Справа №2-367/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
червня 2007 року.                               Миколаївський
районний суд Одеської області

в складі
головуючого судді Безусова В. І.

при
секретарі                                                  Сметаненко
І. А.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в см. т. Миколаївка справу за
позовом ОСОБА_1та ОСОБА_2до Миколаївської селищної ради ,  про визначення розміру часток співвласників у
праві спільної сумісної власності на майно. Про встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини. Про визнання права власності на майно,  в порядку успадкування.

ВСТАНОВИВ:

Позивачі
звернулися до суду з позовом до Миколаївської селищної ради ,  про визначення розміру часток співвласників у
праві спільної сумісної власності на майно. Про встановлення факту своєчасного
прийняття спадщини та визнання права власності на майно,  в порядку успадкування,  за законом.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  від
нього надійшла до суду письмова заява,  у
якій він просить справу розглянути у його відсутність і що позовні вимоги
позивачів визнає.

Зацікавлені
сторони в судове засідання не з'явилися ,
від зацікавленої сторони -ОСОБА_3 до суду надійшла письмова заява ,  в якій він відмовляється від своєї частки у
сумісній власності після смерті дружини - ОСОБА_4,  як спадкоємець першої черги на користь
позивачів.

Вислухавши
позивачів ,  вивчивши матеріали справи
суд вважає ,  що заявлені вимоги
позивачів підлягають задоволенню з підстав передбачених  ст.
ст.  316, 317, 357, 358, 365,
370,  372, 1216, 1218, 1220-1222, 1225,
1226, 1261, 1268 ЦК України.

В
судовому засіданні встановлено ,  що у
відповідності зі  ст.  8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» ,  при приватизації з
державного житлового фонду АДРЕСА_1,  у
встановленому законом порядку була передана ОСОБА_4,  ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6у спільну сумісну власність ,  про що було видано 8 вересня 1997 року
свідоцтво № 179 про право власності на житло ( ас.  5 ).

З
моменту приватизації зазначеної квартири між співвласниками не укладалися будь
-які домовленості чи угода ,  щодо
визначення їх часток у праві спільної сумісної власності на вказану
квартиру,  ніхто ніколи не заперечував
проти того,  що частки в цьому спільному
майні є рівними і з приводу цього питання не зверталися ні до нотаріальної
конторі ,  ні до суду. Відсутні також
докази про те,  що участь кого-небудь з
учасників спільної сумісної власності у придбанні квартири було більшим або
меншим ,  а тому відсутні підстави для
збільшення або зменшення часток кого-небудь з них у праві спільної сумісної власності
на квартиру.

Виходячи
з наведеного частки ОСОБА_4,
ОСОБА_2,  ОСОБА_1,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6у праві спільної сумісної власності на вищезазначену квартиру є
рівними ,  тобто частка кожного становить
1/5 частки квартири.

В
судовому засіданні також встановлено,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1померла мати позивачів - ОСОБА_4,
що підтверджується свідоцтвом про її смерть (ах. 4 ).

Після
смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну їй частку у праві спільної
сумісної власності на квартиру,  яка
складається з 1/5 частки у зазначеній квартирі.

Після
смерті матері спадкоємцями за законом являються позивачі ,  в рівних частках і бажають спадщину прийняти
в рівних частках. Ніхто з них від спадщини не відмовився,  а навпаки її прийняли своєчасно.

Таким чином вислухавши
позивачів,  дослідивши матеріали справи
та докази суд вважає,  що їх позовні
вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі,
із слідуючих підстав. У відповідності зі
ст.  357 ч.2 ЦК України зазначено
,  якщо розмір часток у праві спільної
часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом
,  він визначається з урахуванням вкладу
кожного з співвласників у придбанні майна ,
що не було встановлено в судовому засіданні.

Як
зазначено у  ст.  358 ЦК України - право спільної часткової
власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою і що співвласники можуть
домовитися про порядок володіння та користування майном ,  що є їхньою спільною частковою власністю
,  що також не було встановлено в
судовому засіданні.

У
відповідності зі сг. 365 ЦК
України - право особи на частку у спільному майні може бути припинене за
рішенням суду на підставі позову інших співвласників,  якщо:

1)
частка є незначною і не може бути виділена в натурі ( в
даному випадку однокімнатна квартира).

2)
спільне володіння і користування майном є неможливим (
однокімнатна квартира ).

3)
таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. ( такого в судовому засіданні не встановлено
).

З
урахуванням вищезазначеного суд вважає ,
що в даному випадку повинен діяти закон спадкового права на загальних
підставах.

У
відповідності зі  ст.  1261 ЦК
України - позивачі є спадкоємцями першої черги і бажають прийняти спадщину
в рівних частках на зазначену квартиру. Крім них спадкоємцем першої черги є
ОСОБА_7 - чоловік покійної ОСОБА_4 ,  але
він від спадщини відмовився на користь позивачів.

На підставі
наведеного та керуючись  ст.   ст.
10, 60, 212 ЦПК України,  суд -

РІШИВ:

Встановити,
що розмір часток співвласників ОСОБА_4,
ОСОБА_2,  ОСОБА_1,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6у праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1є рівними і частка
кожного становить 1/5 частки зазначеної квартири.

Встановити
факт ,  що ОСОБА_2і ОСОБА_1своєчасно
прийняли спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_4,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати
за ОСОБА_2право власності на 1/2 частки у АДРЕСА_1,  яка належала його матері - ОСОБА_4,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,  в порядку успадкування,  за законом.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на 1/2 частки у АДРЕСА_1,  яка належала її матері - ОСОБА_4,  померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,  в порядку успадкування,  за законом.

На
рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області у
тридцятиденний термін.