АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22а- 664                                                        Головуючий
2007 рік                                                                         інстанції
Суддя доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19
березня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Полтавської області в складі

головуючого
судді Лобова О.А.,

суддів Петренка
В.М. ,  Акопян В.І.

при секретарі
Зеленській О.І.

за участю
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача

представника
третьої особи

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного
фонду України в м.  Лубни на ухвалу
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2006 року в
справі за позовомОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Лубенський
м'ясокомбінат» про перерахунок та стягнення заробітної плати.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді
доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2006 року
затверджена мирова угода,  укладена між
ОСОБА_1 та ВАТ «Лубенський м'ясокомбінат»,
провадження в цивільній справі за позовомОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства «Лубенський м'ясокомбінат» про перерахунок та стягнення
заробітної плати закрите.

Оскаржуваною
ухвалою встановлено,  що сторони в судовому
засіданні уклали мирову угоду,  яка
відповідає вимогам закону і може бути затверджена судом.

2

В
апеляційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в м.  Лубни,
посилаючись на порушення судом норм матеріального права,  просить ухвалу суду від 18 грудня 2006 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Обґрунтовуючи
вимоги апеляційної скарги,  Управління
Пенсійного фонду України в м.  Лубни
зазначило,  що ухвала від 18 грудня 2006
року суперечить вимогам закону.

За
твердженням,  Управління Пенсійного фонду
України в м.  Лубни,  суд безпідставно погодився з тим,  щоб в довідці про заробітну плату позивача
розмір заробітної плати був визначений відповідно до розрахунків,  наведених в аудиторському висновку.

Такий
порядок визначення розміру заробітної плати суперечить вимогам пункту 17
Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Колегія
суддів,  перевіривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог,  дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Відповідно
до  ст.
307 ч.2 п.2),   ст.  312 ч.1 п.2) ЦПК України за результатами
розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд
вправі скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу по даному питанню,  якщо воно вирішене судом першої інстанції з
порушенням процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається,  що у
вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВАТ «Лубенський
м'ясокомбінат» та просив ухвалити рішення,
яким зобов'язати відповідача зробити перерахунок та виплатити йому
недоплачену заробітну плату за період роботи в зоні ЧАЕС,  надати довідку про перерахований розмір
заробітку до Управління пенсійного фонду України в м.  Лубни.

В
судовому засіданні 18 грудня 2006 року позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про
відмову від частини позовних вимог,  а
саме від стягнення з відповідача не донарахованої заробітної плати за час
роботи в зоні ЧАЕС.

Місцевий
суд в порушення вимог п.3) ч.1  ст.  205,
ч.4  ст.  209 ЦПК України питання про прийняття відмови
від частини позовних вимог не вирішив.

Одночасно
в тому ж судовому засіданні місцевий суд своєю ухвалою затвердив мирову
угоду,  укладену між сторонами,  хоча статтею 175 ЦПК України передбачене
право суду визнати мирову угоду,  та
відповідно закрив провадження в справі.

Ухвалюючи
рішення про визнання мирової угоди та закриття провадження в справі,  місцевий суд виходив з того,  що умови мирової угоди відповідають вимогам
закону.

Проте з
таким висновком погодитися не можна з наступних підстав.

3

Згідно
ч.5  ст.  175 ЦПК
України суд відмовляє у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи,  якщо її умови суперечать закону або порушують
права,  свободи чи інтереси інших осіб.

З тексту
мирової угоди вбачається,  що відповідач
взяв на себе обов'язок видати позивачу довідку про заробітну плату за період
роботи в зоні ЧАЕС,  розмір якої буде
визначений на підставі аудиторського висновку від 24 травня 2006 року.

Відповідно
до  ст. 54,   ст. 57 ЗУ
«Про статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,   ст.
64-67 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» пенсії особам,  які постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи обчислюються на підставі середньомісячного заробітку,  який вираховується за період роботи до 01
липня 2003 року на підставі документів про нараховану,  фактично отриману заробітну плату.

У
висновку аудитора (а.с.  18-27) наведений
розрахунковий,  гаданий розмір
заробітку,  який мав отримувати ОСОБА_1
за період роботи в зоні ЧАЕС з червня по серпень 1986 року.

Таким
чином,  умови укладеної мирової
суперечать вимогам закону та порушують право позивача на справедливий судовий
розгляд і вирішення заявлених вимог на підставі закону.

Керуючись  ст.
303,   ст.  307 ч.2 п.2),   ст.
312 ч.1 п.2) ЦПК України,  колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду України в м.
Лубни задовольнити .

Ухвалу
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 грудня 2006 року в
справі за позовомОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Лубенський
м'ясокомбінат» про перерахунок та стягнення заробітної плати скасувати.

Постановити
нову ухвалу,  якою відмовити у визнанні
мирової угоди,  укладеної 18 грудня 2006
року між ОСОБА_1 та відкритим акціонерним товариством «Лубенський
м'ясокомбінат».

Цивільну
справу за позовомОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства «Лубенський
м'ясокомбінат» про перерахунок та стягнення заробітної плати повернути до
Лубенського міськрайонного суду Полтавської області для продовження розгляду по
суті.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців до Верховного суду України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.