Справа
№2-264/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007року.                                 Савранський
районний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді  Прібилова
В.М..,

при секретарі                             Загорій
А.А.,

з участю
прокурора розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Саврань справу за
позовом ОСОБА_1 до Савранської районної державної адміністрації Одеської
області про визнання права на земельний частку (пай), -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Савранської районної державної адмі­ністрації
Одеської області про визнання за нею права на земельний пай, просить понови­ти
їй строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права, який
пропущений з поважних причин, а також визнати за нею право на земельну частку
(пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного
сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с Байбузівка Савранського району Одеської області розміром
2.58 в умов­них кадастрових гектарах вартістю 9027 грн. Крім того, позивачка
просить зобов'язати Савранську районну державну адміністрацію Одеської області
видати їй сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 2.58 в умовних
кадастрових гектарах.

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що на момент видан­ня
Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" № 720 від 8
серпня 1995 року, а також на момент отримання КСП ім. Шевченка с Байбузівка
державного акту на право колективної власності на землю 12 вересня 1995 року -
вона перебувала на пенсії за віком, тому має право на земельну частку (пай).
Проте, помилково вона не була вклю­чена до списку осіб, які мають право на
земельну частку (пай), і земельний сертифікат на право на земельну частку (пай)
не отримала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що з 21 жовтня 1939 року по 25 січня
1978 року вона працювала дояркою в колгоспі ім. Шевченка с Байбузівка
Савранського району Одеської області, який згодом був реорганізований в
колективне сільгосппідп­риємство ім. Шевченка, після чого вийшла на пенсію за
віком. Строк звернення за захис­том свого порушеного права до суду пропустила у
зв'язку з тим, що за станом здоров'я була змушена переїхати в АДРЕСА_1 до близьких
родичів, де проживає до даного часу і їй не було відомо про те, що вона не була
включена в списки ч.1енів колгоспу, які мають право на земельну частку (пай),
чим безпідставно була позбавлена права на земельну частку (пай), що змусило її
звернутися з даним позо­вом до суду.

Представник Савранської районної державної адміністрації Одеської області
Шпи-тко І.В. в судовому засіданні позов ОСОБА_1 про визнання за нею права на
земельну частку (пай) визнала в повному обсязі, заперечень немає, вважає за
необхідним визнати за позивачкою право на земельний частку (пай ).

Представник Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської
області в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій
вказує, що позов ОСОБА_1 про визнання за нею права на земельну частку (пай)
визнає в повному обсязі, заперечень немає, просить справу розглянути за його
відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки, представника Савранської районної державної
адміністрації, прийнявши до уваги думку представника Байбузівської сільської
ради, ви-

кладену ним в заяві, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задово­ленню за таких підстав.

Згідно з п. 2 Указу Президента України „Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" від 8 серп­ня 1995 року № 720 - право на земельну частку
(пай) мають ч.1ени колективного сільсь­когосподарського підприємства, в тому
числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються ч.1енами
зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта
на право колективної власності на землю.

Вказане підтверджується: копію трудової книжки позивачки (а. с. 5),
довідкою Бай-бузівської сільської ради (а. с. 6), копією пенсійного посвідчення
(а. с. 7), копією посвід­чення учасника війни (а. с. 8), копією Пужайковської
сільської ради (а. с. 9), копією сві­доцтва про укладення шлюбу (а. с. 10),
копією паспорту позивачки (а. с. 11), архівною копією рішення Концебівської
сільської ради від 30.08.1995 року (а. с. 12), випискою з протоколу № 3
загальних зборів уповноважених ч.1енів КСП ім. Шевченка від 22 червня 1995 року
(а. с. 13), довідкою Савранського районного відділу земельних ресурсів, згідно
якої середній розмір земельної частки (паю) по КСП ім. Шевченка складає 2,58 в
умов­них кадастрових гектарах, вартість земельної частки (паю) становить 9027
грн. (а. с. 15).

Згідно з трудовою книжкою колгоспника ОСОБА_1 - вона на момент отримання
КСП ім. Шевченка с Байбузівка
Савранського району державного акта на право колек­тивної власності на землю
була на пенсії за віком, але залишалася ч.1еном зазначеного го­сподарства, (а.
с. 5).

Крім того, суд вважає, що причини пропуску позивачкою строку позовної
давності є поважними і її порушене право підлягає захистові.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2 Закону України „Про власність",
статтями 10, 11, 60, 79, 209, 213-215,218 ЦПК України, -

вирішив:

1.
Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

2.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженкою с
Байбузівка Савранського району Одеської області, мешканкою АДРЕСА_1, право на
земельну частку (пай) у землі, яка пе­ребувала у колективної власності
колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка с Байбузівка
Савранського району Одеської області розміром 2,58 в умовних кадастрових
гектарах, вартість якої становить 9027 грн. (вісім тисяч сімдесят п'ять гри­вень).

3.
Зобов'язати Савранську району державну адміністрацію
Одеської області видати ОСОБА_1, мешканці АДРЕСА_1, сер­тифікат на право на
земельну частку (пай) розміром 2,58 в умовних кадастрових гекта­рах.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через суд, що постановив рішення.