Справа № 22ац-815/07р                                Головуючий
у 1 інстанції Помогайбо В.О.
№ 23                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 р
колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області в складі:

головуючого
Баркової Л.Л. Кучерявої В.Ф.,  Трушкова
М. М.  при секретарі Фік К.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і за зустрічним позовом
ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про відшкодування
шкоди,  завданої при ДТП за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.  Маріуполя від 19 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Маріуполя
від 19 червня 2007 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  З останнього на його користь
стягнуто у відшкодування майнової шкоди 10 801, 95грн.,  моральної 1000грн.,  витрати на правову допомогу -1000грн.,  держмито в розмірі 458грн.,  440грн. за висновок фахівця,  732, 48грн. за проведення автотехнічної
експертизи. В решті позову відмовлено. Додатковим рішення того ж суду від 14
серпня 2007 року відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2  до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,  завданої внаслідок ДТП.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2  просить
рішення суду скасувати,  а справу направити
на новий розгляд посилаючись на порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
ОСОБА_2  і його представника
ОСОБА_3,  які доводи скарги підтримали,  заперечення ОСОБА_1 і його представника ОСОБА_4,  які просили рішення суду залишити без
зміни,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення,  колегія суддів
вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1 і відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2  суд першої інстанції виходив з доведеності
вини водія ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху в скоєні дорожньо -
транспортної пригоди і відсутності порушень з боку водія ОСОБА_1

З таким
висновком суду не можна не погодитися.

Відповідно
до статей 1166,  1167,  1187 і 1188 ЦК України майнова і моральна шкода,  завдана неправомірними діями відшкодовується
в повному обсязі особою,  яка її завдала,

за
умови,  що дії останньої  були
неправомірними,  між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Судом
першої інстанції встановлено,  що 14
липня 2006 року,  о 22год.40хв. на
вул.  Карла -Лібкнехта ,  перед перехрестям з вул.  Серова,
в м.  Маріуполі автомобіль ВАЗ
НОМЕР_1р/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 ,  який знаходився в стані алкогольного
сп'яніння,  порушивши правила дорожнього
руху , виїхав на зустрічну смугу і допустив зіткнення з автомобілем „Фіат -
Крома „ під керуванням водія ОСОБА_1 Внаслідок зіткнення автомобілю „ Фіат-
Крома" були завдані технічні ушкодження,
а її власнику майнова шкода в розмірі 10 801, 95 грн. і заподіяна
моральна шкода.

Постановою
судді Новоазовського районного суду Донецької області від 05 серпня 2006 року
ОСОБА_2  за керування автомобілем у стані
алкогольного сп'яніння був притягнутий до адміністративної
відповідальності   в вигляді штрафу.

Постановою судді Жовтневого районного суду м.  Маріуполя від 05,  вересня 2006 року він же,  за порушення Правил дорожнього руху України,  був притягнутий до адміністративної відповідальності.
Вказані постанови ОСОБА_2  не оскаржені.

За
висновком судової транспортне - трасологічної і автотехнічної експертизи від
28.04. 2007 року в умовах даної дорожньої обстановки водій автомобіля ВАЗ
НОМЕР_1ОСОБА_2  перед перестроюванням та
будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися,  що це буде безпечним і не створить перешкод
або небезпеки іншим учасникам руху. При виїзду на смугу зустрічного руху водії
зустрічного напряму мають перевагу,  що
випливає із вимог п.п.10.1.,  11.3 Правил
дорожнього руху.

При
виконанні вимог п.10.1,  і п. 11.3 Правил
дорожнього руху водій Дудко мав технічну можливість запобігти зіткнення і його
дії знаходилися в причинному зв'язку з подіями , що наступили.

В даній
дорожній обстановці водій автомобіля „Фіат- Крома" ОСОБА_1 не мав
технічної можливості запобігти подію.

За
висновком експерта - автотоварознавця вартість майнової шкоди,  заподіяної власнику       автомобіля       „Фіат-Крома"       при       ДТП,        складає       10 801, 95грн.

Згідно
роз'яснень даних у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від
27 березня 1992 року з наступними змінами,
під володільцем джерела підвищеної безпеки розуміється юридична особа
або громадянин,  що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності ,  повного господарського відання,  оперативного управління або з інших підстав /
договору оренди,  довіреності тощо/.
ОСОБА_1 здійснював експлуатацію автомобіля „Фіат-Крома" на підставі
довіреності від 04.08. 2005 року.

При
здійсненні ДТП ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода ,  оскільки він зазнав фізичних і моральних
страждань і був змушений докладати додаткових зусиль для організації свого
життя. її розмір визначений судом з урахуванням характеру правопорушення ,  глибини фізичних і душевних страждань
потерпілого.

Квитанцією
про оплату за проведення судової автотехнічної експертизи і довідкою про оплату
правової допомоги підтверджені витрати позивача в розмірі 732, 48грн і 1 000
грн.відповідно.

За таких
обставин суд першої обгрунтовано дійшов до правильного висновку щодо
доведеності позову ОСОБА_1 про відшкодування майнової і моральної шкоди,  стягнення 1000грн за надану правову допомогу
і 732, 48грн. за проведення судової автотехнічної експертизи та про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

Разом з тим,  суд помилково стягнув з відповідача на
користь позивача 458грн судового збору і 440грн за висновок фахівця. Сума
судового збору,  з урахуванням розміру
задоволених позовних вимог складає 116, 50грн.,
підстав для стягнення 440грн. за висновок фахівця не має,  оскільки така експертиза судом не
призначалася. Тому в цій часті рішення суду підлягає зміні.

Інші
доводи апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і на
його висновки не впливають. Посилання відповідача щодо передачі йому
пошкодженого автомобіля є безпідставним,
оскільки таких вимог відповідачем суду першої інстанції не заявлялося .

Керуючись  ст. ст 303,
307,  308 ЦПК України,  колегія судців -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 частково задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду в частині відшкодування майнової ,  моральної шкоди,  стягнення судових витрат на правову допомогу
і за проведення судової автотехнічної експертизи,  відмови в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2  залишити без зміни. В частині
розміру стягнення судового збору і витрат за висновок фахівця рішення суду змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 116, 50грн./ сто шістнадцять
грн./

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання чинності в касаційному порядку.