Справа № 2-1343/07
Рішення

Іменем    України

13 квітня 2007 р. Червоноградський
міський суд Львівської області в складі:

Головуючого-судді                                                                Мелешка С І.

при секретарі                                                                        Янкевич Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Штабу ВГРЧ Західного
регіону, Червоноградського відділення
виконавчої дирекції ФССНВВ про стягнення заборгованості
страхових виплат у зв*язку з ушкодженням здоров*я чоловіка ,

встановив:

ОСОБА_1звернулась в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості страхових виплат в зв*язку з ушкодженням
здоров*я чоловіка за період з 01.08.2002 року по
01.01.2004року в сумі 2829грн.04коп., покликаючись
на те, що її чоловік ОСОБА_2працював респіраторником 50 -го воєнізованого гірничо-рятувального
загону з 1961 року по 01.07.1985 року, внаслідок
роботи в шкідливих умовах захворів профзахворюванням , яке встановлено йому висновком МСЕК від 18.10.1990 року з
втратою профпрацездатності 40% .Відповідачем
Штабом ВГРЧ Західного регіону чоловікові до 01.04.2001 року
проводилось відшкодування шкоди , з 01.04.2001 року виплати повинен проводити Фонд .Постановою Фонду від 30.07.2002 року чоловікові було припинено страхові виплати , які було
відновлено з 01.01.2004 року , внаслідок чого утворилась заборгованість на
вищезгадану суму .Чоловік позивачки помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому
вона як спадкоємець після смерті чоловіка звернулась з позовом в суд .

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1підтримав заявленні нею вимоги з підстав, викладених в позовній
заяві, уточнивши, що згідно поданого розрахунку сума
заборгованості на час вирішення справи в суді становить 2707 грн. 82 коп. і
повинна бути відшкодована відповідачами .

Представник відповідача Штабу ВГРЧ Західного регіону в судовому засіданні
позову не визнав та пояснив , що з 01.04.2001 року зобов*язання по виплаті страхових виплат покладено згідно чинного
законодавства на Фонд , тому їх організація не може бути відповідачем у справі.

Представник відповідача Червоноградського відділення ФССНВВ в судовому
засіданні позову рне визнала та пояснила, що відповідно до пп. 9.17 Положення про Державну воєнізовану Гірничо-рятувальну
службу у вугільній промисловості , затверджених постановою КМУ від 05.11.1992
року №608 та Положення про Фонд соціального
забезпечення особового складу ДВГРС , виплати
потерпілим воєнізованого складу повинні проводитись за рахунок коштів Фонду соціального забезпечення особового складу
ДВГРС .Тому, оскільки ДВГРС в період з
01.04.2001року по 31.12.2003року страхових внесків

2

за воєнізований склад не сплачував , тому саме він має призначити і виплатити належну ОСОБА_2суму відшкодування шкоди за вказаний
період.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачка ОСОБА_1з 1952 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2до його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копіями наданих у розпорядження суду
актів громадського стану.

Чоловік
позивачки ОСОБА_2працював респіраторником 50 -го воєнізованого гірничо-рятувального загону з 1961 року по 01.07.1985 року , внаслідок роботи в шкідливих умовах захворів
профзахворюванням , яке встановлено йому висновком МСЕК від
18.10.1990 року з втратою профпрацездатності 40%
.Відповідачем Штабом ВГРЧ Західного регіону йому до 01.04.2001 року проводилось відшкодування шкоди . Постановою Фонду від 30.07.2002 року ОСОБА_2 було припинено страхові виплати ,
які було відновлено з 01.01.2004 року ,
внаслідок чого утворилась заборгованість на суму 2 707 грн.82 коп., що стверджується наявними в матеріалах справи розрахунками.

Суд також приходить до висновку про
ге, що саме ВВД ФССНВ та ПЗ у м.Червонограді має відшкодувати
шкоду позивачці, виходячи із слідуючого.

Згідно з
Тимчасовим положенням про трудовий договір на проходження служби особами
воєнізованого складу ДСВАРС, затв. начальником Головного штабу ДСВАРС МНС України, з особами, що виявили бажання працювати на
посадах воєнізованого складу підрозділів ДСВАРС, укладаються письмові трудові договори у двох формах -службове зобов'язання і
контракт, які є особливими формами трудового
договору (дане Положення розроблено відповідно до Положення про ДСВАРС МНС
України і КЗпП України-

Згідно з
Положенням про проходження служби основним особовим складом ДГВРС у вугільній
промисловості, заїв, наказом Мінпаливенерго України від 22. 01.2002р № 25 розробленого відповідно до п. 10 постанови КМУ від 05.11.1992 р. № 608 „Про державну
гірничорятувальну службу у вугільній промисловості" та п.
4 Порядку комплектування та професійної підготовки
основного особового складу аварійне - рятувальних служб, затв. постановою КМУ
від 12 10.2001 р. .№1334, передбачено, що трудові взаємовідносини в підрозділах ДГВРС регулюються законодавством України про
працю.

Судом встановлено, що ОСОБА_2.
працював респіраторником 50-го воєнізованого
гірничо-рятувального загону Штаб ВГРЗ Західного регіону ДСВАРС МНС України на
підставі службового зобов'язання, що є формою трудового договору- одержував заробітну плату- користувався правом на відпустки відповідно до сг. 6 Закону України «Про
відпустки».

Як роз*яснило
Мінпраці та соціальної політики України в листі від 16.08.2002 р якщо на момент встановлення МСЕК. професійного захворювання працівник працював на умовах трудового договору
(контракту), то страхові виплати зобов'язаний здійснювати орган Фонду ССНВВ та
ПЗ .

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у відповідності до чинного законодавства ОСОБА_2. працював у відповідача - Штабі
ВГРЧ Західного

3

регіону на умовах трудового договору
(контракту), а тому страхові виплати зобов*язаний здійснювати ВВД ФССНВ та ПЗ у
м. Червонограді.

Як роз*яснив Пленум Верховного Суду
України в постанові № 6  від 27.03.1992 р. „Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди" дія
Закону України "Про загальнообов*язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків та професійних захворювань, що спричинили втрату працездатності" від 23.09-1999 р. № 1105 не
поширюється на військовослужбовців та деякі
інші категорії осіб, порядок і умови страхування
яких встановлено спеціальним законодавством.

Проте, судом встановлено, що
Положення про порядок і умови обов*язкового особистого страхування
рятувальників на підставі ст. 25 Закону України „Про
аварійно -рятувальні служби", що поширюється на позивача, не прийнято.

Згідно
договору особистого страхування працівників ДВГРС МНС України страховими випадками є, серед інших інвалідність внаслідок
нещасного випадку, а не профзахворювання. Крім цього, відповідачами по справі
не заперечувалося право позивача саме на відшкодування шкоди у вигляді
одноразової допомоги та щомісячних платежів, та не вважають, що відшкодування шкоди має здійснюватись іншим чином на
підставі договору особистого страхування.

За наведених обставин суд прийшов
до переконання про необхідність стягнення спірних сум у розмірі
2707грн.82 коп. в користь позивачки ОСОБА_1, як
спадкоємиці після смерті чоловіка ОСОБА_2з ВВД ФССНВ та ПЗ у м.
Червонограді  та задоволення позову.

Керуючись ст., ст.10,11, 33, 57,60, 209, 214-215 ЦПК України, ст.456 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 1195 ЦК України   суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити .

Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.Червонограді на користь ОСОБА_1 2 707 (дві тисячі сімсот сім) гривень 82 коп.
заборгованості по щомісячних страхових виплатах після смерті її чоловіка
ОСОБА_2за період з 01.04.2001 року по 01.01.2004 року .

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.