overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-о-83/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2007
року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Кантур A.M.
при секретарі Геєць О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву
ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу ,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає
ОСОБА_1, він звернувся до Управління пенсійного фонду з питанням нарахунку пенсії за віком, однак йому було відмовлено у
вчиненні такого через невідповідність запису його прізвища
„ІНФОРМАЦІЯ_1" в трудовій книжці від 31.12.1977р., виданій колгоспом „60-річчя Жовтня" с.Озеряни Варвинського району,
військовому квитку НОМЕР_1 від 21.05.1974р., довідці військкомату №1046
від 19.09.1988р., довідках військової частини 64354 №№138,2108/5 від
17.09.1988р. з його дійсним прізвищем „ІНФОРМАЦІЯ_2", як це записано в
свідоцтві про його народження НОМЕР_3від 18.02.1955р. та паспорті НОМЕР_2.

При зверненні
ОСОБА_1 до Озерянської сільради Варвинського району Чернігівської області щодо виправлення помилки у трудовій книжці
зазначених документах йому було відмовлено через ліквідацію колгоспу „60-річчя
Жовтня", а також військкоматом було відмовлено у внесенні
виправлень до військового квитка та вищевказаних довідок. Тому заявник і
просить суд встановити, що трудова книжка, військовий квиток, та довідки
військововї частини та військкомату, видані на ім"я ОСОБА_2, дійсно
належать ОСОБА_1.

В судовому
засіданні заявник підтримав заявлені ним вимоги, а представник Прилуцького
відділення пенсійного фонду України в м.Прилуки не заперечив проти задоволення
заявлених вимог.

Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, проаналізувавши
наявні по справі докази, необхідно прийти до висновку про
задоволення заявлених вимог, оскільки належність заявнику згадуваних трудової
книжки, військового квитка та довідок підтверджується наявними в справі
доказами, а саме свідоцтвом про народження заявника НОМЕР_3від 18.02.1955р.,
паспортом НОМЕР_2 , де прізвище заявника зазначено правильно
"ІНФОРМАЦІЯ_2" , а ім"я та по-батькові заявника співпадає з
ім"ям та по-батькові, записаними у спірних документах

Тому, на підставі 256 ЦПК України, та керуючись ст.ст.209,212-215,218 ЦПК
України суд,-

ВИРІШИВ:

Встановити той
факт , що трудова книжка, видана колгоспом „60-річчя Жовтня" с.Озеряни
Варвинського району 31.12.1977р., військовий квиток Варвинського
райвійськкомату НОМЕР_1 від 21.05.1974р., довідка Прилуцького об"єднаного міськвійськкомату №1046 від 19.09.1988р., довідки
військової частини 64354 №№138,2108/5 від 17.09.1988р., видані на
ім"я ОСОБА_2 , дійсно належать ОСОБА_1.

На рішення може
бути подано апеляційну скаргу до суду Чернігівської області протягом одного
місяця через Прилуцький міськрайонний суд ,але подача такої апеляції не зупиняє
негайного виконання даного рішення .
Справа№2-681/2007р
РІШЕННЯ

Ім'ям
України

16 травня 2007 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в
складі:

головуючого судці: Ільченко О.І. при секретарі: Волошиній
А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Прилуки цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивачка в позовній
заяві, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з  відповідачем з   18
листопада 2004року.  Від
подружнього  життя сторони мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає разом з позивачкою.

Мотивуючи тим, що збереження сім'ї неможливе через обман та неповагу,
внаслідок чого припинені шлюбні стосунки з серпня 2006року, позивачка
просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

У ході
попереднього розгляду цієї справи в порядку ст.130 ЦПК України спір в даній
справі було врегульовано, а саме, відповідач позовні вимоги визнав та не
заперечує проти розірвання шлюбу, та вважає за необхідне в цій стадії процесу
винести рішення суду не призначаючи даної справи до судового розгляду .

Позивачка не
заперечила проти такого вирішення справи із прийняттям рішення по суті його
вимог в стадії попереднього розгляду, оскільки відповідач повністю визнав
заявлений позов.

Син проживатиме із позивачкою, майнового
спору між сторонами немає.

Заслухавши
пояснення сторін, проаналізувавши інші матеріали справи, вважаю необхідним
задовольнити позовні вимоги

Судом
встановлено, що сторони сім'єю не проживають, шлюбні відносини не підтримують,
спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розлученні.

За таких
обставин суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо
законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав,
свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб.

На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України, керуючись ст.ст.
130,174,213-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 18 листопада 2004року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Прилуцького міського управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №349
- розірвати.

Органам РАЦСу
при видачі свідоцтва про розлучення, стягнути з ОСОБА_2 судовий збір по справі
у розмірі 15грн. на користь держави та звільнити від сплати такого  ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду має бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
Справа № 2о-782007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                                  УКРАЇНИ

28 квітня 2007
року

Сніжнянський міський суд Донецької області

у складі:  головуючого судді
Корекян Н.Р.

при секретарі               Павловой В.В.

за участю
адвоката     ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.Сніжне справу за заявою ОСОБА_1про
встановлення факту  втрати джерела
засобів до існування

ВСТАНОВИЛ:

Заявниця
звернулася в суд із заявою про установлення факту втрати джерела коштів для
існування , посилаючись
на те, що  з   1972
року вона була одружена з ОСОБА_3, який помер   ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживали родиною за адресою АДРЕСА_1 Під час спільного проживання до часу його
смерті, чоловік  працював та одержував
пенсію  , вона працювала. Основним джерелом існування були доходи
чоловіка , які вона
втратила через його смерть.  її розмір
пенсії становить 402грн.50коп.,  після
оплати комунальних послуг їй залишається від пенсії сума,що не  відповідає прожитковому мінімуму. В даний час
бажає  перейти на пенсію по втраті
годувальника.

Представник
заявниці  в судовому засіданні підтримала
вимоги своєї довірительки.

Представник
зацікавленої особи- Управління Пенсійного Фонду України в м. Сніжне   не має заперечень проти задоволення вимог.

Фактично
судом установлено, що зібраними в справі доказами підтверджується, що   ОСОБА_1
1951року народження  і  ОСОБА_3,
що вмер   ІНФОРМАЦІЯ_1 , були одружені
з   22.04.1972року,
проживали спільно за адресою АДРЕСА_1де
заявниця проживає і в даний час. Згідно
довідки №2412 від 24.04.2007 року УПФУ м.Сніжне ОСОБА_3 за 2000рік
отримав пенсію за віком в загальній сумі 1223грн.60коп.,за довідкою №1210-702
від 25.04.2007 року він ,працюючи на шахті "Заря" ,отримав заробітну
плату за 2000рік в загальній сумі 3755грн.86коп. Згідно довідки №66 від
20.04.2007 року ВАТ СШФ "Сніжинка" заробіток ОСОБА_1 в 2000 році
загалом становив 443грн.14коп.

При
встановлених обставинах, оцінюючи надані у відповідності зі ст. 212 ЦПК України
докази в їхні сукупності, суд дійшов висновку , що дійсно  основним і постійним джерелом засобів
існування була для заявниці  допомога з
боку  її чоловіка й   в зв'язку зі смертю чоловіка заявниця
втратила джерело засобів до існування. Розмір пенсії заявниці становить
402грн.50коп., з урахуванням сум що підлягає до сплати за комунальні послуги,
заявниці залишаються кошти від отриманої пенсії, що не відповідають розміру
прожиткового мінімуму в сумі 387грн.

Задоволення
заяви має для   ОСОБА_1 юридичне значення
для оформлення пенсії  по втраті
годувальника .

Керуючись
ст.  256 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Встановити
факт   втрати джерела засобів для
існування ОСОБА_11951 року
народження  в зв'язку зі смертю її
чоловіка ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Донецької області через

даний суд.
справа 2о-932007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2007 року                                     Сніжнянський
міський суд Донецької області

у складі:

головуючого
судді                                          КОРЕКЯН
Н. Р.

при
секретарі                                                  Павловой В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сніжне подання органу опіки та піклування Виконавчого
комітету Сніжнянської міської Ради про призначення піклувальником над
неповнолітнім

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Сніжнянської міської Ради
звернувся із поданням до суду про призначення піклувальником над неповнолітньою
ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження
, посилаючись на
те, що дитина потребує піклування. До опікунської ради звернулася ОСОБА_2з
відповідною заявою, яка мешкає з неповнолітньою, виховує і утримує її,
позитивно характеризується, слідкує за навчанням, за станом здоров*я може бути
піклувальником, має задовільні побутові та матеріальні умови.

Представник
Органу опіки та піклування прохав справу розглянути без її участі.

До початку судового засідання ОСОБА_2. підтвердила своє бажання бути піклувальником
над неповнолітньою онукою, прохала справу розглянути без її участі.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що подання підлягає задоволенню з
таких підстав:

Згідно ст. 59
ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які

позбавлені батьківського піклування. Рішенням
Сніжнянського міського суду Донецької області

від 28.12.2006 року ОСОБА_3, мати неповнолітньої
ОСОБА_1визнана безвісно відсутньою. Відомості про батька в свідоцтві про
народження

дитини записані за вказівкою матері відповідно до ч.1
ст.135 Сімейного Кодексу України.

Статтею 60 ЦК України передбачено що суд встановлює
піклування над неповнолітньою

особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що
вона позбавлена батьківського

піклування і призначає піклувальника за поданням органу
опіки та піклування. Ч. З ст. 63
ЦК

України передбачено що, фізична особа може бути
призначена піклувальником за її письмовою

заявою.Статтею 64
ЦК України визначено коло осіб на яких обов'язки піклувальника не можуть

бути покладені. У судовому засіданні не були встановленні
такі підстави ,згідно
яких

ОСОБА_2. не може бути піклувальником, вона не
позбавлялася батьківських прав, її

інтереси    не    суперечать    інтересам       неповнолітньої    ОСОБА_1,
на    обліку    в

психоневрологічних
та наркологічних закладах не перебуває, матеріально забезпечена, має позитивну
характеристику за місцем мешкання.

Керуючись ст.
ст.  59,60, 64 ЦК України , ст.ст. 213, 214,215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Призначити ОСОБА_21941
року народження піклувальником над
неповнолітньою ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області шляхом внесення апеляції через цей суд протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10
днів з дня проголошення рішення.
УХВАЛА

Іменем   України

16  серпня
2007  року  колегія
суддів  судової  палати
у  цивільних  справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді Матюшенка І.В.

суддів:
Малахової Н.М., Зарицької Г.В.

при секретарі
судового

засідання
Кульчицькій І.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського

районного суду м. Житомира від 22
травня 2007 року у справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод

щодо участі у
вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до

опікунської ради
при виконавчому комітеті Житомирської міської ради про

визнання рішення
незаконним,

встановила:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення
суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні її позову про визнання
незаконним рішення опікунської ради від 10 січня 2007 року та частково
задоволено позов ОСОБА_2 - встановлені йому дні та години побачення з
малолітнім сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у понеділок, середу та п'ятницю з 18 до
20 год. Апелянт
зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про те, що побачення батька з
сином має відбуватися за відсутності матері чи іншої особи, не врахувавши вік
дитини.

ОСОБА_2. та представник третьої особи заперечують проти задоволення
апеляційної скарги вважають рішення законним та обґрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2007 року ОСОБА_1 було
заявлено зустрічний позов до опікунської ради при виконавчому комітеті
Житомирської міської ради про скасування рішення від 10 січня 2007 року та про
визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 шляхом
визначення днів та годин побачення батька з сином у вівторок та четвер з 11 до
13 год., а у суботу з
12 до 14 год.

Відповідно до положень ст. ст. 29, 30 ЦПК України
стороною у справі може    бути    фізична
особа    чи    юридична    особа,
наділена    цивільно-

процесуальною дієздатністю. Суд першої інстанції не звернув уваги на
вказане положення закону, не з'ясував статус опікунської рада при виконавчому
комітеті Житомирського міськвиконкому, яка є дорадчим органом і не є юридичною
особою, та не притягнув до участі у справі належного відповідача -Житомирський
міськвиконком, вирішивши питання про його права і обов'язки.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд на підставі п.4 ст. 311 ЦПК України.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 22 травня 2007 року
скасувати, а справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ     УКРАЇНИ

18 травня 2007 року       Новогродівський міський суд Донецької
області

у
складі: головуючого судді Пархоменко
О.Ф.

при
секретарі Пліта О.В

з участю
позивача ОСОБА_1, представника відповідача Чельмак О.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Новогродівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до   Новогродівської міської ради про визначення
часток в праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новогродівської
міської ради про визначення часток в праві спільної сумісної власності,
вказуючи на те, що квартира АДРЕСА_1 була
приватизована нею разом з чоловіком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 їм було видано
свідоцтво про право власності НОМЕР_1 від 10.05.1999р., зареєстрованого
Селидівським бюро технічної інвентаризації. ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловік помер.
Після його смерті стало питання про оформлення спадщини, але в нотаріальній
конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини, в зв'язку з тим, що не
визначені долі в праві спільної сумісної власності. Просить визначити частки в
праві спільної сумісної власності вищезазначеної квартири по причині прийняття
та оформлення спадщини.

В
судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої вимоги.

Представник відповідача Новогродівської міської ради
позов визнає та не заперечує про визначення часток в праві спільної сумісної
власності.

3 особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, надав
заяву, в якій повністю підтримав позовні вимоги матері.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає
позов ОСОБА_1 обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності
вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або
законом.

Згідно свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 від 10.05.1999 року квартира в
АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, дружині ОСОБА_1
та сину ОСОБА_3, а згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно
частки співвласників в цієї квартирі на визначалися.

Згідно
свідоцтва про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року у віці 68 років.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходилися
в шлюбі з 12.02.1963р.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є
батьками З особи ОСОБА_3

З урахуванням зазначеного суд вважає, що частки
співвласників в праві спільної сумісної власності на дану квартиру подружжя
ОСОБА_1 та їх сина є рівними, тому повинні бути визначені за кожним в розмірі
13.

2

Керуючись
ст.ст.355-357,1272 ЦК України,
ст.ст.10, 60, 212,
215,218 ЦПК України,

суд

ВИРІШИВ:

Визначити, що частки співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 в праві приватної спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 є рівними та
кожному належить 1/3 частина
цієї квартири.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області через Новогродіський міський суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачею апеляційної скарги на нього
протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення виготовлено у нарадчий кімнаті.
УХВАЛА

09
серпня 2007 року                                                                                         м.  Чернівці

Суддя
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області
Галичанський А.Д. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  третя особа - Підзахаричівська сільська
рада,  про визнання недійсним
заповіту,  вчиненого особою,  волевиявлення якої не було вільним,  визнання права на обов"язкову частку у
спадковому майні та про визнання недійсним заповіту,  складеного особою,  не здатною розуміти значення своїх дій,  за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Путильського районного
суду Чернівецької області від 24 липня 2007 року,  -

ВСТАНОВИВ:

Дана
справа не може бути передана на розгляд колегії суддів для вирішення питання
про призначення апеляційної скарги до розгляду,
оскільки апелянтом не сплачено витрати на інформаційно-технічне
забезпечення,  відповідно до вимог  ст. 81 ЦПК України.

Згідно
п.6 Постанови КМУ від 21 грудня 2005 року № 1258 із змінами внесеними
Постановою КМУ від 15 листопада 2006 року № 1596,  сплата витрат на інформаційно-технічного
забезпечення здійснюється шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок
Апеляційного суду до якого подано апеляційну скаргу.

З
квитанції,  доданої до апеляційної
скарги,  вбачається,  що ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення сплачено на рахунок управління інформаційного центру,  а не на рахунок апеляційного суду. Тому
апелянту слід сплати витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі ЗО
грн. на розрахунковий рахунок Апеляційного суду Чернівецької області
0095; МФО: 856135; Код ; Банк: ГУДКУ у Чернівецькій
області.

Крім
того апелянтом сплачено судовий збір в сумі 25 грн. 50 коп.,  однак не зрозуміло на який розрахунковий
рахунок. Отже,  ОСОБА_1 треба сплатити
вказану суму до місцевого бюджету Шевченківського району м.  Чернівці; іденти-

Справа №
22ц-651 2007 р.                                    Головуючий
у 1 інстанції: Дідух Д.В.

Доповідач:
Галичанський А.Д.

фікаційний
код: 23246436;
р/р 0003; банк одержувача УДК
у Чернівецькій області; МФО
856135; код бюджетної класифікації 22090100.

Виходячи
з наведеного апеляційну скаргу слід залишити без руху,  надавши ОСОБА_1 певний строк на виправлення
недоліків,  та сплати зазначених витрат
на вказані вище рахунки.

Керуючись  ст.
ст.  81,  297 ЦПК України,  суддя,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення
Путильського районного суду Чернівецької області від 24 липня 2007 року,  залишити без руху,  надавши апелянтам 5 днів строку з часу
отримання даної ухвали для сплати судового збору та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
серпня 2007 р.                                                                                              м.  Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в
складі: Головуючого: Галичанського А.Д. Суддів: Рокочі М. І.,  Чупікової В.В. Секретаря: Максименко Д.Р. З
участю: ОСОБА_1,  ОСОБА_2. -
представників ДПІм.  Чернівці

Розглянула
у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням ДПІ м. Чернівці про
поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали судді Шевченківського
районного суду м.  Чернівці від 03 липня
2007 року,  по справі за позовом ДПІ
м.  Чернівці до Колективного підприємства
фірми „Лім" в особі директора Лукомського Олександра Івановича про
відшкодування матеріальної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 03 липня 2007 року позов ДПІ м.  Чернівці до Колективного підприємства фірми
„Лім" в особі директора Лукомського Олександра Івановича про відшкодування
матеріальної шкоди у відкритті провадження відмовлено.

На дану
ухвалу ДПІ м.  Чернівці подано апеляційну
скаргу на предмет її скасування,  з
прийняттям апеляційної скарги до провадження Апеляційного суду. Одночасно ДПІ
м.  Чернівці подано клопотання про
поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження ухвали судді від 03
липня 2007 року. Вважає,  що строк
пропущено з поважних причин,  оскільки
дана ухвала надійшла до ДПІ м.  Чернівці
несвоєчасно,  тобто 09.07.2007 року.

Заслухавши
доповідача про суть заяви,  доводи
заявника,  щодо пропуску строку на
апеляційне оскарження ухвали судді від 03 липня 2007 року колегія суддів
вважає,  що клопотання підлягає
задоволенню,  а пропущений процесуальний
строк поновленню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  294 ЦПК України заяву про апеляційне
оскарження ухвали суду 1 інстанції може бути подано протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали,  а апеляційна скарга
протягом 10 днів після подання заява про апеляційне оскарження.

Справа №
22ц-621 2007 р.                   Головуючий
у 1 інстанції: Волошин C.O.

Категорія:
19/20                                                 Доповідач:
Галичанський А.Д.

Як видно
з матеріалів справи копію оскаржуваної ухвали заявнику було відправлено
05.07.2007 року,  а отримана 09.07.2007 p.,
що підтверджується печаткою вхідної кореспонденції ДГЇЇ
м.  Чернівці,  тобто з простроченням строку
передбаченого  ст. 294 ЦПК України.

За таких
обставин строк на подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги
пропущено з поважних причин,  а тому його
слід поновити.

Керуючись  ст.
ст.  69,  70,
73,  294 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Клопотання ДТП м.  Чернівці задовольнити.

Поновити
їм строк на апеляційне оскарження ухвали судді Шевченківського районного суду
м.  Чернівці від 03 липня 2007 року.

Прийняти
апеляційну скаргу до розгляду апеляційним судом Чернівецької області.

Призначити
справу до розгляду апеляційним судом Чернівецької області на 10 годину 22
серпня 2007 року,  про що повідомити
осіб,  які беруть участь у справі.