overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-535/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31 травня 2007р.                               Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської області

у складі:   головуючого-судді               Степанової В.М.

при секретарі                                        Зутіковій
О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Очакова цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

14.05.2007р. ОСОБА_1 звернулася до Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 23 жовтня 2004 року знаходилася
з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають дочку
ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею. Відповідач ніякої матеріальної
допомоги на утримання дочки не надає, не бере участі в її вихованні. Просить
стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини заробітку
(доходу) на утримання дочки.

У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала і просить їх
задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечував та пояснив, що
він в даний час не працює, аліментних зобов'язань та непрацездатних батьків не
має.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов
наступного.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004
року. Від шлюбу мають дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою,
що підтверджується довідкою Чорноморської сільської Ради Очаківського району
Миколаївської області № 215 від 26.04.2007р.

Відповідач інших аліментних зобов'язань та непрацездатних батьків не має,
матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому вимоги позивачки є
обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно п.1 ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне
виконання рішення в частині стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, п.1
ч.2 ст. 367 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Чорноморка Очаківського
району Миколаївської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки
ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше
ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14
травня 2007 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито у розмірі 51 (п'ятдесят одну) гривню на
користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати у розмірі 30 (тридцять) гривень на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи Очаківським
міськрайонним судом Миколаївської області на р/р 0008, Державний м.
Очаків, код ОКПО - 23396934, код платежу - 22050000.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області
через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 20 днів з
дня подачи заяви про його оскарження, яка повинна бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.
Справа №2-2328/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 липня
2007 року                                                                                  м.
Житомир

Корольовський
районний суд м. Житомира в складі

головуючого -
судді Сингаївського О.П.,

при  секретарі - Котелянець Т.М. ,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з вказаним позовом,
де зазначила,  що 27.08.1994 року
вона зареєструвала шлюб з відповідачем.
Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через
різні характери,  в зв'язку з чим між
ними постійно виникали конфлікти і непорозуміння. Тривалий час вони не
проживають разом,  не ведуть спільного
господарства,  не підтримують шлюбних
стосунків.

В
судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених у ньому підстав. На
примирення не погоджувалась.

Відповідач в
судовому засіданні позов визнав,  просив
шлюб розірвати.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку про те,
що даний позов підлягає задоволенню,
поскільки в судовому засіданні достовірно встановлено,  що сторони тривалий час не підтримують
шлюбних стосунків,  не ведуть спільного
господарства,  між ними склалися
неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те,  що сім'я повністю розпалась і подальше
спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Враховуючи
інтереси неповнолітньої дитини та домовленість сторін,  суд залишає дитину на подальше виховання з
матір'ю.

Керуючись  ст.
ст.  104,  112 Сімейного кодексу України,   ст.
ст.  10,  11,
60,  208,  209,
212-215,  223,  ЦПК України,
суд,  -

вирішив:

Позов
задовольнити. Шлюб,  зареєстрований 27
серпня 1994 року,  відділом реєстрації
актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції,  актовий запис №1554,  між ОСОБА_2,
1969 року народження та ОСОБА_1,  1975
року народження - розірвати.

Судові
витрати по отриманню в органах РАГСу свідоцтва про розірвання шлюбу покласти на
відповідача ОСОБА_2 в
розмірі 17 гривень.

Неповнолітню
дитину ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження для подальшого
проживання залишити з матір'ю ОСОБА_1

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через
Корольовський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження,  яка може бути
подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
№2-2362/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2007
року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого -
судді Журавель В.А.,

при секретарі -
Сухіній В.В.,  розглянувши у відкритому
попередньому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу -

встановив:

Позивач
звернулася до суду,  посилаючись на
те,  що вона зареєструвала шлюб з
відповідачем 30.11.2001 року і мешкала з ним спільно до червня 2007 року. Із-за
взаємних непорозумінь та несумісності характерів спільне життя з відповідачем
не склалося,  вони втратили порозуміння
один з одним,  постійні сварки призвели
до відчуження між ними,  утрати почуття
любові та поваги,  подружжя має різні
погляди на життя,  на ведення домашнього
побуту. Вважає,  що їх сім'я розпалася
остаточно та шлюб поновлений бути не може,
у зв'язку з чим просила шлюб розірвати. Від шлюбу сторони дітей не
мають.

В
судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги та
пояснила,  що примирення між ними
неможливе,  тому просила позов
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач
у судовому засіданні позов визнав та вважав недоцільним збереження шлюбу.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,  встановленому  ст.
174 ЦПК України. Згідно з ч. 4
ст.  174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  провіривши матеріали справи,  прийшов до висновку про те,  що позов є обгрунтованим та підлягає
задоволенню.

Як
установлено в судовому засіданні позивач зареєструвала шлюб з відповідачем 30
листопада 2001 року (а.с.  6) та мешкали
спільно до червня 2007 року. Спільне життя з відповідачем не склалось,  оскільки вони виявилися різними людьми,  у зв'язку з чим в сім'ї стали виникати
сварки,  подружжя втратило порозуміння один
з одним,  постійні сварки призвели до
відчуження між ними,  втрати взаємних
почуттів любові та поваги один до одного. Спільне господарство сторони не
ведуть,  шлюбні відносини між ними
припинені,  вважають,  що шлюб поновлений бути не може,  у зв'язку з чим суд приходить до

висновку,  що шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розпався остаточно
і підлягає розірванню.

На підставі вище
наведеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  11,  ч.
4 130,  174,  209, 212,
214, 215 ЦПК України,   ст.  ст.
110, 112 СК Украины,  суд,  -

ВІРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2,  зареєстрований 30 листопада
2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Червонозаводського
районного управління юстиції м. Харкова,
актовий запис № 514 - розірвати.

Витрати,  пов'язані з розірванням шлюбу в органах РАЦСу
в сумі 17 гривен покласти на ОСОБА_2,  а
ОСОБА_1від їх сплати звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.
Справа №
року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі
судді Журавель В А При секретарі - Сухіній В В
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про
Позивач звернувся до суду,
посилаючись на те,  що віна
перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 04 06 1993 року Від шлюбу
ІНФОРМАЦІЯ_1народження Сімейні стосунки не склалися з-за повної
відсутності взаєморозуміння ,  з 2001
року сторони не проживають однією сім»єю з того часу вони не підтримують ніяких
взаємовідносин,  стали чужими людьми
Позивач вважає,  що шлюб існує лише
юридично,  тому просив шлюб розірвати
судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні
вимоги,  надала аналогічні
пояснення,  також пояснила судові,  що їх сім»я існує лише формально,  відповідачка визнавала факт того,  що сім»я не існує,  оскільки при поданні заяви про стягнення
аліментів на неповнолітнього сина сама зазначила,  що шлюб розпався у 2001 році Такі ж самі
пояснення відповідачка надала у судовому засіданні при розгляді справи про
стягнення аліментів,  а також
пояснила,  що ОСОБА_1залишив сім»ю Також
представник пояснила,  що проти
примирення з відповідачкою позивач заперечував
ОСОБА_2у судове засіданні не з»явилася з невідомих суду причин,  про день та час слухання справи повідомлена
належним чином,  про що свідчить розписка
про вручення судової повістки Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи,  що відповідає
положенням ст 224 ЦПК України
Суд,  вислухавши пояснення позивачки ,  перевіривши матеріали справи,  вважає позов таким,  що підлягає задоволенню
встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з
04 червня 1993 року / а
с 6/ Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження / а
року сторони не проживають однією сім»єю,
не ведуть спільного господарства,
не підтримують шлюбних відносин,
у зв»язку із чим суд вважає,  що
сторони втратили почуття любові та поваги один до одного Позивач на примирення
не згодний Тому суд приходить до висновку,
що подальше збереження сім»і є недоцільним,  тому шлюб повинен бути розірваний Дитина
після розірвання шлюбу залишається проживати із відповідачкою ,  спору майнового характеру між сторонами немає
підставі вищевикладеного,  керуючись ст
214-215 ЦПК України,  ст ст
104,  112 СК України суд
Позов ОСОБА_1задовольнити
ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  та
ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3народження,  зареєстрований 04 червня 1993 року у
Червонозаводському відділі реєстрації актів громадянського стану м.  Харкова / а/з № 224/.
з ОСОБА_1витрати,  пов»язані із
розірванням шлюбу у розмірі 17 грн. ,
ОСОБА_2  від витрат звільнити.
Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд
протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження
і після цього протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги або у порядку
ч4  ст.
295 ЦПК України .

Заочне рішення може бути переглянуте судом,  що його ухвалив,  за письмовою заявою відповідача,  поданою протягом десяти днів з дня отримання
його копії.
Справа №2-2698
РІШЕННЯ

іменем України

04 липня
2007 року                                                                                          м.   Житомир

КОРОЛЬОВСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД м.   ЖИТОМИРА

В складі:   головуючої     Котік Т.С.

секретаря       Рудницької С.  М.
розглянув в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1доОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають в шлюбі з 1987 року. Від
шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка просить розірвати шлюб,  посилаючись на ті обставини,  що сім'я розпалася остаточно,  оскільки відносини в сім'ї погіршилися з вини
відповідача,  який влаштовує сварки та
скандали.

На
підставі викладеного,  позивачка просить
шлюб розірвати,  оскільки примирення є
неможливим,  вони тривалий час не
проживають разом,  не підтримують
подружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Розірвати
шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає,
оскільки не бажає нести витрати по розірванню шлюбу.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному об'ємі. Відповідач в
судовому засіданні не заперечує проти розірвання шлюбу,  однак просить витрати по розірванню шлюбу
покласти на позивачку,  оскільки не
вважає себе винним в розпаді сім'ї.

Дослідивши
матеріали справи та заслухавши пояснення сторін,  суд вважає позов таким,  що підлягає до задоволення,  оскільки сторони тривалий час не проживають
разом,  не підтримують подружніх відносин
та не ведуть спільного господарства.

За час
окремого проживання,  ніхто із сторін не
вжив заходи для збереження сім'ї',  а
тому суд приходить до висновку,  що сім'я
розпалася остаточно і її збереження є неможливим.

Керуючись   ст.
ст.   110, 112, 160 СК
України,    ст.    ст.
10, 60,  88,  208,
209, 212 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати
шлюб між гр. України ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження та гр. України ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження,  який зареєстрований Житомирським міським
відділом ЗАГС,  письмовий запис № 10 від
03.01.1987 року.

Витрати
пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу,  покласти на позивачку в сумі сімнадцять
гривень,  відповідача від витрат
звільнити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не нотно.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський
районний суд м.   Житомира шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та
в послідуючому подачі апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя       Т.С.   Котік
Справа № 6-1507
УХВАЛА

04
травня 2007 року                                                                             м.  Харків

Суддя
Червонозаводського районного  суду  міста Харкова Журавель В.А.,   при прийнятті заяви ОСОБА_1

встановив:

Заявник
звернулася до суду з заявою,  посилаючись
на те,  що в АДРЕСА_1 проживає сім"я
її доньки. У 2000 році було виконано ремонт стояків у квартирах 55,  59,
63,  за яких розраховувався
чоловік її доньки ОСОБА_2 Надалі рішенням правління кооперативного будинку
«Затишок» було вирішено виплатити ОСОБА_2. 251 грн. за проведення ремонтних робіт,  але до цього часу голова правління гроші не
повернула,  тому заявник просила
роз"яснити законність прийнятого рішення правління по виплаті грошових
коштів.

Пред'явлена
позовна заява ухвалою суду від 10 квітня 2007 року була залишена без руху,  оскільки подана з порушенням вимог цивільно -
процесуального законодавства України,  а
саме,  заявнику необхідно було вказати
ім"я заявника та відповідача,  а
також ім"я представника,  якщо
позовна заява подається представником,
їх місце проживання або місцезнаходження,  поштовий індекс,  номер засобів зв"язку,  якщо такий відомий,  зміст позовних вимог,  ціну позову щодо вимог майного
характеру,  викласти обставини,  якими позивач обґрунтовує свої вимоги,  зазначити докази,  що підтверджують кожну обставину,  наявність підстав для звільнення від
доказування,  вказати перелік
документів,  що додаються до заяви,  заява повинна бути підписана позивачем та
зазначено дату її подання.

При
подачі позовної заяви,  повинен бути
сплачений судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Крім
того,  заявник повинна була надати докази
на право звернення до суду в інтересах іншої особи. Також суд додатково
повідомляє заявника,  що для отримання
юридичної допомоги,  він має право
звернутися до юридичної консультацій.

Для
усунення цих недоліків був установлений строк до 25 квітня 2007 року,  однак заявником недоліки усунуті не були.

З урахуванням
викладеного,  керуючись  ст.
121 ЦПК України,  -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1.
визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня
винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 10 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4  ст.
295 ЦПК України.
Справа № 2-о-389
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03  грудня 2007 року                                                                       м. Сімферополь

Київський  районний суд
м. Сімферополя  в  складі:

Головуючого
судді       Харченко     І.О.,

При
секретарі               Мевлюдовій Ф.І.,

розглянувши у відкритому  судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за
заявою  ОСОБА_1 про  встановлення
факту  належності  правовстановлюючого   документу,

в с т а н о в и в:

01.11.07 року ОСОБА_1  звернулася до
суду із заявою про встановлення  факту
належності
правовстановлюючого  документу -
договору купівлі-продажу. Свої вимоги заявниця мотивувала  тим, що
її бабуся - ОСОБА_2, яка є матір'ю
її  батька ОСОБА_3, померла  ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Після смерті бабусі  залишилося
домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1. Вказане домоволодіння
було  придбане бабусею за договором
купівлі-продажу від 17.02.1959 року. Однак в договорі  купівлі-продажу  допущена
помилка в написанні  прізвища  бабусі, воно  вказане
як «ІНФОРМАЦІЯ_3», тоді  як  правильно «ОСОБА_2». Просить  встановити факт того, що  договір
купівлі-продажу  з  прізвищем покупця ІНФОРМАЦІЯ_3  належить
ОСОБА_2.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про час
розгляду  справи  сповіщений належним чином, в своїй заяві просив розглянути справу в
його  відсутність, проти заяви
не  заперечують.

Вислухавши заявницю, дослідивши матеріали
цивільної  справи та  докази,
надані  в  порядку
ст.  60  ЦПК
України,  суд  дійшов
висновку,  що  заява підлягає задоволенню  з
таких  підстав.

Судом встановлено, що  бабуся
заявниці  ОСОБА_1  мала
прізвище - ОСОБА_2  , що
підтверджується  свідоцтвом  про смерть ( а.с. 17) та  іншими
документами.

Після   смерті  бабусі заявниці   залишилося
домоволодіння, що знаходиться  за
адресою: АДРЕСА_1, яке їй належало на праві власності згідно  до
договору  купівлі-продажу від
17.02.1959 року посвідченого
Першою  Сімферопольською  нотаріальною
конторою реєстровий № 3-644 (а.с. 15, 5-6).  Однак
в  цьому   договорі
купівлі-продажу  було  помилково вказане  прізвище «покупця» - ІНФОРМАЦІЯ_3  .

Встановлення  даного  факту
необхідно  заявниці  для
оформлення спадщини.

На  підставі  п. 5
ст.234 ЦПК України,  керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, с у д  -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1  про  встановлення
факту  належності  правовстановлюючого   документу
- задовольнити.

Встановити юридичний факт про те, що
договір  купівлі-продажу від
17.02.1959 року, посвідчений  Першою  Сімферопольською нотаріальною конторою
реєстровий №3-644, з  прізвищем  покупця - ІНФОРМАЦІЯ_3 ,  належить
ОСОБА_2, яка  померла  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного Суду АР Крим через Київський районний
суд м. Сімферополя шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження  і  поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до
суду апеляційної  інстанції  або в порядку ч.4 ст. 295  ЦПК України.

Суддя:
Справа № 2-1017/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 грудня 2007
року  Ковельський міськрайонний суд

Волинської
області в складі: головуючого - судді Наваляного А.Д.

з участю
секретаря Федорук Г.Б.

позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковель цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

встановив:

Сторони перебувають в шлюбі з 14.05.1999 року,  який зареєстровано відділом реєстрації актів
цивільного стану по Ковельському району Ковельського міськрайонного управління
юстиції,  актовий запис № 04. Від шлюбу у
подружжя народилось двоє дітей -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.
Причиною звернення позивача до суду з позовом про розірвання шлюбу стало
те,  що подальше спільне проживання з
відповідачем є неможливим,  останній
вчиняє сварки,  наносить побої,  що негативно відображається на вихованні
неповнолітніх дітей. Протягом тривалого часу сторони не підтримують подружніх
відносин. Вважає,  що шлюб існує лише
формально й зберегти сім"ю неможливо.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю,  з підстав,
викладених у заяві,  прохає його
задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю,  не заперечує проти його задоволення.

Суд,  заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
цивільної справи,  приходить до
висновку,  що позов підставний та
підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Як встановлено у судовому засіданні,  сторони фактично не підтримують подружніх
стосунків,  з часу подання позову
позитивних змін у сім'ї не відбулося,
наданий судом термін для можливого примирення подружжя позитивного
результату не дав. Крім того,  позивач
настоює на розірванні шлюбу аргументуючи тим,
що шлюб розпався остаточно,  а
збереження шлюбу суперечить її інтересам.

За таких обставин суд приходить до висновку,  що шлюб між сторонами слід розірвати.

Зважаючи на обставини по справі,
витрати,  пов'язані з оформленням
розірвання шлюбу в органах РАЦСу слід покласти на відповідача,  позивача від сплати звільнити.

Судові витрати
слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10,  21,  88,
209,  212,  214-215 ЦПК України,  ст. ст. 110,
112 Сімейного кодексу України,  -

ВИРІШИВ: