Справа №2-222/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
червня   2007 року                                                                           смт.  Любешів

Любешівський
районний суд Волинської області в складі:

головуючого
- судді                                                                              Гладіч
Н.І.,

за
участю секретаря                                                                              Михалик
Г.В.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду смт. Любешів цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1доОСОБА_2, ОСОБА_3,
Любешівської державної нотаріальної контори,  Любешівської селищної ради про визнання
рішення виконкому Любешівської селищної ради № 27 від 07.02.2006 року
незаконним,  визнання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 25.05.2006 року незаконним,  визнання договору дарування недійсним та
визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя,

ВСТАНОВИВ:

15
червня 2007 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання
рішення виконкому Любешівської селищної ради № 27 від 07.02.2006 року
незаконним,  визнання свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 25.05.2006 року незаконним,  визнання договору дарування недійсним та
визнання права спільної сумісної власності на майно подружжя зазначаючи,  що він проживає в зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою ОСОБА_3  зІНФОРМАЦІЯ_1. На
протязі 1998-2003 років на земельній ділянці,
яка згідно рішення Любешівської селищної ради № 112 від 11.08.1989 року
була виділена відповідачевіОСОБА_2 ними з дозволу ОСОБА_2 самочинно був
збудований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і
спорудами поАДРЕСА_1,  який є їхньою
спільною сумісною власністю як подружжя. З метою узаконити самочинне будівництво
відповідачка ОСОБА_3  звернулася до
ОСОБА_2,  який оформив право власності на
даний будинок через Любешівську селищну раду та Волинське обласне БТІ,  про що свідчить свідоцтво про право власності
від 07.02.206 року № 27 видане Любешівською селищною радою і зареєстроване у
Волинському обласному БТІ 25.05.2006 року в книзі № 6,  номер запису 903,  реєстраційний номер НОМЕР_1. 08.06.2006 року
ОСОБА_2 через Любешівську райдержнотконтору уклав договір дарування спірного
будинку,  за умовами якого подарувавАДРЕСА_1відповідачці
ОСОБА_3,  яка стала його одноосібною
власницею. Вважає,  що відповідачі
порушили його право власності,
позбавивши частки на спільне сумісне майно подружжя,  а тому просить визнати рішення виконкому
Любешівської селищної ради № 27 від 07.02.2006 року незаконним та скасувати
його,  визнати свідоцтво про право
власності на

нерухоме майно від 25.05.2006 року незаконним та скасувати його,  визнати договір дарування житлового
будинкуАДРЕСА_1недійсним та визнати право спільної сумісної власності подружжя
на даний житловий будинок.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримав повністю. Просить позов
задовільнити.

Відповідач
ОСОБА_3  в судовому засіданні позов
визнала. Показала,  що вони разом з
чоловіком в 1998 році за спільні сімейні кошти розпочали будівництво житлового
будинку на земельній ділянці,  яка
розташована в АДРЕСА_1. Дана земельна ділянка була виділенаОСОБА_2,  який дозволив будівництво на їх прохання. З
метою узаконити самочинне будівництво в 2005 році звернулася з проханням до
ОСОБА_2 по питанню оформлення права власності на даний будинок і вони,  не знаючи законодавства,  оформили право власності на ОСОБА_2 з
подальшим оформленням договору дарування нерухомого майна їй. Доповнила,  що вони не мали наміру позбавляти права власності
на частину житлового будинку позивача. Просить позов задоволити.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав повністю. Показав,
що в 1989 році рішенням Любешівської селищної ради йому була виділена
земельна ділянка під будівництво в АДРЕСА_1. Оскільки на будівництво не мав
коштів,  то в 1998 році з його дозволу
там розпочали будівництво подружжя Хрупчиків. В 2005 році ОСОБА_3  звернулася до нього з проханнями узаконити
самочинне будівництво. Він та його дружина ОСОБА_2. оформили право
власності на самочинне будівництво на своє ім'я та в подальшому уклали договір
дарування спірного будинку,  згідно з
умовами якого передали його в приватну власність ОСОБА_3  Доповнив,
що при укладенні вищеназваних угод не мали на меті позбавити права
власності на будинок позивача,  окільки
погано знали діюче законодавство. Не заперечує проти скасування угод та
визнання права спільної сумісної власності подружжя на житловий
будинокАДРЕСА_1  за ОСОБА_1та ОСОБА_3

Відповідчка
ОСОБА_2. позов
визнала повністю. Дала показання аналогічні показанням відповідача ОСОБА_2. Не
заперечує проти задоволення позову.

Представник
відповідача Любешівської селищної ради ОСОБА_4 позов визнав. Вважає,  що при обставинах,  на які вказують позивач,  відповідачі ОСОБА_2,  ОСОБА_2. та ОСОБА_3  рішення Любешівської селищної ради № 27 від
07.02.2006 року та видане на його підставі свідоцтво №27 від 07.02.2006 року
про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, АДРЕСА_1 є незаконними,  оскільки позбавили права власності на майно
позивача. З цих підстав визнає незаконність рішення Любешівської селищної ради
та свідоцтва № 27 від 07.02.2006 про право власності на житловий будинок,  не заперечує проти визнання права спільної
сумісної власності на житловий будинок за ОСОБА_1та ОСОБА_3

Відповідач
- нотаріус Любешівської державної нотконтори ОСОБА_5позов визнав. Вказав,  що під час оформлення договору дарування
сторони не повідомили його про права третіх осіб на даний житловий
будинок,  який є предметом спору.
Вважає,  що договір від 08.06.2006
року,  зареєстрований в реєстрі за № 1061
про дарування житлового будинкуАДРЕСА_1,
укладений між дарувальником ОСОБА_2 та обдарованою ОСОБА_3  за обставин,
що встановлені в суді є недійсним,
а тому підлягає до скасування.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведення попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст.  130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст.  174 цього ж кодексу.

Згідно з
ч. 4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1  ст.  202 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття,  зміну або
припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно
до ч. 1  ст.  203 ЦК
України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу,  іншим актам цивільного законодавства,  а також моральним засадам суспільства.

Відповідно
до  ст.
204 ЦК України
правочин є правомірним,  якщо його
недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно
до ч.3  ст.  215 якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом,  але одна із сторін
або інша заінтересована особа заперечує його дійсності на підставах,  встановлених законом,  такий правочин може бути визнаний судом
недійсним.

Відповідно
до  ст.
376 ЦК України
житловий будинок,  будівля,  споруда,
вважається самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи затвердженого
проекту,  або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно
до вимог  ст.  376 ЦК
України суд може визнати право власності на нерухоме майно за особою,  яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці,  яка була виділена
іншому користувачу,  якщо користувач
земельної не заперечує проти цього.

Відповідно
до  ст.
60 СК України майно,  набуте
подружжям за час шлюбу,  належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно
до  ст.
65 СК України дружина,  чоловік
розпоряжаются майном,  що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя,
за взаємною згодою. Дружина,
чоловік має право на зверненя до суду з позовом про визнання договору
недійсним як такого,  що укладений другим
із подружжя без її ( його ) згоди,  якщо
цей договір виходить за межі дрібного побутового.

В суді
встановлено,  що відповідно до рішення
Любешівської селищної ради № 112 від 11.08.1989ОСОБА_2 було виділено в
безстрокове користування земельну ділянку для будівництва жилого будинку площею
700 кв. м.  в АДРЕСА_1 ( а.с.  9).

В суді
доведена та обставина,  що
землекористувач ОСОБА_2 в 1998 році дозволив подружжю ОСОБА_3будівництво
житлового будинку,  який з 1998 по 2003
рік здійснили самочинне будівництво житлового будинку,  поселилися в ньому і проживають по даний
час.  Дана обставина не оспорюється
сторонами,  а тому слід вважати,  що позивач та відповідачка ОСОБА_3  мали право на оформлення права власності на
самочинне будівництво нерухомого майна,
як спільної сумісної власності подружжя,
оскільки землекористувач не заперечував проти визнання за ними права
власності. За таких обставин всі правовстановлючі документи,  угоди,
які позбавили позивача права на частку в спільній сумісній власності
подружжя є незаконними,  оскільки
суперечать його інтересам.

Відповідачі
ОСОБА_3,  ОСОБА_2,  ОСОБА_2.,  Любешівська селищна рада,
нотаріус Любешівської держнотконтори визнали,  що рішення виконкому Любешівської селищної
ради № 27 від 07.02.2006 року,  свідоцтво
про право власності на нерухоме майно від 25.05.2006 року,  договір дарування житлового
будинкуАДРЕСА_1від 08.06 2006 року є незаконними,  оскільки порушують права позивача,  а тому підлягають до скасування.

За умови
визнання правовстановлючих документів та угод недійсними слід внести зміни до
реєстру прав власності на нерухоме майно комунального підприємства « Волинське
обласне бюро технічної інвентаризації»

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
212 ЦПК України,   ст.   ст.
202, 204, 215, 376 ЦК України,
ст.  ст.  60, 65 СК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати
рішення виконкому Любешівської селищної ради № 27 від 07.02.2006 року про
визнання права власності на житловий будинокАДРЕСА_1 за ОСОБА_2незаконним та
скасувати його.

Визнати
свідоцтво про право власності на нерухоме майно - на житловий будинокАДРЕСА_1
від 25.05.2006 року серії ЯЯЛ № 267077,
видане Любешівською селищної радою на ім'я ОСОБА_2 незаконним.

Скасувати
реєстраційний запис № 903 в реєстраційній книзі № 6 Волинського обласного бюро
технічної інвентаризації про право власності на нерухоме майно ОСОБА_2 на
житловий будинок АДРЕСА_1

Визнати
договір дарування нерухомого майна - житлового будинкуАДРЕСА_1 укладений між
ОСОБА_2та ОСОБА_3,  посвідчений
08.06.2006 року нотаріусом Любешівської державної нотаріальної контори у
Волинській області та зареєсторований в в реєстрі за №1061 недійсним.

Скасувати
реєстраційний запис № 903 в реєстраційній книзі № 6 Волинського обласного бюро
технічної інвентаризації про право власності на нерухоме майно - на житловий
будинок АДРЕСА_1на ім'я ОСОБА_3

Визнати
право спільної сумісної власності подружжяОСОБА_3 та ОСОБА_1 на житловий
будинокАДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі
апеляційної скарги або заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Волинського апеляційного суду
через Любешівський районний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги
Волинському апеляційному суду.

Головуючий:                  (підпис)                     Гладіч Н.І.

Оригіналу
відповідає:

Суддя
Любешівського

районного
суду               Н.І.Гладіч