overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-1483
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2 липня
2007 року                        Ізюмський
міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого
судді Адамова І.М. ,  при секретарі
Писаренко С. І.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ізюм Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою,  посилаючись на те,  що він знаходиться з нею у зареєстрованому
шлюбі з 24 березня 2004 року,  від цього
шлюбу мають неповнолітню доньку доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка проживає з
відповідачкою та знаходиться на її утриманні.

Шлюб
зберегти не можливо по причині того,  що
через непорозуміння між сторонами виникають сварки,  з початку весни 2007 року вони проживають
окремо і не підтримують шлюбних відносин,
за таких умов необхідним розірвати шлюб,
майно поділять добровільно.

Позивач
у судовому засіданні позов підтримав,
спору про розподіл майна немає,
видатки,  пов'язані з отриманням
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на нього.

Відповідачка
у судове засідання не з'явилася,  надала
заяву в якій позов визнала,  проти
розірвання шлюбу не заперечувала.

Вислухавши
пояснення позивача,  перевіривши матеріали
справи,  суд вважає позов таким,  що підлягає задоволенню,  так як у судовому засіданні встановлено,  що сторони знаходяться у зареєстрованому
шлюбі з 24 березня 2004 року,  що
підтверджується свідоцтвом про одруження (а. с.
7),  мають неповнолітню доньку
ОСОБА_3,  що підтверджується свідоцтвом
про народження,  яка проживає з матір»ю
та буде проживати з нею і після розірвання шлюбу (а. с.  8 ).

Сторони
разом не проживають з квітня 2007 року,
втратили повагу один до одного,
не мають порозуміння,  до
примирення не спрямовані,  що є підставою
для розірвання шлюбу. Спору про розподіл спільного майна не мають. Неповнолітню
доньку ОСОБА_3 суд залишає при відповідачці.

При
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС сплату судового збору покласти на
позивача,  а відповідачку -звільнити.

Беручи
до уваги вищевикладене,  керуючись  ст.
ст.  10,  57,
60,  88,  212,
213,  215 ЦПК України,   ст.
ст.  104, 109,  110,
112 Сімейного Кодексу України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 24 вересня 2004 року Кам»янською сільською радою
Ізюмського району,  Харківської області
Харківської області,  актовий запис № 3.

Неповнолітню
доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити
при матері ОСОБА_2.

Стягнути
з ОСОБА_1 за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС судовий збір на користь
держави у розмірі 17 гривень,
відповідачку від сплати судового збору звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.
Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

21 вересня 2007
року  Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області у складі:

головуючого
судді: Адамова І.М.

при
секретарі                : Писаренко С. І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,  третя особа комунальне житлове
ремонтне експлуатаційне підприємство-1,
про визнання особи втратившою право,
на користування житловим приміщенням,
-

встановив:

7 лютого
2007 року позивачка звернулась до суду із заявою про визнання відповідачки
такою,  що втратила право користування
АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що 13 жовтня 1994 року з відповідачкою був
укладен договір купівлі-продажу вищевказаної квартири,  згідно якого відповідачка повинна була
невідкладно переоформити реєстрацію на інше житло,  але до теперішнього часу залишається
зареєстрованою у квартирі в АДРЕСА_1.

У
судовому засідання позивач пояснила,  що
13 жовтня 1994 року з відповідачкою ОСОБА_2 був укладений договор купівлі-продажу
квартири за адресою : АДРЕСА_1.Після купівлі квартири,  усі мешканці виїхали з квартири і живуть за
різними адресами. Але відповідачка пообіцяв виписатись з квартири,  до теперішнього часу так і не переоформила
реєстрацію на інше житло.

Відповідачка
у судове засідання не з'явилась,  у
встановленому законом порядку повідомлена про час і місце розгляду справи,  а тому відповідно до  ст. 172 ч.3 ЦПК України суд вважає можливим
розглянути справу за його відсутності оскільки в справі є достатньо матеріалів
про права і взаємовідносини сторін.

Представник 3-ї
особи не заперечувала проти задоволення позову.

Перевіривши
матеріали справи,  вислухавши
представника третьої особи,  свідків ОСОБА_3,  та ОСОБА_4,
які підтвердили що з моменту купівлі позивачкою квартири,  а саме з 1994 року,  за вищевказаною адресою відповідачка ОСОБА_2
там не мешкає ,  суд знаходить,  що позов необхідно задовольнити з наступних
підстав:

Згідно
договору купівлі-продажу від 13.10.1994 року власником АДРЕСА_1,  є ОСОБА_1,
а продавець - ОСОБА_2 , але згідно договору укладеного між
сторонами,  відповідачка повинна була
повністю звільнити продану квартиру та переоформити реєстрацію на інше житло.

Враховуючи
викладене суд вважає,  що відповідачка
ОСОБА_2,  втратила право користування
вказаним житловим приміщенням у зв"язку з продажею вищезазначеної квартири
та переїзду на інше місце проживання. Керуючись
ст.  ст.  15, 15-1, 30, 62, 203 ЦПК України,   ст. 71, 72 ЖК України,  суд-

вирішив:

Позов
задовольнити,  визнати ОСОБА_2
такою,   що втратила право користування
АДРЕСА_1.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської
області протягом одного місяця з наступного дня після його проголошення.
Справа №2-1826/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ        УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого - судді   Любчич Л.В.

при
секретарі -                      Орловій
І.С.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді цивільної справи за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з
відповідачем ОСОБА_2 Повідомила,  що шлюб
з відповідачем був зареєстрований 23 вересня 2000 року в відділі реєстрації
актів громадянського стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління
юстиції Харківської області,  актовий
запис №226. Від шлюбних відносин народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,  яка мешкає з позивачкою.

Подружні
відносини припинені в 2006 році. Причиною розпаду подружжя стали постійні
сварки,  непорозуміння.

В
судовому засіданні позивачка підтвердила дані обставини і просила суд шлюб
розірвати. Витрати по розірванню шлюбу віднести на відповідача.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  але
надав до суду письмову заяву з проханням справу розглядати без його
участі,  з позовними вимогами згоден.
Витрати при реєстрації розірвання шлюбу просив віднести на нього.

Виходячи
із наведеного суд вважає,  що рішення у
справі можливо постановити при проведенні попереднього засідання.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 ЦПК
України. Згідно ч.4  ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову,  суд
за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено:

·     шлюб між
сторонами був зареєстрований 23 вересня 2000 року в відділі реєстрації актів
громадянського стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління
юстиції Харківської області,  актовий
запис №226;

·
від даного шлюбу народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1;

·
подружні відносини припинені з 2006 року.

Вислухавши
позивачку,  вивчивши матеріали
справи,  суд встановив зазначені факти
доведеними і,  що подальше спільне життя
подружжя та збереження сім'ї неможливе. Таким чином,  позов підлягає задоволенню.

Витрати по
розірванню шлюбу віднести на відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  130, 174 ЦПК України,   ст.
ст.  105, 110 Сімейного
кодексу України,  суд

вирішив:

позов
задовольнити,  шлюб між ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2,  уроженки м.  Ізюма Харківської області та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
уроженця м.  Ізюма Харківської
області,  актовий запис №226 - розірвати.

При
реєстрації розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 витрати в сумі 8-50 грн. на
користь держави, ОСОБА_1 від сплати звільнити.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.
Справа №2-1383
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14
травня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                   Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                          Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ізюмської
міської ради про визнання права власності на самочинно збудовану споруду,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до Ізюмського виконавчого комітету про визнання
права власності на самочинно збудовану споруду,
посилаючись на те,  що на протязі
2001-2002 років на земельній ділянці,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1,
самочинно без погодження та дозволу відповідних органів збудував гараж
розміром 3, 30 х 5, 80 м. .

В
судовому засіданні представник позивача підтвердив вище зазначені обставини і
просить суд задовольнити позовні вимоги,
це потрібно для того,  щоб
технічно оформити вказану споруду.

Представник
відповідача в судове засіданні не з»явився,
хоча і був повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце
розгляду справи,  заперечень проти позову
не надав.

Зі згоди
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст.
224 ЦПК України

Суд
вивчивши матеріали справи,  вислухавши представника
позивача,  вважає що позов підлягає
задоволенню.

Відповідно
до ч.4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 ЦПК України. Згідно з ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом були
встановлені факти:

· гараж
розміром 3, 30 х 5, 80 м метрів,
розташований за адресою: АДРЕСА_1; згідно ескізу забудови земельної
ділянки,  збудований самовільно без
належного дозволу;

· згода
власників сусідніх земельних ділянок,
уздовж межі якого збудована споруда,
не потрібна.

Керуючись  ст.
18, 208, 209, 210, 212, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України,   ст.
376 ЦК України,  суд

вирішив:

Цивільний позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудовану споруду гараж розміром 3, 30
х 5, 80 метрів,  розташований за адресою:
Харківська область АДРЕСА_1,  згідно
висновків комунального підприємства «Проектне бюро м.  Ізюма» від 30 березня 2007 року.

Виконком
Ізюмської міської ради має право звернутися до суду з письмовою заявою про
перегляд заочного судового рішення протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення суду.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний суд харківської області шляхом подачі в
10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України
Справа №2-303
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
лютого 2007 Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі
головуючого                                                    Зелінський
В.Г

при
секретарі                                                                 Телешевській
В.Ю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Ізюмі справу за позовом Ізюмського житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 578 грн. 88 коп.,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 578 гривні 88
копійки,  посилаючись на те,  що відповідачка з квітня 2003 року не
проводить оплату за користування житлом.
На неодноразові прохання погасити заборгованість добровільно не реагує.

Представник
позивача в судовому засіданні підтвердив обставини,  викладені в позові,  та просить суд стягнути з відповідача 578
грн. 88 коп.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилася без поважних причин хоча і була повідомлена про
час і місце розгляду справи,  заперечень
проти позову не надіслала.

Зі згоди
представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст. .224 ЦПК України.

Суд
вислухавши представника позивача,
перевірив матеріали справи,
вважає,  що позов підлягає
задоволенню частково.

В
судовому засіданні встановлено,  що
відповідачка з квітня 2003 року по 2003 рік не проводить оплату за користування
жилим приміщенням.

З
розрахунку заборгованості по квартирній платі видно,  що вона нарахована з січня 2003 року по
жовтень 2004 року..

Згідно  ст.
257 ЦК України,  загальна позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Позовна
заява надійшла до суду згідно штампу одержання Ізюмського міськрайонного суду 2
листопада 2006 року,  тому підлягає
стягненню заборгованість по оплаті за комунальні платежі з 2 листопада 2003
року.

Поважних причин
пропуску позовної давності позивачем суду не надано

При таких
обставинах позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись  ст.
ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України  ст. . ст. .66, 67, 68 ЖК
України. Законом України "Про житлово - комунальні послуги" суд,  -

вирішив:

Позов
Ізюмського житлового ремонтно-експлуатаційного підприємств до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,  задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь Ізюмського житлового ремонтно-експлуатаційного
підприємства на р/р 0226 АК ПІБ МФО
351492 в сумі 194 грн. 88 коп..

Стягнути
з ОСОБА_1 державне мито в сумі 51 гривня на користь держави

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний

строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копій до апеляційної інстанції,  або в прядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.
Справа №2-351
травня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
складі: головуючого-судді                                               Зелінського
секретарі                                                                       Телешевській
у відкритому судовому засіданні в м.
Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 про визнання втратившими право користування
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання втратившими право користування жилим
приміщенням,  посилаючись на те,  що їй на праві власності в АДРЕСА_1,  належить жилий будинок,  згідно зі свідоцтвом про право власності на
житло,  виданого Ізюмським комунальним
житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством № 1 від 27 лютого 2006 року
раніше мешкали в будинку за адресою: АДРЕСА_1,
але на час коли було видано свідоцтво про право власності відповідачі в
ньому не мешкали,  але залишилися бути в
ньому зареєстровані.
в судове засідання не з»явилися,
заперечень проти позову не надали. Згідно відмітки на конверті листоноші
Мінакової,  відповідачі вибули з адреси:
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст.
Суд,  вислухавши позивача,  свідка,
ОСОБА_7,  вивчивши матеріали
справи вважає що позов підлягає задоволенню.
із матеріалів справи позивачка має на праві власності жилий будинок в АДРЕСА_1,  що підтверджується копією свідоцтва про право
власності на житло від 27 лютого 2006 року (а.с.  9).
довідки Кам»янської сільської ради від 10.10.2006 року видно,  що відповідачі не мешкають на території
Олександрівської сільської ради з травня 2003 року,  місце їх знаходження не відоме (а.с.  10).
Закону України «Про власність»,
позивачка може вимагати усунення будь яких порушень її права власності.
ст.  10, 11, 209, 212, 214, 215,
218, 224225 ЦПК України,  суд
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_4 та
ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_5втратившими право
на проживання в житловому АДРЕСА_1,  який
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив за письмовою заявою відповідачів,
поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду
через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачею після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України.
Справа № 2-2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 липня
2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в
складі: головуючого-судді                                   Зелінського
В.Г

при
секретарі                                                           Телешевській
В.Ю

адвоката                                                                   ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Ізюмі
справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Моноліт» про витребування пайового взноса,

встановив:

ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до ТОВ «Моноліт» про витребування пайового взносу,  посилаючись на те,
що 26 серпня 2002 року працював в СТІК «Моноліт»,  правоприемником
якого є ТОВ «Моноліт». Ним було передано,
згідно договору про господарчі,
фінансові і інші взаємовідносини учасників ТОВ «Моноліт»,  майно вартістю 23507 грн. 39 коп.3гідно п.
13.6 Устава СВК «Моноліт»,  член який виходить з кооперативу має право на
одержання грошового еквівалента,  рівного
його вартості в паевому фонді.

Відповідач
в судове засідання не з»явився,  довгий
час навмисно затягує розгляд справи. Заперечень проти позову відповідач не
надав.

Суд
вислухавши позивача,  вивчивши матеріали
справи вважає,  що позов підлягає
задоволенню.

Як
вбачається із копії трудової книжки позивача,
він працював в СВК «Моноліт» до 26 серпня 2002 року.

Згідно
договору про господарчі,  фінансові інші
взаємовідносини учасників ТОВ «Моноліт»,
позивачем передано майно в статутний фонд в розмірі 23507 грн. 39
коп,  що підтверджується актом передачі
майна.

П. 13.6
Статуту СВК «Моноліт» передбачено,  що
член і кожний асоційований член,  що
виходить з кооперативу або виключений з нього має право на одержання
відшкодування грошима,  що дорівнюють
вартості його внеску в Пайовий фонд в оцінці по останньому балансу в
строк,  встановлений загальними зборами.
При незгоді однієї з сторін з оцінкою балансу,
незгодна сторона може за свій рахунок запросити оцінювача і провести
переоцінку майна Кооперативу.

При
звільненні ОСОБА_2,  відповідачем були
порушені його права на одержання відшкодування його внеску в Пайовий Фонд.

Заперечень,  які базуються на законі,  відповідачем суду не надано.

Оцінка майна
ніким із сторін не оскаржується.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 209, 212, 214, 215,
224, 225, 226 ЦПК України,  суд

вирішив:

Стягнути
з ТОВ «Моноліт» р/р 0319 в ПромінвестБанкі м.  Ізюма МФО
351492,  код 30245086 на користь
ОСОБА_2 23507 грн. 39 коп. та державне мито на користь держави в розмірі 2300
грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний суд харківської області шляхом подачі в
10- денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295 ЦПК України

Заочне
рішенні може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання
копії рішення суду.
справа № 2-4190/2007 p. РІШЕННЯ
21 вересня 2007 року
Автозаводський районний суд м.
Кременчука в складі: головуючого судді - Плахотника Г.М. при секретарі -
відкритому попередньому судовому засіданні у м. Кременчуці цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В своїй
позовній заяві позивачка зазначила, що 08.10.2005 року зареєструвала шлюб з
відповідачем в Центральному відділі РАЦС Кременчуцького МУЮ, актовий запис №
783. Дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_1. Від даного шлюбу мають доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
з відповідачем припинені в серпні 2007 року по причині несумісності характерів,
різних поглядів на життя. Це призвело до
повної відчуженості та втрати одне до одного почуттів взаємоповаги. Тому
просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, всі судові витрати покласти
на відповідача, місце проживання дитини визначити з нею.
В судовому засіданні позивачка підтримала позовні
вимоги  і просила їх задовольнити.
судовому засіданні підтвердив, що шлюбні відносини припинені в серпні 2007
року, проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати.
Суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін , дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню.
Судом
встановлено, що дійсно обставини, викладені в позові, мали місце. Сторони
перебувають в шлюбі з 08.10.2005 року
зареєстрованому в Центральному відділі РАЦС Кременчуцького МУЮ, актовий запис №
783. Від даного шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
з відповідачем припинені в серпні 2007 року по причині несумісності характерів,
різних поглядів на життя. Це призвело до
повної відчуженості та втрати одне до одного почуттів взаємоповаги.
Майновий спір буде вирішений в
окремому провадженні.
Суд вважає
необхідним при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в
прибуток держави з ОСОБА_2
ПО, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий
одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Керуючись ст.ст. 6,10,60 ЦПК України, ст.ст. 110, 112,
160, 161 Сімейного кодексу України, суд -
Шлюб зареєстрований 08.10.2005 року в Центральному відділі РАЦС
Кременчуцького МУЮ, актовий запис № 783 між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути на користь держави мито з ОСОБА_2 -17
грн., ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.
Місце проживання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження
визначити з матір"ю, ОСОБА_1
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
В разі не подання заяви про апеляційне оскарження , рішення набирає
чинності після закінчення десятиденного терміну з дня проголошення рішення , а
в разі неподання апеляційної скарги - після закінченнядвадцятиденного терміну.