Справа № 22-1869- 2007 р.                 Головуючий
у 1 інстанції - Адаменко І.М.
2, 5                                       Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„2"жовтня
2007 року

Колегія суддів
Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в
складі:     Головуючої судді - Авраменко
Т.М.

Суддів                 -
Гайсюка О.В.,  Суровицької Л.В.

при
секретарі: Слюсаренко Н.Л. за участю відповідача ,  розглянула у відкритому судовому засіданні в
м.  Кіровограді цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 8 жовтня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Заслухавши
доповідача,   пояснення  осіб,
які з'явились в судове засідання,
дослідивши матеріали справи,
колегія судців,  -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Зазначав,  що в 1989 році він придбав у власність
автомобіль марки ВАЗ-2109 червоного кольору,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1. В ніч на 18 січня 1992 року
автомобіль було викрадено невстановленою особою і за даним фактом порушено
кримінальну справу. Згодом йому стало відомо про те,  що належний йому автомобіль знаходиться у відповідача,  однак на вимогу повернути транспортний
засіб,  відповідач відмовив.

Просив
суд зобов'язати ОСОБА_2. повернути йому автомобіль марки ВАЗ-2109 державний
номер НОМЕР_2.

Рішенням
Бобринецького райсуду від 8
жовтня 2004 року в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду першої інстанції скасувати з
підстав порушення норм матеріального права і ухвалити нове рішення про
задоволення його позову.

Посилається
на те,  що суд неправильно
застосував  ст. 388 ЦК України та
порушив  ст.  ст. 13,
55,  56 Закону України «Про
власність»,  не врахував ту
обставину,  що майно вибуло з його
володіння поза його волею.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції відповідач заперечив проти доводів
апеляційної скарги і пояснив,  що він
придбав спірний автомобіль згідно договору купівлі-продажу,  про те,
що автомобіль в угоні,  йому
відомо не було. Також пояснив,  що
працівники міліції,  після виявлення
автомобіля,  як такого,  що перебуває на обліку в ДАІ в угоні,  ідентифікували спірний автомобіль і
встановили,  що він дійсно належить
позивачу.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції,
вважає апеляційну скаргу такою,
що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом 1
інстанції достовірно встановлено,  що
спірний автомобіль ВАЗ-2109 з 1989 року перебував у власності позивача,  а в 1992 році був викрадений невстановленою
слідством особою.

Суд дійшов
висновку про те,  що відповідач є
добросовісним набувачем автомобіля. Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні
позову,  суд застосував  ст. 387 ЦК України в редакції 2003 року,  яка передбачає право власника на витребування
майна із чужого незаконного володіння,
тобто від недобросовісного набувача.

Застосування
цієї норми до правовідносин,  які
склались між сторонами,  є неправильним.

Відповідно
до п.2 ч.1 статті 388 ЦК
(2003 p.),  ч.1  ст. 145 ЦК (1963 p.),
якщо майно за відплатним договором придбане в особи,  яка не мала права його відчужувати,  про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний
набувач),  власник має право витребувати
це майно від набувача лише у разі,  якщо
майно було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння.

Оскільки
суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права,  відповідно до п.4 ч.1  ст. 309 ЦПК України це є підставою для
скасування рішення і ухвалення нового рішення .

З
матеріалів справи вбачається,  що
відповідач є добросовісним набувачем автомобіля,  який було викрадено у власника,  тому власник має право витребувати належне
йому майно.

За таких обставин позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2. підлягає задоволенню.

Відповідно
до  ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2. на
користь ОСОБА_1. підлягають до стягнення витрати по сплаті державного мита в
сумі 51 грн.

На
підставі п.2 ч.1  ст. 388 ЦК України,   ст. 50 Закону України «Про власність»,  керуючись
ст.  ст. 303,  304,
п.2 ч.1  ст. 307,  п.4 ч.1
ст. 309,   ст.  ст. 313,
314,  3, 16,  317,
319 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати
рішення Бобринецького райсуду
Кіровеградської області від 8 жовтня 2004 року.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
майна,  задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_2 передати
ОСОБА_1 належний йому на праві власності автомобіль марки ВАЗ-2109,  1989 року випуску,  реєстраційний номер НОМЕР_2,  двигун НОМЕР_3,  шасі (рама) без номера,  кузов НОМЕР_4.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 витрати по сплаті державного мита в сумі 51 грн.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.