Справа №2- 174507р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

17 травня   2007року Джанкойський міськрайонний суд
Автономної Республіки Крим у

складі: головуючого - судді КОТООЇ
І.Я.

при
секретарі             -       АРАБАДЖИЄВОЇ Е.Р.

у
попереднім судовому засіданні в місті Джанкої розглянув цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди дійсної і визнанні права
власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся в суд з дійсним позовом.  Свої
вимоги мотивує,  що між позивачкою і
ОСОБА_3 Оі листопаду 2003року був укладений усний договір закупівлі-продажу 1/2
домоволодіння,  розташованого в місті
Джанкої по АДРЕСА_1,  що належить ОСОБА_3
на праві особистої власності на підставі свідчення про право власності на
спадщину за заповітом,  засвідченого
Джанкойською державною нотаріальною конторою 12.05.1981м.  по реєстрі 2278 і зареєстрованого вМБТІ м.  Джанкоя. Факт укладання договору
підтверджується розпискою про передачу грошей,
Договір сторонами цілком виконаний,
позивач передав відповідачеві гроші,
а відповідач передав йому документи на будинок і в сьогодення позивач
проживає в зазначеному будинку. Оформити договір закупівлі-продажу зазначеного
домоволодіння не представилося можливим,
тому що ОСОБА_3 важко занедужала і ІНФОРМАЦІЯ_1 вмерла. Після її смерті
в нотаріальну контору ніхто для прийняття спадщини у встановленим законом
термін не звернувся,  що підтверджується
довідкою нотаріальної контори від 13.04.2007року. Відповідач по даній справі
ОСОБА_2. є рідною дочкою ОСОБА_3,  до
позивачки ніяких претензій не має,  тому
що вважає,  що її мати при житті продала
позивачці 12частина домоволодіння,  що
підтверджується розпискою.

У
відповідності зі  ст. 657 Цивільного
кодексу України «договір закупівлі-продажу нерухомого майна полягає в писемній
формі і підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації»,  а оскільки нотаріальна форма договору
закупівлі-продажу не дотримана. Позивач позбавлений можливості вступити у свої
права і розпоряджатися зазначеним домоволодінням.

У
судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги і просив суд узаконити його
право власності.

Відповідачка
позов визнала і підтвердила,  що дійсно
усна угода купівлі-продажу 12 частки домоволодіння,  що належить покійної матері,  відбулася при житті матері і відповідачка
вважає що позивач фактично є власником домоволодіння,  проживає в ньому,  документи знаходиться в нього. У частині
матеріальних претензій по виплаті вартості домоволодіння претензій не має,  просила суд задовольнити вимоги позивача.
Заслухавши сторони,  досліджувавши матеріали
справи,  давши цьому оцінку,  суд рахунок вимоги позивача обґрунтованими і
підметами задоволенню,  тому що вони
відповідають вимогам закону.

У відповідності
зі  ст. 220 Цивільного Кодексу України
«якщо сторони домовилися щодо усіх важливих умов договору,  що підтверджується письмовими доказами,    і відбулося повне  або часткове
виконання  договору,   але
одна зі  сторін  ухиляється
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним». Керуючись  ст. 57, 59, 69,  208, 215 ЦПК України,   ст. 655-656, 220 ЦК України,  суд

ВИРІШИВ :

2

Визнати дійсним
договір закупівлі-продажу,  що відбувся
між     ОСОБА_1 і   ОСОБА_3.

Визнати за
ОСОБА_1    право власності на
домоволодіння,

розташоване  в місті Джанкої      по АДРЕСА_1,  що належить
ОСОБА_3      на праві особистої
власності    на

підставі   свідчення
про   право   власності
на  спадщину  за
заповітом,    засвідченого

Джанкойською
державною нотаріальною конторою 12.05.1981р. по реєстрі 2278        і

зареєстрованого
в МБТЇ м.  Джанкоя.

На рішення в
порядкові  ст. 233,  294
ЦПК України через Джанкойський міськрайонний суд

може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд АРК