Справа №22-3764                                          Головуючий
у 1-й інстанції Матвієнко Ю.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня   2007 року                      Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого                             Волошиної В.М.

Суддів                                        Столбун
В.І., Желепи О.В.

при секретарі                              Гайдай І.М.

Розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
Храпійчука Віктора Олександровича - представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ініціатива ЛТД» на рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 05 лютого 2007 р.
в справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ініціатива ЛТД»   про
відшкодування збитків.

Заслухавши
доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

Встановила:

21 вересня 2005
р. позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися до суду з позовом до відповідача
про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 65 000 грн., витрати за
проведення експертизи та державного мита 650 грн.

Свої позовні
вимоги мотивували тим, що між ОСОБА_1. та відповідачем 16 травня 2002 р. було
укладено договір про надання послуг щодо стоянки автомобіля, відповідач
зобов'язувався надавати місце для стоянки автомобіля та не допускати
проникнення сторонніх осіб до нього. 18 червня 2005 р. на території автостоянки
відповідача внаслідок підпалу вказаного автомобіля він загорівся, внаслідок
пожежі він був пошкоджений, розмір матеріальних збитків становить 65 000 грн.,
яку і просили відшкодувати з відповідача.

Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2007 р. позовні вимоги
задоволені.

Стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю «Ініціатива ЛТД» на користь ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. 65 000 грн. матеріальної шкоди, 650 грн. державного мита та витрат,
пов'язаних з проведенням експертизи у розмірі 2212 грн.

В апеляційній
скарзі Храпійчук Віктор Олександрович - представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ініціатива ЛТД» просив рішення суду скасувати та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права.
Крім того, представник відповідача зазначав, що суд помилково узяв до уваги
висновок спеціаліста відносно того, що причиною пожежі автомобіля стало
занесення сторонньою особою джерела запалювання і поза увагою суду залишився
висновок додаткової пожежно-технічної експертизи, яка була призначена та
проведена в рамках розслідування кримінальної справи за висновком якої осередок
пожежі   знаходився в моторному відсіку
автомобіля та матеріали кримінальної справи , яка постановою від 04 липня 2006
р. закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 6 КПК України за відсутністю події злочину.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість ухваленого в цій частині рішення, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
п.п. 2,3) ст. 309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

недоведеність
обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи
позовні вимоги в зазначеному розмірі, суд першої інстанції виходив з їх
доведеності. В основу рішення суду було покладено наступні докази:

·
висновок спеціаліста по причині пожежі №199 від 18 червня
2005 р. /а.с.18/;

·
висновок №6842 судової пожежно-технічної експертизи №6842
від 26 вересня 2005 p.,
який проводився експертом ОСОБА_3. КНДІСЕ /а.с.124/;

·
висновок головного спеціаліста №2-ПТ/201 від 15 листопада
2006 р. відділення вибухо-пожежотехнічних досліджень вибухотехнічного відділу
НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві / а.с.196-209/. Висновок №2816/3814/4480
додаткової судової пожежно-технічної експертизи від 20 червня 2006 р. КНДІСЕ
/а.с. 131-145/ судом був відхилений.

Проте,
погодитись з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов їх з
порушенням вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти
з'ясування дійсних обставин справи, прав та обов'язків сторін в даних
правовідносинах, належної правової оцінки зібраних в справі доказів та вимог
ст.950,951,955,977 ЦК України на підставі яких суд вирішив спір.

Судом
встановлено, що 16 травня 2002 р. між позивачкою ОСОБА_1. та відповідачем ТОВ
«Ініціатива ЛТД» було укладено договір про надання послуг по стоянці автомобіля
«Шкода Октавія» , державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві
приватної власності належить позивачці на підставі договору від 31 січня 2002
р. За умовами договору відповідач зобов'язувався надати позивачці місце на
стоянці по АДРЕСА_1 в м. Києві
під стоянку автомобіля та не допускати проникнення до автомобіля сторонніх
осіб.

18 червня 2005
р. близько 04 год. ранку на
зазначеній автостоянці виникла пожежа декількох автомобілів, в результаті якої
був пошкоджений і автомобіль позивачки.

Після пожежі
позивачка автомобіль продала згідно біржової угоди і власником автомобіля
згідно технічного паспорту НОМЕР_2 від 13 серпня 2005 р. став ОСОБА_4. По факту
пожежі була порушена кримінальна справа і автомобіль зберігався на автостоянці
відповідача.

У відповідності
до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Постановою від
04 липня 2006 р. слідчого СВ ТВМ №1 Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві
кримінальна справа №03-6566, яка була порушена 28 червня 2005 р. по факту
умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, за ознаками складу злочину,
передбаченого ч.2 ст. 194 КК України закрита на підставі ст. 6 ч. 1 п. 1 КПК
України за відсутністю події злочину.

Згідно ст. 179
ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для
вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Для встановлення
у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті,
досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Суд, в порушення
вимог ст. 179 ЦПК України зазначений процесуальний документ, який набрав
чинності і ніким не був оскаржений, міститься в матеріалах цивільної
справи/а.с. 179-180/, залишив поза своєю увагою і цей документ не отримав
юридичної оцінки, як доказ по справі. Тоді, як зазначена постанова вказує на
те, що була відсутня подія злочину, оскільки пожежа на автомобілі «Шкода Октавія»
виникла внаслідок короткого замикання, що сталося між проводом акумуляторної
батареї, який поєднувався до болтового контакту утягуючого реле стартера
двигуна, і корпусом зазначеного утягуючого реле.

Разом з тим,
покладені в основу, як підстава позовних вимог позивачів наступні докази:

·
висновок спеціаліста по причині пожежі №199 від 18 червня
2005 р. /а.с. 18/;

·
висновок №6842 судової пожежно-технічної експертизи №6842
від 26 вересня 2005 p.,
який проводився експертом ОСОБА_3. КНДІСЕ /а.с.124/;

висновок
головного спеціаліста №2-ПТ/201 від 15 листопада 2006 р. відділення
вибухо-пожежотехнічних досліджень вибухотехнічного відділу НДЕКЦ при ГУ МВС
України в м. Києві / а.с. 196-209/ не можна прийняти до уваги виходячи з
наступного.

Так , висновки
спеціаліста по причині пожежі №199 від 18 червня 2005 р. /а.с. 18/ та головного
спеціаліста №2-ПТ/201 від 15 листопада 2006 р. відділення
вибухо-пожежотехнічних досліджень вибухотехнічного відділу НДЕКЦ при ГУ МВС
України в м. Києві є лише дослідженнями спеціалістів, а не висновками
експертів, які не попереджались про кримінальну відповідальність. Крім того,
висновок спеціаліста по причині пожежі №199 від 18 червня 2005 р. /а.с. 18/
взагалі є невмотивованим, а висновок головного спеціаліста №2-ПТ/201 від 15 листопада
2006 р. відділення вибухо-пожежотехнічних досліджень вибухотехнічного відділу
НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві / а.с. 196-209/ отриманий позивачем   поза ухвалою суду про призначення
експертизи.

Оскільки
матеріали справи містять декілька висновків стосовно причини пожежі автомобіля,
які суперечать один одному, то ухвалою суду від 03 липня 2006 р. /а.с. 174/ за
ініціативою суду була призначена судова пожежно-технічна експертиза, проведення
якої було доручено КНДІСМ. Із листа КНДІСМ / а.с. 176/ вбачається, що
пошкоджений автомобіль 18 липня 2006 p., тобто через
2-і неділі після призначення судом експертизи був забраний з автостоянки
власником автомобіля ОСОБА_4. Таким чином, автомобіль експертам для дослідження
не був наданий, тоді як 10 листопада 2006 р. ОСОБА_2. за своєю ініціативою та
ігноруючи ухвалу суду про проведення експертизи, 10 листопада 2006 р. подає
заяву до відділення вибухо-пожежотехнічних досліджень вибухотехнічного відділу
НДЕКЦ при ГУ МВС України в м. Києві / а.с. 196-209/ для виконання
пожежно-технічного дослідження по факту пожежі автомобіля та надає для
обстеження і сам автомобіль, а в подальшому отримане дослідження залучає до
матеріалів справи, як доказ позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.
146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання
експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі ,
якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих
осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити в його
визнанні.

За таких
обставин, надане дослідженняОСОБА_2 від 15 листопада 2006 р. не може бути
прийнятий судом, як доказ позовних вимог позивачів.

Що стосується
висновку №6842 судової пожежно-технічної експертизи від 26 вересня 2005
р./а.с.124-126/, виконаний експертом ОСОБА_3. КНДІСМ, в якому зазначено, що
причиною виникнення даної пожежі на автомобілі стало занесення до осередку
пожежі стороннього джерела відкритого полум'я, то цей висновок також не можна
прийняти до уваги, так як він є неповним і як пояснив в суді апеляційної
інстанції експерт ОСОБА_3., ним проводи електропроводки не досліджувались.

Разом з тим,
висновок №2816/3814/4480 додаткової судової пожежно-технічної експертизи від 20
червня 2006 р. /а.с. 131-145/ проведений комісією експертів КНДІСМ з
лабораторними дослідженням усього автомобіля, в тому числі і електропроводки, з
проведенням мікроструктурного аналізу. Тому, з урахуванням викладеного,
дослідивши матеріали справи, допитавши експертів, колегія суддів вважає за
необхідне покласти в основу рішення висновок №2816/3814/4480 додаткової судової
пожежно-технічної експертизи від 20 червня 2006 р. /а.с. 131-145/ проведений
комісією експертів КНДІСМ, оскільки останній є обґрунтований і повністю
підтверджується зібраними по справі доказами та спростовує висновки щодо того,
що причиною виникнення даної пожежі автомобіля стало занесення до осередку
пожежі стороннього джерела відкритого полум'я.

Доводи
апеляційної скарги є суттєвими. Тому, рішення суду про задоволення позовних
вимог не можна визнати законним і обґрунтованим воно підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки
позивачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. не довели свого позову, що є їх обов'язком
відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу Храпійчука Віктора Олександровича - представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ініціатива ЛТД» задовольнити.

Рішення
Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2007 р. скасувати та
ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ТОВ
«Ініціатива ЛТД» про відшкодування шкоди відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до Верховного Суду України.