справа 2-4707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 жовтня 2007
р.    Красноперекопський  міськрайонний   суд
АР   Крим

у складі: судді
Стародуб Г.А.

при секретарі
ДзюмакО.А. Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.
Красноперекопську справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, Третя особа -Комунальне
житлово- експлуатаційне підприємство м.Красноперекопська про визнання такої, що
втратила право користування житловим приміщенням і зустрічний позов ОСОБА_2до
ОСОБА_1, Третя особа - Комунальне житлово- експлуатаційне підприємство
м.Красноперекопська про усунення перешкод користування житловим приміщенням та
зміну договору найму житлового приміщення,

ВСТАНОВИВ,

ОСОБА_1.
звернувся з позовом до ОСОБА_2., третя особа- Комунальне житлово-
експлуатаційне підприємство м.Красноперекопська про визнання такої, що втратила
право користування житловим приміщенням . ОСОБА_2звернулась з зустрічним
позовом до ОСОБА_1, третя особа -Комунальне житлово- експлуатаційне
підприємство м.Красноперекопська про усунення перешкод користування житловим
приміщенням та зміну договору найму житлового приміщення.

Свої
вимоги ОСОБА_1 .мотивує тим, що згідно обмінного ордеру № 53 від 10.03.1995 р.
йому , на склад його сім"ї з трьох чоловік - його, дружини і сина , була
надана 3-х кімнатна квартира, в порядку обміну, житловою площею 37,63 кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1.

На
вищезазначеній житловій площі сім"я проживала до грудня місяця 1999 р.

В грудні
м-ці 1999 р. відповідачка залишила вищезазначене житлове приміщення і з цього
часу в цій квартирі не проживає, участі в оплаті комунальних послуг не приймає.
В подальшому батьки відповідачки купили двухкімнатну квартиру, в якій стала
мешкати з сином відповідачка.

3.11.2004
року шлюб з відповідачкою був розірваний. На протязі тривалого часу він сплачує
комунальні послуги за себе і за відповідачку, яка з 1999 року на вказаній
житлові площі не проживає і, згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України, втратила право
користування  вищезазначеною житловою
площею.

Свої
позовні вимоги ОСОБА_2. мотивує тим, що на підставі обмінного ордеру №53 від
10.03.1995 р. ОСОБА_1. була надана 3-х кімнатна квартира на склад їх сім"ї
- її, відповідача і сина за адресою: АДРЕСА_1. Відповідальним наймачем квартири
є ОСОБА_1. На протязі всього сумісного життя відповідач зловживав спиртними напоями,
бив її, прив"язував і закривав в підвалі, виганяв її з сином з квартири, в
зв"язку з чим їй неодноразово з сином приходилось ночувати на вулиці біля
під'їзду будинку , свідками чого були мешканці під'їзду. В грудні місяці 1999
р., після чергової сварки та бійки, відповідач зібрав в два вузли її особисті
речі, вигнав її з квартири в зв"язку з чим вона змушена була тимчасово
перейти  жити  до
своєї рідної сестри.  Деякий  час
вона , у відсутність відповідача,

приходила до дому , щоб
приготувати сину поїсти, а також взяти дещо з особистих речей. З часом це також
стало неможливим тому, що відповідач вигнав з квартири і сина, з яким вони
стали знімати кімнату в малосімейному гуртожитку. Дивлячись на те, як вона з
сином постійно була в пошуках житла, її батьки на ім."я сина купили
двухкімнатну квартиру, в яку син поселився в 2000 році , взявши тимчасово і її.
3.11.2004 року шлюбні відносини з відповідачем були розірвані. Ще до розірвання
шлюбу в 2000-2001 р.р відповідач прийшов до неї на роботу і витребував ключі
від квартири, які він більше їй не дав, при цьому погрожував їй у випадку ,
якщо вона поселиться в квартиру , фізичною розправою 3 відповідачем вона
намагалась вести бесіди про розмін квартири у добровільному порядку, в
зв"язку з чим 7.06.2006 р. вона сплатила за тепломережу 150 гр.,
відповідач з спочатку погоджувався, але в подальшому на розмін квартири не став
згоджуватись. Як стало їй відомо відповідач став здавати квартиру квартирантам
без укладання договору піднайму, не проживаючи сам в вищезазначеній квартирі.

На її
пропозицію про розподіл особистих рахунків, згідно яких вона бажає, щоб в її
користування були виділені дві житлові кімнати, площею 7,4 кв.м. і 13,0 кв.м. і
1/2 частина приміщень загального користування в розмірі 14,65 кв.м., відповідачу
виділити житлову кімнату , розміром 17,2 кв.м. і 1/2 частину приміщень
загального користування в розмірі 14,65 кв.м., відповідно вКЖЕП
м.Красноперекопська укласти з ними окремі договори найму житлових приміщень і
зобов"язати відповідача не чинити їй перешкод по користуванню житловим
приміщенням, відповідач не погоджується..

У
судовому засіданні позивачі, вони ж і відповідачі по справі, заявлені ними
вимоги підтримали в повному обсязі і наполягають на їх задоволенні, відповідно,
як відповідачі, заявлені вимоги не визнали.

Третя   особа         -       Комунальне       житлово-   експлуатаційне       підприємство

м.Красноперекопська,
яка не заявляє самостійних вимог, вирішення спору оставляє на розсуд суду.

Допитані
судом свідки ОСОБА_3., ОСОБА_4. пояснили суду:

-           ОСОБА_3., що в будинку
АДРЕСА_1 він мешкає з

1984 p.,
квартира його розташована в під'їзді № 3, сім"я ОСОБА_1 мешкала в
під'їзді

№ 2. Чи виганяв з квартири ОСОБА_1. дружину йому невідомо, але те, що
ОСОБА_2. не проживає в АДРЕСА_1. біля 10 років, це йому відомо, оскільки

він спілкується з ОСОБА_1.;

-           ОСОБА_4. пояснила те, що
вона є сусідкою ОСОБА_1, в квартирі № 38

мешкає з 1991 р. з подружжям ОСОБА_1, в період їх сумісного життя, відносин
не

підтримувала. Бійок і лайок, які б доносились з квартири в період сварок,
вона не чула.

На протязі останніх 5 років ОСОБА_1. здає квартиру квартирантам. В квартирі
№37

ні ОСОБА_1., ні ОСОБА_2. не проживають.

Допитані
судом свідки ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. пояснили суду :

-
ОСОБА_5, що позивачка ОСОБА_2. приходиться
їй рідною сестрою. На протязі всього сумісного життя сестри з ОСОБА_1.
часто були бійки, сварки . Неодноразово відповідач, знаходячись у стані
алкогольного сп"яніння , виганяв з квартири ОСОБА_2. з її особистими
речами, вона ночувала у неї, у батьків, у кумів.

В кінці
1999 p.,
після чергової сварки та бійки, відповідач знов вигнав сестру з квартири,
вона змушена була з сином піти жити на квартиру. Батьки дивлячись, як вона з
однієї квартири переходить в іншу, купили внуку двухкімнатну квартиру. Сестра
все життя боялась ОСОБА_1., оскільки він її бив і знущався над нею. Сестра
пропонувала ОСОБА_1 розміняти квартиру, але він все відтягував, а пізніше не
погодився. На протязі уже декілька років він здає квартиру квартирантам, а сам
проживає у матері в с.Ішунь;

- ОСОБА_6., що ОСОБА_2. вона знає по роботі. їй
відомо те, що чоловік позивачки, коли вона перебувала з ним в шлюбі, зловживав
спиртними напоями, зраджував їй в подружньому житті, в зв"язку з чим в
сім"ї були часто сварки та бійки. Навіть при сторонніх, коли вона
знаходилась в їх квартирі, відповідач затіяв сварку, яка закінчилась бійкою.
Проживати в таких умовах було неможливо. ОСОБА_2. пропонувала ОСОБА_1. придбати
йому квартиру, а він, щоб їй залишив трьохкімнатну квартиру, або ж розміняти
трьохкімнатну квартиру, але він ні на один варіант не погодився. Закінчилось
тим, що він вигнав ОСОБА_2. з сином і вона змушена була з сином  знімати квартиру.

Аналогічні
пояснення дала свідок ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_8. пояснила , що в
травні місяці 2006 року до неї, як до начальника дільниці № 5 КЖЕП
м.Красноперекопська звернувся ОСОБА_1 І. з приводу складання акту , що його
колишня дружина - ОСОБА_2. не проживає в квартирі АДРЕСА_1. Щоб скласти такий
акт вона вийшла на місце проживання , де дійсно переконалась в тому, що
ОСОБА_2. за вищезазначеною адресою не проживає, оскільки її особисті речі були
відсутні. В квартирі на той час мешкали особи кавказької національності. Сусіди
їй пояснили, що в квартирі у ОСОБА_1. мешкають
квартиранти.

Допитаний
судом в якості свідка син колишнього подружжя - ОСОБА_9. пояснив, що до зими
1999 року він мешкав з батьками в АДРЕСА_1. Після чергової сварки батько вигнав
матір з квартири, а через неділю і його. На протязі тривалого часу вони з
матір"ю знімали квартири. Жити в своїй квартирі боялись, оскільки батько
погрожував матері фізичною розправою. Зразу у них були ключі від їх квартири, а
десь через рік батько забрав у матері ключі від квартири. В квартиру батько
поселив квартирантів. Особисто для нього, в серпні місяці 1999 p., дід з бабусею
купили двухкімнатну квартиру АДРЕСА_2. Три чи чотири роки назад мати
пропонувала батькові розміняти квартиру але батько не погодився. Він особисто
на житлову площу   спірної квартири не
претендує.

У
судовому засіданні відповідач ОСОБА_1. пояснив, що він дійсно замінив серцевину
у замку на внутрішніх дверях, а на вхідних дверях замок не міняв, ключі від
яких у позивачки були. Але ці доводи спростовуються поясненнями відповідачки і
свідків ОСОБА_9. і ОСОБА_5., що ключі від вхідних дверей в квартиру позивач,
прийшовши на роботу до відповідачки і забрав ще в 2000-2001 p.p.

Вислухавши
сторони, третю особу - Комунальне житлово- експлуатаційне підприємство
м.Красноперекопська , яка вирішення спору оставляє на розсуд суду, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 .
не підлягають задоволенню, позовні вимоги по зустрічному позову ОСОБА_2.
підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно обмінного ордеру № 53 від 10.03.1995 р. на склад сім'ї
ОСОБА_1. з трьох чоловік - його, дружини і сина , була надана 3-х кімнатна
квартира, в порядку обміну, житловою площею 37,63 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. (
а.с. 18, 19).

На
вищезазначеній житловій площі сім"я проживала до грудня місяця 1999 р.

Оскільки
в сім'ї склались несприятливі стосунки між подружжям в грудні місяці 1999 року
ОСОБА_1. вигнав дружину з сином з квартири, які змушені були знімати кімнату в
гуртожитку і квартири у приватних осіб, а в подальшому , згідно договору
купівлі-продажу від 31.08. 1999 р.,
для сина подружжя , батьки позивачки ОСОБА_2. купили двухкімнатну квартиру
АДРЕСА_2 , що не заперечує відповідач ОСОБА_1., в яку поселився син і тимчасово
позивачка ОСОБА_2. ( а.с.76 ).

3.11.2004
року шлюб між подружжям ОСОБА_1 був розірваний ( а.с.6).

З
пояснень ОСОБА_2. і сина ОСОБА_9. судом встановлено, що ключі від квартири
ОСОБА_1. забрав у позивачки в 2001-2002 p.p. В квартиру
АДРЕСА_1 позивачка боялась поселятись в зв"язку з погрозами відповідача
фізичною розправою над нею, а тому в зв"язку з неможливістю сумісного
проживання  ОСОБА_2. пропонувала ОСОБА_1.
зробити обмін спірної квартири

Про
наміри позивачки на обмін квартири свідчить те, що 7.06.2006 р. вона частково
погасила заборгованість за теплоенергію в розмірі 150гр. (а.с.77 ).

Позивач
був не згоден на обмін квартири, оскільки квартиру на протязі тривалого часу
здавав квартирантам, про що свідчать пояснення свідка ОСОБА_10. і акт судового
виконавця ВДВС в м.Красноперекопську і Красноперекопському р-ні Рябкової О. О.
від 15.12.2006 p.,
згідно якого на час перевірки в квартирі №37 , буд.. 13, 10 МКР
м.Красноперекопська ОСОБА_1. не проживав , а в вищезазначеній квартирі  мешкала сім"я ОСОБА_11. (а.с.94).

Дії
держвиконавця Рябкової О.О. були оскаржені ОСОБА_1. Ухвалою Красно перекопського
міськрайсуду від 4.04.2007 р.
в задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено. Судовою палатою у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим від 6.08.2007 р. ухвала Красноперекопського
міськрайсуду залишена без змін.

Таким
чином, позовні вимоги ОСОБА_1. про визнання ОСОБА_2., як таку , що втратила
право користування приміщенням АДРЕСА_1, не проживаючи на вищезазначеній
житловій площі понад 6 м-ців без поважних причин, не знайшли підтвердження,
оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2. не проживала на спірній житловій площі
з причин, які суд визнає поважними, а тому право користування спірним житловим
приміщенням вона не втратила.

Виходячи
з тих обставин, що шлюбні відносини між подружжям розірвані., що між ними
склались неприязні відносини і те, що користуватись житлом, як раніше вони не
можуть, суд вважає доцільним задовольнити вимоги позивачки про зміну договору найма житлового
приміщення на квартиру .АДРЕСА_1, розділивши особові рахунки, виділивши в
користування сторін, виходячи з загальної житлової площі 3-х кімнатної квартири
36,3 кв.м., ОСОБА_2. дві житлові кімнати , площею 7,1 кв.м. і 12,4 кв.м.,
лоджію 3,1 /1,5 житлову площу, ОСОБА_1. - житлову кімнату, площею 16,8 кв.м і
балкон 4,0 /1,3 кв.м., місця : кухню, ванну кімнату,   туалет, коридор - залишити в загальному
користуванні сторін.

На
підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,11,60, 212-215,292,294,296 ЦПК
України, ст.ст. 71,72,64, 104 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про визнання такої, що втратила право користування житловим
приміщенням квАДРЕСА_1, відмовити.

Зустрічний
позов ОСОБА_2до ОСОБА_1про усунення перешкод користування житловим приміщенням
та зміну договору найму житлового приміщення задовольнити.

Виділити
в користування ОСОБА_2і закріпити за нею житлові приміщення в АДРЕСА_1:
кімнати, площею 7,1 кв.м. і 12, 4 кв.м., лоджію 3,1 / 1,5 кв.м.

ОСОБА_1
виділити в користування і закріпити за ним житлову кімнату, площею 16,8 кв.м.,
балкон 4,0/ 1,3 кв.м.

Місця :
кухню, площею 10,1 кв.м., ванну кімнату, площею 2,5 кв.м., туалет , площею 1,1
кв.м., коридор 10,5 кв.м. -залишити в загальному користуванні сторін.

Зобов'язати    КЖЕП м. Красноперекопська  укласти
з  ОСОБА_1. і ОСОБА_2 окремі
договори найму виділених їм житлових
приміщень.

Зобов'язати    ОСОБА_1.
не чинити   перешкод   ОСОБА_2.
по користуванню виділеного їй приміщення.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду АР Крим через Красноперекопським
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про оскарження протягом 10- ти днів з дня
проголошення після чого протягом 20 днів поданням апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 4 ст. 295 ЦПК України.