overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-2147
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва

у складі
головуючого судді                                          Бондаренко
О.В.

при
секретарі                                                                Рикусовій
М. О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

встановив:

Сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1985 року. Неповнолітніх
дітей від шлюбу не мають.

Позивач
звернулась до суду з позовом,  в якому
просить розірвати шлюб між нею та відповідачем,
оскільки їх подружнє життя не склалося,
між ними виникали непорозуміння,
мають різні погляди на життя,  на
сімейні відносини,  що призвело до
розпаду сім'ї. Сторони проживають разом але спільного господарства не ведуть та
мають окремий бюджет. Шлюбні відносини між ними фактично припинені.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю,  просив розірвати шлюб.

Відповідач
судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував та підтвердила факт
того,  що сім'я фактично повністю
розпалася,  спільне господарство не
ведеться,  та вони мають окремий бюджет.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,  дійсні причини позову про розірвання
шлюбу,  а також враховуючи інші обставини
життя подружжя,  суд вважає,  що позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В
силу  ст.
112 Сімейного Кодексу України,
шлюб розривається,  якщо судом 6}
де встановлено,  що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їх дітей,  що мають істотне значення.

В
судовому засіданні достовірно встановлено,
що між сторонами склалися негативні стосунки,  оскільки сторони між собою не знаходять
порозуміння,  внаслідок чого між
подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки,  вони мають окремий бюджет,  не ведуть спільного господарства,  практично їх сім'я повністю розпалася і її
збереження суперечило б інтересам сторін. Сторони виявили стійке волевиявлення
спрямоване на припинення шлюбних відносин та наполягали на розірванні шлюбу.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  110,
112 Сімейного Кодексу України,
ст.   ст.  15,
30, 62. 130. 202. 202-1,  203 ЦПК
України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Шлюб,  зареєстрований 13 листопада 1985 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у відділі РАГС Святошинського РУЮ м.  Києва,
актовий запис № 2099 - розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС держмито на користь
держави в розмірі 17 гривень,  ОСОБА_2
від витрат звільнити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду м.  Києва через Святошинський районний суд
м.  Києва.
№2-229/2007p.
РІШЕННЯ

іменем України

29
травня 2007 року                                               Крижопільський
районний суд

Вінницької
області

В
складі: головуючого судді: ГлушковаВ.Ф.

При
секретарі:                                                               Баденюк
О.І.

Розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт.
Крижопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліменти на
неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИВ:

У
березні 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про
стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 з тих підстав,  що перебуваючи у шлюбі з відповідачем
народила доньку,  яка після розірвання
шлюбу проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач сплачує аліменти
на дитину,  але в меншому розмірі ніж
передбачено діючим законодавством з 15.10.2005 року.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позов із зазначених в позовні заяві
обставини.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  про
місце та час розгляду справи повідомлений.

Вислухавши
пояснення позивачки,  дослідивши
матеріали справи суд вважає,  що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що сторони перебували у
шлюбі,  від якого мають доньку
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони через
непорозуміння та конфлікти проживають окремо,
не підтримують подружніх стосунків,
мають окремий б'юджет та не ведуть спільного господарства,  що встановлено з пояснення позивачки.
Відповідач сплачує аліменти,  але розмір
їх не відповідає 30% прожитковому мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно
до  ст.
180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

При
визначенні розміру аліментів суд враховує,
що відповідач працездатний,  на
його утриманні інших неповнолітніх дітей та членів сім'ї не має,  а тому вважає можливим стягнути аліменти в
розмірі % частини заробітку.

Керуючись  ст.  ст.  180,
182 СК України,   ст.  ст.
10,  60,  213-215,
226,  228 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця села Новий Стародуб Петровського району Кіровоградської
області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу),  але не менше
30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до
досягнення нею повноліття,  починаючи з
23 березня 2007 року.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави мито в розмірі 51 гривня та 7 гривень 50 копійок
на інформаційно-технічне забезпечення.

Стягнення
аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача.

Заява
про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання
його копії.
Справа № 2-275
2007 року           Теплицький районний
суд Вінницької області
головуючого судді Нагорнюка С.В.,
секретарі                      Бабуні
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик цивільну справу за
позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу,  вказавши,
що 24 липня 1982 року в Кольчугинській сільській раді Сімферопольського
району Кримської області він зареєструвала шлюб з відповідачкою і спільно
проживали до січня 2005 року,  з того
часу шлюбні відносини між ними припинені. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має.
в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Пояснив,  що перебуває з відповідачкою в
зареєстрованому шлюбі з 24 липня 1982 року. Сімейні відносини не склалися через
конфлікти,  образи,  суперечки та непорозуміння. В січні 2005 року
відповідачка забрала свої речі і заявила,
що з ним проживати більше не буде. Він в шлюбі вдруге,  подружні стосунки з відповідачкою не
ОСОБА_2. зареєстрована по місцю проживання позивача,  місце її проживання невідоме. Виклик
відповідача ОСОБА_2. було здійснено шляхом опублікування оголошення в газеті
«Подолія»,  а тому відповідно до ст. 74
ч. 9 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду
справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням ст. 224
Судом
встановлено,  що 24 липня 1982 року
сторони зареєстрували шлюб в Кольчугинській сільській раді Сімферопольського
району Кримської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. 3 січня 2005
року сторони проживають окремо,  відносин
не підтримують. Шлюбні відносини не склалися через несумісність характерів
різні погляди на життя,  конфлікти,  образи суперечки.
правовідносини регулюються ст. 112 ч. 2 СК України,  де вказано,
що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.
урахуванням фактичних взаємин подружжя,
мотивів та причин розлучення,  суд
вважає,  що позов підлягає задоволенню.
Судові витрати
позивач просить покласти на нього.
110 ч. 1,  112 СК України,  ст.ст. З,
215, 224-226 ЦПК України,  суд,
задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований 24 липня 1982 року в
Кольчугинській сільській раді Сімферопольського району Кримської області,  запис за № 37.
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1. 20 (двадцять) грн. судового
збору в дохід держави, ОСОБА_2. від сплати звільнити.
Заяву про  апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження,  якщо заяву не було подано. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
може бути переглянуто судом,  що його
ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
справа №2-2194-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2007
року Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого
- судді                                  Оношко
І.В.

при
секретарі                                             Полосенко
Г.Л.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.  Києві
справу за позовом

ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про

розірвання
шлюбу,  суд-

ВСТАНОВИВ:

Сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 1997р.,  від спільного проживання мають дочку
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач
просить розірвати шлюб,  при цьому в
судовому засіданні посилався на те,  що
внаслідок різних життєвих інтересів,
вони перестали вести спільне господарство ,  не підтримують сімейно-шлюбні відносини на протязі
року. Строк,  наданий судом на примирення
позитивних результатів не дав. У зв"язку з чим відповідачка виїхала з
квартири і забрала свої речі.

Відповідачка
належним чином повідомлена про день слухання справи,  про що є відповідна розписка,  про причини неявки суд не повідомила.
Суд,  керуючись вимогами ч.4  ст. 169 ЦПК України вважає можливим
постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти
такого вирішення справи не заперечував.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
сторони зареєстрували шлюб в 1997 році. Від спільного проживання мають
дочку,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони
не підтримують шлюбно- сімейних відносин,
не ведуть спільного господарства на протязі року.

У
відповідності із  ст. 112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,  якщо
судом буде встановлено,  що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з
них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини . Тобто судом
достовірно встановлено,  що сім"я
сторін перестала фактично існувати . На думку суду дальше спільне життя
подружжя можливе лише при умові спільного бажання зберегти сім'ю. Поведінка
відповідачки,  яка в судове засідання не
з'явилася,  про причини неявки суд не
повідомила також свідчить про її незацікавленість в збереженні сім"ї,  а тому суд не вбачає підстав для відмови в
задоволенні позову.

Судові
витрати по розірванню шлюбу суд вважає необхідним покласти на позивача.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  110-112
Сімейного Кодексу України,   ст.  ст. 3,
86-88,  209,  212,
213,  214,  215,
218,  224-227,  292,
294 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  укладений 30 серпня
1997 року,  розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу 17 грн. судовий збір на
користь держави,  ОСОБА_2  від сплати держмита звільнити.

За
письмовою заявою відповідача,  поданою до
суду протягом 10 днів,  заочне рішення
може бути переглянуте.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне
оскарження.
Справа №2-2540-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 року                                                                                        м.
Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді      Ул'яновської
О.В.

при
секретарі                            Потапової
А.Г.

з участю
позивача                    ОСОБА_1,

відповідачки                              ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

В липні
2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 посилаючись на те,  що після реєстрації шлюбу позивач та
відповідачка мають різні погляди на подружнє життя,  різні уподобання та смаки. З 2004 р. спільне
проживання з відповідачкою однією сім'єю припинено. Вважає,  що подальше спільне життя і збереження шлюбу
неможливе і суперечитиме його інтересам,
які мають істотне значення.

В
попередньому судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі.
Просить розірвати шлюб та покласти на нього витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС.

Відповідачка
в судовому засіданні позов визнала,  про
що надала суду письмову заяву та просить шлюб розірвати,  посилаючись на неможливість збереження сім'ї.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  дійшов висновку,  що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно
до  ст. ПО Сімейного Кодексу України
позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно
до  ст. 112 Сімейного Кодексу України суд
постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  що мають істотне значення.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 12.12.1997 р. Від цього шлюбу подружжя мають доньку
ОСОБА_3. З 2004 р. сторони проживають окремо,
не ведуть спільного господарства,
мають окремий бюджет,  не
підтримують шлюбних стосунків. Заперечують можливість примирення. Між сторонами
досягнуто угоди про утримання спільної дитини.

За таких обставин суд
дійшов висновку що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам сторін.

Витрати,  пов'язані з оформленням розірвання шлюбу в
органах РАЦС,  суд вважає за необхідне
покласти на позивача.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  110, 112 Сімейного Кодексу України,  CT.CT.
10, 57, 60, 88, 130, 174, 209, 212, 213, 215 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 12.12.1997 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
відділі РАГС Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці Чернівецької області
України,  актовий запис № 1896,  розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС держмито на користь
держави по 17 гри.,  звільнивши ОСОБА_2
від сплати державного мита.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-2353
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня
2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва

у складі
головуючого судді                                     Бондаренко
О.В.

при
секретарі                                                           Рикусовій
М. О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

встановив:

Сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1996 року. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Позивач
звернувся до суду з позовом,  в якому
просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою,  оскільки їх подружнє життя не склалося,  між ними виникали непорозуміння,  мають різні погляди на життя,  на сімейні відносини,  що призвело до розпаду сім'ї. Сторони
проживають окремо,  спільного
господарства не ведуть та мають окремий бюджет. Шлюбні відносини між ними
припинені.

В
судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю,  просив розірвати шлюб.

Відповідачка
в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та підтвердила
факт того,  що сім'я фактично повністю
розпалася і вони проживають окремо,
спільного господарства не ведуть та мають окремий бюджет.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,  дійсні причини позову про розірвання
шлюбу,  а також враховуючи інші обставини
життя подружжя,  суд вважає,  що позов про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В
силу  ст.
112 Сімейного Кодексу України,
шлюб розривається,  якщо судом
буде встановлено,  що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їх дітей,  що мають істотне значення.

В
судовому засіданні достовірно встановлено,
що між сторонами склалися негативні стосунки,  оскільки сторони між собою не знаходять
порозуміння,  внаслідок чого між
подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки,  вони мають окремий бюджет,  не ведуть спільного господарства,  понад рік проживають окремо,  практично їх сім'я повністю розпалася і її
збереження суперечило б інтересам сторін. Сторони виявили стійке волевиявлення
спрямоване на припинення шлюбних відносин та наполягали на розірванні шлюбу.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.   ст.  110,
112 Сімейного Кодексу України,
ст.   ст.  15,
30,  62,  130,
202,  202-1,  203 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований 15 липня 1996 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_2 у відділі РАГС Жвтневого РУЮ у м.
Києві,  актовий запис № 430 -
розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС держмито на користь
держави в розмірі 17 гривень,  ОСОБА_2
від витрат звільнити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Святошинський районний суд м.  Києва.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження до Апеляційного суду м.  Києва через Святошинський районний суд
м.  Києва.
СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. КИЄВА
СУДОВИЙ      НАКАЗ
серпня 2007р.                                                                              Справа
№2н-201/07
суддя Святошинського районного суду м. Києва Н.Д.БАБИЧ
заяву Відкритого Акціонерного Товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк
(АДРЕСА_1) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості
по договору кредиту № 400002561 укладеного 30.12.2006р. між Відкритим
Акціонерним Товариством Всеукраїнський Акціонерний Банк та ОСОБА_1 в розмірі
8128грн. 03коп.3 ОСОБА_1,  проживаючого
та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2.
відповідності до ст 509 ЦК
України зобов*язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник) зобов*язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати робот,  надати
послугу,  сплатити гроші) або утриматися
від певної дії,  а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його обов*язку.
має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів
цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов*язання або
одностороння зміна його умов не допускається,
якщо інше не встановлено договором або законом.
103 ЦПК України,   ст.  ст.
1049,  1050,  1054 ЦК
України,  суд, -
ІНФОРМАЦІЯ_1 н.,  уродженця м.
Києва,  ідентифікаційний код
НОМЕР_1,  не працюючого,  проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_2 на
користь Відкритого Акціонерного Товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк
380537) - заборгованості за кредитним договором № 400002561 укладеного
30.12.2006р. в сумі 8128 (вісім тисяч сто двадцять вісім)грн. 03коп.,  з яких: заборгованість по кредиту - 4759грн.
66коп.,  заборгованість по процентам за
користування кредитом 240грн. 86коп.,
заборгованість по комісії за користування кредитом 761грн. 52коп.,  пеня за несвоєчасність виконання зобов*язань
за договором    2365грн. 99коп.
ІНФОРМАЦІЯ_1н.,  уродженця м.
Києва,  ідентифікаційний код
НОМЕР_1,  не працюючого,  проживаючого та зареєстрованого: АДРЕСА_2 на
користь Відкритого Акціонерного Товариства Всеукраїнський Акціонерний Банк
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 55(п*ятдесят
3.      Судовий наказ після набрання ним законної
сили видати стягувачу.
Строк пред'явлення до виконання три роки
СУДДЯ                                                                                                        Н.Д.БАБИЧ
України боржник має право,  в разі
заперечення проти вимог стягувана,
протягом десяти днів з дня отримання наказу подати заяву про його
України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання,  та за наявності
даних про отримання боржником копії наказу,
судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред*явлення до
боржника про скасування судового наказу,
що подана в установлений строк,
розглядається судом протягом п*яти днів з дня її надходження без
судового розгляду і виклику сторін,  про
що постановляється ухвала,  якою
скасовується судовий наказ (cm. 106 ЦПК України)
Справа № 2-2332-1/07
УХВАЛА

02
серпня 2007 року                                                                     м.  Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

в
складі: головуючого судді       Черненко
В.А.

при
секретарі                                       Талько
В.В.

з участю
позивачки       ОСОБА_1 та її
представника

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ,  в якому просить стягнути з нього на її
користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина ОСОБА_3 ,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_1,
посилаючись на те,
що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не
надає.

Позивач
в судове засідання не з"явився,  про
час та місце розгляду справи повідомлений належним чином,  про що в матеріалах справи є розписка,  а тому суд вважає за можливе розглянути
справу у його відсутність..

В
судовому засіданні позивачка позов підтримала та суду пояснила,  що рішенням Московського районного суду
м.  Києва від 13.06.2001 р. по справі за
її позовом з ОСОБА_2 на її користь стягнення аліменти на утримання дитини,  однак її не влаштовує той розмір
аліментів,  який їй сплачує
відповідач,  а тому вирішила звернутися
до суду з вказаною заявою.

Представник
позивачки також позов підтримав та просить суд його задовольнити.

Суд
заслухавши пояснення позивачки та її представника,  дослідивши матеріали справи,  дійшов висновку,  що є підстави для закриття провадження в
справі за такими підставами.

Згідно
ч.1 п.2  ст.  205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі,  якщо: набрали
законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у
зв"язку з відмовою позивача від позову або укладення мирової угоди сторін,  ухвалені або постановлені з приводу спору між
тими самими сторонами,  про той самий
предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено,  що 13.06.2001 року Московським районним судом
м.  Києва постановлено рішення по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,  третя особа
ОСОБА_2,  про стягнення аліментів,  яким позов задоволено та на користь ОСОБА_1
стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку до його повноліття з відповідача ОСОБА_2  Рішення Московського районного суду від
13.06.2001 року на день розгляду цієї справи набрало законної сили.

Таким
чином,  справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про стягнення аліментів
провадженням необхідно закрити,  оскільки
є таке,  що набрало законної сили,  рішення суду між тими ж самими
сторонами,  про той самий предмет і з тих
самих підстав.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст. 205 ЦПК України,  суд

ухвалив:

Провадження
по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів закрити.

Апеляційне
оскарження ухвали здійснюється шляхом подання відповідної заяви протягом п'яти
днів.

Апеляційна
скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.