АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19
грудня 2007 року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області

в складі:
головуючого: Галущенка 0.1.

судців:                                         Козаченка
В.І.,  Мурлигіної О.Я.,

Колосовського С.
Ю.,  Лисенка П.П. розглянувши в судовому засіданні в
м.  Миколаєві справу за

позовом
Кіровоградського міжрайонного природоохоронного прокурора (далі -
Прокурор)   в інтересах Бобринецької
районної державної адміністрації Кіровоградської області до ОСОБА_1,  про припинення права користування земельною
ділянкою шляхом розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення
заборгованості з орендної плати,

за касаційною
скаргою Бобринецької  районної  державної
адміністрації   на  рішення
апеляційного   суду Кіровоградської
області від 09.08. 2006 p.,

встановила:

09.03.2006
р. Прокурор звернувся з позовом в інтересах Бобринецької райдержадміністрації
до ОСОБА_1 про припинення права користування земельною ділянкою шляхом
розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з
орендної плати.

Рішенням
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2006 p.,
позовні вимоги задоволено частково.

Постановлено
про розірвання договору оренди земельної ділянки,  укладеного 27.05.2005 р. та стягнуто з
відповідача на користь уповноваженого власника землі 17030 грн. 50 коп. в рахунок
погашення заборгованості з орендної плати.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 09 серпня 2006 р. рішення
місцевого суду скасоване в частині та ухвалено нове про відмову у задоволенні
позову про розірвання договору оренди.

У
касаційній скарзі Бобринецька райдержадміністрація просить скасувати рішення
апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції,  посилаючись на неповне з'ясування апеляційним
судом обставин справи,  та неправильне
застосування норм матеріального права і порушення норм судочинства.

Заслухавши
доповідь судді,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Відповідно
до вимог ч.2  ст.  338 ЦПК України,  судове рішення підлягає скасуванню з
передачею справи на новий розгляд,  якщо
неправильне застосування чи порушення норм процесуального права призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно з
приписами  ст.  213 ЦПК України,  рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Таким,  рішення є в тому випадку,  коли суд виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно з
законом на основі повного та всебічного з'ясування обставин,  на які сторони посилаються,  як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи
спір,  суди цих вимог процессуального закону не
дотрималися.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про розірвання
договору оренди землі,  апеляційний суд
виходив з того,  що норми  ст.
ст.  24,  25 та 32 Закону України «Про оренду землі» не
передбачають розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати
орендної плати.

Крім того,    суди вважали,  що спір належить до юрисдикції загального
суду.

Але з
такими висновками погодитись неможливо,
оскільки вони не відповідають вимогам норм матеріального та
процесуального права.

Вимагаючи
припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання договору
оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати,  позивач посилався на умови договору
оренди,  норми Закону України «Про оренду
землі»,  «Про плату за землю» та  ст.
141 Земельного кодексу України,
яка визначає підстави та способи припинення права користування землею.

За
змістом договору орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату щомісячно,  не пізніше 5-го числа наступного за звітним
місяця.

Систематичне
( протягом трьох і більше термінів) невиконання цього обов'язку,  є підставою для розірвання орендної угоди як
в односторонньому порядку так і на підставі рішення суду (п. п. 37,  38 Договору).

Зазначені
умови не суперечать положненням  ст.  31 Закону України «Про оренду землі».

Невиконання
суттєвих умов договору,  яким є обов'язок
зі сплати орендної плати та її періодичність являється підставою розірвання
договору і за правилами  ст.  24,
25,  32 Закону України «Про оренду
землі».

Такі ж
підстави припинення права користування землею шляхом розірвання договору оренди
передбачені і  ст.  141 Земельного кодексу України.

Скасовуючи
рішення місцевого суду в частині розірвання договору,  апеляційний суд не врахував цих вимог
матеріального закону і не застосував закон,
який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1
є власником 7, 87 га землі,  наданої для
ведення фермерського господарства,  а
також користується на умовах оренди 182, 47 га землі для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

Товарне
сільськогосподарське виробництво має здійснюватись ОСОБА_1 після реєстрації
підприємницької діяльності,  оскільки
набуття такого статусу є обов'язковою умовою оренди спірної земельної ділянки.
(п.3О договору).

Приймаючи
спір до провадження,  суд не перевірив
правового статусу відповідача і не визначився з характером спірних
правовідносин.

Тобто,  чи не є зазначені відносини господарськими та
суд якої юрисдикції є компетентним у вирішенні спору,  що виник з виконання зазначеного договору.

На зазначені
порушення норм судочинства не звернув уваги і апеляційний суд.

Зазначені
порушення призвели до неправильного вирішення справи,  а тому судові рішення підлягають скасуванню з
підстав,  передбачених ч. ч. 2,  3
ст.  338 ЦПК України,  з направленням справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
332 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону України
„Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних
справ" від 22 лютого 2007 року,
колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну
скаргу Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області -
задовольнити частково.

Рішення
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03 травня 2006 р. та
рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 09.08. 2006 p.,
- скасувати,  а
справу повернути на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала
оскарженню не підлягає.