Справа № 22ц-2912/2007                                  Головуючий у першій інстанції Кір"як А.В.
Категорія 30                                                       Доповідач Приходченко А.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10   травня
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого - Приходченко А.П. суддів - Пищиди М.М., Чубукова О.П. при секретарі - Панченко Д.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.
Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 лютого 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору найму жилого приміщення та
виселення,

встановила:

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, яким їй
відмовлено у задоволенні позову, посилаючись
на те, що суд дійшов неправильного висновку про відсутність між нею та відповідачем
договору найму жилого приміщення та необгрунтовано не застосував правила ч. 1
ст. 116 ЖК України щодо виселення відповідача.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої
інстанції встановлено, що позивачка є власником спірної квартири АДРЕСА_1 /а.с.
6/. До 04.04.2006 р. у цій квартирі був
також зареєстрований відповідач ОСОБА_2. /а.с.8/, але фактично продовжує
проживати і після зняття з реєстрації. Договір найму жилого приміщення у
зазначеній квартирі між сторонами не укладався.

Тому суд
обгрунтовано відмовив ОСОБА_1. у задоволенні вимог про розірвання договору
найму жилого приміщення між нею та відповідачем заявлених нею на підставі ст.168 ЖК України, а також про
виселення відповідача згідно ст.169 цього ж кодексу.

Правильним є
рішення суду про відмову позивачці у задоволенні вимог також і щодо виселення
ОСОБА_2 за ст.ст. 116,157 ЖК України, оскільки суду не надано доказів про
протиправну поведінку відповідача, яка була предметом обговорення та приводом
для застосування заходів запобігання і громадського впливу і що ці заходи
виявились безрезультатними.

Доводи позивачки
в апеляційній скарзі про наявність усного договору найму не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки суперечать вимогам щодо порядку укладення таких
договорів передбаченого ч.2 ст.158 ЖК України.

Безпідставним є
посилання позивачки на невідповідність висновків суду про відсутність підстав
для виселення відповідача за ст.116 ЖК України роз'ясненням, що містяться в
п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 p.,
оскільки

2

не слід сплутувати підстави щодо виселення особи за ст.116 та ст.169 ЖК
України, які є різними за своєю правовою природою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, таким, що відповідає матеріалам справи.
Підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308   ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06 лютого
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.