overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-6382007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.09.2007 р. Маловисківський райсуд Кіровоградської
області

в складі: головуючого-судді                                        НАЗАРЕНКА В.Я.

при
секретарі                                                               КІСІЛЬ
О.Л.

з участю
позивача ОСОБА_1 і
представника відповідача ОСОБА_2  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Мала Виска справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
"Торговий дім Дербі" смт. Смоліно Маловисківського р-ну про
повернення незаконно стягнутих коштів із заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась до суду з позовом до ТОВ "Торговий дім Дербі "смт. Смоліно
Маловисківського р-ну про повернення незаконно стягнутих коштів із заробітної
плати.

В судовому
засіданні позивач свій позов підтримала,
посилаюччись на обставини,
викладені в позовній заяві.

Просить суд стягнути
з відповідача на її користь 1494 гривень 34 коп,  як незаконно стягнуті кошти з її заробітної
плати в рахунок погашення недостачі,
виявленої під час інвентаризації в магазині,  де вона працювала продавцем.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнала,  мотивуючи це тим,  що з зарплати позивача коштів,  в рахунок погашення недостачі в магазині,  де вона працювала,  взагалі ніколи не стягувалось.

Дійсно,  в магазині де працювала позивач було двічі
виявлено недостачі під час проведення ревізій.

Але ці недостачі
позивач,  як і інші продавці погашали
добровільно,  шляхом внесення в касу
підприємства відповідні суми.

Тому просить суд
відмовити в задоволенні позову позивача.

Правовідносини,  які виникли між позивачем і відповідачем
врегульовані  ст.  ст. 127 і 136 КЗПП України.

В судовому
засіданні встановлено,  що позивач дійсно
працювала продавцем магазину №4 в м. Мала Виска,  який належить ТОВ "Торговий дім
Дербі".

В липні місяці
2005 року під час інвентаризації в магазині №4 була виявлена недостача
товарно-матеріальних цінностей на суму 8851 грн.

Вказану суму
недостачі позивач і інші продавці цього магазину погасили добровільно,  шляхом внесення певних сум до каси ТОВ
"Торговий дім Дербі",  що
підтверджується поясненнями позивача і представника відповідача.

В рахунок
погашення недостачі по магазину,  ніяких
грошових сум з заробітної плати позивача ніколи взагалі не стягувалось,  що підтверджується поясненням представника
відповідача,  а також випискою з
відомості по рахунку 661 "Розрахунки за заробітною платою" ОСОБА_1 в якій
зазначено,  що за період з 01.06.2005р.і
по 01.09.2005р. з заробітної плати позивача відраховувались подоходний
податок,  внески до пенсійного і
страхового фондів і відрахування по безробіттю.

Інших
відрахувань із зарплати позивача не проводилось.

Тому вимоги
позивача є незаконними і не можуть бути задоволені.

Керуючись  ст.
ст. 127 і 136 КЗПП України, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позову ОСОБА_1 до ТОВ
"Торговий дім Дербі 'смт. Смоліно Маловисківського району про повернення
незаконно стягнутих коштів із заробітної плати відмовити.

2

Рішення може
бути оскаржене до Кіровоградського обласного апеляційного суду протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2о-191-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня    2007 року                                                                        м.
Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді                                       Черненко
В.А.

народних засідателів                   Волкотру
б Г .В.

Стрекалова С. Я.

при секретарі                                                              Широкопояс
О.В.

представника заявника                                             Гришаєнка
І.А.

представника
зацікавленої особи                             Майдибури
Л.Т.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою
Ново-Білицького психоневрологічного інтернату для чоловіків,  зацікавлена особа: Орган опіки та піклування
Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання
недієздатним ОСОБА_1.

встановив:

В квітні
2007 р. Ново-Білицький психоневрологічний інтернат для чоловіків звернувся до
суду з заявою,  в якій просить визнати
недієздатним ОСОБА_1.,  який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 p.,  посилаючись на
те,  що останній є інвалідом другої групи
внаслідок психічного захворювання,  у
зв'язку з наявною хворобою за своїм психічним станом не може розуміти значення
своїх дій та керувати ними,  постійно
проживає у психоневрологічному інтернаті.

Представник
заявника в судовому засіданні заяву про визнання недієздатним ОСОБА_1.
підтримав та просить суд її задовольнити.

Представник
Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації проти заяви не заперечує і вважає,  що є правові підстави для її задоволення.

Суд,  заслухавши пояснення представника заявника та
представника зацікавленої особи,
дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку,  що заява
підлягає задоволенню за такими підставами.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_1року,  є інвалідом другої групи внаслідок психічного
захворювання і з листопада 1992 року постійно перебуває у в Ново-Білицькому
психоневрологічному інтернаті для чоловіків і знаходиться на повному державному
забезпеченні.

Згідно
висновку судово-психіатричної експертизи № 849 від 19.07.2007 року страждає
психічним захворюванням у вигляді тяжкої розумової відсталості (як результат
хвороби Дауна) і за
своїм психічним станом не може керувати своїми діями та розуміти їх значення.

Таким
чином,  згідно  ст.  39
ЦК України є
підстави визнати ОСОБА_1. недієздатним.

Керуючись  ст. 39
ЦК України,   ст.
ст.  10,  57,
60,  61,  215
ЦПК України

суд,

вирішив:

Заяву
задовольнити.

Визнати
недієздатним ОСОБА_1,  який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1року,  постійно проживає у
Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків за адресою:
АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2о-197-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня   2007 року                                                                          м.
Київ

Святошинський
районний суд м.  Києва

у
складі: головуючого судді                                        Черненко
В.А.

народних
засідателів                                                  Волкотруб
Г.В.

Стрекалова С. Я.

при
секретарі                                                               Широкопояс
О.В.

представника
заявника                                              ОСОБА_1

представника
зацікавленої особи                              ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою
Ново-Білицького  психоневрологічного
інтернату для чоловіків,  зацікавлена
особа: Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання недієздатним
ОСОБА_3

встановив:

В квітні
2007 р. Ново-Білицький психоневрологічний інтернат для чоловіків звернувся до
суду з заявою,  в якій просить визнати
недієздатним ОСОБА_3.,  який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 p.,  посилаючись на те,
що останній є інвалідом першої групи загального захворювання,  у зв'язку з наявною хворобою за своїм
психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними,  постійно проживає у психоневрологічному інтернаті.

Представник
заявника в судовому засіданні заяву про визнання недієздатним ОСОБА_3.
підтримав та просить суд її задовольнити.

Представник
Органу опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної
адміністрації проти заяви не заперечує і вважає,  що є правові підстави для її задоволення.

Суд,  заслухавши пояснення представника
зацікавленої особи,  дослідивши матеріали
справи,  дійшов висновку,  що заява підлягає задоволенню за такими
підставами.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_3,  який народився ІНФОРМАЦІЯ_1року,  є інвалідом першої групи ззагального
захворювання і з 30 листопада 2000 року постійно перебуває в Ново-Білицькому
психоневрологічному інтернаті для чоловіків і знаходиться на повному державному
забезпеченні.

Згідно
висновку судово-психіатричної експертизи № 848 від 19.07.2007 р. ОСОБА_3
страждає на психічну хворобу «органическое
поражение головного мозга
травматического генеза со слабоумием» і за своїм психічним станом не може
керувати своїми діями та розуміти їх значення.

Таким чином,  згідно
ст.  39 ЦК України є
підстави визнати ОСОБА_3.   недієздатним.

Керуючись  ст. 39 ЦК
України,   ст.  ст.
10,  57,  60,
61,  215 ЦПК України

суд,

вирішив:

Заяву
задовольнити.

Визнати
недієздатним ОСОБА_3,  який народився
ІНФОРМАЦІЯ_1року,  постійно проживає у
Ново-Білицькому психоневрологічному інтернаті для чоловіків за
адресою:АДРЕСА_1.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня
2007 року                                        Старокостянтинівський
районний суд

Хмельницької
області в складі:

головуючого
- судді                                              Юзюка
О.М.

при
секретарі                                                         Борикіній
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу,  так як їхня сім'я розпалася через негідну
поведінку відповідача,  який проживає з
іншою жінкою однією сім'єю,  має від неї
двох дітей,  примирення між сторонами не
можливе.

В судове
засідання позивач не з'явилася,  хоча про
час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
Проте подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її"
участі,  позовні вимоги підтримує
повністю і просить шлюб розірвати.

Відповідач позов
визнає і згідний на розірвання шлюбу.

Заслухавши
пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  112 Сімейного кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхній дітей,  що мають істотне значення.

Як
встановлено в судовому засіданні,
сторони перебувають в шлюбі з 22 грудня 1990 року зареєстрованому у
відділенні ЗАГС Ігналінського району,
Литовської республіки,  актовий
запис № 470. Від спільного проживання мають дочку ОСОБА_3. Причиною розпаду
сім'ї стала негідна поведінка відповідача,
він проживає з іншою жінкою з якою має двох дітей,  сторони припинили подружні стосунки з 1997
року і відновлювати їх не мають наміру.

Після
розірвання шлюбу дочка ОСОБА_3 буде проживати з ОСОБА_1.

За таких
обставин суд прийшов до висновку,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими,  а тому їх шлюб слід розірвати і судові
витрати покласти на відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212 - 215 ЦПК України,  на
підставі  ст.  ст.
ПО,  112 Сімейного Кодексу
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Шлюб,  зареєстрований 22
грудня 1990 року у відділенні ЗАГС Ігналінського району,  Литовської республіки,  актовий запис № 470,  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  розірвати.

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 користь держави мито в сумі
17 грн. ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене шляхом подачі на протязі 10 днів заяви про апеляційне
оскарження,  апеляційна скарга подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 квітня
2007 року                                  Старокостянтинівський
районний суд

Хмельницької
області в складі:

головуючого
- судді                                   Юзюка
О.М.

при
секретарі                                              Борикіній
Л.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася із зазначеним позовом,  який
підтримала в засіданні суду та пояснила,
що їх шлюб з відповідачем розпався через різницю характерів,  постійно виникали сварки та скандали. Це
призвело до того,  що вони припинили
шлюбні стосунки і відновлювати їх вона не має наміру,  а тому просить суд задовольнити її позовні
вимоги.

Відповідач
в судове засідання не з'явився,  хоча про
час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  112 Сімейного кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхній дітей,  що мають істотне значення.

Як
встановлено в судовому засіданні,
сторони перебувають в шлюбі з 17 лютого 1996 року. Від спільного
проживання мають двох дітей. Причиною розпаду сім'ї стала негідна поведінка
позивача,  в сім'ї часто виникають сварки
та скандали. Сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх наміру не
мають.

Після
розірвання шлюбу сини: ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 буде проживати з ОСОБА_1.

За таких
обставин суд прийшов до висновку,  що
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими,  а тому їх шлюб слід розірвати і судові
витрати покласти на відповідача.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212-215,  224-226 ЦПК
України,  на підставі  ст.
ст.  110,  112 Сімейного Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити. Шлюб,  зареєстрований 17
лютого 1996 року Іршиківською сільською радою,
Старокостянтинівського району,
Хмельницької області,  актовий
запис № 1,  між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  розірвати.

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2  на користь держави мито в сумі 17 грн.

ОСОБА_1 від
сплати держмита звільнити.

Рішення
в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному обов'язковому виконанню.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом,  що його
ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
РІШЕН НЯ            №2/2-1493               копія

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 травня 2007 року       Вишгородський районний суд Київської
області в складі :

головуючого:               Купрієнко
С.І.

секретаря :                   Потапенко В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-а особа Садове товариство "Озерний" про визнання угоди
купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на садовий будинок

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся з даним позовом в суд посилаючись на
те, що він 20.04.2004 року купив у відповідача садовий будинок в селі садовому
товаристві "Озерний" по АДРЕСА_1
але відповідач в нотаріальній
конторі відмовляється оформляти договір купівлі -продажу садового будинку , в
зв*язку з чим він звернувся з позовом в суд.

В судовому
засіданні позивач підтримав позов і просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник
3-ї особи   в судове засідання не з*явились
, подавши заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд вислухавши
позивача, дослідивши письмові матеріали по справі вважає, що позов
обгрунтований і підлягає задоволенню.

Так в судовому засіданні
встановленого 05.04.2004 року  сторони
між собою уклали договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 в садовому товаристві "Озерний",
с.Демидів Вишгородського району Київської області, але відповідач отримавши повністю вартіі«га№
вищезаначеного садового будинку, відмовляється оформляти його в
нотаріальній конторі, в зв*язку з чим позбавляє позивача зареєструвати його належним чином в БТІ Вишгородського району.

Ці обставини в
судовому засіданні підтверджуються поясненням сторін, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами( ас.4-24).

Відповідно до ст.219 ЦК України суд може визнати правочин дійсним , якщо буде встановлено
, що він відповідав справжній волі особи , яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала
обставина, яка не залежала від її волі.

В судовому
засіданні було доведено , що позивач ОСОБА_1 в повному обсязі виконав
умови купівлі - продажу садового будинку АДРЕСА_1 в садовому товаристві
"Озерний", с.Демидів Вишгородського району Київської області, а відповідач ухиляється від його нотаріального
посвідчення , а тому вищезаначену угоду купівлі - продажу  необхідно визнати дійсним.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213 ЦПК
України на підставі ст.ст.202 ч.2,219,655 ЦК України

ВИРІШИВ

2

Позов задовольнити. Визнати дійсним договір
купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_1 в садовому
товаристві "Озерний", с.Демидів Вишгородського району Київської
області, укладений 05.04.2004 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 дійсним.

Визнати ОСОБА_1 право власності
на садовий будинок АДРЕСА_1 в садовому
товаристві "Озерний", с.Демидів Вишгородського району
Київської області.

Заява про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.
Справа №2/2-1215
Р І ПІ Е Н НЯ                   копія
08 червня 2007 року Вишгородський
районний суд Київської області в складі: головуючого:    Купрієнко С.І. секретаря :        Потапенко
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1 до Старопетрівської сільської ради Вишгородського
району Київської 3-і особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування , ОСОБА_3
до Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 3-і особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
визнання права власності на частину спадкового майна, ОСОБА_2 до
Старопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області 3-
особи ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на частину спадкового майна
Позивачі звернулись з даним позовом
в суд посилаючись на те.що вони не мають можливості оформити спадкове майно ,
частину житлового будинку АДРЕСА_1, в зв*язку з тим,що вони своєчасно він не
були зареєстровані в БТІ Вишгородського району.
цього один із позивачів ОСОБА_2 просить узаконити самочинне збільшення житлової площі зазначеного будинку на
12 кв.м., загальної площі на 5,4 кв.м., та самочинно збудовані сараї
судовому   засіданні      позивачі
свої  позови   підтримали
і   просять  їх задоволнити , позови , де вони являються
3-ми , вважають обгрунтованими.
відповідача судове засідання не з*явився, подавши заяви про розгляд
справи в їх відсутності.
Суд вислухавши сторони , дослідивши письмові матеріали по
справі вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
Так в судовому засіданні
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5. Після його смерті залишилось
спадкове майно , 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1.
за законом відповідно до ст.1261 ЦК України являються ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які свєчасно подали заяву до нотаріальної контори про
прийняття спадщини , але позбавлені можливості її оформити в зв*язку з тим ,що вона своєчасно не була зареєстрована в БТІ
Вишгородського району.
Помимо цього позивач ОСОБА_2 самовільно
збільшив жилу площу будинку на 12 кв.м , а загальну на 5,4 кв.м., та самочинно
збудував сараї "Б","Л, та "И" , без порушення прав
судовому засіданні підтверджуються поясненням позивача, дослідженими в
судовому письмовими доказами.
вищезазначене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному
обсязі, відповідно до ст.376 , 1261,1268 ЦК України.
10,60,212,213 ЦПК України на підставі ст..ст 1222,1221,1261,1268,1269 ЦК України суд, -
задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3
та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за кожним , на 2/15
частини житлового будинку АДРЕСА_1, зареєстрованого на ОСОБА_5.
ОСОБА_2 право власності на самочинне збільшення житлової площі на 12 кв.м.,
загальної площі 5,4 кв.м. житлового будинку АДРЕСА_1, та самочинно збудовані
та "И", біля цього будинку.
Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення
суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2007
року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді                                                Чіркова
Г.Є.,

при секретарі                                                                   Авраменко
Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Вишгородського районного
комунального підприємства «Вишгородтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановив:

представник
позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення
відповідачем зобов'язань по сплаті коштів за надані послуги теплопостачання та
опалення, які просить з нього стягнути в уточненому розмірі 1 665 грн. 85 коп.

Представник
позивача позов підтримала та пояснила, що в період з січня 2005 року по квітень
2007 року відповідач надані йому послуги не оплачував, а тому на нього слід
покласти цивільну відповідальність по сплаті заборгованості.

Посилаючись на
дані обставини представник позивача просила про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав у
повному обсязі й викладені представником позивача обставини підтвердив.

З огляду на
положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем даного
позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення.

Матеріалами
справи встановлено, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 і споживачем
комунальних послуг, що надаються ВРКП «Вишгородтепломережа», згідно довідки №
744 від 12 квітня 2007 року.

Розмір
заборгованості відповідача за надані послуги опалення та гарячого
водопостачання, виходячи з поданих суду розрахунків, становить 1 665 грн. 85
коп.

Хоча відповідач
договору про надання комунальних послуг не укладав, разом з тим від них не
відмовлявся і їх отримував.

Відповідно до
статей 64 і 67 ЖК України власники зобов'язані оплачувати комунальні послуги.

Відповідачем
порушено встановлені зобов'язання по оплаті послуг опалення і гарячого
водопостачання, що тягне настання цивільно-правової відповідальності винної
особи, яка має сплатити суму боргу, про яку просить позивач.

Таким чином,  визнання відповідачем позову ґрунтується на
вимогах Закону,  а пред'явленні позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Крім того,
представником позивача представлено документальне підтвердження понесених
судових витрат, які слід стягнути з відповідача.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України,

вирішив:

2

позовну заяву
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь
Вишгородського районного комунального підприємства «Вишгородтепломєрєжа»
заборгованість по сплаті послуг опалення та гарячого водопостачання в сумі 1
665 грн. 85 коп. і судові витрати, що складаються з витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн., а всього
1 695 грн. 85 коп.

Рішення набирає законної сили протягом 10 днів з дня його проголошення і
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання в зазначений строк
заяви про його оскарження та протягом 20 днів після цього апеляційної скарги
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.