АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

27 серпня 2007 року                                                     м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Висоцької B.C.,

Новосядлої В.М. ,  Жданової B.C.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
і ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 10 березня 2005 року і на ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 7 серпня
2005 року в справі за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Державної госпрозрахункової
організації «Житло-Інвенст» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2004 року позивачі звернулись до суду з позовом до Державної госпрозрахункової
організації «Житло-Інвенст» про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди,  завданої відповідачем через
невиконання зобов'язань по договору.

В
обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те,  що 10 квітня 2001 року між ними і
відповідачем був укладений інвестиційний договір про участь у фінансуванні
будівництва житла,  з метою отримання у
власність квартири в рівних паях у новозбудованому будинкуАДРЕСА_1

Згідно
із договором позивачі виконали свої зобов'язання і сплатили в строк,  встановлений договором,  110 294 гривні 78 копійок,  а відповідачем не були проведені
будівельні,  оздоблювальні і технічні
роботи і не була передана побутова плитка.

Через
невиконання відповідачем своїх зобов'язань,
позивачі змушенні виконувати вказані роботи за власні кошти.

Просили
стягнути з відповідача матеріальні збитки у розмірі по 37 630 гривень
кожному,  орендну плату у розмірі 3300
гривень,  яку вони заплатили,  оскільки змушені були на час ремонту у своїй
квартирі орендувати інше житло.

Оскільки
незаконними діями відповідача їм була спричинена моральна шкода,  просили стягнути на користь кожного у
відшкодування моральної шкоди по 2500 гривень.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 10 березня 2005 року,  залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.  Києва
від 7 червня 2005 року,  у задоволенні
позову було відмовлено,  оскільки за
договором відповідач не брав на себе зобов'язання по виконанню робіт,  зазначених позивачами.

В
касаційній скарзі позивачі просять скасувати судові рішення і направити справу
на новий судовий розгляд,  оскільки
висновки судових інстанцій не відповідають обставинам справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно із вимогами частини 1 статті 335 ЦПК України,  суд касаційної інстанції не може

встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи

відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,

про перевагу одних доказів над іншими.

Справа
№  33ц 2039-кс  07

Кагеторія
25ЦП:

АПП: Головуючий
першої інстанції Ізмайлова Т.Л.

2

Оскаржувані
рішення постановлені з Додержанням норм процесуального права,  доводи скарги не спростовують висновків
судів.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  Законом України "Про внесення змін до
Закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У та главою 2 розділу
У ЦПК України,  колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 10 березня 2005 року і ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 7 серпня 2005 року в справі за позовом
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Державної госпрозрахункової організації «Житло-Інвенст»
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.