Дело№2-1382007рік
РІШЕННЯ

ИМЕНЕМ             УКРАЇНИ

31 травня 2007 року                  Орджонікідзевський районний суд м. Харькова у складі:

головуючого - судді Глібко О.В., при секретарі - Гарбуз О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова про визнання права користування житловим
приміщенням, за зустрічним позовом виконавчого комітету Орджонікідзевської
районної ради м. Харкова до ОСОБА_1, третя особа КП "Жилкомсервіс"
про виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду із позовом в якому просив суд
постановити рішення яким визнати за ним право користування житловим приміщенням
ізольованою квартирою АДРЕСА_1, житловою площею
16,0 кв.м. також просив суд зобов'язати виконавчий комітет Орджонікідзевської
районної ради м. Харкова укласти з позивачем договір
найму користування квартирою АДРЕСА_1. В
обґрунтуванні своїх позовних вимог посилався на те, що протягом тривалого часу він проживав в квартирі АДРЕСА_1 та в 2005 році звернувся до відповідача з проханням укласти
договір найму спірного житлового приміщення, але йому було
відмовлено, що і змусило позивача звернутися до суду.

Представник відповідача - виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова проти заявленого позову заперечували,
просили відмовити в задоволенні позовних вимог,
посилалися на те, що позивач 05.10.2005 року був знятий з реєстрації у спірній квартирі, та зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 а тому, на думку представника відповідача, позивач
займає спірне жиіловє приміщення
незаконно. Крім того, відповідачами був наданий до суду зустрічний позов в якому вони просять виселити ОСОБА_1. із
житлового приміщення в квартирі АДРЕСА_1

Представник третьої особи - КП "Жилкомсервіс" про розгляд справи
були повідомлені належним чином і своєчасно, надали
суду заяву та просили розглядати справу у відсутність їх представника.

В судовому засіданні Позивач ОСОБА_1. свій позов підтримав, та просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав , просив
відмовити в його задоволенні.

Суд , вислухавши сторони, представника позивача, свідків, дослідивши
додаткові письмові докази по цивільній справі,
вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова про визнання права користування житловим приміщенням слід
відмовити, а зустрічну позовну заяву виконавчого комітету Орджонікідзевської
районної ради м. Харкова до ОСОБА_1, третя особа КП "Жилкомсервіс"
про виселення задовольнити. До таких висновків суд
приходить із наступних підстав...

Судом встановлено, що 09.02.1973 року ОСОБА_2 отримала ордер НОМЕР_1
виданий районним виконавчим комітетом Орджонікідзевської Ради народних
депутатів в ізольованій квартирі АДРЕСА_1 на склад сім'ї - 2 чоловіка- вона та син ОСОБА_1. Житлова площа квартири
складає 16,0 кв.м.(а.с.5). На підставі рішення районного
виконавчого комітету Орджонікідзевської Ради
народних депутатів від 01.12.1987 року НОМЕР_1 особистий рахунок на ізольовану квартиру АДРЕСА_1 було
відкрито на ім'я

2

ОСОБА_1. у зв'язку із смертю
ОСОБА_2 на сім'ю складом три чоловіка - ОСОБА_1., дружина - ОСОБА_3., син -
ОСОБА_4. (а.с.4).

Як пояснив в
судовому засіданні 31.05.2007 року позивач " він та його дружина -ОСОБА_3.
працювали на ДП заводі "Електроважмаш" де перебували на черзі на
житло" , та рішенням сумісного засідання адміністрації та профкому ДП
заводу "Електроважмаш" від 19.11.2001 року ОСОБА_3. на сім'ю складом
два чоловіка : вона та її чоловік - ОСОБА_1. для поліпшення житлових умов в порядку
загальної черги була виділена однокімнатна квартира АДРЕСА_1 зі зняттям з
квартирного обліку (а.с. 59), який в подальшому було переведено за поштовою
адресою на будинок НОМЕР_1
та між ОСОБА_3. та ДП заводом "Електроважмаш" 11.04.2002 року
було укладено договір пайової участі в будівництві житлового будинку (а.с. 47).
Крім того, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1. пояснив, що 05.10.2005 року
він та його дружина знялися з реєстрації із спірної квартири за адресою :
АДРЕСА_1, та були зареєстровані 13.10.2005
року за адресою: АДРЕСА_1 що цідтверджено відповідними довідками про
склад сім'ї №241 від 04.04.2006 року (а.с.62), та №300 від 04.04.2006 року (
а.с.63). Крім того позивач пояснив, що в квартирі АДРЕСА_1 залишився проживати
та був зареєстрований його син - ОСОБА_4., т. я. в подальшому вони з дружиною бажали "залишити дану
квартиру сину, а самі піти в квартиру по пр. Московському" ( запис
судового засідання від 31.05.2007 року).

Також судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, а тому теж був знятий з реєстраційного
обліку за адресою : м. АДРЕСА_1 у зв'язку із смертю, що підтверджено довідкою
ЖЕУ № 147 №300 від 04.04.2006 року (а.с. 63).

Відповідно до
п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року №2 "Про
деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу
України" , відповідно до ст. 107 Житлового Кодексу України, у разі вибуття
наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного
пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму
жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення
вибуває вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член
сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня
вибуття.

Таким чином,
судом встановлено, що фактично в спірній квартирі АДРЕСА_1 ніхто не
зареєстрований з ІНФОРМАЦІЯ_1 , що також знайшло своє підтвердження в довідці
ЖЕУ -147 №205 від 16.01.2007 року (а.с. 78).

Судом були
допитані свідки , а саме свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6., та ОСОБА_3, які
пояснили, що ОСОБА_1. проживав та проживає в квартиріАДРЕСА_1, ніколи квартиру
не покидав, речі не вивозив. Крім того, свідок ОСОБА_3. пояснила суду, що з
позивачем не проживала майже 10 років, та у зв'язку із тим, що він зловживає
спиртними напоями змушена була проживати окремо, тому і в подальшому не зможе
проживати з ОСОБА_1 Даний факт суд не може прийняти за доказ , т.я. до будь -
яких установи з приводу неможливості сумісного проживання ніхто із сім'ї
ОСОБА_1 не звертався, рішення про виселення у зв'язку з неможливістю сумісного
проживання не постановлялося. Крім того, шлюб міжОСОБА_1 та ОСОБА_3. було
розірвано вже під час розгляду цивільної справи в суді (а.с. 46). Також , в
підтвердження факту проживання ОСОБА_1. в спірному житловому приміщенні суду
було надано відповідний акт , складений жильцями квартир НОМЕР_1 (а.с.6), який
суд оцінює критично, т. я. даний документ не містить основні реквізитів, щодо
вимог документа, а саме відсутня дата складання, та печатка, а тому даний
документ як доказ не приймає. Також, суду були надані квитанції про сплату
комунальних послуг (а.с. 8,9, 90,91), аналізуючи які будо встановлено, що
послуги були сплачені в 2004, 2005 році, то б то на час проживання у

3

даній квартирі ОСОБА_1, та в 2007
році, то б то під час перебування справи в суді, тому суд критично
ставиться до наданих доказів.

Крім того,
судом встановлено, що 23.11.2001 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було підписано зобов'язання, за умовами якого, у зв'язку із
наданням житлової площі у вигляді АДРЕСА_1 який належить ДП заводу "Електроважмаш", ОСОБА_1 зобов'язалися
звільнити квартиру АДРЕСА_1. При цьому згідно даного
зобов'язання на площі де вони фактично проживають залишається син - ОСОБА_2.
Дане зобов'язання підписаноОСОБА_1 та ОСОБА_3. , цей факт не
спростовував позивач ОСОБА_1. в судовому засіданні 31.05.2007 року
(запис судового засідання), та пояснив, що дійсно вони особисто підписали даний папір. Пізніше будинкуАДРЕСА_1 також
присвоєна поштова адреса НОМЕР_1

Згідно Правил обліку громадян, які нуждаються в поліпшенні житлових умов та
надання їм житлових приміщень в Української СРСР від 11.12.1984 року із змінами
та доповненнями.п.66. в надане житлове приміщення
переселяються члени сім'ї, що включені до ордеру та надали письмову зобов'язання про
переселення в це приміщення. Відповідно п.
64. зобов'язання свідчить про згоду на переселення в надане житлове приміщення. При відмові членів сім'ї
звільнити попереднє помешкання вони (незалежно
від причини відмови) підлягають виселенню в судовому порядку.

Таким чином суд вважає, що ОСОБА_1. без будь -яких правових підстав займає житлове приміщення квартируАДРЕСА_1 при цьому судом врахований факт, що він добровільно підписав зобов'язання
про звільнення даної квартири, та був знятий з реєстрації
також за його згодою. Тому суд вважає, що ОСОБА_1. підлягає виселенню в
судовому порядку, та відмовляє в задоволенні його позову про визнання
права користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
ст. 107, 109 ЖК України, п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року №2 "Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами Житлового кодексу України" суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова про визнання права користування
житловим приміщенням відмовити.

Позов виконавчого комітету Орджонікідзевської районної ради м. Харкова до ОСОБА_1, третя особа КП "Жилкомсервіс" про
виселення задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 із житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Орджонікідзевський
районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10 денний
термін з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.