Справа № 2 - 878/ 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007
року
м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді:
Войтко Ю.Б.

при секретарі:                 Томенко І.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним договору купівлі - продажу частини квартири та визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі -
продажу частини квартири та визнання права власності.

В
позовній заяві зазначив, що власниками квартири № 1 з господарськими будівлями
і спорудами по АДРЕСА_1 по ¼ частині кожен являється ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 згідно свідоцтва на право приватної власності на житло, видане
18.11.2000 року Вінницькою районною державною адміністрацією на підставі
розпорядження від18.11.2000 року № 684 та власником іншої ½  квартири є ОСОБА_2 на підставі договору
дарування від 09.06.2004 року, посвідченого нотаріусом Вінницької районної
державної нотаріальної контори в реєстрі за № 1 -1054.

В
квітні 2006 року позивач домовився із ОСОБА_2 про те, що вона продасть йому
належну їй ½ частину в квартирі АДРЕСА_1  з господарськими будівлями і спорудами.

Згідно
досягнутої домовленості про купівлю - продажу позивач заплатив ОСОБА_2 30000
гривень за належну їй ½ частину квартири, що
підтверджується її розпискою, а вона передала позивачу у користування та
володіння продану нею частину в квартирі АДРЕСА_1 з господарським будівлями і
спорудами та відповідні документи про право власності.

Разом
з тим, фактично вчинений і виконаний між ними договір купівлі - продажу не був
одразу ж нотаріально посвідчений із - за хвороби та зайнятості по роботі
ОСОБА_2.

В
подальшому, на неодноразові звернення позивача про необхідність нотаріально
посвідчити вказаний вище договір купівлі - продажу частини квартири з
господарськими будівлями  і спорудами,
відповідач почала з різних причин переносити дату нотаріального посвідчення
договору купівлі- продажу, а згодом взагалі відмовилася посвідчувати його у
нотаріуса.

З
таким станом речей позивач не погоджується так як між ними, сторонами договору
фактично були виконані всі істотні умови договору купівлі- продажу.

Позивач
вважає, що порушені його права покупця та власника підлягають судовому захисту.

Позивач
ОСОБА_1 в попередньому судовому засіданні позовні вимоги  підтримав, просив  їх
задоволити, дав суду аналогічні покази, які викладені в позовній заяві.

Відповідачка
ОСОБА_2 в попередньому судовому засіданні позов визнала в повному обсязі,
просила його задоволити.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне

15 квітня 2006 року позивач ОСОБА_1
домовився із ОСОБА_2 про купівлю - продаж
½ частини в квартирі АДРЕСА_1  з господарськими будівлями і спорудами, за
30000 гривень.

Законність
позовних вимог позивача підтверджується розпискою відповідачки ОСОБА_2 про
отримання 30000 гривень за продану   ½ частини в квартирі АДРЕСА_1  з
господарськими будівлями і спорудами (а.с.14 )

Згідно
до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 655 ЦК України договір купівлі - продажу - це договір, за
яким одна сторона (продавець)
зобов”язується  передати майно
(товар) у власність іншій стороні (покуповцеві), а покупець зобов”язується  прийняти
майно і сплатити за нього певну грошову суму (ціну).

Ст.220 ЦК України вказує, що якщо сторони домовилися щодо
всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовим доказом і відбулося
повне чи часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Відповідно до ст.  321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні".

Також у відповідності до вимог ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та
відповідно  до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на
майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача
з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду
про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи, що сторони досягли домовленості по основних
умовах правочину купівлі-продажу, суд вважає, що позовні вимоги  ОСОБА_1 є суду доведеними та такими, що
підлягають задоволення.

Керуючи ст.ст. 220, 317, 321,334, 392 ЦК України,
10,11,174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати правочин купівлі - продажу ½ частини квартири АДРЕСА_1 з господарськими будівлями і спорудами, укладений
15 квітня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності ½ частини квартири

АДРЕСА_1
з господарськими будівлями і спорудами
за договором купівлі - продажу від 15.04.2006 року.

Рішення суду може бути оскаржено  до
Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд  шляхом подачі в 10-денний строк з дня
винесення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України шляхом подачі апеляційної
скарги в строк передбачений для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :