Справа №2-221/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 серпня 2007
р. Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого -
судді Бевз О.Ю.,  при секретарі -
Ніколенко О.Є.,

з участю
позивачів - ОСОБА_1.,  ОСОБА_2,  представника позивачів - ОСОБА_3,

представника
відповідача ДП "Формула-Млин" - Тютюник Р.В.,  ОСОБА_6. ,
представника  відповідача -  начальника
Бобринецького   відділення  Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України -Бойко Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Бобринець справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_4 до ДП "Формула -Млин" та Бобринецького відділення
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України про стягнення матеріальної та моральної
(немайнової) шкоди, -

встановив:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ДП "Формула-Млин",  міста Бобринець (надалі Підприємства) та до
Бобринецького відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України (надалі Фонд) про стягнення
матеріальної та моральної (немайнової) шкоди,
яка була їй завдана в результаті смерті її чоловіка ОСОБА_5 внаслідок
нещасного випадку на виробництві 22.12.2006 р. в ДП
"Формула-Млин",  м.  Бобринець.

Під час
судового розгляду даної справи,  після
зміни та уточнення своїх позовних вимог позивачка ОСОБА_1. попросила стягнути з
відповідача ДП "Формула-Млин" -50.000 грн. моральної шкоди,  яку вона зазнала в результаті смерті свого
чоловіка на зазначеному Підприємстві та з Фонду 3.526 грн. матеріальної
шкоди,  яку вона понесла при похованні
свого чоловіка та витрат на виготовлення та встановлення надгробного
пам'ятника.

Позивач
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ДП "Формула-Млин" м.  Бобринець (надалі Підприємство) та до
Бобринецького відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України (надалі Фонд) про стягнення матеріальної
та моральної (немайнової) шкоди,  яка
була йому завдана в результаті смерті його батька ОСОБА_5 в наслідок нещасного
випадку на виробництві 22.12.2006 р. в ДП "Формула-Млин",  м.
Бобринець.

Позивач
ОСОБА_2. попросив суд стягнути з Підприємства 50.000 грн. моральної шкоди,  яку він зазнав в результаті смерті свого
батька на зазначеному підприємстві та з Фонду - 4.500 грн. одноразової
допомоги.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. та їх представник ОСОБА_3.
підтримали позовні вимоги у повному обсязі та попросили суд їх задовольнити,  вказуючи,
що 22.12.2006 р.
в результаті нещасного випадку,  який
стався на ДП "Формула-Млин",
помер - ОСОБА_5,  на утриманні
якого вони перебували,  так як ОСОБА_1. є
інвалідом третьої загальної групи,  а
ОСОБА_2. є студентом

заочного відділення
Кременчуцького державного політехнічного університету,  а тому його смерть негативно позначилася на
їх житті,  що спричинило їм глибокі
моральні страждання та матеріальну шкоду.

В судове
засідання з'явилися представники відповідача Підприємства - Тютюник Р.В.
(згідно довіреності) та Польовий В.М.  -
директор Підприємства,  які позов не
визнали повністю пояснивши,  що
обґрунтовуючи моральну шкоду позивачка ОСОБА_1. вказує,  що не в змозі утримувати сина -
студента,  а позивач ОСОБА_2.
зазначив,  що його моральні страждання
пов'язані з тим,  що його батько
здійснював оплату за навчання,  але ці
обставини не є доказами моральної шкоди,
а можуть розглядатися лише як втрати майнового характеру на
підтвердження яких не надано доказів. Крім того позивачка ОСОБА_1. вказує,  що погіршився и стан здоров'я,  але не надала доказів,  які б це підтвердили та не довела,  що погіршення її здоров'я безпосередньо
пов'язане зі смертю її чоловіка. Також позивачами не доведено наявність та
глибину їх фізичних та душевних страждань.

В судове
засідання з'явився представник відповідача начальник Бобринецького відділення
Фонду - Бойко Н.В.,  яка пояснила,  що граничний розмір витрат на поховання
застрахованої особи та пов'язаних з цим ритуальних послуг для управління
виконавчої дирекції Фонду в Кіровоградській області є 3.526 грн. Сума 3.000
грн. була виплачена позивачу ОСОБА_1. Підприємством в рахунок витрат на
поховання її чоловіка,  тобто залишок
складає 526 грн.,  але вона згодна
виплатити більшу суму,  а саме 1.000 грн.
на виготовлення та встановлення надгробного пам'ятника,  а тому дану вимогу визнає частково,  не на 3.526 грн. які просить стягнути
позивач,  а на 1.000 грн. Щодо вимоги
позивача ОСОБА_2 про стягнення 4.500 грн. одноразової допомоги - представник
відповідача заперечила,  пояснивши,  що одноразова допомога виплачується на сім'ю
взагалі,  а не на кожного члена
сім'ї,  і що така допомога сім'ї ОСОБА_1
вже була виплачена,  а тому дану вимогу
не визнала.

Суд
вислухавши сторони,  вивчивши матеріали
справи,  приходить до висновку,  що позовна вимога ОСОБА_1. до Фонду підлягає
частковому задоволенню,  а щодо позовної
вимоги ОСОБА_1. до Підприємства про стягнення моральної шкоди та позовних вимог
ОСОБА_2 до Підприємства про стягнення моральної шкоди та до Фонду про стягнення
4.500 грн. одноразової допомоги,  - дані
позовні вимоги задоволенню не підлягають за слідуючих обставин.

Згідно
вироку Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.04.2007 р.
ОСОБА_6 був визнаний винним за  ст.  172 ч. 1,
ст.  272 ч.2 КК України,  тобто за грубе порушення законодавства про
працю та за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною
небезпекою на виробництві,  що спричинило
загибель працівника - ОСОБА_5.

Відповідно
до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1,
а на підставі лікарського свідоцтва про смерть НОМЕР_2.
смерть ОСОБА_5.  настала на підприємстві
ДП "Формула-Млин",
безпосередньою причиною смерті стала механічна асфіксія від закриття
дихальних шляхів сипучою речовиною.

Згідно
довідки Бобринецького районного центру зайнятості № 444 від 16.07.2007 р.
ОСОБА_5 за грудень 2005 p.,  січень та лютий 2006 року мав дохід в розмірі 0 грн.0
коп.,  а за період з березня по квітень
2006 р. в розмірі
195 грн. 55 коп.

Відповідно
до запису в трудовій книжці ОСОБА_5.
серії НОМЕР_3 він 18.06.2005 р. був звільнений із займаної посади із ЗАТ
"Комбікормовий завод",  м.  Бобринець за прогули.

На
підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 перебувала в шлюбі з ОСОБА_5
з 10.05.1986 року.

Згідно
довідки до акта огляду МСЕК серії 2-18 ВБ № 120968 ОСОБА_1. має третю групу
інвалідності загальну - безстроково.

Відповідно
довідки №4910 від 27.12.2006 р. Бобринецької міської ради ОСОБА_7. дійсно
поховала свого чоловіка за свій рахунок.

На
підставі квитанцій (а.с.  - 20 - 35)
ОСОБА_1. витратила на поховання чоловіка 8.895 грн.,  у тому числі на пам'ятник "Габбро" - 1.600
грн.,  згідно накладної №4 від 10.01.2007
р. (а.с-22).

Згідно
свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 ОСОБА_5.
є батьком ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно
довідки від 16.01.2007 р. № 913 Кременчуцького державного політехнічного
університету ОСОБА_2. є студентом третього курсу факультету природничих наук
заочного відділення даного університету.

Згідно
постанови Фонду від 30.01.2007 р. № 836 ОСОБА_1. було виплачено 22 500 грн. -
одноразової допомоги в разі смерті потерпілого його сім'ї,  4.500 грн. - одноразової допомоги в разі
смерті потерпілого,  187, 50 грн. -
призначено щомісячної страхову!' виплату,
в разі смерті потерпілого,  яка
була збільшена до 221 грн. 82 коп.3гідно Постанови Фонду № 1001 від 15.03.2007
р.

Згідно
п.3 постанови Фонду від 06.03.2006 р. "Про витрати на поховання у разі
смерті застрахованої особи від нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання" витрати на поховання проводяться робочими
органами виконавчої дирекції Фонду страхувальнику або сім'ї застрахованого чи
іншій особі , яка здійснювала поховання у разі смерті потерпілого,  що настала за обставин,  за яких настав страховий випадок державного
соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  перелік яких
визначено Кабінетом Міністрів України. На підставі п. 4. даної Постанови
витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги відшкодовуються тільки
за наявності документів (довідок,
рахунків тощо,  що підтверджують
відповідні витрати на день поховання,
які понесені страхувальником,
сім'єю застрахованого або іншими особами,  у розмірі не вище граничних розмірів витрат
на поховання застрахованої особи та пов'язаних з цим ритуальних послуг для
управлінь виконавчої дирекції Фонду в областях (для Кіровоградської області -
3.526 грн.

Відповідно
до пояснювальної записки директора Підприємства ОСОБА_6.  від 17.01.2007 р. ОСОБА_1. було передано
3.000 грн. як допомогу на поховання,  що
в судовому засіданні підтвердила позивачка ОСОБА_1.

Згідно
п.8  ст.
34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку" у разі смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку,  витрати на його
поховання несе Фонд .

В
судовому засіданні було встановлено,  що
відповідно до  ст.   ст.
33,  34 Закону України від
23.09.1999 р. "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездаьності"
Фондом було виплачено дружині померлого ОСОБА_5.  - ОСОБА_1. (дружині) 22.500 грн. одноразової
допомоги в разі смерті потерпілого його сім'ї,
4.500 грн. одноразової допомоги в разі смерті потерпілого,  особам,
які мають на це право,  187 грн.
50 коп. призначено щомісячну страхову виплату,
в разі смерті потерпілого,  яка
була збільшена до 221 грн. 82 коп.3гідно Постанови Фонду № 1001 від 15.03.2007
рок,  а також Підприємством виплачено
позивачу ОСОБА_1. 3.000 грн. як допомогу на поховання.

Суд,  оцінивши всі надані в судовому засіданні по
справі сторонами докази,  приходить до
слідуючого.

Щодо
позовних вимог позивачів ОСОБА_1. та ОСОБА_2 про стягнення з відповідача ДП
"Формула-Млин" м.  Бобринець
100.000 грн. моральної (немайнової) шкоди (по 50.000 грн. кожному),  то суд вбачає,  що дана вимога позивачів задоволенню не
підлягає з слідуючих підстав.

По-перше,  в судовому засіданні позивачі не довели
суду,  що їм спричинена саме моральна
(немайнова) шкода,  як вимагає  ст.  23
ч. 2 п. 1 ЦК України,  які саме страждання та фізичний біль вони
зазнали пояснити не змогли,  а те,  що обидва позивачі зверталися за допомогою у
лікарню,  суд не вважає спричиненням саме
смертю ОСОБА_5.  їм моральної шкоди.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р.
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" п. 5,  відповідно до
загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню
при вирішенні спору про відшкодування моральної(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди,  протиправність
діяння її заподіювана,  наявність
причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини
останнього в її заподіюванні.

Дані обставини позивачами
в судовому засіданні не доведені.

Відповідно  ст.  60
ч. 1 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених
ст.  61 ЦПК України.

Щодо
вироку Бобринецького районного суду від 04.04.2007 p.,
яким визнано винним директора Підприємства ОСОБА_6.  у скоєнні злочину передбаченого  ст.
172 ч. 1 та  ст.  272 ч. 2 КК України,  тобто у грубому порушенні законодавства про
працю та за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною
небезпекою на виробництві,  що спричинило
загибель працівника - ОСОБА_5,  то даний
вирок обов'язковий для суду,  що
розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи,  стосовно якої ухвалено вирок,  з питань,
чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою,  згідно вимог
ст.  61 ч. 4 ЦПК України.

По-друге,  відповідно
ст.  237-1 ч. 1 КЗпК України
відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику проводиться у разі,  якщо
порушення його законних прав призвели до моральних страждань,  втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.,  тобто заподіяна моральна шкода
відшкодовується лише працівнику.

По-третє,  відповідно
ст.  1 ч. 2 ЦК України,  до майнових відносин,  заснованих на адміністративному або іншому
владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні,  а також до податкових,  бюджетних відносин цивільне законодавство не
застосовується,  якщо інше не встановлено
законом.

Щодо
позовної вимоги позивача ОСОБА_2 до Фонду про стягнення 4.500 грн. одноразової
соціальної допомоги,  то дана вимога
задоволенню не підлягає з слідуючих підстав.

Відповідно  ст.  34
п. 7 Закону України в "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності" від 23.09.1999 р. (із змінами та доповненнями станом на
19.12.2006 р.) у разі
смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання
розмір одноразової допомоги його повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну
плату потерпілого і,  крім того,  не меншим за однорічний заробіток потерпілого
на кожну особу,  яка перебувала на його
утриманні,  а також на його дитину,  яка народилася протягом не більш як
десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Тобто
одноразова соціальна допомога виплачується на сім'ю,  а не кожному члену сім'ї окремо,  а дана сума 4.500 грн. (де 375 грн.
мінімальна заробітна плата х 12 місяців),
Фондом виплачена позивачу ОСОБА_1. (матері позивача),  що було підтверджено самою позивачкою
ОСОБА_7. в судовому засіданні.

Щодо
вимоги позивача ОСОБА_1. про стягнення з Фонду 3.526 грн. витрат на поховання
та спорудження надгробного пам'ятника,
то дана вимога підлягає частковому задоволенню.

Як було
встановлено в судовому засіданні,
позивач отримала від Підприємства 3.000 грн. в рахунок витрат на
поховання чоловіка потерпілої,  а позивач
ОСОБА_1. підтвердила даний факт отримання нею коштів в судовому засіданні.

Таким
чином залишок суми складає 526 грн. (3.526 грн. - 3.000 грн.),  в судовому засіданні представник відповідача
Фонду Бойко Н.В. Погодилася виплатити позивачу ОСОБА_1. - 1.000 грн. на
спорудження надгробного пам'ятника,  а
тому суд вбачає необхідним  дану  вимогу
задовольнити  частково,   стягнувши
з  Фонду  (як
і  попросив

представник Фонду Бойко Н.В.) - 1.000 грн.

Керуючись  ст.
ст.  60 ч. 1,  61 ч. 4,
209-213,  215,  218,
221,  223,  294 ЦПК України,  Постановою Пленуму Верховного Суду України №
4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" № 4 від 31.03.1995 р.,   ст.  1 ч.
2,  23 ч. 2 п. 1 ЦК України,   ст.  237-1 ч.
1 КЗпК України,  п.7  ст.  34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
від 23.09.1999 р. (із змінами та доповненнями станом на 19.12.2006 р.),
суд, -

вирішив:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до Бобринецького відділення Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про
стягнення витрат на поховання та спорудження надгробного пам'ятника в сумі
3.526 грн. та до ДП "Формула-Млин" м.
Бобринець про стягнення моральної шкоди в розмірі 50.000 грн. -
задовольнити частково.

Стягнути
з Бобринецького відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України на користь ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючої м.  Бобринець,
АДРЕСА_1,  -1.000 грн. витрат на
спорудження надгробного пам'ятника.

В іншій
частині позовних вимог ОСОБА_1. до ДП "Формула-Млин" м.  Бобринець про стягнення 50.000 грн. моральної
шкоди,  - відмовити.

В
позовних вимогах позивача ОСОБА_4до Бобринецького відділення Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України про стягнення одноразової соціальної допомоги в розмірі 4.500 грн. та
до ДП "Формула-Млин" м.
Бобринець про стягнення моральної шкоди в розмірі 50.000 грн. -
відмовити.

Рішення
може бути оскаржено в судову палату з цивільних справ апеляційного суду
Кіровоградської області через Бобринецький районний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апеляційної інстанції
або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.