,  суд вважає,  що заяву ОСОБА_1. слід задовольнити виходячи з наступного.

Згідно
до  ст.
23 СК України за заявою особи,
яка досягла чотирнадцяти років,
рішенням суду їй може бути надано право на шлюб ,  якщо буде встановлено,  що це відповідає її інтересам.

В
судовому засіданні встановлено,  що
заявниця ОСОБА_1. та
ОСОБА_4. мають намір створити сім'ю. Вони обоє мають бажання зареєструвати
шлюб. Батьки заявниці дають згоду на цей шлюб і підтримують прохання доньки про
скорочення шлюбного віку. Суд вважає,  що
за наведених обставин,  скорочення
шлюбного віку і надання ОСОБА_1. права
на шлюб з ОСОБА_4. буде відповідати її інтересам.

За таких
обставин,  керуючись  ст.
ст.  213-215,  234,
235 ЦПК України ,   ст. 23 СК
України суд,

РІШИВ:

Заяву
задовольнити. Надати ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженці та мешканці смт.
Усть-Чорна,  Тячівського району
,  право на шлюб з ОСОБА_4.

Заява про оскарження рішення може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення

рішення,  а
апеляційна скарга протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження в

Апеляційний суд Закарпатської області через Тячівський
районний суд з подачею копії скарги до

Апеляційного суду.
Справа
№ 2-1144 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

6 серпня 2007 р.         ТУЛЬЧИНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД Вінницької області

в складі:    головуючого судді                                                          Люлько
В.В.

при секретарі                                                                                        Скавронській
Т.О.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності мотивуючи свої
вимоги тим,  що 15 травня 2007 року він
купив у відповідачки Ѕ частину будинку з відповідною часткою господарських
будівель та споруд,  який розташований по
АДРЕСА_1Вінницької області і який їй належав на підставі приватної власності
відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2002
року,  р№НОМЕР_1 м.  Тульчин держноторіальна контора. Він сплатив
відповідачці за куплену частину будинку кошти,
а вона передала йому технічний паспорт,
а також написала розписку про отимання від нього коштів в сумі 2000
гривень за дану частину будинку. З метою оформлення даного договору вони
звернулися в нотаріальну контору,  але
оформити договір вони не змогли через велику чергу. В зв'язку з тим,  що відповідачка терміново виїхала за межі
області він не має можливості оформити даний договір в нотаріальній конторі

Просить суд визнати,
що між ним та відповідачкою по справі відбувся договір купівлі-продажу
та визнати за ним право власності на вказану частину будинку.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась,  але надала суду заяву,  що проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши позивачку,
дослідивши матеріали справи,  суд
прийшов до висновку,  що позов підлягає
задоволенню,  так як він обґрунтований і
підтверджується розписку про отримання коштів відповідачем за даний
будинок,  іншими матеріалами справи,  що відповідають вимогам закону.

Іншого в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин суд з метою правильного та швидкого
вирішення справи,  вважає за правильне
розглянути справу та ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.. ст.328, 392, 638 ЦК України,   ст..
ст.. 10, 14, 15, 60, 213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

2

Позов задоволити.

Визнати договір купівлі-продажу міжОСОБА_1та ОСОБА_2Ѕ
частини будинку з відповідною часткою господарських будівель,  розташованого в АДРЕСА_1,  дійсним.  Визнати заОСОБА_1право власності на Ѕ частину
житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель,  розташованого в АДРЕСА_1.

Зобов'язати Тульчинське МБТІ провести відповідні
реєстраційні дії.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти
днів з дня його проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-835/07р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року Снігурівський районний сул Миколаївської області в складі:

головуючого -
судді КРІЛЬ М. Д.

при секретарі -
Могила О.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Снігурівка справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2та ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу квартири
дійсним та визнання права власності на дану квартиру.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
в серпні 2007 року звернувся в суд з даним позовом.  В заяві послався на те,  що 07 вересня 1999 року придбав у
відповідачів АДРЕСА_1,  уклавши угоду на
товарній біржі "Смарагд-Південь". В даний час належним чином не може
розпорядитися купленим житлом так як договір-купівлі продажу нотаріально не
посвідчений,  а відповідачі ухиляються
від її нотаріального посвідчення.

В
судовому засіданні позивач позов підтримав,
суду пояснив,  що в даний час
бажає подарувати квартиру,  але
нотаріальна контора йому в посвідчені договору дарування відмовила так як
договір купівлі-продажу квартири нотаріально не посвідчений.

Відповідачі
до суду не з'явилися,  суду надали заяву
про слухання справи в їх відсутність,
позов визнали.

Дослідив
докази,  суд встановив слідуюче.

Позивач,  відповідно до торгово-біржового контракту №
143-п 07 вересня 1999 року купив у відповідачів АДРЕСА_1 за 1800 грн. В день
підписання контракту позивач сплатив обумовлену контрактом суму грошей,  а відповідачі передали позивачу квартиру у
власність,  а отже всі умови
контракту,  тобто договору
купівлі-продажу,  сторонами виконано
повністю. В даний час позивач бажає бажає подарувати спірну квартиру,  але нотаріальна контора відмовляє йому в
посвідчені угоди,  так як договір
купівлі-продажу даної квартири нотріально не посвідчений.

Відповідно
до  ст.227 ЦК УРСР,  який
діяв на час виникнення спірних правовідносин,
договір купівлі-продажу житла повинен бути нотаріально посвідчений,  якщо хоча б однією з сторін є громадянин.

Так як
договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений,  позивач належним чином не може розпорядитись
даною квартирою,  в том числі її
подарувати.

Враховуючи
наведене,  беручи до уваги те що
відповідачі від нотаріального посвідчення угоди ухиляютьтся,  суд вважає що
позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення на підставі  ст.47 ЦК
УРСР.

Керуючись  ст. ст.10, 16, 212-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1задовільнити. Визнати договір,  по
якому ОСОБА_2та ОСОБА_3продали,  а
ОСОБА_107 вересня 1999 року купив АДРЕСА_1 за 1800 грн. - дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на АДРЕСА_1.

Судові витрати
з відповідачів не стягувати на прохання позивача.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана на протязі 10 днів з часу
проголошення рішення,  після чого
апеляційна скарга на протязі 20 днів з часу подання заяви про апеляційне
оскарження,  через районний суд.
Справа № 2-1178 2007 p.
23 серпня 2007 року      ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ
в складі:   головуючого судді                                                          Носова
при секретарі                                                                                       Грабовській
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині
справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про стягнення аліментів,
Позивачка звернулася в суд з даним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  щоІНФОРМАЦІЯ_1вона зареєструвала шлюб з
відповідачем в Обідненській сільській раді,
Немирівського району.
Від даного шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_3,  2000 року народження,  батьком якої в свідоцтві про народження
записаний відповідач.
Дочка знаходиться на утриманні позивачки про що свідчить
довідка,  видана Тульчинською міською
Радою. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не
надає,  тому позивачка просить суд
стягнути з відповідача аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку,  але не менше 30 % прожиткового мінімуму.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала,  наполягає на задоволенні.
Відповідач в судове засідання не з'явився,  хоча був своєчасно належним чином
повідомлений про дату і час слухання справи,
і відомостей про причину своєї неявки до суду не надав.
враховуючи згоду позивачки на те,  щоб справу було вирішено без участі
відповідача,  суд ухвалив,  розглянути справу заочно за відсутності
ОСОБА_2на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до  ст. 224 ЦПК України
В матеріалах справи є копія свідоцтва про
народження,  копія довідка міської ради.
Заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  суд прийшов до висновку,  що позов слід задовольнити повністю,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  та не суперечить вимогам закону.
На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст. 10,
60,  88,  213 - 215 ЦПК України,   ст.
ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,
суд -
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  уродженця с Верхнєбіле,  Роменського району,  Амурської області,  Росія,
жителя АДРЕСА_1, аліменти на користь ОСОБА_1на утримання дочки ОСОБА_3
10.2000 року народження в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку
відповідача,  але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,  починаючи з 30.07.2007 року і до її
В прибуток держави з відповідача стягнути 51 грн.
державного мита та 7, 50 грн. витрат на ІТЗ.
Рішення підлягає до негайного виконання.

Дане рішення може бути переглянуте Тульчинським районним
судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2007 року        ТУЛЬЧИНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД   Вінницької області в
складі:

головуючого судді          Носова В.К.

при секретарі
Грабовській Н.В.

Розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1до Тульчинської міської ради про визнання
права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась в суд з даним позовом мотивуючи свої
вимоги тим,  щоІНФОРМАЦІЯ_1помер її
чоловікОСОБА_2,  який проживав в м.  Тульчині,
Вінницької області.

Після його смерті відкрилася спадщина,  до складу якої входить квартира
АДРЕСА_1,  загальною площею 75, 6 кв. м.
,  житловою площею 49, 2 кв. м. ,  що складає 1/50 частину будинку,  з частиною підвалу до квартири,  яка належала померлому на підставі договору
купівлі-продажу від 06.06.1992 року.

Заповітного розпорядженняОСОБА_2не склав. Спадкоємцями
першої черги за законом являються: вона,
як дружина померлого,  мати
померлого - ОСОБА_3та дві доньки померлого - ОСОБА_4та ОСОБА_5,  які від прийняття спадщини відмовились про що
написали заяви. Вона ж бажає прийняти спадщину і фактично її прийняла,  так як на момент смерті чоловіка вони
проживали разом в квартирі,  де вона
проживає по даний час.

Для належного оформлення своїх спадкових прав,  вона звернулася до Тульчинської державної
нотаріальної контори.

Однак,  нотаріусом
їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Підставою такої
відмови стало те,  що вона пропустила
встановлений законом шестимісячний термін для прийняття спадщини. Однак,  на момент смерті чоловіка у неї було вкрай
важке матеріальне становище,  тому в той
час вона не змогла прийняти спадщину. До того ж в техпаспорті на квартиру
вказано,  що до квартири належить
підвал,  а насправді до даної квартири
належить лише частина підвалу,  що також
є перепоною для оформлення спадщини у нотаріуса.

Поскільки,  вона
являється спадкоємицею за законом і,
приймаючи до уваги неможливість оформлення спадкових прав через
нотаріальну контору,  просить суд визнати
за нею право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала,  наполягає на задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився,  однак надав суду заяву,  в якій вказав,  що позов визнає і просить справу розглянути
без участі його представника.

Суд,  заслухавши
позивачку,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  не суперечить вимогам закону та
визнаний відповідачем.

2

Керуючись  ст.  ст.
10,  60,  213 - 215 ЦПК України,   ст. 392 ЦК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1,
право власності на спадкове майно,
яке залишилося після смерті її чоловіка,
що помер 31 січня 2001 року,  а
саме квартиру АДРЕСА_1,  загальною площею
15, 6 та. м. ,  житловою площею 49, 2 кв.
м.,  що складає 1/50 частину будинку, г
частиною підвалу до квартири,  яка
належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.1992 року.

На рішення суду може бути подана протягом 10-ти днів
заява про апеляційне оскарження.
Справа
№ 2-1125 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року  Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі

головуючого судді       Носова В.К.

при секретарі
Грабовській Н.В.

Розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
Кинашівської сільської Ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1померла його мати - ОСОБА_2.
Після її смерті залишилося спадкове майно,
яке складається з:

- сертифіката на право на земельну частку /пай/,  серіїНОМЕР_1,
в розмірі 0, 06 відсотків або 1048 гривень від пайового фонду КСП
«Україна», виданого 14.12.2001 року Кинашівською сільською радою;

- земельної ділянки, площею 1,5583 га, яка призначена для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва,  що належала померлій на підставі Державного
Акту серії ВН № 085413 виданого Тульчинською РДА 18.02.2003 року.

Він являється спадкоємцем за заповітом,  посвідченим секретарем Кинашівської сільської
ради 15.12.1997 року за р. номером 126.

Для належного оформлення своїх спадкових прав,  він звернувся до Тульчинської державної
нотаріальної контори.

Однак,  нотаріусом
йому було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Підставою такої
відмови стало те,  що він пропустив
шестимісячний строк встановлений законом для прийняття спадщини.

Заяву в установлений строк він не подав по тій
причині,  що не міг знайти
правовстановлюючого документу,  а знайшов
його лише зараз.

Отже,  через
вищевказану обставину він не має можливості належним чином оформити свої
спадкові права в нотаріальній конторі.

Поскільки,  він
являється спадкоємцем за заповітом і,
приймаючи до уваги неможливість оформлення спадкових прав через
нотаріальну контору,  просить суд визнати
за ним право власності на вищевказане спадкове майно.

В судовому засіданні
позивач позов підтримав,  просить його
задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився,  однак надав суду заяву,  в якій вказав,  що позов визнає,  не заперечує проти задоволення,  просить суд розглянути справу без участі їх
представника.

2

Суд,  заслухавши
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами
справи,  не суперечить вимогам закону та
визнаний відповідачем.

Керуючись  ст.
ст. 10,  60,  213 - 215 ЦПК України,   ст. 392 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1,  право власності на спадкове майно,  яке залишилось після смерті його матері -
ОСОБА_2,  що померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  а саме :

- сертифіката на право на земельну частку /пай/,  серіїНОМЕР_1,
в розмірі 0, 06 відсотків або 1048 гривень від пайового фонду КСП
«Україна»,  виданого 14.12.2001 року
Кинашівською сільською радою;

- земельної ділянки, площею 1,5583 га, яка призначена для
ведення товарного сільськогосподарського виробництва,  що належала померлій на підставі Державного
Акту серії ВН № 085413 виданого Тульчинською РДА 18.02.2003 року.

На рішення суду може бути подана апеляція до Апеляційного
суду Вінницької області протягом одного місяця.