Справа № 2-207607
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2007 року Красноармійський міськрайонний суд
Донецької області

в складі:  головуючого
судді     Філь О.Є.

при
секретарі             ДубінаТ.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноармійської міськоїради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася
до суду із позовом до Красноармійської міської ради про визнання права
власності, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2, якому на
праві власності належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В теперішній час вона не може одержати в БТІ витяг з реєстру прав
власності, що підтверджує право власності на зазначений будинок, а також
оформити право на спадщину у нотаріуса в зв'язку з тим, що на даний будинок
вчасно не був оформлений правовстановлюючий документ і не зареєстрований в БТІ.
Виданий батьку в 1951 році документ на будинок - договір на право спорудження
будинку та безстрокового користування земельною ділянкою в теперішній час не
входить у перелік правовстановлюючих документів, передбачених чинним
законодавством.

В той же час одним з правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим
наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 з наступними
змінами, є рішення суду про визнання права власності на об»єкт нерухомого
майна.

Те, що цей
будинок належав її батькові підтверджується наступними документами:

Договором на право спорудження будинку та безстрокового користування
земельною ділянкою, укладеним 7 травня 1951 року, посвідченим державним
нотаріусом нотаріальної контори м. Красноармійська 7 травня 1951 року, реєстр №
2717;

Реєстраційним посвідченням інвентрарізаційно-технічного бюро м.
Красноармійська від 14 січня 1952 року;

Технічним паспортом на житловий будинок, в якому власником будинку вказаний
її батько ОСОБА_2

Після смерті
батька зазначений будинок успадкувала вона.

Відповідно до ст. 529 ЦК
України 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті
батька, вона є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963
року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном. Вона фактично вступила в управління
і володіння спадковим майном (житловим будинком), тому що відразу після смерті
батька вона почала проживати в його будинку, зробила ремонт будинку (ремонт
даху, фарбування, побілку стін і інші внутрішні роботи), обробляла город, який
належить до домоволодіння. Це підтверджується довідкою квартальної, а також
можуть підтвердити свідки ОСОБА_3,
ОСОБА_4, а також те, що в неї знаходяться документи на будинок.
Таким чином, вона фактично прийняла спадщину після смерті свого батька.

Відповідно до ст. 548 ЦК
України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини. Таким чином, прийнята спадщина - житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями належить їй з часу відкриття спадщини
після смерті батька.

Інших
спадкоємців у батька немає.

В попередньому судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача - Красноармійської міської Ради позовні вимоги
визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи
в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та
підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав:

Судом встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_2, якому на праві власності
належав житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 9-11).

В теперішній час позивачка не може одержати в БТІ витяг з реєстру прав
власності, який підтверджує право власності на зазначений будинок, а також
оформити право на спадщину у нотаріуса в зв'язку з тим, що на даний будинок
вчасно не був оформлений правовстановлюючий документ і не зареєстрований в БТІ.
Виданий батьку в 1951 році документ на будинок - договір на право спорудження
будинку та безстрокового користування земельною ділянкою в теперішній час не
входить у перелік правовстановлюючих документів, передбачених чинним
законодавством (а.с.

7).

В той же час одним з правовстановлюючих документів, передбачених Тимчасовим
положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,
затвердженим наказом Міністерства Юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 з
наступними змінами, є рішення суду про визнання права власності на об»єкт
нерухомого майна.

Те, що цей будинок належав батькові позивачки
підтверджується наступними документами:

Договором на право спорудження будинку та безстрокового користування
земельною ділянкою, укладеним 7 травня 1951 року, посвідченим державним
нотаріусом нотаріальної контори м. Красноармійська 7 травня 1951 року, реєстр №
2717 (а.с. 7);

Реєстраційним посвідченням інвентрарізаційно-технічного
бюро м. Красноармійська від 14 січня 1952 року (а.с. 8);

Технічним паспортом на житловий будинок, в якому
власником будинку вказаний її батько ОСОБА_2 (а.с. 5).

Після смерті
батька зазначений будинок успадкувала позивачка.

Відповідно до ст. 529 ЦК
України 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті
батька, вона є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року
визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим майном. Вона фактично вступила в управління
і володіння спадковим майном (житловим будинком), тому що відразу після смерті
батька вона почала проживати в його будинку, зробила ремонт будинку (ремонт
даху, фарбування, побілку стін і інші внутрішні роботи), обробляла город, який
належить до домоволодіння. Це підтверджується довідкою з місця проживання (а.с.
12), а також тим, що в неї знаходяться документи на будинок. Таким чином, вона
фактично прийняла спадщину після смерті свого батька.

Відповідно до ст. 548 ЦК
України 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини. Таким чином, прийнята спадщина - житловий будинок з
господарськими спорудами та будівлями належить їй з часу відкриття спадщини
після смерті батька.

Інших
спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає.

Таким чином, позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню
в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України в
редакції 1963 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від
07.02.2002 року № 7/5, ст. ст. 79, 88, 130, 214, 215 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у
повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на житлове домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, яке
складається з жилого будинку, прибудови, веранди, тамбура, огорожі, розташоване
за адресою: ДАДРЕСА_1.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення може
бути подана Апеляційному суду Донецької області через Красноармійський
міськрайонний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.