Суворовський районний суд міста Одеси
Справа №2-1841
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня    2007 року Суворовський районний суд міста
Одеси в складі

головуючого
судді Гудіної Н.І.

при секретарі
Мельніченко А.О.

розглянув в
відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до
Державного казначейства України, Одеської міської дитячої поліклініки про
стягнення матеріальної та моральної шкоди

Установив:

Позивач
звернувся з позовом до відповідачів про стягнення матеріальних збитків та
моральної шкоди , мотивуючи свої вимоги тім, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року він, згідно
наказуНОМЕР_1, був прийнятий на роботу до Одеської міської дитячої поліклініки
НОМЕР_2на посаду завідуючого господарством. Звільнений з роботи 22.12.2006
року, згідно з наказом НОМЕР_3. Під час роботи він тимчасово втратив
працездатність внаслідок захворювання і знаходився на лікуванні, в зв'язку з
чим йому, відповідно видавали листки непрацездатності.

Ці листки
непрацездатності передані ним адміністрації поліклініки і за ними проводилися
відповідні виплати. Але адміністрація поліклініки відмовилась провести оплату
лікарняного листа за період з 04.09.2006 року по 27.09.2006 рік, тобто за час
знаходження його в санаторії ІНФОРМАЦІЯ_2, де він продовжував реабілітаційний
курс лікування.

Відмова в оплаті
цього лікарняного листа негативно відбилася на стані його здоров'я, який значно
погіршився і він знову втратив свою працездатність і був змушений знову
лікуватися. Кінець кінцем, лікарська консультаційна комісія при Одеській
міській клінічній лікарніНОМЕР_4 прийшла до висновку, що йому (мова оригіналу) „Противопоказана работа, связанная с
физической нагрузкой и

психоэмоциональным напряжением ".

Лікарняний листок за період з
04.09.2006 року по 27.09.2006 рік було сплачено відповідачем лише у листопаді
2006 року.

Я вважаю, що
погіршення мого стану здоров'я після 27.09.2006 р. і послідуюче знаходження в
лікарнях та лікування, зумовлено протиправними діями відповідача які виразились
в тому, що він, відповідач, тобто адміністрація поліклініки, відмовився
всупереч діючого законодавства, провести оплату наданого йому, відповідачу,
мною лікарняного листка за період з 4 вересня по 27 вересня 2006 року, тобто за
час проходження мною курсу медичної реабілітації в санаторії ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.
Одесі.

Вказаними діями
адміністрація поліклініки спричинила йому моральну та матеріальну шкоду.

Моральна шкода мала вираз в тому, що
він був вимушений проходити курс лікування замість того, щоб займатися своїми
справами.

Таким чином,
було порушено його встановлений порядок життя. Несення ним майнових витрат на
придбання ліків для проходження курсу лікування зумовили падіння його життєвого
рівня, оскільки я вимушений жити на пенсію, з щомісячним розміром 377грн.

Розмір грошової
компенсації в відшкодування моральної шкоди, завданої йому відповідачем він
визначає грошовою сумою в розмірі 5000 грн.

Окрім моральної
шкоди йому відповідачем спричинена і матеріальна шкода, яка має вираз в тій
грошовій сумі, яка була сплачена ним за придбання ліків і становить, згідно
реєстру ліків і їх вартості, який додається до позовної заяви 1680,14грн.

Вивчив матеріали
справи, вислухав пояснення позивача, що наполягав на задоволенні позову,
вислухав думку відповідача, що позов не визнав,   суд дійшов до висновку про те, що позові
належить відмовити з наступних підстав:

В судовому
засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року він, згідно
наказуНОМЕР_1, був прийнятий на роботу до Одеської міської дитячої поліклініки
НОМЕР_2на посаду завідуючого господарством. Звільнений з роботи 22.12.2006   року, згідно з наказом НОМЕР_3. Під час
роботи він тимчасово втратив працездатність внаслідок захворювання і знаходився
на лікуванні, в зв'язку з чим

йому, відповідно
видавали листки непрацездатності.

Ці листки
непрацездатності передані ним адміністрації поліклініки і за ними проводилися
відповідні виплати. Але адміністрація поліклініки відмовилась провести оплату
лікарняного листа за період з 04.09.2006 року по 27.09.2006 рік, тобто за час
знаходження його в санаторії ІНФОРМАЦІЯ_2, де він продовжував реабілітаційний
курс лікування. У подальшому, лікарняні листи були оплачені.

Представник
відповідача пояснив в судовому засіданні, що був прийнятий на роботу у Одеську
міську дитячу поліклініку НОМЕР_2
15.01.2007 року у якості головного лікаря.Він не згодний з позовом,
оскільки задовго   до того, як позивач
прийшов на роботу у дитячу поліклініку НОМЕР_2 , він вже хворів різними
хворобами. Тому встановити причинний зв'язок між хворобою позивача та подіями,
які відбулися на роботі не має ніякої можливості.

Як слідує з
висновку експерта( комісійна експертиза по матеріалах справи) від 25.07.2007
року»   У ОСОБА_1 є наступні
захворювання: гіпертонічна хвороба 3 ст. Гіпертензивне серце. Ішемічна хвороба
серця. Стабільна стенокардія напруги 2 функціональний клас, постінфарктний    кардіосклероз (переніс інфаркти в 1995,
1997, 1998 роках). Серцева недостатність 1-2 А ст. функціональний клас 2-3.
Осередковий пневмосклероз після перенесеного туберкульозу легенів. Ожиріння З
ст. Вказаними захворюваннями ОСОБА_1 страждав задовго до надходження на

роботу в
поліклініку НОМЕР_2міста Одеси. Вищезгадані захворювання є системними,
протікають тривало з періодичними загостреннями. Враховуючи тривалу тотальну
поразку серцево-судинної системи у ОСОБА_1, загострення захворювань, що є у
нього, можуть бути спровоковані будь-якими зовнішніми несприятливими чинниками
(фізичні і емоційні навантаження, погодні чинники, порушення режиму неспання і
відпочинку, погрішності в дієті, нерегулярний прийом лікарських засобів,
перепади атмосферного тиску і так далі).

Враховуючи
викладене, встановити який-небудь причинний зв'язок між наявністю у ОСОБА_1
вищезгаданих захворювань, їх загострення з подіями, що відбувалися в період
роботи його в поліклініці НОМЕР_2м. Одеси з 4.09.2006 року по 22.12.2006 роки,
не представляється можливим.»(л.с.68-72).

Таким чином, суд
дійшов до висновку, про неможливість встановлення причинного зв'язку між
подіями яки відбулися під час працювання позивача в дитячої поліклініці
НОМЕР_2та його захворюваннями, тому вважає, що не має підстав для стягнення
матеріальної та моральної шкоди.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 10,11,209 ,212- 215 ЦПК України ст.
1166,1167,1188 ЦК України,
суд,

Вирішив :

В позові ОСОБА_1
до Державного казначейства України, Одеської міської дитячої поліклініки про
стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.