Справа № 2 - 1694/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардійський районий суд Автономної Республіки Крим  у складі:

головуючого судді - Сологуб Л.В.,

при
секретарі - Котовій В.Ю.

розглянувши  у
відкритому судовому засіданні у смт. Красногвардійське справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням, треття особа - Відділ
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Красногвардійського РВ ГУ
МВС України в АР Крим,

встановив :

Позивач ОСОБА_1 у липні 2007р. звернувся до
Красногвардійського райсуду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1. У
позовній заяві позивач зазначив, що у 1994 році він розірвав шлюб з
відповідачкою. Відповідачка мешкала в спірному будинку зі своїм другим
чоловіком до 2003 року. У 2003 році ОСОБА_2 виїхала на постійне місце мешкання
до с. Урожайне, Сімферопольського району АР Крим, але з будинку не виписалась.
Просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим
приміщенням у будинку АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач не з´явився, а представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні
вимоги, пояснила, що ОСОБА_1- її чоловік, є власником будинку АДРЕСА_1. У цьому
ж будинку прописана також відповідачка.
Пояснила, що вона є другою дружиною ОСОБА_1, до 1994 р. він був у шлюбі
з ОСОБА_2 Після розірвання цього шлюбу у 1994р. і в зв´язку з тим, що позивача вигнала з будинку його колишня
дружина, він перейшов жити до неї. ОСОБА_1 залишив ОСОБА_1 та їх дітям будинок
АДРЕСА_1. Відповідачка вийшла заміж вдруге, створила нову сім´ю, але продовжувала жити в будинку,
де й прописала свого другого чоловіка. В 2003 році відповідачка звільнилася з
роботи,  і виїхала жити до своєї матері в
с. Урожайне, що під Сімферополем, а свого другого чоловіка залишила жити в
цьому будинку. ОСОБА_1 в судовому порядку в листопаді 2003 року виселив
чоловіка ОСОБА_1 В лютому 2004 року ОСОБА_1 разом із нею прописались в будинок
АДРЕСА_1. Просила позов задовольнити у повному обсязі, визнати відповідачку
втратившою право на жилу площу у будинку АДРЕСА_1.  Доповнила, що будинок на два хазяїна, але під
однією адресою. В одній частині живе їхня сім´я, а в другій - мати чоловіка.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов
підтримала. Просила позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка у судовому засіданні проти позову
заперечувала, пояснила, що вона є співвласником будинку тому, що є колишньою
дружиною позивача. Документів, які б підтвердили її право власності на будинок
не має. Вона їх не оформляла, тому що вважає достатнім факту того, що вона була
в шлюбі, та таким чином набула право власності на будинок. З будинку виїхала у
квітні 2003 року,  переїхала на постійне
місце проживання до матері в Сімферопольський район, де проживає постійно з
2003 року, з часом перевезла туди і свої речі. Коли вона приїзджає провідати
дітей, зупиняється у своєї свекрухи у цьом ж селі. Наміру жити в спірному
будинку в неї немає. Будинок купували разом з ОСОБА_1, але його не ділили, щоб
залишити дітям. Будинок на двох хазяїв, в другій частині живе її свекруха. Просила
в позові відмовити.

Представник Відділ громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб Красногвардійського РВ ГУ МВС України в АР Крим ОСОБА_5,
заперечень не надала.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали
справи,
суд приходить до наступного.

Зі свідоцтва про розірвання шлюбу видно, що ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 розірвали шлюб 13.12.1994 року (а.с.5). Згідно довідки Новопокровської
сільскої ради від 20.06.2007 р. в домі АДРЕСА_1 прописані члени сім´ї ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з сином від
другого шлюбу. (а.с.6).

З архівної виписки з протоколу засідання правління
колгоспу “Україна” від 10.04.1992 р. №4 видно, що на засіданні обговорювалось
питання про про затвердження договорів на продаж будинків колгоспникам, та було
вирішено продати ОСОБА_1 будинок за 2749 руб. (а.с.7). З довідки від 16.05.2003
р. видно, що ОСОБА_1 заплатив за будинок 2749 руб повністю. (а.с.8). З справки
СПК “Україна” від 28.10.2003 р. також видно, що будинок АДРЕСА_1 оформлено на
ОСОБА_1, оплату він здійснив повністю і будинок є його власністю. (а.с.9,22).

З копії рішення №5/72 від 26.09.2003 р. виконкому
Нвопокровської сільської ради видно, що прийнято рішення про оформлення права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
за ОСОБА_1, та про видачу свідоцтва про право його власності (а.с.10).

Згідно копії договору №158 від 11.05.1992 р. колгосп
“Україна” продав, а ОСОБА_1 купив, житловий будинок з присадибними будівлями в
АДРЕСА_1, з штампом в кінці договору про те, що вартість оплачена повністю
(а.с.11-12).

З копії технічного паспорта та з витяга про реєстрацію
права влансоті на нерухоме майно від 29.11.2003 р.  вбачається, що ОСОБА_1 є власником ½ частки будинку АДРЕСА_1, а інша ½ частина належить ОСОБА_6
(а.с.13,14). З свідоцтва про право влансоті на нерухоме майно від 29.11.2003 р.
також видно, що власником ½ частини будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.15).

Справкою 356 від 14.02.2007 р. підтверджується той факт, що ОСОБА_2 дійсно
працювала в СПК “Україна” з 1986 року по 02.04.2003 року (а.с.24).

Рішенням Красногардійського районного суду від 12.03.2007 р., яке було
залишено без змін ухвалою Апелляційного суду АР Крим від 13.06.2007 р., в
позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування
жилим приміщенням на підставі ст.71 ЖК України відмовлено. (а.с.25,26-27).

Новопокровська сільска Рада повідомила, що ОСОБА_2 згідно договору
купівлі-продажу будинку, прописана в АДРЕСА_1 з тавня 1992 року. Не проживає за
данною адресою з 2002 року, права власності на будинок не має. (а.с.28), що
також підтверждується актом від 25.06.2007 р. (а.с.29).

Таким чином, судом встановлено, що власником спорного будинку з 29.11.2003
року є ОСОБА_1.  Відповідачка ОСОБА_2 не
надала суду доказів того, що вона є співвласницею будинку, або, що вона
зверталась до суду про поділ спільно нажитого майна, будинку. Сторони розірвали
шлюб ще 1994 році, поділ будинку не проводили. Відповідачка вільно
користувалалсь цією домівкою до 2003 року, тоб то до того моменту поки не
розійшлася з другим чоловіком та не
виїхала з місця проживання до своєї матері в с.Урожайне Сімферопольского
району. Цей факт підтверждується обома сторонами.

Згідно ст. 10 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які пона посилається як на підставу своїх вимог або заперерчень.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів торін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача  та членів його сім´ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або
в інше жиле приміщення договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Якщо
вибуває не вся сім´я,  член сім´ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим
приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.64 ч.2 ЖК України відповідачка не є
членом сім´ї позивача.

Як було встановлено судом відповідачка не проживає в спірному будинку з
квітня 2003 року, вибувши на постійне місце проживання в Сімферопльський район,
та працевлаштувавшись там. В листопаді 2003 року, після вибуття відповідачки,
позивач отримав свідоцтво про право власності на будинок та став його законним
власником.

Оскільки
відповідачка ОСОБА_2 постійно проживає у АДРЕСА_2, наміру
повернутись до будинку АДРЕСА_1 не має,
комунальні послуги не сплачує, суд приходить до
висновку, що відповідачка не має наміру проживати убудинку ні тепер ні в
майбутньому,
і вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі.

Виходячи з вище викладенного та керуючись ст.107 ЖК
Украины, ст.ст.10,11, 209, 213-215, ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1  - задовольнити.

Визнати втратившою право на  користування жилим приміщенням ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, у будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку  через Красногвардійський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя