Справа № 2-544/2007р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

30 липня 2007 р.                  Бериславський районний суд
Херсонської області у складі:

головуючого:                                     Захарчук
В.В.

при секретарі:                                    Соболь Г.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Берислав справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, третя
особа: Одрадокам,янська сільська рада про визнання заповіту недійсним, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до відповідача в суд з вимогою про
визнання заповіту на спадщину виданого на ім,я ОСОБА_2 спадкодавцем ОСОБА_3 від
22.09.2004 року на спадкоємне майно посвідченого Одрадокам,янською сільською
радою Бериславського району Херсонської області недійсним. Дане мотивуючий тим,
що даний заповіт не відповідає вимогам закону, так як був складений у
відсутності спадкодавця.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги, просила суд визнати не
дійсним заповіт ОСОБА_3 від
22.09.2004 року, посвідчений секретарем Одрадокам,янської сільської ради. Дане
мотивуючий тим, що даний заповіт був укладений її матір,ю у стані в якому вона
не відповідала за свої дії і під психічним впливом з боку відповідача, так як
на той час знаходилася в хворобливому стані та вживала обезболюючі лікарські
медикаменти. При цьому позивачка не заперечувала той факт, що даний заповіт був
складений у присутності її матері ОСОБА_3 Як доказ посилаючись на амбулаторну
карту відносно ОСОБА_3, де вказано, що остання знаходилася на прийомі лікаря
Львівської амбулаторії 24.08.2004р. та 15.09.2004 p., тобто
в час загострення захворювання ОСОБА_3.

Відповідач в судовому засіданні, просив суд відмовити позивачу в його
позовних вимогах, так як остання не надала доказів того, що заповіт складений з
порушенням вимог Закону. Мотивуючи дане тим, що хоча ОСОБА_3 знаходилася в
хворобливому стані при цьому повністю розуміла послідовність своїх дій. Заповіт
був складений нею особисто і за власним бажанням. При складанні заповіту
секретарем Одрадокам,янської сільської ради він присутнім не був, а тому
психічно не міг впливати на спадкодавця.

Представник третьої особи, також просив суд відмовити позивачу в
задоволенні її вимог, вважаючи їх без підставними та не обґрунтованими. Заповіт
був складений у відповідності до вимог Закону, досвідченим секретарем сільської
ради, яким перевірялась дієздатність та волевиявлення спадкодавця на складання
заповіту. Підстав не довіряти секретарю при складані даного заповіту немає.
Посилання позивача на те, що на той час спадкодавець знаходилася в хворобливому
стані та вживала лікарський медикаменти не є підставами вважати, що остання не
розуміла хід своїх дій.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх
в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не обгрунтований і не підлягає
задоволенню.

Обґрунтовуючи таке рішення суд виходив із вимог ст. 1233 УК України, відповідно
до якої заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї
смерті.

А відповідно до ст. 1234 ЦК
України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною
дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.

Згідно ст. 1247 ЦК України,
заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його
складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений
відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріусом, а якщо у населеному пункті не має
нотаріуса то відповідно до ст. 1251 ЦК України, посвідчується секретарем
сільської ради або іншою уповноваженою на це посадовою, службовою особою
відповідного органу місцевого самоврядування.

Як встановлено судом заповідач ОСОБА_3
склала заповіт на випадок своєї смерті на належне її майно на ім,я ОСОБА_2 і який був
посвідчений від 22.09.2004 року секретарем Одрадокам,янської сільської ради.
Даний заповіт особисто підписаний ОСОБА_3.

Таким чином суд вважає, що даний заповіт був складений з дотриманням вимог
ст.ст. 1233, 1234, 1247,1251 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1257 ЦК
України, заповіт складений особою, яка не мала на це право, а також заповіт
складений з порушенням вимог, що до його форми та посвідчення є нікчемним .

З матеріалів справи та пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_3 як заповідач
була особою, яка мала законне право за своїм розсудом на випадок своєї смерті
заповідати належне їй майно, тобто на час складання заповіту вона володіла
повною цивільною дієздатністю, що не оспорювали в суді сторони.

Суд не може погодитися з доводами позивача, що волевиявлення заповідача при
складанні заповіту не було вільним і не відповідало його волі, на підставі
того, що остання на той час тяжко хворіла та вживала обезболюючі ліки, а тому
не розуміла хід скоєння своїх дій і дане нею було здійснено під психічним
впливом з боку відповідача.

Дане спростовується поясненнями даними в судовому засіданні свідків:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 відносно
того, що не дивлячись на те, що ОСОБА_3
хоч страждала тяжким захворюванням, як сама так і з посторонюю допомогою
могла перемішатися а також розуміла хід тих дій, які як скоювала сама і які
відбувалися навколо неї. Відносно того, яким чином був складений ОСОБА_3 заповіт пояснити
нічого не можуть так як не були свідками даного.

Свідок ОСОБА_9 відмітила, що в 2004 році вона працювала секретарем
Одрадокам,янської сільської ради. В один із днів вересня 2004 року до неї в
кабінет зайшла літня жінка з проханням скласти заповіт на належне їй майно на
гр. ОСОБА_2. На вигляд
жінка була хвороблива, при цьому знаходилася при здоровому глузді, психічних
відхилень не виявляла. Встановивши, що волевиявлення даної жінки, як було
встановлено з наданого паспорту, ОСОБА_3, було добровільним, свідок склала
текст заповіту, який був оголошений заповідачу та після підпису його останньою
був посвідчений свідком, як секретарем Одрадокам,янської сільської ради. Свідок
заявила, що заповіт складався у присутності тільки заповідача, інших
посторонніх осіб в кабінеті не було.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що ОСОБА_3
знаходилася у неї на обліку у зв'язку з захворюванням раком молочної
залози, та отримувала обезболюючі медикаменти, які діють як наркотичний засіб і
під час їх вживання стан хворої може бути не адекватним. Дані препарати
виписуються у строгій звітності лікарем при огляді хворої. Кожні п'ять днів
хвору для огляду та отримання лікарських препаратів привозили до свідка.
Відповідно до записів амбулаторної картки хвора на прийомі у лікаря була
21.07.2004 року і слідуючий раз 29.09.2004 року . Чи приймала в даний період
часу ОСОБА_3 лікарські
препарати свідок не знає.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що заповіт
заповідачем ОСОБА_3 від
22.09.2004 року на ім,я ОСОБА_2
був складений у відповідності з вимогам Закону, при наявності у заповідача
повної цивільної дієздатності, волевиявлення якої відповідало її волі. Доводи
відносно того, що дії заповідача не відповідали її волі у зв'язку з наявністю
тяжкого захворювання та знаходження під впливом лікарських препаратів, які вона
вживала в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Суд вважає, що як доказ відносно встановлення відповідності психічного
стану та дієздатності ОСОБА_3 при складанні заповіту може бути наданий тільки
спеціалістами в області психіатрії.

Але, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не
інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб.

А відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом надавалася можливість сторонам за власним розсудом надавати докази,
як в підтвердження позовних вимог та відносно заперечення по ним.

На підставі наданих доказів, суд розглянув справу та прийшов до висновку,
що позивач в судовому засіданні не довів ті обставини на які вона посилалася,
як на підставі своїх вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
7,10,11,60,213,218 ЦПК України, ст.ст. 1233-1234, 1247, 1251, 1257 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Відмовити
в позові ОСОБА_1 у визнані не дійсним заповіту ОСОБА_3 складеного на ім,я ОСОБА_2 від
22.09.2004 року та посвідченого секретарем Одрадокам,янської сільської ради
Бериславського району Херсонської області за №125.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через
Бериславський районний суд в порядку встановленому ст. 294 ЦПК України.