справа
№ 2-2546/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня
2007року                 Галицький
місцевий суд м. Львова

у складі: головуючої судді       Шумської Н.Л.

при секретарі                           Стрилінській Л.Р.

за участі
позивача, відповідача, третьої особи, адвокатів Кравця Мацієвської

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третіх осіб
першої львів держ нотконтори, ОСОБА_5 про встановення факту прийняття спадщини,
внести зміни до свідоцтва про право на спадщину, суд -

встановив:

Позивач звернувся
до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини після смерті його
батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, видане Першої
Львівською державною нотаріальною конторою 07.05.2004року. Надалі вимоги були
уточнені в частині внесення змін до свідоцтва про право власності на спадщину.
Позов мотивує тим, що після смерті батька фактично вступив в управління та
володіння спадковим майном. Від спадщини не відмовлявся. При оформленні
спадщини у 2004році мати ОСОБА_4. ввела в оману нотаріуса, повідомивши, що
інших спадкоеців першої черги немає. Нотаріус не перевірив цієї інформації, не
закликав його як сина до спадкування, у зв»язку з чим свідоцтво про право на
спадщину після батька отримала лише мати на все спадкове майно. Після смерті
батька мати просила, щоб не оформляти спадщину на усіх спадкоємців для
збереження права на пільги по оплаті квартири як сім»ї учасника бойових дій,
оскільки вони фактично і так прийняли спадщину. Довіряючи матері та сестрі, не
звертався до нотконтори про оформлення свідоцтва, хоча фактично прийняв
спадщину. Не знав, що мати, оформивши спадок лише на себе, подарувала квартиру
14.03.2006року, включаючи його частку в спадковому майні, онуку ОСОБА_3. Лише в березні
2007року його дружина випадково дізналась, що племінник ОСОБА_3. намагався
продати їх квартиру. Уважає, що його було незаконно позбавлено права на спадок
після батька, оскільки при оформлення даного правовстановлюючого документу було
порушено його право як спадкоємця першої черги.

На суді позивач
заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити. Пояснив, даючи пояснення як
свідок, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2. Він
сам займався похоронами, організацією поминок. Після смерті батька залишалсь
половина квартири АДРЕСА_1 Позивач прийняв спадщину після батька, фактично
вступивши у володіння і управління спадковим майном, користувався квартирою,
підвалом, майстернею, що знаходиться на території квартири та всім іншим майном
батька в цей період (у шестимісячний строк і далі ) після його смерті без
перешкод за проханням та заохоченням матері. Вступив у володіння його особистим
майном, побутовими речами, слюсарним та електроінструментом; мав і має дотепер
у квартирі свої особисті та побутові речі, одежу, посуд, холодильник, який сам
же і заповнював продуктами. Також робив у квартирі поточний ремонт сантехніки,
електрики, телевізора іншого обладнання, мився у ванній, ночував, приймав
гостей, приятелі допомагали йому у ремонті квартири, газового обладнання. Його
діти весь цей період час частково жили у спірній квартирі у бабусі ОСОБА_4.
обідали у квартирі, наглядали за бабцею, приймали вдома товаришів, та проводили
вільний час, тобто використовували жиле приміщення як успадковане батьком. Сам
дозволив племіннику після смерті батька проживати у квартирі, бо при житті
ОСОБА_2 про це не могло бути й мови через зловживання онуком алкоголем.

Але пізніше у
2004 р. позивачу стали створювати незручності у користуванні житлом, поступово
стали витісняти. Друга дружина відповідача під будь-якими приводами створювала
перешкоди у користуванні квартирою, несприятливу атмосферу та напругу в домі,
не спілкуючись та ігноруючи позивача та його рідних.

Оскільки мати
всіляко підкреслювала, що він та сестра ОСОБА_5. отримають квартиру після її
смерті, то немає потреби двічі переоформляти спадок. Просила щоб не втрачати
пільги по оплаті квартири (батько був учасник бойових дій), зайві кошти, не
поспішати з нотаріальним оформленням спадщини. Він довірився їм і не
хвилювався, бо така між ними трьома рідними була домовленість. Сестра також не
оформляла на себе спадок, тому і жодної підозри у нього не виникло. Він
спокійно жив, нічого не підозрюючи, аж поки у березні 2007 року, коли вже мати
помирала, дізнався, що племінник терміново продає квартиру. Зрозумів, що його
позбавили спадкового майна - частки у квартирі, що 07.05.2004 р. його мати - ОСОБА_4 оформила на одну
себе спадщину, що залишив у спадок його батько, - спадкове майно, яке включало
в собі крім грошових заощаджень також 1/2 частини квартири у АДРЕСА_1 А
14.03.2006 року мати, яка на той час тяжко хворіла та перебувала на
інтенсивному лікуванні норкотичними препаратами як онкохвора, подарувала цю
квартиру, в тому числі і його частку в ній, онукові, сину його сестри ОСОБА_3.
Приймаючи спадщину, його мати подала неправдиву інформацію і приховала від
нотаріуса першої Львівської державної нотаріальної контори Н.Б.Суліми про те,
що в неї немає дітей і крім неї більше нікого немає спадкоємців, внаслідок чого
оформила на себе спадщину, чим порушила його законні інтереси і права.

Позивач
ствердив, що жодним чином, він ніде, ні в який спосіб не відмовлявся від свого
законного права на належну йому спадщину. Мав намір оформити свою частку на
квартиру остаточно уже після смерті матері, розділивши її з сестрою. 24.04.2007
р. його мати померла, а він залишився без успадкованого майна.

Відповідач ОСОБА_3 позов заперечив
повністю, та пояснив, що проживає в спірній квартирі з 2001 року. Позивач у
квартирі ніколи постійно не проживав, ремонту не робив, власне майно та речі не
зберігав. Після поселення і проживання з бабцею допомагав їй сам, порався по
господарству, сам проводив ремонт у квартирі. У 2003році він розлучився з
першою дружиною, одружився знову 05.06.2003р. та проживав з сі»єю у спірній
квартирі. Мати його ОСОБА_5.
також не приймала спадщину, тому законно, що бабуся оформила спадщину лише
на себе. У 2006 рощ бабця
ОСОБА_4 подарувала йому квартиру.

Представник
нотконтори державний нотаріус Суліма Н.Б. пояснила суду, що займалась
оформленням спадкових документів після смерті ОСОБА_2 До нотконтори в грудні 2003року звернулась ОСОБА_4. з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину. Повідомила, що інших спадкоємців, крім
неї, немає, а спадкове майно становить квартира АДРЕСА_1та грошові вклади в
Ощадному банку. Уважає, що ОСОБА_2,
приховавши інформацію про наявність позивача як спадкоємця першої черги,
порушила його законні права. У обов»язки нотаріуса не входить перевіряти
наявність інших спадкоємців, це обов»язок спадкоєця, що звернувся про
оформлення спадщини. Щодо внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за
законом на ім»я ОСОБА_4. не заперечила, якщо позивач фактично прийняв спадщину,
а мати приховала наявність спадкоємця.

Третя особа на
стороні відповідачаОСОБА_5. позов заперечила. Пояснила, що вона після смерті
батька не оформляла спадщину на себе. У 2003році мати оформила спадок на себе і
вирішила подарувати квартиру її синові- ОСОБА_3
Сама проживає з чоловіком в Рясне. Коли матері стало гірше зі здоров»ям,
весь час доглядала її, міряла тиск, колола їй обезболюючий препарат трамадол.
Позивач у квартирі постійно не проживав, ремонту не робив, матері не допомагав,
одже не прийняв спадщини після смерті батька. Тому вважає, що у позові слід
відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог.

Спірна квартира
АДРЕСА_1 складається з 2 житлових кімнат площею 38,1кв.м., кухні, загальною
площею 66, кв.м. До квартири належить комора в підвалі площею 21,3 кв.м.
(а.с.4).

Згідно свідоцтва
про право власності, спірна квартира належала на праві спільної сумісної
власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4(а.с.5).

ОСОБА_2. помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Після його смерті
відкрилась спадщина, однак у встановлений законом строк ніхто із спадкоємців
першої черги, якими є позивач, його мати та сестра, до нотконтори не
звертались. Згідно матеріалів спадкової справи, заяву про видачу свідоцтва про
право на спадщину ОСОБА_4. подала
23.12.2003року. У цій заяві вона вказала, що крім неї інших спадкоємців немає.

Згідно Закону
України «Про нотаріат», Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, кожному з
них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині
інших спадкоємців. Якщо свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом не
всім спадкоємцям і не на все спадкове майно, у тексті його зазначається, яка
частка спадщини залишається відкритою. Однак, у порушення встановленого
порядку, не зазначено інших спадкоємців, наявність іншого майна у свідоцтві від
07.05.2004 р. Пунктом 207 Інструкції передбачено, що письмова заява про
прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено
судом та не заперечується сторонами, позивач заяви про відмову від спадщини до
нотконтори не подавав, тому законних підстав виключати його з числа спадкоємців
першої черги не було. Мати позивача при оформленні спадщини повинна була
повідомити нотаріуса про наявність інших спадкоємців - дітей спадкодавця, які
мали б бути закликані до спадкування, але вправі були б відмовитись від
спадщини у встановленому законом порядку.

Пункт 208
Інструкції передбачає, що прийняття і відмова від спадщини можуть мати місце
щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину
спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до
ст. 548, 549 ЦК УРСР прийнята
спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив
в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкоємець прийняв частину
майна, то він вважається таким, що прийняв спадкове майно загалом.

Крім позивача,
що дав пояснення як свідок, про фактичне прийняття спадщини позивачем та вступ
у володіння квартирою одразу після смерті батька засвідчили свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7., ОСОБА_9,
ОСОБА_10.ОСОБА_11 ОСОБА_12
ОСОБА_13, які підтвердили, що позивач доглядав, утримував в належному стані та
використовува спадкове майно, що складається з квартири, майстерні у квартирі
та підвалу. Поводив себе як повноправний господар, володіючи та користуючись
майном.

З допитаних за
клопотанням відповідача свідківОСОБА_14, ОСОБА_15., ОСОБА_16,ОСОБА_17. суд не
може зробити висноку, що позивач не прийняв спадщину, не користувався спадковим
майном чи його частиною. Такі свідчення не можуть спростовувати пояснення
позивача, оскільки вказані свідки, крім дружини відповідачаОСОБА_17., яка
безпосередньо є зацікавленою в результаті розгляду справи, не проживали
безпосередньо у квартирі, не могли спростувати наведені позивачем обставини
справи та представлені докази.

Відповідно до
ст.42 Закону України "Про нотаріат"нотаріальні дії вчиняються після
їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, нотаріус повинен впевнитись
у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. При
оформленні права на спадщину за ОСОБА_4 нотаріус не закликав до спадкування
усіх спадкоємців першої черги- дітей спадкодавця.

Відповідно до
п.206"Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України" свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців,
які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством,
кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у
спадщині  інших спадкоємців.

Якщо свідоцтво
про право на спадщину видається нотаріусом не всім спадкоємцям і не на все
спадкове майно, у тексті його зазначається, яка частка спадщини залишається
відкритою.п.207 письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї
подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття
спадщини. Судом встановлено, що позивач заяви про відмову від спадщини не
подавав. Позивач повноважень щодо розпорядження спадковим майно та правами на
його не давав. Не допускається прийняття заяв про прийняття спадщини, про
відмову від неї або заяв про їх відкликання, складених від імені спадкоємців їх
представниками. Згідно п. 208 прийняття і відмова від спадщини можуть мати
місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину
спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину
спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Відповідно до
ч.2 ст. 548, 549 ЦК
(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з
моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння спадковим майном. Якщо спадкоємець прийняв
частину майна, то він вважається таким, що прийняв спадкове майно загалом.

Суд, всебічно та
повно з»ясувавши обставини справи, вважає доведеним на підставі пояснень
позивача як свідка, допитаних за його клопотанням свідків, наявних у справі
доказів, що позивач після смерті батька одразу фактично вступив у володіння та
управління спадковим майно, що становить жиле приміщення по АДРЕСА_1, майстерня
у квартирі, комора у підвалі. Вчиняв дії по його утриманню в належному стані,
догляді, збереженні. Користувався житлом для власних потреб, періодично
проживаючи там та допускаючи до користування житлом своїх дітей. Його мати не
заперечувала проживання у квартирі його та його дітей, навпаки заохочувала,
підтримуючи з сином та онуками теплі родинні стосунки, постійно зверталась до
сина для вирішення побутових та господарських питань.

Крім того, як
пояснили відповідач та третя особа, вони не оспорюють право позивача на
спадкування за законом після смерті батька як спадкоємця першої черги, однак
вважають, що він не прийняв спадщину, не подав у 6-місчний строк заяви до
нотконтори, тому вважають, що він таке право втратив.

Однак таке
твердження визнається судом помилковим. Позивач не втрачав інтересу до
спадкового майна, у строки вступив у володіння майном та його частинами, заяви
про відмову від спадщини не подавав. Неподання заяви до нотконтори пояснює
домовленістю, що існувала між родичами- спадкоємцями, згідно яких остаточно
розприділяти спадщину- квартиру та інше майно він з сестрою мали намір лише
після смерті матері, оскільки вона продовжувала проживати у квартирі, а
оформлення документів на спадок тягне за собою зайві витрати.

Відповідно до
ст. 13 ЦК України
цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами
цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана
утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

З встановлених
обставин суд робить висновок, що позивач вчинив дії, які свідчать про прийняття
ним спадщини після смерті батька, відповідно до ст. 549 ЦК УКраїни 1963р., тому
його вимога до суду підставна.

Суд вважає також
підставною вимогу позивача про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину
за законом на ім»я ОСОБА_4 в частині 1/2 частки у спадковому майні - квартирі
АДРЕСА_1, оскільки така була помилково розрахована без врахування інтересів
інших спадкоємців за законом першої черги, які з вини ОСОБА_4. до стадкування
не залучались, однак факт прийняття позивачем спадщини судом встановлено.

Згідно ст.1296 ЦК України,
позивач, як спадкоємець за законом першої черги, який фактично прийняв
спадщину, вправі одержати свідоцтво про право на спадщину та оформити на
підставі нього право власності на спадкове майно (частку). Відсутність
свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На вимогу одного
із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про
право на спадщину, як передбачено ст.1300 ЦК
України. Зміни повинні стосуватись частки у спадковому майні, на яке
видається свідоцтво, які слід розрахувати з врахуванням наявності ще одного
спадкоємця за законом- позивача ОСОБА_1, який фактично прийняв спадщину. Також
позивачу після звернення його до нотконтори слід видати свідоцтво про право на
спадщину з визначеним розміром спадковго майна, на яке видаватиметься
свідоцтво. Нотаріусу при видачі свідоцтва на ім»я позивача та внесенні змін до
свідоцтва про право на спадщину на ім»я ОСОБА_4. необхідно узгодити їх розмір
часток у спадковому майні спадкодавця ОСОБА_2

Керуючись ст.
ст.10,11,60,61,214,218 ЦПК України, ст.ст. 548,549 ЦК України
(1963р.), ст.1268, 1296, 1300 ЦК
України, Закону України «Про нотаріат»

вирішив:

Позов ОСОБА_1
задовольнити. Встановити факт прийнятті спадщини ОСОБА_1 після смерті батьк а ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до
свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2004року на ім»я ОСОБА_4
щодо частки спадкового майна.

На рішення може
бути подана апеляція протягом 20 днів у разі подання заяви про оскарження
протягом 10 днів.