Справа №2-214/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року Світловодський міськрайонний суд
Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Гармаш Т.І.,  при секретарі Пересунько О.А.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду м.  Світловодська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3,  Світловодської районної нотаріальної контори
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
мотивуючи свій позов тим що відповідач ОСОБА_2 18 серпня 2003 року
продала їй квартиру АДРЕСА_1. Квартира належала відповідачу ОСОБА_2 на праві
власності на підставі про право на спадщину,
виданого 06.05.2003 року Світловодською районною державною нотаріальною
конторою. Відчуження квартири вони здійснили на підставі договору дарування від
18.08.2003 року,  який було зареєстровано
в Світловодському МБТІ 01.09.2003 року. Рішенням Світловодського міськрайонного
суду від 25.10.2004 року свідоцтво про право на спадщину,  за яким відповідач ОСОБА_2 стала спадкоємцем
квартири було визнано частково недійсним,
недійсним був визнаний також договір дарування,  за яким вона стала власницею квартири.
Кошти,  які вона сплатила ОСОБА_2 за
придбання квартири їй не повернули. На даний час власниками квартири у рівних
частках є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вважає,  що
діями зазначених осіб а також Світловодської районної нотаріальної контори їй
заподіяна матеріальна і моральна шкода,
яка повинна бути відшкодована ними солідарно.

В судовому засіданні позивач та її представник вимоги
підтримали в повному обсязі. Позивач суду пояснила,  що вона 18 серпня 2003 року придбала у
ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1. За квартиру вона сплатила кошти у сумі п'ять тисяч
сімсот шістдесят три гривні,  що
стверджується розпискою ОСОБА_2,  але відчуження квартири вони оформили шляхом укладення
договору дарування,  оскільки це значно
здешевлювало нотаріальне посвідчення угоди. Після укладення даного договору та
його реєстрації Світловодським МБТІ рішенням Світловодського міськрайонного
суду було визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину на
підставі якого відповідач ОСОБА_2 продала їй квартиру,  та у зв'язку з цим визнано недійсним договір
дарування за яким вона стала власником квартири. Підставою для визнання
недійсним зазначених документів було те,
що ОСОБА_2 оформила право на спадщину на квартиру,  не повідомивши нотаріуса про те,  що крім неї спадкоємцем зазначеної квартири є
ОСОБА_3,  заява про прийняття спадщини
якого була подана до нотаріальної контори. На даний час власниками квартири є в
рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вважає,
що діями відповідачів їй була заподіяна матеріальна шкода у розмірі
вартості квартири,  яка згідно висновку
експерта становить 26 000 грн. та моральна шкода,  яку вона оцінює у 5000 грн. Сума заподіяної
шкоди підлягає стягненню з них солідарно.

Відповідач ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні
позов визнала частково,  в судове
засідання не з'явилась причину неявки суду не повідомила,  про час та місце слухання справи булла
повідомлена належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в
попередньому сдовому засіданні позов визнав частково,  в

судове засідання не з'явився,
причину неявки суду не повідомив,
про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник Світловодської районної нотаріальної контори
в судове засідання не з'явився,  надав
суду заяву в якій просив розглянути справу без їх участі,  повідомив,
що ніяких заперечень протни позову не має.

Суд,  заслухавши
доводи позивача,  врахувавши позицію
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо часткового визнання ними позову,  з'ясувавши обставини справи дослідивши надані
докази,  прийшов до висновку,  що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом в встановлено,
що 18 серпня 2003 року відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1  уклали договір дарування квартири АДРЕСА_1
Кіровоградської області,  за яким
ОСОБА_1  набула право власності на
зазначену квартиру. (а.с. З).

Правовстановлюючим документом,  за яким ОСОБА_2 провела відчуження квартири
було свідоцтво про право на спадщину за законом від 06.05. 2003 року (а.с.  4).

Із розписки ОСОБА_2 від 18.08.2003 року вбачається,  що вона фактично продала,  а не подарувала квартиру АДРЕСА_1 позивачу
ОСОБА_1 ,  за що отримала гроші в сумі
5763 грн.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 26
жовтня 2004 року(а.с. 8) було частково визнано недійсним свідоцтво про право на
спадщину,  видане 06.05.2003 року та
визнано недійсним договір дарування квартири від 18.08.2003 року. Свідоцтво про
право на спадщину було визнано недійсним з тих підстав,  що відповідач ОСОБА_2 отримала право
власності на всю квартиру АДРЕСА_1 в місті Світловодську в порядку спадкування
за законом,  не зважаючи на те,  що її брат ОСОБА_3 також мав право на
спадкування 1/2 частину зазначеної квартири. Підставою визнання договору
дарування недійсним було те що ОСОБА_2 розпорядилась часткою майна,  яке їй не належало без згоди на те її брата
ОСОБА_3

Отже,  відповідач ОСОБА_2
усвідомлювала,  що вона отримувала
свідоцтво про право на спадщину на всю квартиру в той час,  коли її брат мав рівне з нею право на
спадкування за законом та надав до нотаріальної контори відповідну заяву,  не повідомила нотаріуса про існування інших
спадкоємців. В наступному ОСОБА_2 отримавши правовстановлюючий документ,  продала квартиру,  при цьому уклавши договір дарування,  знаючи про те,  що частина квартири належить за законом її
брату ОСОБА_3 не повідомила про це позивача ОСОБА_1  Після визнання договору дарування квартири
недійсним відповідач ОСОБА_2 ставши власницею 1/2г частини квартири не
повернула отримані нею кошти ОСОБА_1

З огляду на це,
суд приходить до переконання,  що
правовідносини між сторонами виникли із заподіяння шкоди,  оскільки відповідач ОСОБА_2 діяла
неправомірно,  всупереч інтересам свого
брата ОСОБА_3,  умисно заводячи в оману
як нотаріуса який здійснював посвідчення свідоцтва про право на спадщину та
договору дарування квартири та своїми неправомірними діями вона спричинила
матеріальну шкоду позивачу ОСОБА_1 ,
оскільки після визнання судом недійсним договору дарування,  за яким вона провела платне відчуження
квартири гроші отримані нею від ОСОБА_1
не повернула. В результаті чого ОСОБА_1
не змогла реалізувати своє право на придбання квартири,  і така можливість нею втрачена в зв'язку з
різким підвищенням цін на ринку нерухомості.

Із висновку технічної експертизи від 08.02.2006 року
(а.с.  6, 7) встановлено,  що вартість квартири станом на 08.02.2006
року становить 26572 грн. До такого висновку експерт дійшов врахувавши те,  що ринкову вартість регулює попит і
пропозиція за основу дійсної вартості об'єкта приймається сума,  за яку він може бути побудований в нині
діючих цінах на будівельні матеріали і роботу з урахуванням його фізичного
зносу,  а також з урахуванням його
розташування на міській території.

Із змісту  ст.
ст.  1166,  1167 ЦК України випливає,  що для покладення
відповідальності

на
особу,  яка завдала шкоди необхідна наявність умов,
які в своїй сукупності є складом правопорушення,  тобто протиправної поведінка заподіювана
шкоди,  наслідками у вигляді шкоди,  вини заподіювана шкоди та причинного зв'язку
між протиправною поведінкою заподіювана шкоди та наслідками у вигляді шкоди.

Таким чином суд вважає доведеним факт заподіяння
матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 у розмірі та у межах
визначеною нею в позовних вимогах,  а
саме в сумі 26 000 грн. Підстав для звільнення ОСОБА_2 від відшкодування шкоди
суд не знаходить,  оскільки вона не довела,  що шкода заподіяна не з її вини.

В діях відповідачів ОСОБА_3 та Світловодської районної
державної нотаріальної контори суд не знаходить складу правопорушення,  а тому приходить до висновку,  що у позові відносно зазначених осіб слід
відмовити.

Крім цього суд вважає що неправомірними діями відповідача
ОСОБА_2 ОСОБА_1  заподіяна і
моральна,  шкода,  оскільки позивач є людиною похилого віку,  пенсіонером,
(а.с. 11) яка втратила свої кошти,
не змігши придбати квартиру собі та сину,  який є інвалідом другої групи. Проте,  розмір моральної шкоди,  яку позивач оцінила у 5000 грн,  суд вважає завищеним.  Враховуючи характер,  тяжкість та тривалість моральних страждань
суд приходить до переконання,  що вимоги
позивача щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі
2000 грн.

Судові витрати
розподіляються відповідно до вимог
ст.  88 ЦПК України

На підставі викладеного,
керуючись  ст.  ст.
23,  1166,  1167 ЦК України  ст.  ст. 10,
11,  209,  212,
214-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування
матеріальної шкоди 26000 (двадцять шість тисяч грн.) та у відшкодування
моральної шкоди 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 260 (двісті шістдесят
грн.) судового збору,  та 30 грн
(тридцять грн.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду.

В решті позовних вимог
відмовити

Рішення може бути оскаржене
в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копій до апеляційної інстанції.