Справа 2-4939/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі
головуючого судді - СЕРЕДА А.В.,

при секретарі -   Музера В.Б., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кременчуці
цивільну справу за  позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася
до суду з позовом до про розірвання шлюбу, вказуючи, що вона з відповідачем
зареєстрували шлюб 31 грудня 1969 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Шлюбні стосунки між нею та
відповідачем припинені в липні 2007 року, тому що на протязі подружнього життя
в сім»ї виникали непорозуміння, вони мають різні погляди на життя, все це
привело до взаємного відчуження та втрати почуттів любові та поваги. Спільне
господарство між сторонами не ведеться.

В судовому засіданні
позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на
підстави та обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2. в
судове засідання не прибув. Про день слухання справи повідомлялася належним
чином, про що свідчать докази, які судом приймались про встановлення її місця
проживання та направлення рекомендованої кореспонденції на її адресу, а також
відповідач повідомлявся через засоби масової інформації, а саме газету «Зоря
Полтавщини» від 11.12.2007 року НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 224 ЦПК
України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо
зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Судом встановлено, що
дійсно обставини, викладені в позові, мали місце.

31 грудня 1969 року між сторонами
був зареєстрований шлюб. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки
між сторонами припинені остаточно в липні 2007 році із-за відсутності почуттів
любові та поваги між ними. Відновити сім'ю можливості немає. Подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Позивач
категорично наполягала на розірванні шлюбу, заперечувала проти надання строку
для примирення, оскільки вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Суд вважає необхідним при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути держмито в прибуток держави з
ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 110, 112
Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з
подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено,
що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Керуючись ст. 110, 112,160
Сімейного кодексу України, та ст.6, 10, 208,209,212,213,215, 218, 224   ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 31
грудня 1969 року у міському відділі ЗАГС м. Кременчука, актовий запис за
НОМЕР_2, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження  - РОЗІРВАТИ.

При видачі свідоцтва про
розірвання шлюбу стягнути в прибуток держави судовий збір з ОСОБА_2. - 8-50
грн., ОСОБА_1. від сплати судового збору звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної
сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження,
апеляційної скарги у випадку їх спільного чи окремого неподання або розгляду
справи Апеляційним судом Полтавської області, якщо рішення не скасовано.

Заочне рішення суду може
бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти
днів з дня отримання його копії.