Справа №22-580 2007року
РІШЕННЯ

Іменем   України

06
серпня 2007 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді  Коваленко К.В.

при
секретарі         Старенькій C.M.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт.
Баришівка

справу
за позовом ОСОБА_1 до Перемозької сільської ради про встановлення факту
родинних відносин,  належності майна та
визнання права власності на майно в спадок.

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про встановлення факту родинних відносин,  належності майна та визнання права власності
на майно в спадок. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні
вимоги та пояснив суду,  що позивач
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є родичами - сином та матір'ю. Документи,  що підтверджують їхню родинність є: свідоцтво
про народження позивача,  де зазначено
його матір'ю - ОСОБА_2. Також те,  що
матір'ю позивача є ОСОБА_2 підтверджується довідкою з Перемозької сільської ради
від 04 липня 2007 року за № 49,  а також
показаннями свідків

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача - ОСОБА_2. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її
син - позивач по справі ОСОБА_1

При
видачі свідоцтва про смерть матері було допущено помилку й записано її дівоче
прізвище «ОСОБА_2»,  замість «ОСОБА_2».

Просить
суд визнати право власності на спадкове майно що складається із житлового
будинку з господарськими будівлями та спорудами,  що знаходиться по АДРЕСА_1.

Відповідач
по справі Перемозька сільська рада позов ОСОБА_1 визнала в повному обсязі та не
заперечує проти його задоволення.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши матеріали
справи суд вважає,  що заявлений позов є
обґрунтованим та підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.

Судова
практика виходить з того,  що факт
володіння громадянином житловим будинком на праві власності,  встановлюється судом,  якщо у заявника був правовстановлюючий
документ на цей будинок,  але його
втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому
поряду (

постанова
Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення
фактів,  що мають юридичне значення» від
31 березня 1995 року №5.

Встановлення
даного факту позивачу   потрібно для
отримання,  як спадкоємцю першої
черги,  у власність будинку після смерті
своєї матері,  ОСОБА_2.

До нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини позивач не звертався,  але своїми діями,  що виразилися в догляді за будинком в якому
він проживав разом зі своєю матір'ю,
обробленні земельної ділянки,  яка
знаходиться біля будинку,  користуванні
речами померлої,  фактично вступив в
управління та володіння спадковим майном.

Відповідно
до  ст.  549 ЦК України [в ред. 1963 року)
визнається,  що спадкоємець прийняв
спадщину,  якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном.

В силу
ч.3  ст.
5 ЦК України
від 16 січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і
регулюються актом цивільного законодавства,
який втратив чинність,  новий акт
цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків,  що виникли з моменту набрання ним чинності.

Судом
встановлено,  що дійсно позивач ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є родичами - сином та матір'ю. Документи,  що підтверджують їхню родинність є: свідоцтво
про народження позивача,  де зазначено
його матір'ю - ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_1
померла мати позивача - ОСОБА_2. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є її
син - позивач по справі ОСОБА_1

При
видачі свідоцтва про смерть матері було допущено помилку й записано її дівоче
прізвище «ОСОБА_2»,  замість «ОСОБА_2».

Після смерті
матері,  окрім позивача,  спадкоємців не має.

Спадкове
майно складається із житлового будинку з господарськими будівлями та
спорудами,  що знаходиться по АДРЕСА_1.

Спадковий
будинок був побудований у 1946 році,  але
правовстановлюючі документи на це житло були втрачені,  а тому немає можливості підтвердити право
власності на даний будинок.

Запис
про даний будинок є в господарській книзі Перемозької сільської ради,  де зазначено,
що будинок по АДРЕСА_1 належав моїй матері - ОСОБА_2,  в якому вона постійно проживала до дня смерті.

Таким
чином,  відповідно до  ст.
1268 ЦК України
спадкоємець,  який постійно проживав
разом із спадкодавцем вважається таким,
що прийняв спадщину.

Відповідно
до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами
України справ про спадкування» № 4 від 24.06.83 року «шестимісячний строк для
прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи
при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач
вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною,  суд з цих підстав вирішує питання про
визнання права на спадкове майно,  а не
про продовження пропущеного строку».

Керуючись    549 ЦК
України ( в ред. 1963
року],   ст.  1262 ЦК
України,   ст.  ст.
256-259 ЦПК України,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити в повному обсязі.

Встановити,  що житловий будинок АДРЕСА_1 належав на праві
приватної власності ОСОБА_2,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити,  що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  прийняв
спадщину після смерті своєї матері - ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати
за ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,  право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та спорудами,  що знаходиться по АДРЕСА_1.

Рішення
суду набирає законної сили після 10-ти денного строку для подання заяви про
апеляційне оскарження,  якщо апеляційна
скарга на рішення суду не буде подана протягом 20-ти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження,  рішення суду
набуває законної сили після закінчення цього строку.