Справа №22-к-4704/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року                                                                                              м.  Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду м.  Києва в складі суддів

Вовченка В.М.
,  Мороз Л.Л..,  Качана В.Я.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 26 грудня 2005 року
та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28 лютого 2006 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  3-ті особи:
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про визнання договору
купівлі-продажу та дарування житлового будинку недійсними,  -

встановила:

У
вересні 2005 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання договору
купівлі-продажу та дарування житлового будинку недійсними. В обґрунтування
своїх вимог зазначала,  щоІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати ОСОБА_6,  а ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько ОСОБА_7,  батьки тривалий
час хворіли,  на їх лікування,  а потім на поховання вона брала в борг гроші.
Знаходячись в скрутному матеріальному становищі,  тому що закінчився строк погашення
боргу,  їй потрібно було віддавати
гроші,  про що їй постійно нагадував
позичальник,  вона на край невигідних для
себе умовах 26.05.2001 року уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу жилого АДРЕСА_1,  який належав її батькам.  Будинок було продано за 15323 грн. 20.06.2001
року ОСОБА_2 подарував вказаний будинок своєму синові ОСОБА_3 Просила визнати
недійсними вказані договори купівлі-продажу та дарування житлового АДРЕСА_1.
Просила продовжити строк звернення до суду,
визнати за нею право власності на житловий АДРЕСА_1,  визнавши договори купівлі-продажу та
дарування вказаного будинку недійсними,
стягнувши з неї на користь відповідача ОСОБА_2 отримані за угодою
гроші,  стягнувши з відповідачів понесені
нею судові витрати.

Рішенням
Новоазовського районного суду Донецької області від 26 грудня 2005 року,  залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 28 лютого 2006 року,
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 1068 грн. 40 коп.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду І інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати та
постановити нове рішення,  яким
задовольнити позовні вимоги,  посилаючись
на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає,  що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеним обставини,
що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Новоазовського районного суду Донецької області від 26 грудня 2005 року та
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28 лютого 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.