РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року                                                                               м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого   -
Вадовської Л.М.,

суддів               - Ващенко Л.Г.,

Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі -
Боднар М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Національна енергетична компанія
«Укренерго» в особі відособленої структурної одиниці «Південна
електроенергетична система», за участю третьої особи ОСОБА_2 про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 12 червня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1, звернувшись 26
червня 2006 року до суду з позовом про поновлення на роботі, вказав, що
працював в Південній електроенергетичній системі ДП НЕК «Укренерго» на посаді
заступника директора з капітального будівництва. Наказом директора Південної ЕС ДП НЕК «Укренерго»
від 1 лютого 2006 року йому було оголошено догану, а 1 червня 2006 року
звільнено з роботи на підставі п.3 ст.40 КЗпП України. Вважаючи звільнення
незаконним, позивач просив поновити його на роботі, анулювати запис в трудовій
книжці про звільнення, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу,
відшкодувати моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп. та притягнути до
відповідальності керівника підприємства за заподіяну підприємству незаконним
звільненням шкоду.

Відповідач ДП
НЕК «Укренерго» в особі відособленої структурної одиниці «Південна
електроенергетична система» , третя особа ОСОБА_2 в особі представника позов не
визнали.

Рішенням
Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2007 року в позові
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Справа № 22 ц - 4179 - 2007                                                        Категорія 40

Головуючий у першій інстанції
Свячена Ю.Б. Доповідач Вадовська Л.М.

2.

Неправильність
рішення суду апелянт мотивував порушенням норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши
пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про задоволення
апеляційної скарги з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з наявності підстав
для звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України, оскільки вважав доведеним
систематичне невиконання ОСОБА_1 без поважних причин покладених на нього
трудовим договором обов'язків за умови застосування до нього раніше заходів
дисциплінарного стягнення.

Однак висновок
суду першої інстанції не відповідає обставинам справи і вказує на неправильне
застосування норм матеріального права, що згідно п.п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
України є підставою для скасування рішення суду, ухвалення нового рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає встановленими такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк
може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у разі
систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового
розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи
громадського стягнення.

При звільненні
працівника за цією підставою слід враховувати, що на працівника покладаються
обов'язки, які є складовими його трудової функції чи іншими обов'язками,
передбаченими правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою для
розірвання трудового договору за п.3 ст.40 КЗпП України є систематичне
невиконання працівником трудових обов'язків, яке полягає в тому, що працівник
допустив не менше двох дисциплінарних проступків, за перший з яких на нього
протягом року роботи перед звільненням застосовувались заходи дисциплінарного
стягнення. Оскільки невиконання трудових обов'язків має бути без поважних
причин, то обов'язковою умовою для звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України є вина
працівника в неналежному виконанні трудових обов'язків. При встановленні
наявності вини працівника в неналежному виконанні трудових обов'язків слід
враховувати як об'єктивні (умови роботи) , так і суб'єктивні фактори (досвід,
кваліфікацію).

Звільнення є
дисциплінарним стягненням , яке може бути накладено на працівника в місячний
строк з дня виявлення проступку. При обранні виду стягнення власник або
уповноважений ним орган повинні враховувати ступінь тяжкості проступку,
спричинену ним шкоду, обставини, за яких скоєно проступок, попередню роботу
працівника тощо. Доцільність застосування адміністрацією конкретної міри
дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни перевіряється судом
з урахуванням вищезазначених обставин. Крім того, раніше застосовані стягнення працівник
вправі оскаржити сумісно з позовом про поновлення на роботі і суд зобов'язаний
перевіряти правильність накладення цих стягнень.

Із матеріалів
справи встановлено, що ОСОБА_1 з 1997 року працював на різних керівних посадах
у відособленій структурній одиниці «Південна електроенергетична система»
державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго», а з 30
грудня 2004 року займав посаду заступника директора з капітального будівництва
(а.с.225).

Наказом № 32 від 1 лютого 2006 року по Південній
електроенергетичній системі ДП НЕК «Укренерго» ОСОБА_1 було оголошено догану
(а.с.64-65).

3.

Наказом № 95-к від 1 червня
2006 року по Південній електроенергетичній системі ДП НЕК «Укренерго» ОСОБА_1
звільнено з роботи з посади заступника директора з капітального будівництва на
підставі п.3 ст.40 КЗпП України (а.с.87-88).

Згідно Положення
про Південну електроенергетичну систему, затвердженого директором державного
підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 20 серпня 1998 року,
Південна електроенергетична система (далі Південна ЕС) є відособленою
структурною одиницею державного підприємства «Національна енергетична компанія
«Укренерго» (далі ДП НЕК «Укренерго») (а.с.187-195).

Відповідно до
п.6.1.2 Положення (зі змінами, затвердженими директором ДП НЕК «Укренерго» 18
січня 2006 року) заступники директора Південної ЕС призначаються на посаду директором Південної ЕС за погодженням з
НЕК «Укренерго» та звільняються з посади директором Південної ЕС з додержанням
вимог чинного законодавства (а.с.186). Згідно п.6.2.4 Положення директор
Південної ЕС вправі
застосовувати дисциплінарні стягнення за порушення трудової дисципліни і правил
внутрішнього трудового розпорядку.

Таким чином,
директор Південної ЕС ОСОБА_2
діяв в межах наданої йому компетенції при застосуванні до ОСОБА_1
дисциплінарних стягнень, в тому числі і звільнення з роботи з посади заступника
директора без погодження з НЕК «Укренерго».

При з'ясуванні
питання обгрунтованості застосованих до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень та
додержання вимог чинного законодавства колегією суддів встановлено наступне.

14 квітня 2003
року НЕК «Укренерго» було затверджено технічне завдання на проектування ПЛ 330
кВ Аджалик-Усатове, на виконання якого у 2004 роках були укладені з ВАТ
«Південенергопроект» договори на розробку проектів відведення земельних ділянок
на території районів Одеської області під будівництво ПЛ 330 кВ.

19 липня 2005
року на оперативній нараді було вирішено покласти на ОСОБА_1 персональну
відповідальність за виконання робіт по землевідведенню для вказаної лінії.
Південну ЕС було
зобов'язано в строк до 10 жовтня 2005 року укласти договір по експертній оцінці
земельних ділянок , по яким мала проходити траса ВЛ. (а.с.49-51).

9 листопада 2005
року ОСОБА_1 направив в НЕК «Укренерго» інформацію, в якій виклав причини
затримки виконання робіт по відводу землі (а.с.58).

Із аналізу
вказаної інформації колегія суддів дійшла висновку, що причини затримки
виконання робіт по відводу землі були викликані великим обсягом роботи і
усунення таких причин об'єктивно не залежало від виконання чи невиконання
покладених на ОСОБА_1 обов'язків.

Однак на
оперативній нараді 19 грудня 2005 року роботу заступника директора ОСОБА_1 щодо
розробки проекту відводу землі під будівництво ПЛ 330 кВ Аджалик-Усатове було
визнано незадовільною та позбавлено премії за грудень 2005 року (а.с.59-60).

Наказом № 302
від 30 грудня 2005 року на ОСОБА_1 було покладено персональну відповідальність
за своєчасне виконання заходів, пов'язаних з відведенням землі під будівництво
ПЛ 330 кВ Аджалик-Усатове (а.с.61-62). Відомості про доведення ОСОБА_1 до
відома цього наказу відсутні.

31 січня 2006
року начальником юридичного відділу Південної ЕС, було підготовлено довідки, зі змісту яких вбачається, що
при вирішення питання відводу землі виникли суттєві труднощі, викликані
об'єктивними причинами ( а.с.52-52).

Однак наказом № 32 від 1 лютого 2006 року по Південній ЕС ОСОБА_1
притягнуто до дисциплінарної відповідальності в вигляді оголошення догани за
те, що

4.

будучи
згідно функціональних обов'язків відповідальним за організацію роботи по
своєчасній підготовці проектних робіт для будівництва ПЛ 330 кВ Аджалик-Усатове
, належного контролю за ходом цих робіт не здійснив, що призвело до зриву
термінів виконання проекту відводу землі під вказане будівництво (а.с.64-65).

В матеріалах
справи наявний акт від 31 січня 2006 року про те, що 30 січня 2006 року ОСОБА_1
відмовився надати пояснення по факту порушення трудової дисципліни (а.с.63).
ОСОБА_1 ту обставину, що йому пропонувалось надати пояснення, заперечує.

Колегія суддів
вважає, що доводи ОСОБА_1 не є безпідставними, оскільки матеріали справи
свідчать про те, що ОСОБА_1 в цілому не відмовлявся від дачі пояснень щодо
виконання ним обов'язків у спірних питаннях і сенсу відмовлятися від пояснень
щодо виконання робіт по відводу землі не вбачається.

Оскаржуючи
звільнення з роботи, ОСОБА_1 поряд з іншим обґрунтовує свої вимоги про
поновлення на роботі і тим, що дисциплінарне стягнення 1 лютого 2006 року на
нього було накладено безпідставно.

Колегія суддів з
доводами ОСОБА_1 погоджується, оскільки при накладенні дисциплінарного
стягнення не було достовірно встановлено, що саме із за відсутності належного
контролю зі сторони ОСОБА_1 мала місце затримка при виконанні робіт по відводу
землі. Формулювання в наказі дисциплінарного проступку носить узагальнений
характер і ґрунтується лише на факті персональної відповідальності ОСОБА_1 за
ходом робіт без з'ясування вини останнього в порушенні термінів виконання таких
робіт.

10 березня 2006
року по НЕК «Укренерго» було видано наказ № 83 «Про організацію робіт з
розширення та реконструкції підстанції 330/110/10 кВ «Арциз», яким функції
замовника покладено на Південну ЕС.
Визначення генерального підрядника з виконання будівельно-монтажних робіт,
постачальників обладнання, матеріалів та комплектуючих виробів наказано
проводити на тендерних засадах (а.с.71-72).

4 квітня 2006
року на виконання вказаного наказу НЕК «Укренерго» було видано по Південній ЕС наказ № 79, яким
відповідальність за виконання робіт з розширення та реконструкції підстанції
330/110/ЮкВ «Арциз» була покладена на заступника директора з капітального
будівництва Південної ЕС
ОСОБА_1 та директора Одеських MEM ОСОБА_3
(а.с.73-75). Пунктом 5 наказу було передбачено разом з генеральною підрядною
організацією визначити та подати на погодження в НЕК «Укренерго» перелік
субпідрядних організацій для виконання в повному обсязі будівельно-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт з розширення та реконструкції підстанції «Арциз».
Відповідальними за виконання цього пункту наказу були визначені ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Термін виконання було встановлено 15 днів після
визначення генпідрядника. Контроль за виконанням наказу директор Південної ЕС ОСОБА_2 залишив за
собою.

Згідно пояснень
ОСОБА_1, не спростованих
відповідачем, наказ, що містив 17 пунктів різних завдань, окрім пункту 5, було
виконано у встановлені строки.

30 травня 2006
року з НЕК «Укренерго» надійшла факсограма про надання інформації щодо
виконання заходів, передбачених пунктом 4 наказу НЕК «Укренерго» № 83 від 10
березня 2006 року (а.с.85).

В доповідній записці щодо причин не виконання пункту 5
наказу Південної ЕС № 79 від
4 березня 2006 року ОСОБА_1 зазначив, що генеральним підрядником відомості про
визначення чотирьох субпідрядних організацій було надано Південній ЕС 23 травня 2006
року. Для узгодження з НЕК «Укренерго» списку субпідрядників Південною ЕС 29
травня 2006 року було витребувано копії ліцензій на проведення
будівельно-монтажних робіт субпідрядних організацій. ОСОБА_1 довів до відома,

5.

що в НЕК «Укренерго» матеріали для узгодження будуть
направлені після отримання ліцензій субпідрядних організацій (а.с.86).

На даній
доповідній записці директор Південної EC 31 травня 2006
року вчинив резолюцію про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності
(а.с.86).

Наказом № 95-к
від 1 червня 2006 року ОСОБА_1 звільнено з роботи з посади заступника директора
з капітального будівництва на підставі п.3 ст.40 КЗпП України за систематичне
невиконання посадових обов'язків. Дисциплінарне стягнення мотивовано
невиконанням пункту 5 наказу Південної EC № 79
від 4 квітня 2006 року з посиланням на догану, оголошену наказом Південної EC № 32
від 1 лютого 2006 року (а.с.87-88).

Інші
відповідальні за виконання п.5 наказу посадові особи до відповідальності притягнуті
не були.

ОСОБА_1 факт
невиконання пункту 5 наказу Південної EC № 79 від 4
квітня 2006 року у визначений наказом строк 15 днів, а саме до 19 квітня 2006
року, визнав, однак при цьому зазначив, що його вина у невиконанні покладеного
пунктом 5 наказу обов'язку відсутня і про це достовірно було відомо директору
Південної EC ОСОБА_2.

Колегією суддів
встановлено, що виконання пункту 5 наказу № 79 від 4 квітня 2006 року , а саме
визначення субпідрядних організацій, було безпосередньо пов'язано з підписанням
10 травня 2006 року директором Південної EC ОСОБА_2
та генеральним підрядником ВАТ «Корпорацією Електропівденмонтаж» договору
підряду щодо об'єкту будівництва підстанції «Арциз» (а.с.210-215). Згідно
вказаного договору підряду право залучати до виконання робіт субпідрядників
було надано Генеральному підряднику, тобто ВАТ «Корпорації Електропівденмонтаж»
(пункт 34 договору, а.с.212). Перелік субпідрядників було подано Генпідрядником
у складі тендерної пропозиції, яка була надана керівнику управління з капітального
будівництва НЕК «Укренерго» під час проведення тендерних торгів. Тобто перелік
субпідрядників було надано НЕК «Укренерго» ще до 3 квітня 2006 року. Залучення
субпідрядників, які не були представлені в тендерній пропозиції, здійснювалось
Генпідрядником за письмовим погодженням із Замовником (Південною ЕС) за вибором
Генпідрядника (пункт 35 договору, а.с.212).

В наказі № 79
від 4 квітня 2006 року, невиконання пункту 5 якого ставиться в вину ОСОБА_1, йдеться про
перелік субпідрядних організацій для вже визначеного тендером генпідрядника, а
не про підбір підрядників для забезпечення конкурентних засад. Тому посилання
відповідача на невиконання ОСОБА_1 п. 1.10.4 «Обов'язків директора з
капітального будівництва», визначених наказом № 78 від 3 квітня 2006 року, є
безпідставним (а.с.77-79).

У факсограмі, що
надійшла до Південної ЕС
30 травня 2006 року , не йшла мова про ненадання переліку субпідрядних
організацій, а запитувалась інформація щодо виконання наказу НЕК «Укренерго» №
83 від 10 березня 2006 року в цілому (а.с.85).

З огляду на
викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у невиконанні пункту
5 наказу по Південній ЕС
№ 79 від 4 квітня 2006 року не доведена. Відповідач не спростував доводи
позивача щодо відсутності вини останнього у невиконанні покладеного на нього
обов'язку. При недоведеності вини звільнення працівника за п.3 ст.40 КЗпП
України не допускається.

Крім того, є
обґрунтованими доводи позивача щодо пропуску відповідачем строку на
застосування заходів дисциплінарного стягнення.

Так, строк виконання п.5 наказу № 79 від 4 квітня 2006
року скінчився 19 квітня 2006 року. Станом на 10 травня 2006 року, тобто дату
підписання директором Південної ЕС
договору підряду з Генпідрядником, було достовірно відомо, що узгоджений
список

6.

субпідрядних організацій відсутній, оскільки право
залучати субпідрядників до виконання робіт по договору підряду було надано не
Південній EC, а Генпідряднику, який відомості щодо субпідрядних
організацій надав Південній EC лише 23 травня 2006 року. ОСОБА_1 було звільнено з роботи
1 червня 2006 року, тобто через місяць і 13 днів після фактичного невиконання
пункту 5 наказу № 79 від 4 квітня 2006 року.

Стаття 148 КЗпП
України передбачає, що дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо за
виявленням проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту
(події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов'язки, характеру
порушення, шкідливих наслідків, причинного зв'язку між правопорушенням і
шкідливими наслідками, вини працівника.

Відповідач
вважає, що строки накладення дисциплінарного стягнення дотримано, оскільки такі
підлягали вирахуванню не з факту невиконання п.5 наказу № 79 від 4 квітня 2006
року (події), а з моменту виявлення проступку, який відповідач пов'язує з
надходженням до Південної EC ЗО травня 2006 року факсограми НЕК «Укренерго» (а.с.85).

Однак із аналізу
вищезазначених обставин вбачається, що пов'язувати виявлення невиконання пункту
5 наказу з факсограмою безпідставно, оскільки про невиконання пункту 5 наказу
було достовірно відомо і до 19 травня 2006 року.

Крім того, слід
зазначити, що відповідач не надав суду доказів того, що ненадання в НЕК
«Укренерго» переліку субпідрядних організацій у визначений пунктом 5 наказу №
79 від 4 квітня 2006 року п'ятнадцяти денний строк призвело до шкідливих
наслідків і що такі наслідки настали з вини позивача.

З огляду на
викладене, колегія суддів вважає, що відповідач при застосуванні
дисциплінарного стягнення (звільнення) порушив норми ст.148 КЗпП України.

З'ясувавши
фактичні обставини, з якими пов'язувалося звільнення, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідач не довів наявність підстав для застосування п.3 ст.40
КЗпП України, крім того порушив ст.148 КЗпП України. Звільнення ОСОБА_1 є
незаконним, позивач підлягає поновленню на роботі на попередній посаді -
заступника директора з капітального будівництва Південної EC ДП НЕК
«Укренерго» з 1 червня 2006 року.

ОСОБА_1 в іншому
місці не працевлаштований, з 29 вересня 2006 року по теперішній час перебуває
на обліку як безробітний в Одеському міському центрі зайнятості (а.с.223, 224).

Посилання
відповідача на те, що посаду заступника директора з капітального будівництва з
8 червня 2006 року скорочено, та введено нову посаду заступника директора з
питань інвестицій, перспективного розвитку, модернізації та реконструкції,
нового будівництва (наказ № 139 від 8 червня 2006 року по Південній ЕС), не є підставою для
відмови в задоволенні вимог по поновлення на роботі, оскільки зміни в
організаційній структурі Південної EC мали місце після
звільнення ОСОБА_1 і поновленню на роботі позивач підлягає з 1 червня 2006 року
(а.с.98-100, 101, 102). Крім того, на день прийняття рішення про поновлення
позивача на роботі діяльність Південної ЕС не припинена, що робить можливим
після поновлення ОСОБА_1 на роботі проведення відповідної процедури у зв'язку
зі скороченням посади, з якої позивача неправильно звільнено.

Відповідно до
ч.2 ст.235 КЗпП України поновлення на роботі обумовлює одночасно прийняття
рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №
100 (зі змінами та доповненнями) середня заробітна плата за час вимушеного
прогулу вираховується виходячи з виплат за

7.

останні два календарні місяці роботи, що передували
звільненню. Відповідно до п.8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із
середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводиться шляхом
множення середнього заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за
середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням
заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на
число робочих днів за цей період.

ОСОБА_1 звільнено з роботи з 1 червня 2006 року.

Заробітна плата
за останні два місяці роботи, що передували звільненню, становила в квітні 2006
року - 3 243 грн. 57 коп., в травні 2006 року - 3 340 грн. 93 коп. (а.с.209,
225).

Середньоденна
заробітна плата становить 164 грн. 61 коп. / ( 3 243,57 + 3 340,93 ) : 40
робочих днів = 164,61 грн. /.

Час вимушеного
прогулу з 1 червня 2006 року по 23 жовтня 2007 року складає 354 робочі дні.

Виплачено в червні 2006 року 350 грн. 16 коп. (а.с.145).

Отримано дохід
за період з 29 вересня 2006 року по 30 вересня 2007 року у зв'язку з
перебуванням на обліку в Одеському міському центрі зайнятості 1 245 грн. 71
коп. (а.с.224).

Заробітна плата,
що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, становить 56 676 грн. 07 коп.
без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів. (164,61 грн.
х 354 робочі дні = 58 271,94) ; ( 58 271,94 грн. - 350,16 грн. - 1 245,71 грн.
= 56 676,07 грн.).

Відповідно до
ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику проводиться у
разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати
нормальних життєвих стосунків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Встановлено, що
звільнення позивача з роботи спричинило останньому моральну шкоду, оскільки звільнення
було незаконним, сам факт звільнення змінив звичайний життєвий уклад, зумовив
необхідність по іншому організовувати свій побут, знаходити кошти для утримання
власного та сім'ї тощо. Маючи значний стаж роботи в системі НЕК «Укренерго», в
тому числі тривалий час на керівних посадах, позивач сприйняв звільнення як
приниження, змушений був стати на облік в центрі зайнятості як безробітний та
отримувати незначну допомогу.

Оскільки
порушення конституційного права позивача на працю мало місце і це порушення
виникло з вини відповідача внаслідок протиправних дій по незаконному звільненню
з роботи, то колегія суддів вважає обгрунтованим покласти на відповідача
обов'язок по відшкодуванню позивачу моральної шкоди.

Визначаючи
розмір відшкодування моральної шкоди в межах заявлених вимог, колегія суддів
враховує характер і величину спричинених позивачу страждань, суттєвість
вимушених змін у його життєвих стосунках. Виходячи з позиції співмірності та
розумності, колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин справи, ситуації,
що склалася на підприємстві та передувала звільненню, відшкодування моральної
шкоди слід визначити у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

Відповідно до
п.8 ст.134, ст.237 КЗпП України посадова особа, яка винна в незаконному
звільненні працівника, несе повну матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного
прогулу.

Однак колегія суддів вважає, що в задоволенні вимог
позивача в частині покладення на директора Південної ЕС ОСОБА_2
відповідальності за шкоду, заподіяну підприємству у зв'язку з оплатою
вимушеного прогулу, слід відмовити з тих мотивів, що ОСОБА_2 є директором
відособленого структурного підрозділу, свої

8.

дії узгоджує з керівництвом НЕК
«Укренерго», яка вимог щодо відшкодування шкоди не заявляє. Крім того, ОСОБА_2
пропонував позивачу у зв'язку зі звільненням зайняти іншу посаду.

Щодо вимог про
анулювання запису про звільнення в трудовій книжці, то ці вимоги не є спірними,
оскільки при виконанні рішення про поновлення на роботі, відповідач самостійно
вносить відповідні відомості в трудову книжку.

Визначені ст.233
КЗпП України строки звернення до суду за вирішенням трудового спору ОСОБА_1
дотримано.

Відповідно до
п.п.2, 4 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині поновлення на роботі та присудження
виплати заробітної плати за один місяць в сумі 3 292 грн. 25 коп. / (З 243,57 +
3 340,93): 2 = 3 292,25 грн./ підлягає негайному виконанню.

Судовий збір, що
становить 575 грн. 26 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в суді, які складають 30 грн. 00 коп., підлягають стягненню з
ДП НЕК «Укренерго» в особі Південної ЕС
в дохід держави.

Керуючись
ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Приморського районного суду м. Одеси від 12 червня 2007 року -скасувати,
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позов ОСОБА_1 до
державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі
відособленої структурної одиниці «Південна електроенергетична система», за
участю третьої особи ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1
на роботі на посаді заступника директора з капітального будівництва Південної
електроенергетичної системи державного підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» з 1 червня 2006 року.

Стягнути з
державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі
відособленої структурної одиниці «Південна електроенергетична система» на
користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 1
червня 2006 року по 23 жовтня 2007 року в сумі 56 676 грн. 07 коп. без
утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів.

Стягнути з
державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі
відособленої структурної одиниці «Південна електроенергетична система» на
користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. 00 коп.

Стягнути з
державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі
відособленої структурної одиниці «Південна електроенергетична система» в дохід
держави судовий збір в сумі 575 грн. 26 коп., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 30 грн. 00
коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення на роботі та присудження
виплати заробітної плати за один місяць в сумі 3 292 грн. 25 коп. підлягає
негайному виконанню.

9.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.