overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа№ 2-1558/07/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007
р.                                                                                           м.
Харків

Київський
районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого
- судді Садовського КС.

при
секретарі -         Калініченко Т.Г.,

розглянувши  в
попередньому  судовому засіданні
цивільну  справу  за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2007 р.
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати
шлюб з відповідачем, вказуючи, що їх сім'я їх розпалася.

Відповідач позов
визнала, про що заявила в ході попереднього розгляду справи.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами
справи встановлено, що сторони одружилися 26 листопада 1989 р.

Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як встановлено в судовому засіданні шлюбно-сімейні відносини між сторонами
припинені з лютого 1998 p.,
загальний бюджет сторони не ведуть. Сторони втратили почуття любові один до
одного, майнового спору між сторонами немає. Шлюб існує формально і протиричіть
інтересам сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Витрати по
справі суд покладає на позивача.

Керуючись ст.
ст. 130, 174, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1. задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2   і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
зареєстрований 26.11.1989 р.
в Палаці одруження „Центральний" м.Харкова, актовий запис № 3372.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 в доход держави
17 /сімнадцять/ грн., а
ОСОБА_2 від витрат звільнити .

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через
районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10
днів з дня проголошення рішення і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК України.
справа №2-2208/07/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

03.04. 2007
року  Київський районний суд м.
Харкова  у складі: головуючого -
судді   Колесник С.А., при секретарі
Єна Л.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду
в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, -

Встановив:

13.03.2007р. позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить
розірвати шлюб зі ОСОБА_2.,
посилаючись на те, що з середини 1998 року вона не проживала з чоловіком та
не вела сумісного господарства, кошти на утримання дитини - доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. відповідачем не виплачуються, після чого весною 1999 року вона
звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, яку згодом забрала та
подружжя намагалось налагодити відношення. З серпня 2006 року шлюбні відносини
між подружжям припинено, сумісне господарство не ведеться. Подальше сумісне
проживання та збереження сім'ї є неможливим. Спір про поділ майна, придбаного в
період шлюбу відсутній. Угоду про утримання дитини між подружжям досягнуто,
дитина буде проживати з матір"ю.

В попереднє судове засідання сторони з'явились, позивач підтримала позовні
вимоги, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував.

Згідно з ч. 4 ст. 130 ЦПК України в разі відмови від позову, визнання позову,
укладення мирової угоди в порядку, встановленому статтею 174 ЦПК України суд
виносить рішення в попередньому судовому засіданні.

Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Сторони зареєстрували шлюб 24 серпня 1991 року. Від шлюбу мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та буде проживати після
розірвання шлюбу з матір'ю.

На протязі тривалого часу між сторонами відсутнє взаєморозуміння,
шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення
немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження
шлюбу неможливо.

Спірного майна
сторони не мають.

Судові витрати при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу
необхідно присудити з відповідача.

Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову
про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 130, 174, 212, 215 ЦПК
України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги   ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 24 серпня 1991 року Київським
РАГС М.Харкова, актовий запис № 678.

Стягнути зі ОСОБА_2. при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу державне
мито на користь держави в сумі 17 (сімнадцять) гривень, ОСОБА_1.- від витрат
звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.
СПРАВА № 2-1788/07/01
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06
квітня 2007 року               Київський
районний суд м. Харкова у складі:

судді
Шаренко С.Л. при секретарі Клочан В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
позовом ДКП „Харківкомуночиствод" до ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про
стягнення заборгованності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача просить стягнути на користь ДКП
„Харківкомуночиствод" заборгованність за послуги водовідвення в сумі 412
гр. 68 коп., вказуючи, що відповідачі з 01.01.2004 року по 01.01.2007 року не
здійснюють оплату за послуги водовідведення, у зв"язку з чим утворилася
заборгованність.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з"явились. Враховуючи, що в справі є наявні
дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу
у відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом достовірно встановлено, що відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1.
З 01.01.2004 року по 01.01.2007 року мають заборгованність по сплаті послуг
водовідведення в сумі 412 гр. 68 коп.

Відповідачам був направлений рахунок-попередження, але заборгованність до
теперішнього часу сплачена не була.

Згідно ст. 68 Житлового Кодексу України наймач зобов"язаний своєчасно
вносити плату за комунальні послуги, а тому суд вважає, що з відповідачів
необхідно стягнути на на користь позивача вказану суму заборгованності.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з винної сторони всі судові
витрати, від сплати державного мита при подачі позову позивач був звільнений на
підставі рішення Київського РВК м. Харкова № 6 від 28.12.2006 року, а тому з
відповідачів на користь держави стягуються витрати по сплаті державного мита в
сумі 51 гр., а також витрати на шформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 гр.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст.
З, 4, 10, 60,212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ДКП
„Харківкомуночиствод" задовільнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4на
користь ДКП „Харківкомуночиствод" заборгованність в сумі 412 гр. 68 коп.

Стягнути
з ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4на користь держави держмито в сумі 12 гр. 75
коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 гр. 50 коп. з
кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Київського
районного суду м. Харкова протягом 10-ти днів заяви про його апеляційне
оскарження, а далі - шляхом подачі протягом наступних 20 днів апеляційної
скарги до апеляційного суду Харківської області через Київський районий суд
м.Харкова.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
РІШЕННЯ                                       Справа
№ 2-287/07

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007
року                       Якимівський
районий суд Запорізької області у складі:

головуючого -
Нестеренко Т.В. при секретарі - Корнієнко М.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що 20 жовтня 1968 року між позивачкою та відповідачем ОСОБА_2був
укладений шлюб, зареєстрований Пржевальською сільською Радою Туринського району
Карагандинської області, актовий запис № 7. Від даного шлюбу на теперішній час
неповнолітніх дітей не має. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Після
сумісного сімейного життя на протязі 20 років, у ОСОБА_2виникли якісь
непорозуміння по роботі, чоловік позивачки зібрав свої речі, та пояснив, що він
не бажає більше залишатись у с Червоноармійське, та поїхав із дому. Із
зазначеного вбачається, що відповідач змінив адресу. Адреса його мешкання позивачці
невідома, він не надіслав жодного разу повідомлення про себе.

Відповідно до п.9 ст.110 ЦПК України, якщо місце фактичного перебування
відповідача невідоме, позов за вибором позивача може розглядатися за останнім
відомим місцем його проживання, з дотриманням вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України.
Тому розгляд справи вважаю доцільним за останнім місцем його проживання, тобто
Якимівським районним судом Запорізької області.

У
зв'язку з цим Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з Відповідачем.
Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання   не
прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення
судового засідання.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлено, що причини, які виникли між сторонами та змусили їх
звертатися до суду та наполягати на розірванні шлюбу, є обгрунтованими.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає, що позовні
вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На
підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110,112 СК України та керуючись
ст.ст. 74,76, 208, 209, 213-215, 224, 227-228 ЦПК України,   суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 20 жовтня 1968 року
Пржевальською сільською Радою Туринського району Карагандинської області,
актовий запис № 7 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
позивачки ОСОБА_1у доход держави суму у розмірі   17 грн.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в Запорізькій апеляційний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа №2-1538/07
РІШЕННЯ

іменем України

13   вересня 2007 року          Лубенський
міськрайонний суд Полтавської області

в складі :       головуючого судді
Чередникова С.М., при секретарі
Ануфріївій Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м .
Лубни   цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Лубенської міської Ради Полтавської області про визнання права
власності на самовільно побудовані будівлі,

ВСТАНОВИВ   :

Позивачка ОСОБА_1. звернулася до суду з позовною заявою до Лубенської
міської Ради Полтавської області про визнання права власності на самовільно
побудовані будівлі а саме: цегляну вбиральню „Д" вартістю 672 грн., сарай
„Е" вартістю 690 грн., та гараж "Ж-1" вартістю 6176 грн., що розташовані
на території будинку АДРЕСА_1,
мотивуючи свої вимоги тим, що ніхто не заперечує проти узаконення даних
споруд

Прохає визнати право власності на самочинно побудовані
об'єкти.

В судовому засіданні позивачка
позов підтримала.

Лубенська міська рада позов заперечує.

КП "Лубенське МБТІ", третя особа ОСОБА_2. проти задоволення
позову не заперечують, про що вказали в своїх заявах.

З'ясувавши
обставини справи , заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд
вважає , що позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності
набувається в порядку визначеного законом.

Згідно ст. 328 ч.1 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст.. 376 ЦК України право
власності на самочинно збудоване майно вирішується судом.

Судом встановлено, що на позивачка на праві особистою власності має
домоволодіння по АДРЕСА_1, де вона в 1984 році самочинно побудувала цегляну
вбиральню „Д", сарай „Е", та гараж "Ж-1", що визнано
самочинним будівництвом.

Приймаючи до
уваги, що гараж побудовано в безпосередній близькості до власного та сусіднього житлового будинку, що є грубим
порушенням Державних будівельних норм, суд не може визнати його
будівництво законним і в цій частині в позові слід відмовити.

Вбиральня побудована на відстані 9, 2 та 13 метрів від сусідніх
домоволодінь, що не є грубим порушенням ДБН України, власники сусіднього домоволодіння
не заперечують проти його узаконення. Сарай
побудовано на відстані 0,95 м., що на 0,5 м. суперечить нормам ДБН України і не
є суттєвим порушенням. За таких обставин, приймаючи до уваги, що дані
об'єкти є тимчасовими будівлями, суд вважає за можливе в цій частині позов
задовольнити.

Керуючись ст.ст.328 ,376 ЦК України,ст.ст.10-12, 212-215 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно зведені цегляну вбиральню
„Д" , сарай „Е" на території домоволодіння АДРЕСА_1 в м. Лубни Полтавської області.

Позовні вимоги про визнання за нею права власності на самовільно збудований
гараж „Ж-1" залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Полтавської області протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження, яка подається до суду протягом 10 діб з
наступного дня після його проголошення.
Справа №2-1560/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 вересня
2007 року      Лубенський міськрайонний
суд Полтавської області в складі: головуючого судді -
Чередникова С.М., при секретарі - Ануфрієвій Н.М. розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Лубнах  цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду
з позовом до ОСОБА_2. про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що їх спільна дочка ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1
навчається в Полтавському національному
технічному університеті на стаціонарі та потребує коштів на проживання.
Відповідач завершив сплату аліментів
на неповнолітню дочку, добровільно матеріальної допомоги не надає.

Позивачка прохає суд стягувати з
відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 'Л частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового
мінімуму щомісячно . Позивач ОСОБА_1. позов підтримує, про що вказала в заяві.
Відповідач ОСОБА_2. позов не заперечує, про що подав заяву. Третя особа ОСОБА_4. позов підтримує, прохає
справу слухати без її участі. З'ясувавши
обставини справи, заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню частково .

Згідно ст. 199, 200 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх
дітей , які навчаються і потребують
матеріальної допомоги, до 23 років, розмір аліментів встановлюється у частці
до доходів платника аліментів.

Встановлено, що відповідач є рідним батьком ОСОБА_3., яка навчається в Полтавському національному технічному університеті на денному відділенні, отримує
стипендію, мешкає з дитиною, потребує матеріальної
допомоги. Відповідач працює, отримує заробітну плату, позов визнає.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи матеріальний та сімейний стан
сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити в
частині стягнення аліментів в частці від доходів відповідача без вказівки про мінімальний розмір аліментів в розмірі
30% прожиткового мінімуму, оскільки така вимога
передбачена тільки для неповнолітніх дітей. Стягнення аліментів слід провадити
на дитину, яка є повнолітньою і сама повинна розпоряджатись
аліментами.

Керуючи ст.ст. 199-200 Сімейного
Кодексу України, ст.ст.5-12, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити
частково.

Стягувати з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця та мешканця АДРЕСА_1, робітника Черкасського регіонального управління
водних ресурсів аліменти на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_2, студентки Полтавського національного технічного університету ім. Ю.Кондратюка в
розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів доходів боржника,   починаючи з 01.09.2007 року і на весь період
навчання до 01.02.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_2. на користь держави 51 грн. судових витрат та 7 грн.50
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільних справ, а всього 58 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області
протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження, яка подається на протязі 10 днів з дня проголошення рішення.
Справа№2-1547/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007 року                                                       Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області в складі: головуючого судді Чередникова С.М.,

при секретарі Ануфрієвій Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2  до
територіальної громади   в особі
Войнихівської сільської Ради Лубенського району Полтавської області про
визнання права власності в порядку спадкування, суд,-

В СТАНОВИ В:

ОСОБА_1., яка діє також в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_3., ОСОБА_2. звернулися до суду з позовною заявою до Войнихівської сільської ради
Лубенського району Полтавської області про визнання права власності в
порядку спадкування. В позові вказали, що у 1984 році ОСОБА_4., побудував будинок
в АДРЕСА_1. 6.07.1990
році ОСОБА_1 одружилася з гр. ОСОБА_4. Від першого шлюбу у гр.. ОСОБА_4. є двоє
дітей : син ОСОБА_2 позивач
по справі та донька ОСОБА_5, яка відмовилася від своєї частини спадщини на
користь свого брата ОСОБА_2.
26.07.1991року у гр. ОСОБА_1. народився син ОСОБА_3  батьком якого був ОСОБА_4  . ІНФОРМАЦІЯ_2    ОСОБА_4 помер і відкрилась спадщина на
будинок в АДРЕСА_1  Оформити спадщину вони не можуть, оскільки він не
зареєстровано в МБТІ. Прохають визнати за
ними право власності на 1/2 частину домоволодіння кожному.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали.

Войнихівська
сільська Рада, ОСОБА_5., КП "Лубенське МБТІ", Друга Лубенська
державна нотаріальна контора прохають справу слухати без їх участі, позов
підтримують.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Згідно ст. 1268.
1269 ЦК України
спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець проживав з спадкодавцем на час
відкриття спадщини та подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини

Встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_2   помер ОСОБА_4., після
смерті якого відкрилась спадщина по АДРЕСА_1. Спадкоємцями після померлого є
позивачі по справі та ОСОБА_5., яка відмовилась від спадщини на користь свого
брата ОСОБА_2. Оскільки спадкоємців четверо,
на кожного припадає по 1/2 частини
спадщини, один з спадкоємців відмовляється від спадщини на користь іншого, то ОСОБА_2. слід виділити 1/2. частини
спадщини, ОСОБА_1. з неповнолітнім
сином ОСОБА_3. також 1/2 частину спадщини, з чим вони погоджуються,
/а.с. 6-16/ .

За таких обставин позов слід
задовольнити.

Керуючись ст.. 1268, 1269 ЦК України,
ст.ст.5-12, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

2

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_2  задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1  право спільної
сумісної власності в порядку спадкування на 1/2 частину домоволодіння по
АДРЕСА_1

Визнати за
ОСОБА_2   право власності в порядку
спадкування на 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Полтавської області протягом

двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути
подана

протягом десяти
днів з дня проголошення рішення .         .
справа
№ 2-1112/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 серпня 2007 року    Бродівський
районний суд Львівської області

в
складі: головуючої - судді     Бунда А.О.

при
секретарі                    Музичка Л.Т.

розглянувши  у відкритому
судовому засіданні в м. Броди справу за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про  визнання права власності на новостворене
майно, суд, -

в с т а н о в и в:

Позивач
звернулася
з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що   ІНФОРМАЦІЯ_1помер її  батько ОСОБА_4. При житті  ОСОБА_4 склав заповіт, яким все своє майно
заповів позивачці. В склад майна входить будинок в АДРЕСА_1. Однак документів
на будинок спадкодавець не оформив. У зв'язку з цим вона не може оформили право
власності на житловий будинок. Її мати
ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 на частку в даній спадщині не претендують.
Просить визнати право власності на будинок за померлим  батьком ОСОБА_4.

В судовому
засіданні   позивач позов підтримала дала
пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить  визнати за
ОСОБА_4   право власності на
новостворене майно - житловий будинок
по АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов визнала, не заперечила щодо його задоволення.

Відповідач
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності,  позов визнав, не
заперечує щодо задоволення позову. Справа розглянута у відсутності відповідача
ОСОБА_3 на підставі наявних доказів.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_2, з'ясувавши обставини
справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні  ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.5), згідно
заповіту все своє майно заповів дочці ОСОБА_1(а.с.6), зведеним актом вартості
будівель і споруд підтверджена вартість будинку та приналежних споруд (а.с.7).
Після  смерті ОСОБА_4  спадкоємцями є  дочка ОСОБА_1(а.с.8), дружина ОСОБА_2  та син ОСОБА_3

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку, що слід   визнати право власності
на новостворене майно за померлим ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст.  10,11,209,212,214,215,  ЦПК України, ст.ст.328, 331 ЦК
України

В и р і ш и в:

Позов задоволити.  Визнати за ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з приналежними до
нього господарськими спорудами по АДРЕСА_1

Рішення   може бути оскаржене в
апеляційному порядку до  апеляційного
суду Львівської області через Бродівський районний суд Львівської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом
20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуюча: