Справа № 2-30807
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007
року

Борщівський
районний суд Тернопільської області

в
складі: головуючого                       Денисове! Т.С.

при
секретарі                                     Кушнір
Т.І.

з участю
позивачки                          ОСОБА_1

адвоката                                             ОСОБА_2

провівши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві заочний розгляд справи
за позовом ОСОБА_1 та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 до ОСОБА_4  про
відшкодування  матеріальної  та моральної шкоди,  заподіяної внаслідок вчинення злочину,

встановив :

Позивачка
ОСОБА_1  та в інтересах малолітнього сина
ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та
моральної шкоди,  заподіяної внаслідок
вчинення злочину. При цьому позивачка зазначила,  що 10 червня 2005 року близько 22 години 30
хвилин ОСОБА_4,  керуючи у стані
алкогольного сп'яніння автомобілем Мазда днз.НОМЕР_1 по вул.  Мурманській в м. Києві,  в порушення Правил дорожнього руху України,  здійснив проїзд нерегульованого перехрестя
вулиць Мурманської і Кіото на дорожний знак «Дати дорогу»,  при цьому не надав переваги в русі автомобілю
ВАЗ д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5,
який рухався по головній дорозі,
в результаті чого здійснив зіткнення із зазначеним автомобілем.  Пасажир автомобіля ОСОБА_4 і її чоловік
ОСОБА_6 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень загинув.

Постановою
Деснянського районного суду м. Києва від 16 квітня 2006 року ОСОБА_4 звільнено
від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії і провадження у
справі,  порушеній слідчим відділенням
Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві відносно ОСОБА_4 за ч.2  ст.286 КК України,  закрито.

Вказала,  що в результаті злочинних дій ОСОБА_4 вона
зазнала матеріальних та моральних втрат,
а саме,  на організацію поховання
чоловіка нею було витраченно 1576 грн.,
на проведення поминальних обідів - 4189, 65 грн.,  на виготовлення надгробного пам'ятника 4500
грн. і після його виготовлення ще 414 0 грн.

Окрім
цього зазнала і моральних втрат,  які
полягають у душевних стражданнях внаслідок протиправної поведінки
відповідача,  втраті єдиного годувальника
сім»ї,  чоловіка та батька їх сина,  зміні звичайного ритму життя,  постійних головних болях.

Враховуючи
викладене,  просить задовольнити її
вимоги і стягнути на її користь 14405, 65 грн. на відшкодування матеріальних
збитків,  100000 грн. моральної
шкоди,  50 грн. витрат на правову
допомогу,  та ЗО грн. на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

2

В судовому засіданні
позивачка ОСОБА_1  заявлені вимоги
підтримала і дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач
ОСОБА_4,  будучи належно повідомленим про час та місце слухання
справи,  в судове засідання не
з»явився,  про причини неявки суд не
повідомив. Позивачка не заперечує проти ухвалення судом рішення на підставі
наявних у справі доказів. А тому суд ухвалив слухання справи проводити у
відсутності відповідача,  провівши
заочний розгляд справи.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши в судовому
засіданні та оцінивши письмові докази по справі,  суд вважає,
що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з слідуючих
підстав.

Постановою
Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2006 року ОСОБА_4 звільнено
від кримінальної відповідальності за ч.2
ст.286 КК України по амністії на підставі  ст. 1 п."б",   ст. 9 Закону України "Про
амністію" від 31 травня 2005 року,
а справа закрита.

В ході
судового слідства встановлено,  що 10
червня 2005 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_4,  керуючи у стані алкогольного сп'яніння
автомобілем Мазда д.н.з.НОМЕР_1 по вул.
Мурманській в м. Києві з боку пр. Броварського внапрямку вул. Кіото зі
швидкістю 30 кмгод. в порушення п.п.16.11, 2.9 Правил дорожнього руху України
здійснив проїзд нерегульованого перехрестя вулиць Мурманської і Кіото на
дорожний знак «Дати дорогу»,  при цьому
не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія
ОСОБА_5,  який рухався по головній
дорозі,  в результаті чого здійснив
зіткнення із зазначеним автомобілем.

В
результаті зіткнення автомобілів пасажир автомобіля Мазда ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні
ушкодження,  від яких настала смерть.

Смерть
ОСОБА_6 підтверджена
копією свідоцтва про смерть НОМЕР_3,
актовий запис № 41 від 11 липня 2005 року.

Відповідно
до  ст.1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана неправомірними
рішеннями,  діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала.

Суд
вважає,  що дорожньо-транспортна пригода
та,  як наслідок,  заподіяння тяжких тілесних ушкоджень,  що потягнули смерть потерпілого ОСОБА_6 сталися з вини
відповідача ОСОБА_4,  який порушив
п.п.16.11,  2.9 Правил Дорожнього руху
України.

А
тому,  позов в частині стягнення
матеріальної шкоди підлягає до задоволення,
виходячи із слідуючого.

Згідно  ст.1201 ЦК
України особа,  яка завдала шкоди
смертю потерпілого,  зобов'язана
відшкодувати особі,  яка зробила
необхідні витрати на позовання та на спорудження надгробного пам'ятника,  ці витрати.

Позивачка,  згідно представленого суду закупівельного
акту № 17 від 11 червня 2005 року у салоні ритуальних послуг «Скорбота» для
поховання ОСОБА_6
придбала товар на суму 157 6 грн.

Згідно
накладних крамниці «Фортуна» № 32 від 12 червня 2005 року,  № 33 від 13 червня 2005 року,  № 48 від 18 червня 2005 року,  № 59 від 17 липня 2005 року,  від 7 червня 2006 року позивачка придбала
продукти харчування для проведення поминальних днів на суму 4189, 65 грн.

На
виготовлення та спорудження надгробного пам'ятника ОСОБА_1,  що вбачається з квитанції виданої ТОВ
«Терноліт»,  внесла аванс 4500 грн. і
провела доплату 4140 грн.

Позивачці
ОСОБА_1  (копія свідоцтва про одруження
НОМЕР_4,  актовий запис № 13 від 3 серпня
1999 року) та її малолітньому сину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  (копія
свідоцтва про народження,  видане 01
вересня 2000 року Бурдяківською сільською радою Борщівського району) крім
матеріальної заподіяно і моральну шкоду,
яка полягає в тому,  що вони
зазнали душевних страждань через втрату у молодому віці чоловіка та батька
малолітньої дитини,  єдиного годувальника
сім»ї. Вона зазнає мук через постійні запитання сина де його батько і коли той
повенеться. Змінився їх звичайний римт життя. Через постійний плач і затрачання
сил та здоров»я на вирішення життєвих проблем,
якими займався чоловік,
переносить головні болі,  погано
спить. Важко змиритися з втратою близької людини. Поведінка відповідача після
ДТП завдає їй також душевних страждань,
оскільки той ні разу не поцікавився їх станом,  не надав ніякої допомоги.

При
визначенні розміру суми відшкодування суд,
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості,
враховуючи всі обставини справи,
матеріальний стан відповідача,
який на праві власності володіє легковим автомобілем Мазда 626 днз.
НОМЕР_1,  вважає,  що позов в частині відшкодування моральної
шкоди слід задоволити частково, стягнути з відповідача в користь позивачки
50000 грн. на відшкодування моральної шкоди,
завданої їй та її малолітньому синові.

З
відповідача в користь позивачки слід стягнути судові витрати у вигляді витрат
по оплаті послуг адвоката в сумі 50 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді у
сумі 30 грн.,  а всього судових витрат на
суму 80 грн.

На
підставі  ст. ст.1166, 1167, 1168, 1187,
1193, 1200, 1201 ЦК України,  керуючись
ст. ст.10, 11, 60, 212, 224 ЦПК України,
суд

вирішив :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,  жителя АДРЕСА_1,  в користь ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,  жительки АДРЕСА_2 14 4 05 (чотирнадцять тисяч
чотириста п'ять) гривень 65 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,  50000 (п'ятдесят тисяч) гривень на
відшкодування моральної шкоди,  80
гривень судових витрат.

Стягнути
з ОСОБА_4 в дохід держави 152, 56 грн. судового збору.

В решті позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення через Борщівський районний суд до Апеляційного суду
Тернопільської області та апеляційна скарга на рішення протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження в такому ж порядку.

Відповідачем
може бути подано до Борщівського районного суду письмову заяву про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.