Справа
№ 33ц-429/07                                                                                  Головуючий у І інстанції   Могачевська В. Й.
Категорія: 5                                                                                                                           Доповідач    Стрільчук В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21
серпня 2007 року
колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного
суду Волинської області в складі: Лончука В.Г.,
Стрільчука В.А.,
Русинчука М.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
подружжя за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Підволочиського
районного суду від 17 червня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 11 серпня 2005
року,

встановила:

В квітні 2005 року ОСОБА_1
пред'явила позов до ОСОБА_2. про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 1959 по 1997 роки перебувала
з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В 1963
році вони купили половину будинку АДРЕСА_1
з відповідною частиною надвірних споруд, на місці якого в 1964 році збудували
новий будинок, який фактично між ними поділено. Вона займає коридор 2-1, кімнату 2-5, кухню 2-6, а відповідач - кімнати 2-2 та 2-4, кладову 2-3. Просила визнати
за кожним право власності на половину житлового будинку з врахуванням
встановленого порядку користування та відповідної частини надвірних споруд.

Рішенням Підволочиського районного
суду від 17 червня 2005 року позов
задоволено

У власність
позивача виділено коридор 2-1,
кімнату 2-5, кухню 2-6, два підвали.
тамбур та хлів, що становить 56/100
ідеальної долі на загальну суму 28
880 грн.. Відповідачу виділено дві кімнати 2-2 і 2-4, кладову
2-3, літню кухню з підвалом, що становить 44/100 ідеальної долі на загальну
суму 21 898 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. 3491 грн. компенсації
за збільшення виділеної їй частини будинку та 750 грн. як половину вартості переобладнання, проведення
якого покладено на відповідача.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 11 серпня 2005
року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилено, а рішення місцевого суду
залишено без змін.

У касаційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення Підволочиського районного суду
від 17 червня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 11 серпня 2005
року і постановити нове рішення, яким змінити рішення суду першої
інстанції, виключивши вказівку про стягнення з позивача на користь відповідача
компенсації за перевищення вартості виділеної їй частини будинковолодіння.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Виносячи рішення
про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з вимог закону, побажань
сторін та висновку експерта, проти якого сторони не заперечували.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду і залишив його рішення без
змін, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження

негідної поведінки відповідача під час подружнього життя
та істотних обставин, передбачених ст. 71
Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням судами
норм матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній скарзі доводи
не спростовують висновок судів.

Керуючись ст.
ст. 332, 366 ЦПК
України, колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного
суду Волинської області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Підволочиського районного  суду від  17  червня  2005
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області
від 11 серпня 2005 року залишити
без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.