Справа
№ 2 - 1692/2007 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року
смт. Красногвардійське

Красногвардейский районний суд Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого - судді Макарчук Л.В.

при секретарі - Котовій В.Ю.

розглянувши
у судовому засіданні у смт. Красногвардійське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Янтарненської сільської ради Красногвардійського району АР Крим,
про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння недійсним, визнання
недійсним рішення сільської ради, припинення права власності,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Янтарненської сільскої ради,
про визнання свідоцтва про право власності на домоволодіння недійсним,
визнання недійсним рішення сільскої ради, припинення права власності.

У
позові позивачка зазначила, що у 1947р. її мати побудувала домоволодіння
АДРЕСА_1, у ІНФОРМАЦІЯ_2. вона померла. Ще до її смерті, в 1960 році в будинок поселився відповідач
в якості її чоловіка. В 1977 році вона розірвала шлюб з відповідачем, але він
залищився жити в будинку і поселив в нього свою нову дружину. Про свідоцтво на право власності на ім´я відповідача ОСОБА_3 позивачці стало відомо лише у 2007р. В данному домоволодінні тепер
мешкають її колишній чоловік та його син від другого шлюбу - відповідачі по
справі. Вони зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний образ життя,
будинок потребує капітального ремонту. Просила визнати свідоцтво про право
власності на домоволодіння, та рішення Янтарненської сільскої ради визнати не
дійсним. Також просила визнати за нею право власності на вказане домоволодіння.

У
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, пояснила, що
вона є дочкою
позивачки. У 1947 році мати позивачки ОСОБА_4, яка померла у
ІНФОРМАЦІЯ_1 році, побудувала будинок АДРЕСА_1. У зв´язку з тим, що документи на будинок не були оформлені належним чином,
позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на будинок.
Але у позові їй було відмовлено рішенням суду від 31.05.2007 року, тому що
відповідачі надали у судове засідання свідоцтво про право власності на будинок,
про яке позивачці до
того часу не було відомо. У 1960 році в будинок заселився  колишній чоловік позивачки, який потім
одружився з іншою жінкою і в нього народився син. Але у своєму рішенні, на
підставі якого видано свідоцтво про право власності, сільська рада вказала, що
відповідачі проживають у будинку з 1956 року. Ця ж дата вказана і у свідоцтві
про право власності. Крім того, свідоцтво про право власності видано
відповідачам 08.04.1992 року, а рішення сільської ради прийнято 21.04.1992
року. Також пояснила, що відповідачі досі належним чином не зареєстрували
свідоцтво про прово власності, тому воно не має юридичної сили. Просила визнати
свідоцтво про право власності на будинок не дійсним, визнати рішення сільської
ради недійсним, а також визнати за позивачкою право власності на будинок.

Відповідач
ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав, підтвердив пояснення представника
позивача, яка є його дочкою.

Відповідач
ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав. Просив, щоб право власності на
будинок залишилося  за батьком.

Представник
Янтарненської сільської ради у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що
вона є секретарем сільської ради з 1996 року. Коли виникнув спір за
вищевказаним будинком, вона розмовляла з секретарем, яка працювала до неї на
протязі 23 років і та пояснила, що свідоцтво про право власності видавали усім,
хто приносив довідку про те, що будинок на балансі сільської ради не стоїть.
Вказане свідоцтво необхідно було зареєструвати у БТІ, але відповідачі цього не
зробили. Згідно архівним випискам з господарських книг сільської ради у будинку
з 1946 по 1976 р.р. проживала ОСОБА_4 Тому в свідоцтві про право власності на
будинок не вірно вказано дату, з моменту якої у будинку мешкав ОСОБА_2

Виходячи
з наведеного, заслухавши представника позивача, відповідачів та представника
відповідача, вивчивши матеріали справ, суд встановив такі факти та відповідні
їм правовідносини

Матеріалами
справи встановлено, що вище вказаний житловий будинок не стоїть на балансі
Янтарненської сільської ради (а.с. 24).

Згідно повторного свідоцтва
про смерть серіі НОМЕР_1 від 26.01.2007 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 5).

Згідно свідоцтва про
розірвання шлюбу серіі НОМЕР_2 від 08.06.1977 року, виданого Красногвардійським
районим відділом ЗАГС Кримської області шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано
08.06.1977 року (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серіі
НОМЕР_3від 05.01.1991 року, виданого Янтарненською сільською радою Кримської
області шлюб зареєстровано між ОСОБА_5 та ОСОБА_4, у зв´язку з чим Артеменкова змінила прізвище на Сузі  (а.с. 6).

У відповідності зі
свідоцтвом НОМЕР_4про право власності на домоволодіня від 08.04.1992 року ОСОБА_2  з 08.04.1992 року став власником
домоволодіння  в зв´язку з тим, що з 1956 року проживає у вказаному будинку
(а.с. 27).

Згідно
архівної виписки № Е-2 від 07.06.2007 р. з рішення виконкому Янтарненської
сільської ради від 24.04.1992 р. № 39 на виконкомі було вирішено видати
свідоцтво про право особистої власності гр.ОСОБА_2 в с.Красні Партизани
(а.с. 29).

Як
видно з довідки Джанкойського БТІ від 19.06.2007 р. право власності на
домоволодіння АДРЕСА_1  не зареєстроване
(а.с.30).

Таким чином, видно, що
рішення про видачу свідоцтва на право власності було видане пізніше ніж видане
сільською Радою саме свідоцтво, що суперечить законодавству, а саме ст.59
Закону України «Про місцеве самоврядування» 1997 р., а також свідоцтво про
право власності не зареєстроване в Джанкойському БТІ, в зв´язку з чим свідоцтво про право власності  НОМЕР_4від 08.04.1992 р. є недійсним.

Суд вважає, що позов
підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч.4, ч.6 Прикінцевих
та перехідних положень ЦК України 2003 р., ЦК України 2003 р. застосовується до
цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а також правила про
позовну давність застосовуються до позовів, строк пред´явлення яких, встановлений законодавством, що діяло
раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Позивач звернулась до суду
про визнання недійсним свідоцтва про право власності НОМЕР_4від 08.04.1992 р. з
пропуском строку позовної давності, передбаченим ст.71 ЦК України 1963 року,
але суд вважає, що строк вона пропустила з поважних причин, тому що
взнала про існування свідоцтва тільки в травні 2007 року під час слухання
справи, що підтверджується документально, та не оспорюється відповідачами.

Крім того, спір стосовно
визнання право власності був вирішений рішеннм суду від 31.05.2007 року.

Керуючись
ст.. 112ЦК України (1963 р.), ст.ст. 11, 88, 209, 213-215, 226  ЦПК України, суд,

В И Р І
Ш И В :

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Янтарненської сільської ради
Красногвардійського району АР Крим, про визнання свідоцтва про право власності
на домоволодіння недійсним, визнання недійсним рішення сільської ради,
припинення права власності - задовольнити
частково.

Визнати
свідоцтво НОМЕР_4про право власності від 08.04.1992 року на ім´я ОСОБА_2 - недійсним.

У
задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через Красногвардійський районний
суд АР Крим шляхом подачі в 10 - денний строк з дняпроголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295
ЦПК України.

Суддя
Л.В. Макарчук