Справа № 2-236/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу дійсним та про

визнання права власності на майно

12 грудня 2007
р.                                                        АРМЯНСЬКИЙ
МІСЬКИЙ СУД

АВТОНОМНОЇ
РЕСПУБЛІКИ КРИМ

у складі:
головуючого судді           - ШЕСТАКОВСЬКОЇ
Л.П.

за участю:
секретаря                       - НЕДУГА
Н.В.

представника
позивачів       -   ОСОБА_1

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Армянську АР Крим справу
за позовом ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та
про визнання права власності на нерухомість,

ВСТАНОВИВ:

Громадяни ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися до суду з позовом до громадянина ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу нерухомості дійсним та про визнання права власності на цю
нерухомість. їх позов вмотивований тим, що у вересні 2007 р. позивачі, як
покупці, з однієї сторони, та відповідач, як продавець, з другої сторони,
уклали між собою письмовий договір купівлі-продажу земельної ділянки та об'єкту
незавершеного будівництва, розташованого на вказаній ділянці, які знаходяться
за адресою: АДРЕСА_1. В укладеному договорі були передбачені всі суттєві його
умови. Згідно укладеного договору позивачі купили у відповідача земельну
ділянку та об'єкт незавершеного будівництва - в рівних долях, сплативши
продавцю узгоджену з ним ціну - 75000 грн. Відповідач, в свою чергу, фактично
передав покупцям продане їм майно: земельну ділянку та незавершене будівництво.
При цьому сторони домовилися, що продавець підготує необхідний пакет документів
і вони в строк до 31.10.2007 р. укладений договір купівлі-продажу посвідчать
нотаріально.

Після настання
вказаного строку відповідач відмовився посвідчувати нотаріально укладений у
вересні договір купівлі-продажу нерухомого майна, посилаючись на те, що він
прийняв рішення про збільшення ціни угоди порівняно з узгодженою раніше і вже
сплаченою йому покупцями повністю.

Посилаючись на
ст. 220 ЦК України
та на те, що всі умови договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості сторонами
узгоджені і повністю виконані, а відповідач ухиляється від нотаріального
посвідчення вказаного договору, позивачі просять суд визнати договір
купівлі-продажу земельної ділянки та об'єкту незавершеного будівництва,
розташованих за адресою АДРЕСА_1, укладеною та дійсною, а право власності на
вказані земельну ділянку та об'єкт незавершеного будівництва визнати за
позивачами в рівних долях.

При попередньому
розгляді справи в суді позов у повному обсязі підтримала представник позивачів ОСОБА_1 Позивачі до суду
не з'явилися, в позовній заяві просили суд справу розглянути без їх участі, але
з участю їхнього представника.

Відповідач до
суду також не з'явився, окремою заявою просить суд розглянути справу без його
участі, але, крім того, він надав суду свій відгук на позов, яким повністю
підтверджує обставини, викладені в позові позивачами стосовно укладення
договору купівлі-продажу нерухомості, стосовно досягнення домовленості між
сторонами відносно всіх суттєвих умов цього договору та стосовно виконання
сторонами договору всіх його умов, підтвердив причини свого ухилення від
нотаріального посвідчення договору. З вказаного відгуку відповідача видно, що
на момент розгляду даного позову в суді він позов не оспорює і визнає його
повністю. З вказаних причин суд не вбачає перешкод проти постановления судового рішення
про задоволення позову в попередньому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 130,
ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Так, в суді
встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є
власником земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої в АДРЕСА_1. її цільове
призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і
господарських будівель. Право власності відповідача на вказану земельну ділянку
підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, серія
НА № 675682, виданим Армянською міською радою 05.09.2006 р. та відповідним
витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного
кадастру. Довідкою Армянського міського відділу земельних ресурсів від
10.10.2007 р. підтверджується, що вказана земельна ділянка обмежень, обтяжень
та сервітутів не має. Нормативна грошова оцінка названої земельної ділянки
станом на 10.10.2007 р. складає 32866 грн.12 коп.

Також судом при
вивченні матеріалів справи встановлено, що відповідач є власником об'єкту
незавершеного будівництва, розташованого на цій земельній ділянці, який
складається з двох сараїв, гаража, навісу, убиральні та огорожі, що
підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, отриманого
23.10.2007 р. в КРП „Бюро
реєстрації та технічної інвентаризації м. Армянська" та технічним
паспортом на вказаний об'єкт, в якому вказана його оціночна вартість - 613 883
грн.

Розпискою
відповідача, яка фактично має форму та зміст договору (а.с. 4),
підтверджується, що 3.09.2007 р. між ОСОБА_4, як продавцем, з однієї сторони,
та ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як покупцями, з другої сторони, дійсно було укладено
письмовий договір купівлі-продажу вище названих земельної ділянки та об'єкту
незавершеного будівництва, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. В укладеному
договорі були передбачені всі суттєві його умови. Згідно укладеного договору
позивачі дійсно купили у відповідача земельну ділянку та об'єкт незавершеного
будівництва - в рівних долях, сплативши продавцю узгоджену з ним ціну - 75000
грн. Відповідач, в свою чергу, прийняв від позивачів узгоджену суму та фактично
реально передав покупцям продане їм майно: земельну ділянку та незавершене
будівництво. При цьому сторони домовилися, що продавець підготує необхідний
пакет документів і вони в строк до 31.10.2007 р. укладений договір
купівлі-продажу посвідчать нотаріально.

Вислухавши
представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені
докази в їхній сукупності, суд вважає позов належним до задоволення.

Суд дійшов
висновку, що сторонами договір купівлі-продажу виконаний у повному обсязі,
однак, в наслідок необізнаності та правової непоінформованості відповідач
ухилився від своєчасного його нотаріального посвідчення.

Ст. 41
Конституції України вказує, що кожний має право володіти, користуватися й
розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений
права власності, право власності є непорушним.

За таких
обставинах суд визнає договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним і визнає
право власності на вказане майно за позивачами в рівних долях. В даному випадку
наступне нотаріальне посвідчення договору вже не потрібне.

Підстав, що
перешкоджають задоволенню позову судом не встановлено.

З позивачів
належить стягнути недоплачений судовий збір в розмірі 1625 грн., виходячи з
оціночної вартості об'єкту незавершеного будівництва, вказаної в технічному
паспорті на нього.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60-61,
209, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 220, 657
ЦК України, ст. 41 Конституції
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу нерухомості дійсним та про
визнання права власності на нерухомість - задовольнити.

Договір купівлі
- продажу від 3.09.2007 p.,
згідно якого продавець ОСОБА_4 продав
покупцям ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в рівних долях земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану в
АДРЕСА_1, та об'єкт незавершеного будівництва (що складається з двох сараїв,
гаража, навісу, убиральні та огорожі), розташований на вказаній земельній
ділянці, - визнати дійсним.

Визнати за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності в рівних долях на земельну ділянку площею
0,1000 га, розташовану в АДРЕСА_1, та на об'єкт незавершеного будівництва (що
складається з двох сараїв, гаража, навісу, убиральні та огорожі), розташований
на вказаній земельній ділянці.

Стягнути з
позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
в рівних долях не повністю сплачений ними судовий збір в дохід держави в
розмірі 1625 гривень.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АРК через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.