Справа №2-1363
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 вересня  2007 року
Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого   судді
Димова В.Б. при секретарі
Туруті Ж.В. розглянувши у
попередньому відкритому судовому
засіданні в    смт. Іванівка
Одеської області цивільну справу   за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2до Баранівської
сільської ради    Іванівського району
Одеської області про визнання права власності на  майно в порядку  спадкування
за  заповітом,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до
Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області про визнання
права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,  посилаючись на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла їх баба
-ОСОБА_3,  про що в Книзі реєстрації
смертей 2002р. 25 березня 2002р. зроблено відповідний актовий запис за № 09.
Свідоцтво про смерть видано виконкомом Баранівської сільської ради Іванівського
району Одеської області 25 березня
2002р.

Позивачі
є спадкоємцями за заповітом,  складеним
ОСОБА_3 18.04. 1997р.,  посвідченим
секретарем Баранівської сільської ради та зареєстрованим в реєстрі за № 25.

За даними
Баранівської  сільської ради заповіт не
змінено та не скасовано.

За
заповітом позивачам у власність має перейти у порядку спадкування у рівних
частках право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь» розміром 8.64 в
умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Але
після складання заповіту ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на
земельну ділянку,  тобто скористалася
своїм правом на отримання земельної частки (паю) у натурі,  і таким чином,  право на земельну частку (пай) спадкодавця
трансформувалося у право власності на земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 6, 783 га в межах згідно з
планом,  розташовану на території
Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області,  що підтверджується Державним актом на право
приватної власності на землю серії І-ОД № 031006,  зареєстрованим в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 174,  виданого Баранівською сільською радою
20.02.2001р.

Позивачі
зазначають,  що вони звернулися до
нотаріуса із заявами про прийняття спадщини,
але отримати свідоцтво про право на спадщину не можуть,  оскільки мають відповідно до вимог Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від
03.03.2004р. пред"явити правовстановлюючій документ на земельну частку
(пай),  а саме - сертифікат на право на
земельну частку (пай).

Пред"явити вказаний документ неможливо,  оскільки згідно з п.6 Указу

Президента України „Про порядок паювання земель,  переданих у колективну власність

сільськогосподарським підприємствам" від 08.08.1995р. № 720/95 у разі
виходу власника

земельної      частки      (паю)
з      КСП,       сільськогосподарського кооперативу,

сільськогосподарського
AT за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки
в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної
власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на
право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну
частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

В зв»язку із цим,  нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про
право на спадщину.

Позивачі
зазначають,  що відсутність свідоцтва про
право на спадщину відповідно до ч.3  ст.
1296 ЦК України
не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Спадщину
вони прийняли,  вступивши у фактичне
управління та володіння спадковим майном,
мають правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Крім того,  проживали разом із  ОСОБА_3
постійно на момент її смерті.

Отже,  спадщина була нами прийнята до набрання
чинності ЦК України
2003р.,  тому відповідно до п. 5
Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК
України до спадкових правовідносин,
які виникли до набрання чинності ЦК
України,  застосовується ЦК УРСР 1963р.

З
урахуванням наведеного позивачі просять визнати за ними у рівних частках в
порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку розміром
6, 783 га в межах
згідно з планом,  передану для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Баранівської сільської ради Іванівського району
Одеської області,  що належала померлій
ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії
І-ОД № 031006,  зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право приватної власності на землю за № 174,  виданого Баранівською сільською радою
20.02.2001р.

В судовому
засіданні позивачі  вимоги підтримали.

Представник
відповідача позов визнав.

Виходячи
з вищевикладеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч.4  ст.  130 ЦПК
України при     визнанні    позову ухвалюється

судове рішення в
порядку,  встановленому  ст.
174 ЦПК України.

Згідно з
ч.4  ст.
174 ЦПК України у  разі       визнання       відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд,  заслухавши пояснення
позивача,  представника відповідача,  дослідивши

матеріали      справи,  вважає,
що позов    підлягає   задоволенню     з
наступних

підстав.

Судом  установлені   такі
факти та відповідні     їм     правовідносини.

Як
убачається з матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1. померла бабуся позивачів - ОСОБА_3,  про що в Книзі реєстрації смертей 2002р. 25
березня 2002р. зроблено відповідний актовий запис за № 09.,  що підтверджено в судовому засіданні
свідоцтвом про смерть,  виданим
виконкомом Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області 25
березня  2002р.

Як
убачається з заповіту,  складеного
ОСОБА_3 18.04. 1997р.,  посвідченого
секретарем Баранівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №
25,  позивачі є її спадкоємцями.

Згідно відмітки
Баранівської  сільської ради  заповіт не змінено та не скасовано.

Відповідно
до заповіту позивачам у власність має перейти у порядку спадкування у рівних
частках право на земельну частку (пай) у землі,
яка перебуває у колективній власності КСП «Промінь» розміром 8.64 в
умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі.

Але
після складання заповіту ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на
земельну ділянку,  тобто скористалася
своїм правом на отримання земельної частки (паю) у натурі,  і таким чином,  право на земельну частку (пай) спадкодавця
трансформувалося у право власності на земельну ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва розміром 6, 783 га в межах згідно з
планом,  розташовану на території
Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської області,  що підтверджується Державним актом на право
приватної власності на землю серії І-ОД № 031006,  зареєстрованим в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю за № 174,  виданого Баранівською сільською радою
20.02.2001р.

Суд
приходить до висновку,  що отримати
свідоцтво про право на спадщину позивачі не можуть,  оскільки мають відповідно до вимог Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних
дій    нотаріусами    України
№    20/5    від
03.03.2004р.    пред'явити

правовстановлюючій
документ на земельну частку (пай),  а
саме - сертифікат на право на земельну частку (пай).

Пред"явити
вказаний документ неможливо,  оскільки
згідно з п.6 Указу Президента України „Про порядок паювання земель,  переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам" від 08.08.1995р. № 720/95 у разі
виходу власника земельної частки (паю) з КСП,  сільськогосподарського кооперативу,  сільськогосподарського AT
за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в
установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на
цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право
приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку
(пай) повертається до районної державної адміністрації.

Але
відсутність свідоцтва про право на спадщину відповідно до ч.3  ст. 1296 ЦК України не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Позивачами
в судовому засіданні доведено,  що
спадщину вони прийняли,  вступивши у
фактичне управління та володіння спадковим майном,  мають правовстановлюючий документ на земельну
ділянку. Крім того,  проживали разом із
ОСОБА_3 постійно на момент її смерті.

Отже,  спадщина була прийнята до набрання чинності ЦК України
2003р.,  тому відповідно до п. 5
Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК
України до спадкових правовідносин,
які виникли до набрання чинності ЦК
України,  застосовується ЦК УРСР 1963р.

За таких
обставин суд вважає,  що за позивачами
необхідно визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3на спадкове майно,
яке складається з земельної ділянки розміром 6, 783 га в межах згідно з
планом,  переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,  яка
розташована на території Баранівської сільської ради Іванівського району Одеської
області,  що належала померлій
ОСОБА_3підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії
І-ОД № 031006,  зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право приватної власності на землю за № 174,  виданого Баранівською сільською радою
20.02.2001р.

Суд   також
вважає,     що   визнання       відповідачем пред'явленого

позову  не
суперечить закону,  не
порушує      права,  свободи чи інтереси інших осіб

Керуючись
п. 5 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК
України,   ст.  ст. 529,
549 ЦК УРСР,  п.6 Указу Президента України „Про порядок паювання земель,  переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам" від 08.08.1995р. № 720/95,   ст.
ст.  14, 57, 60,  ч.4
ст.  130,  ч.4
ст.  174,  212,
213 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1,  ОСОБА_2задовольнити .

Визнати
за ОСОБА_1,  ОСОБА_2у рівних частках
право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_3на спадкове майно,  яке
складається з земельної ділянки розміром 6, 783 га в межах згідно з планом,  переданої для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,  яка
розташована на території Баранівської сільської ради Іванівського району
Одеської області,  що належала померлій
ОСОБА_3підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії
І-ОД № 031006,  зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної власності на землю за № 174,  виданого Баранівською сільською радою
20.02.2001р.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через канівський
районний суд Одеської області суд шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення і
поданням після цього протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження апеляційної скарги.