Справа № 2 - 3468/ 2007 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

16
листопада 2007 року Заводський районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Агєєвої Л.І.

при
секретарі  Вдовиченко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом  ОСОБА_1 до
Територіальної державної інспекції праці у Миколаївській області  при визнання незаконним звільнення та зміну
формулювання звільнення,

В
С Т А Н О В И В:

В червні
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Теріторіальної інспекції
праці у Миколаївській області про визнання незаконним звільнення з роботи за п.
3 ст. 40 КЗпП  України та зміну формулювання
звільнення, мотивуючи тим, що працювала у відповідача на посаді провідного
спеціаліста державного інспектора праці
і була звільнена з посади за систематичне невиконання без поважних
причин посадових обов,язків, що на її думку не відповідає дійсності.

У
судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали та просили їх
задовольнити.

Представник
відповідача вимоги не визнала та просила в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши
пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи та надані сторонами
письмові пояснення та докази, суд вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом
встановлено, що позивачка знаходилася з відповідачем в трудових відносинах з
20.03.2006 року згідно наказу за № 19-к.

З
19.10.2006 року згідно наказу № 122-к виконувала обов,язки провідного
державного інспектора праці із збереженням 13 рангу державного службовця.

23.04.2007
року позивачка у відповідності з наказом № 50
була звільнена з посади за систематичне невиконання без поважних причин
посадових обов,язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Підставами для
звільнення стали дисциплінарне стягнення - догана, згідно наказу № 22-Д від
26.02.2007 року та погодження профорганізатора ТДІП у Миколаївській області.

Не погодившись з
рішенням відповідача позивачка
01.06.2007 року звернулася до суду з відповідним позовом та вимогою про
зміну формулювання звільнення, посилаючись на те, що повинна бути звільнена з
посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, оскільки 02.04.2007 року нею
була подана заява про звільнення  і на
якій керівником Інспекції була зроблена відповідна резолюція та погоджена дата
звільнення.

Крім того,
позивачка вважала, що якщо їй щомісячно нараховувалася премія за  виконання своїх  службових обов,язків та не було своєчасно
доведено про застосування до неї дисціплінарного стягнення - догани, то її
звільнення з вищевказаним формулюванням є незаконним.

Вимоги про
визнання наказу № 22-Д  від 26.02.2007
року незаконним та поновлення на роботі позивачка додатково заявляти не бажає.
Пояснити необхідність свого звільнення з роботи та надання  02.04.2007 року заяви з проханням звільнити
за власним бажанням саме з 16.04.2007 року пояснити в судовому засіданні не
змогла, але вказала, що  неодноразово
чула від керівництва вимогу подати заяву про звільнення за власним бажанням.

Як вбачається з
матеріалів справи при прийнятті на роботу позивачка була під підпис ознайомлена
з посадовою інструкцією та обов,язком проводити належну кількість перевірок на
підприємствах та установах в силу своїх службових обов,язків.

За період роботи
позивачки у відповідача до неї були
неодноразово застосовані стягнення за порушення трудової дисципліни та
неналежне виконання своїх службових обов,зків.

Так, за
невиконання  затвердженного графіку
перевірок у липні 2006 року її було позбавлено премії на 50% згідно з наказом
від 26.07.2006 року № 49.

У наказі № 64
від 02.10.2006 року  Територіальної
державної інспекції праці у Миколаївській області, який був доведений до усіх
працівників  з метою посилення контролю
за якісним виконанням своїх  службових
обов,язків, було зазначено про взагалі не надання інформації при проведенні
перевірки підприємств- боржників із виплати заробітної плати кількома
інспекторами, у тому числі і позивачкою ОСОБА_1.

Наказом від
18.10.2006 року № 121-Д за поданням прокуратури Заводського району м. Миколаєва
за порушення терміну виконання доручення та надання завідома неправдивої
інформації- позивачці була оголошена догана ( в листопаді  2006 року
догана була знята).

У січні 2007
року відповідно до графіку перевірок 22.01.2007 року позивачка повинна була
перевірити підприємство “Миколаївгаз” за вимогою прокуратури, але перевірку не
здійснила без поважних причин.

Із наданих суду
документів вбачається, що державний інспектор праці повинен здійснити за рік не
менш ніж 60 перевірок. Наказом № 150 від 28.12.2006 року з яким позивачка була
ознайомлена під підпис, була визначена місячна норма перевірок у кількості -6.

У 2007 році позивачка здійснила: у січні - 2
перевірки; у лютому - 4 перевірки; у березні - 3 перевірки і у квітні - 1.

26.02.2007 року
наказом № 22 до ОСОБА_1 знову було застосоване дисціплінарне стягнення - догана
за невиконання своїх обов,язків, а саме за несвоєчасне виконання  доручення Держнаглядпраці № Г-09-02/кол/2 від
02.02.2007 р. провести перевірку додержання законодавства про працю у ТОВ
“Радіо Плюс”, ТОВ “Агрокомплекс”, ТОВ “Авто Тема Плюс”.

09.02.2007 року
ОСОБА_1 було доручено розглянути звернення ОСОБА_2 та здійснити перевірку КП
“Миколаїввторресурси”. ОСОБА_1 була на підприємстві, отримала копії документів,
здійснила перевірку, але матеріали не оформила, звернення фактично не
розглянула та відповіді не надала.

Як пояснили
сторони у судовому засіданні, по вищевказаним обставинам у позивачки
неодноразово відбиралися пояснення та повідомлялося, що вона може бути
звільнена з роботи за неналежне виконання своїх обов,язків.

02.04.2007 року
ОСОБА_1 подала заяву про звільнення за власним бажанням  з 16.04.2007 р. на якій начальником Інспекції
було накладено резолюцію “ звільнити згідно до законодавства”.

03.04.2007 року
ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення що до порушення строків
розгляду звернення гр. ОСОБА_2, що вона робити не захотіла.

У цей же день,
03.04.2007 р. ОСОБА_1 звернулася до лікаря та до 20.04.2007 р. знаходилася на
стаціонарному лікуванні.

04.04.2007 року
на ім,я начальника Інспекції від начальника відділу, де працювала ОСОБА_1,
надійшла службова доповідна щодо застосування до неї дисциплінарного стягнення
за неякісну роботу.

23.04.2007 р.
ОСОБА_1 вийшла на роботу , де  її  було повідомлено про збори колективу
Інспекції, які будуть вирішувати питання про звільнення разом з керівництвом.

На загальних
зборах членів профспілки за участю керівника Інспекції та самої ОСОБА_1 було
одноголосно вирішено надати згоду на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади за
систематичне невиконання без поважних причин посадових обов,зків за п. 3 ст. 40
КЗпП України (протокол № 2 від 23.04.2007 р.).

Вищевказані
обставини підтвердили допитані у суді свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Згідно п. 12
Постанови Пленуму Верховного Суду України “ Про практику розгляду судами
трудових спорів” від 06.11.1992 р. № 9 (зі змінами, внесеними постановами від
01.04.1994 р. № 4; від 26.10.1995 р. № 18 та від 25.05.1998 р. № 15) у справах
про звільнення за ст. 38 КЗпП України суди повинні перевіряти доводи працівника
про те, що власник або уповноважений ним орган примусили його подати заяву про
розірвання трудового договору. Подача працівником заяви з метою уникнути
відповідальності за винні дії не може розцінюватись як примус до цього і не
позбавляє власника або уповноважений ним орган права звільнити його за винні
дії з підстав, передбачених законом, до закінчення встановленого ст 38 КЗпП
строку, а також застосувати до нього протягом цього строку в установленому
порядку інше дисциплінарне стягнення.

За таких
обставин суд вважає, що доводи ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження у ході
розгляду справи і  її позов не підлагає
задоволенню, а звільнення за п.3 ст. 40 КЗпП України відповідає дійсним
обставинам справи та є законим і обгрунтованим.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 залишити без задоволення..

Рішення   набирає законної сили через 10 днів.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської області в порядку ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Агєєва Л.І.