Справа № 2 - 384/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
квітня 2007 p.                                          Михайлівський
районний суд Запорізької області

в складі:
головуючого судді - Ворожбянова A.M.

при
секретарі              Єрьоменко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 до Михайлівської виконавчої служби, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
про розстрочку виконання ухвали Михайлівського районного суду Запорізької
області від 25 жовтня 2005 року (в порядку ст. 373 ЦПК України), -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2005 року Михайлівським районним судом було винесено ухвалу, в якій
між нею та ОСОБА_2. була укладена мирова угода, згідно якої позивач гарантувала
виплату грошових коштів в сумі 2700 гривень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до 31 травня
2006 року в рахунок оплати суми стягнення за вироком суду ОСОБА_4. Вказана
мирова угода була затверджена ухвалою суду від 25.10.2005 року, а провадження в
справі закрито.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1,
наполягає на вимогах, та пояснила, що вона не може зразу сплатити суму боргу,
тому що вона проживає тільки за рахунок пенсії, інших джерел фінансування у неї
не має. Крім того, майна на вказану суму у неї ніколи не було. Вона не
сплачувала борг, тому, що не знала на яку адресу направляти гроші. Просить суд
надати їй можливість сплачувати щомісячно по 50 грн., до повної сплати боргу.

Представник державної виконавчої служби у Михайлівському районі - Козаченко
Ірина, заперечує проти її заяви, тому що, ОСОБА_1 було роз'яснено порядок
сплати. Вона неодноразово пояснювала їй порядок сплати боргу, кому саме треба
сплачувати, але вона всяко ухилялась від сплати.

В судовому засіданні ОСОБА_3, який також діяв від імені ОСОБА_2, за
довіреністю пояснив, що ОСОБА_1.,
після укладення мирової угоди, 25.10.2005 року, просила надати відстрочку
на 6-ть місяців. Вона повинна була сплатити борг до 31.05.2006 року, але нічого
не виплатила. В газеті „Михайлівські Новини", за її підписом була стаття,
в якій вона говорила, що не знала за ці гроші в сумі 2700 гривень. Це свідчить
про те, що вона не хоче сплачувати борг. Згідно розпорядження, ця сума буде
сплачуватися більш як рік, тому, що виходячи з розміру пенсії ОСОБА_1.,
стягування, буде виконуватися з суми доходів, та не більш, як 50 %, від
загальної суми отриманої пенсії, а це і є розстрочка. Я вважаю, що її заяву
треба відхилити.

Вислухавши пояснення позивача, представника ДВС, відповідача та дослідивши
докази по справі: ухвалу Михайлівського районного суду від 25.10.2005 року,
постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, копію пенсійного
посвідчення ОСОБА_1, довідку з Михайлівської селищної ради, та оцінив все в
сукупності, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована і задоволенню
не підлягає, з наступних підстав: ОСОБА_1. мала достатній час, на те щоб
сплатити борг, який було укладено згідно мирової угоди з ОСОБА_3, та ОСОБА_2.
від 25.10.2005 р., та до
теперішнього часу сума боргу не сплачено. Згідно діючого законодавства, Закону
України „Про виконавче провадження", сума , яка має бути стягнута з
боржника, не може перевищувати 50 %, від розміру отриманого доходу. Враховуючи,
що ОСОБА_1. пенсіонерка,
то ця сума не буде перевищувати 200 грн., таким чином стягнення буде
проводитись понад рік, що є на думку суду - розстрочкою.

Згідно зі ст. 373 ЦПК України, „за наявності обставин, що
утрудняють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї,
відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою
державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ,
у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку

або
розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення
в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити
або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання
рішення.

Згідно зі ст. 70 Закону України „Про виконавче
провадження" „відшкодування шкоди, заподіяною каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника, та збитків, заподіяних
злочином, - стягуються у розмірі п'ятдесят відсотків заробітної плати боржника.

Відповідно до ст. 50 Закону України „Про пенсійне
забезпечення" „відрахування з пенсії проводиться в установленому законом
порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання
яких відповідно до закону проводиться в порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові
до виплати.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків
її розміру: на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від
розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером
шкоди, заподіяною каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 14, 57, 209, 215, 218, 373
ЦПК України, та ст. 33, 68, 70 Закону України „Про виконавче провадження",
ст.50 Закону України „Про пенсійне забезпечення", суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені заявлених вимог ОСОБА_1 до Михайлівської
виконавчої служби, ОСОБА_2, ОСОБА_3, про розстрочку виконання ухвали
Михайлівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2005 року -
відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається протягом 20 днів з дня подачі
заяви про апеляційне оскарження.