Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 жовтня     2007 року    Корсунь-Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого -
судді Кіхтенко Н.І., при секретарі Сміян А.В., за участю представника
позивачки: ОСОБА_1;   адвоката ОСОБА_2,

розглянувши
заочно у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Корсуня-Шевченківського
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб
на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:
Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори та Корсунь -
Шевченківської міської ради про визнання права власності на спадкове майно
,-суд

ВСТАНОВИВ:

17
вересня 2007 року позивачка звернулася до суду з даним позовом і просить
ухвалити рішення, яким визнати за нею в порядку спадкування за законом після
смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на кімнати у будинку за АДРЕСА_1, та належав ОСОБА_7, померлійІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем
майна якої на вказану частину за законом був її син ОСОБА_6, який фактично
прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових справ.

Свій
позов позивачка мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її свекруха ОСОБА_7, після
смерті якої відкрилася спадщина в т.ч.1 та будинок з надвірними спорудами, що
знаходиться у АДРЕСА_1

Померла
залишила заповіт на все своє майно на відповідачів по справі та на сина
ОСОБА_6., який фактично прийняв спадщину і помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вказану
вище частину прийнятої померлим спадщини одержала його дружина- позивачка, як
спадкоємець 1 черги.

Решта
спадщини залишилася відкритою так як відповідачі, на яких був залишений
заповіт, дану спадщину не прийняли фактично, бо виїхали у 1998 р. на інше місце
проживання, і не подали до нотаріальної контори   заяв про її прийняття .

Таким
чином, оскільки відповідачі, як спадкоємці по заповіту, не прийняли спадщину,
то частина заповіданого їм спадкового будинку переходить в порядку спадкування
за заповітом до іншого спадкоємця за заповітом ОСОБА_6, який фактично прийняв
спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_7

В
зв'язку з його смертю на дану частину спадщини претендує позивачка, як
спадкоємець 1 черги після його смерті.

В
судовому засіданні представник позивачки даний позов підтримала і дала
пояснення,   викладені у позовній заяві.

Відповідачі,
місце проживання ( перебування чи роботи), або місцезнаходження яких позивачеві
невідомі, згідно довідки з органу внутрішніх справ, та викликані в суд через
оголошення у пресі: обласну газету « Нова доба » і республіканську « Урядовий
кур'єр » у судове засідання не з'явилися, а тому відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК
України вважається, що відповідачі
належно повідомлені про  день, час
та   місце розгляду справи.

Треті
особи на стороні відповідача без самостійних вимог, а саме:
Корсунь-Шевченківська міська рада, яка притягнута відповідно до ст. 1277 ЦК України, яка
вказує на те, що у  разі відсутності
спадкоємців за заповітом і за законом, неприйняття   ними спадщини

суд
визнає спадщину відумерлою   за заявою
відповідного органу місцевого
самоврядування за місцем
відкриття спадщини, яка з часом переходить у власність територіальної
громади, направила до  суду  заяву
за  підписом  міського голови  з
проханням  розглянути  справу
і прийняти   рішення     у відсутність представника міської
ради,   а також   державний
нотаріус направив заяву про слухання справи у відсутність
представника  нотаріальної  контори.

Суд,
вислухавши представника позивачки та її адвоката, дослідивши матеріали справи
та справи за № 2-96/2007 p.,
дослідивши спадкову справу за № 2-14 за січень 2003 p., вважає, що позов
підлягає до задоволення.

У
судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла гр. ОСОБА_7, після
смерті якої залишилася спадщина, в т.ч. у вигляді будинку з надвірними
спорудами, що знаходиться уАДРЕСА_1 Померла на вказане майно залишила заповіт
на 2-х відповідачів по справі та сина ОСОБА_6., який на день її смерті не був
змінений чи скасований і ОСОБА_6дану спадщину прийняв фактично, відповідно до
вимог ЦК України
1963р., так як жив на момент відкриття спадщини у спадковому будинку і помер
ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідачі
у 1998 році виїхали з міста Корсуня - Шевченківського на інше постійне місце
проживання і на день смерті спадкодавця у будинку не проживали і не проживають
з часу виїзду.

Так як
ОСОБА_6помер ,то належну йому спадщину, в т.ч.1 кімнати за АДРЕСА_1 у будинку
одержала його дружина, позивачка по справі, відповідно до свідоцтва про право
на спадщину за законом, яке видане Корсунь-Шевченківською державною
нотаріальною конторою 6.19.2006 р.

Оскільки
відповідачі заповідану їм спадщину у вигляді кімнат за АДРЕСА_1, не прийняли до
даного часу, тому позивачка і просить суд визнати за нею право на дану частину
спадкового майна, за законом, як спадкоємцем 1 черги після смерті ОСОБА_6.,
який дане майно спадкував би , якби був живий.

Оскільки
спадкодавець померлаІНФОРМАЦІЯ_2,
то відповідно до ст. 549 ЦК
Української РСР 1963 p.,
який діяв на той час, спадщина після її смерті приймалася шляхом фактичного
вступу в управління спадковим майном, або шляхом подачі заяви про це до
Корсунь-Шевченківської нотаріальної контори, так як спадщина відповідно до ст.
526 ЦК Української
РСР відкрилася по останньому місцю проживання спадкодавця, яким є АДРЕСА_1

Стаття
549 ч.1 п. 1 цього ж ЦК визначає, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки     відповідачі     вже
у   1998 році   вибули
з   м.
Корсуня-Шевченківського   і    аж до даного часу у м Корсунь не
приїжджали, тому   вони дану спадщину
фактично   не прийняли. Згідно   довідки
Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори    відповідачі    дану спадщину   і
юридично не прийняли, так як до нотаріальної контори ними не подано
заяви про прийняття    спадщини.

Допитані
у судовому засіданні свідки: ОСОБА_8, ОСОБА_9 іОСОБА_10-сусіди і знайомі
відповідачів, суду посвідчили, що дійсно ОСОБА_6проживав у спірному будинку до
дня смерті матері - ОСОБА_7, тобто до 2000 р. і після, аж до дня своєї смерті,
тобто  до ІНФОРМАЦІЯ_1

Ці ж
свідки суду посвідчили, що відповідачі з 1998 р. у спірному будинковолодінні не проживали, а тому вони не
могли прийняти фактично дану спадщину, так як відповідно до ст. 549 ч.1 п. 1
Цивільного кодексу Української РСР фактичним вступом в управління або володіння
спадковим майном є в т.ч.1 проживання спадкоємців у спадковому будинку. Сам
факт прописки у спадковому будинку не свідчить про    прийняття
даної спадщини.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_7 відповідачі спадщину
не прийняли, так як на час відкриття спадщини постійно не проживали разом із
спадкодавцем, протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не подавали до
державної нотаріальної контори заяви про її прийняття, в межах строку позовної
давності до суду про встановлення факту прийняття спадщини або про визначення
додаткового строку для прийняття спадщини не зверталися.

А тому,
суд приходить до висновку що частина вказаної спадщини залишилася відкритою до
даного часу, і так як з 2004 р. діє новий Цивільний кодекс України, то
відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень до даного кодексу   положення даного кодексу

застосовуються
до   тих прав   і обов'язків, що виникли   або продовжують   існувати
після набрання   ним чинності.

А відповідно до
ст. 1275   ЦК
України   частка спадщини,
яку   не прийняв спадкоємець за заповітом
переходить до інших спадкоємців за заповітом, тобто у даному випадку вона
перейшла

до ОСОБА_7, а
оскільки він помер, то  спадщина
переходить до   його спадкоємців,
яким  є його дружина, як спадкоємець 1 черги
за законом ,   позивачка по справі.

Рішенням
Корсунь-Шевченківського районного суду від 20.02.2007 р. було  відмовлено в позові ОСОБА_11, рідної сестри
померлої ОСОБА_7 про визнання права власності за нею на спірну частину  будинку
і  надвірні споруди  через його
безпідставність,  суд вказав у
своєму рішенні, що спадщину після смерті ОСОБА_7 фактично прийняв її син
ОСОБА_6, який помер, ОСОБА_4 таОСОБА_5спадщину не прийняли, а тому право на
належну ОСОБА_6 спадщину     переходить
до його спадкоємців / спадкова трансмісія/, які мають переважне право перед
ОСОБА_11, і такою у даному випадку є позивачка по справі.

Ухвалою
Апеляційного суду Черкаської області
дане рішення визнано законним.

Відповідно
до  ч. 3    ст. 61 ЦК  України    ці
докази є  законними і такими,
що   не
підлягають перевірці.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що оскільки спадщину померлої ОСОБА_7 прийняв
лише її син ОСОБА_6, шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном,
про що свідчать довідки про його постійне проживання у спадковому будинку до
дня своєї смерті, і так як він помер, то заповідану йому частину будинку
одержала спадкоємець його майна 1 черги - позивачка, яка є його дружиною, про
що свідчить одержане нею свідоцтво про право на спадщину.

А
оскільки відповідачі не прийняли спірну спадщину, то заповідана їм частина
будинку переходить відповідно до ст. ч.1 ст. 1275 ЦК України до інших
спадкоємців за заповітом, тобто в даному конкретному випадку до ОСОБА_6.

А так як
він помер, то відповідно до ст. 529 ЦК
Української РСР дану спадщину в порядку спадкування за законом прийняла
його дружина, позивачка по справі, і частину, яка належала померлому за
заповітом, вже одержала.

А тому, оскільки спірні частини спадкового будинку з надвірними спорудами,
що

знаходяться   по  АДРЕСА_1                                                                  відповідачами,   як

спадкоємцями
даного майна по заповіту не прийняті, то дане майно прийняв син померлої
ОСОБА_6, відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР.

Тобто,
ОСОБА_6фактично прийняв всю спадщину, що належала його померлій матері ОСОБА_7,
а оскільки він помер, то все належне йому по спадщині майно підлягає
спадкуванню за законом   його спадкоємцем
1 черги -  дружиною   ОСОБА_3

На підставі
викладеного суд   пред'явлений позов
задовольняє.

Хоч
позов і задовольняється, але суд не стягує з відповідачів в користь позивачки
її судових витрат по справі,  так як вона
від таких стягнень відмовилася.

На
підставі викладеного та керуючись ст.
ст.10,11,57,58,59,60,212,213,214,215,224,228, 74 ч 9 ЦПК України, ст. ст.,526,
529,534, 548,549 ч.1 п.1 ,554 ЦК
Української РСР 1963 p.,
ст.ст.1268 ч.5,1269 ч.1, 1258,1261, 1275 ч.1, 1276 ЦК України,- суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Корсунь-Шевченківської
державної нотаріальної контори та Корсунь - Шевченківської міської ради про
визнання права власності на спадкове майно.

Визнати
за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем першої черги, після
смерті її чоловіка ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на частину житлового будинку, а саме: кімнати за АДРЕСА_1 що належали його
матері ОСОБА_7, померлійІНФОРМАЦІЯ_2,
спадкоємцем майна якої на вказану

частину
був її син ОСОБА_6, який фактично прийняв дану спадщину, шляхом проживання у
даному будинку до дня своєї смерті, але не оформив спадкових прав.

Заочне
рішення    може бути переглянуте
Корсунь-Шевченківським    районним судом,
за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання   його копії.

Рішення
може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Черкаської області через Корсунь - Шевченківський районний суд шляхом подання в
10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги або шляхом подання в
10-денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

У разі
залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене відповідачем    в
апеляційному  порядку.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через
Корсунь-Шевченківський районний суд шляхом подачі заяви позивачкою, її
представником чи адвокатом   про його
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана таким же чином до Апеляційного суду Черкаської області
через Корсунь-Шевченківський районний суд протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.