Справа №22-к-23 59/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду м. Києва в складі :

Євтушенко О.І.,                Мороз Л.Л.,                      Білич І.М.

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ
Донецької області на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької
області від 19 січня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 04 квітня 2005 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Красноармійськ Донецької області про
відшкодування моральної шкоди.

встановила:

У грудні 2004
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що з 1994 року по
2004 рік він працював на ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» . Внаслідок
захворювання , пов'язаного з нещасним випадком на виробництві за висновком МСЕК
від 28 жовтня 2004 року йому було встановлено 50% професійної працездатності та
третю групу інвалідності . Через ушкодження здоров'я на виробництві йому
заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичних стражданнях, психічному стресі
. Порушені його нормальні життєві зв'язки ,що вимагає від нього додаткових
зусиль для організації свого життя. Просив стягнути з відповідача моральну
шкоду в розмірі 47 400 гривень.

Рішенням
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2005 року
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача моральну
шкоду в розмірі 17 000 гривень.

В касаційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Красноармійськ Донецької області ставить питання про скасування постановлених судових
рішень. Просить постановити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволені
його вимог. Мотивуючи вимогу порушенням судами норм матеріального права.

2

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом
норм матеріального права чи порушення процесуального права.

Відповідно до
вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішені суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено
з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні
передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України та Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м. Києва, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Красноармійськ
Донецької області відхилити.

Рішення
Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2005 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 04 квітня 2005 року залишити
без змін.