Справа №2-315/07
РІШЕННЯ

ІМ Е Н Е М    УКРАЇНИ

4 травня 2007 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді -     Куценка О.В.

при секретарі             -    Гуйван О.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Садового товариства "Колос" про стягнення
заробітної плати, зміну формулювання причин звільнення з роботи та стягнення
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить
стягнути з відповідача на її користь заробітну плату в розмірі 373 грн. за
період з 19.06.2006 року по 15.07.2006 року, середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період 16.07.2006 року по 31.07.2006 року в сумі 229
грн., змінити формулювання причин звільнення з роботи та стягнути середній
заробіток за час вимушеного прогулу по теперішній час.

В подальшому, позовні вимоги змінила, відмовившись від вимог про стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу по теперішній час та доповнила вимогами про визнання
незаконним та скасування наказу №63-к від 19.06.2006 року в частині причин
звільнення та просить стягнути з відповідача 1500 грн. на відшкодування
моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2006 року вона подала заяву голові
правління про звільнення з 19.06.2006 року з роботи за погодженням сторін.
Голова правління погодився на такі підстави звільнення, про що свідчить
резолюція на заяві. При цьому було в резолюції зазначено вказівку про передачу
бухгалтерської документації голові ревізійної комісії.

Однак, голова ревізійної комісії відмовився прийняти документи, а залишити
бухгалтерські документи без їх передачі боялася. В результаті змушена була
передавати документи новому бухгалтеру, у зв'язку з чим, реально припинила
роботу лише 15.07.2006 року. Проте, за відпрацьований час відповідач не сплатив
заробітну плату.

Трудову книжку із записом про звільнення з роботи відповідач повернув лише
31.07.2006 року, з якої дізналася, що її звільнили не за п.1 ст.36 КЗпП, за п.
З ст.40. Вважає даний наказ незаконним, оскільки будь-яких порушень з її боку
не було. Оскільки в трудовій книжці була вказана негативна підстава звільнення,
в подальшому це ускладнило працевлаштування позивача на інших підприємствах, що
завдало моральні страждання. Моральну шкоду оцінює в 1500 грн.

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, вказує, що
позивач постійно порушувала трудову дисципліну, за що неодноразово до неї
застосовувалися дисциплінарні стягнення. Це стало підставою для звільнення
позивача за п.3 ст. 40 КЗПП. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем
відсутня. Той факт, що позивач займалася передачею справ іншому бухгалтеру,

вважає
надуманим, оскільки 19.06.2006 року було проведено акт ревізії і бухгалтерська
документація була передана.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи,
суд встановив наступне.

Відповідно до договору трудового найму від 26.04.205 року
позивач працювала у відповідача бухгалтером. 15.06.2006 року нею подано заяву
про звільнення з посади за п. 1 ст. 36 КЗпП України. Даний факт сторонами не
оспорюється. Той факт, що сторонами дійсно було обумовлено як підставу
звільнення -"за згодою сторін", доводиться резолюцією голови
правління на поданій заяві.

Однак, наказом №63-к від 19.06.2006 року позивача звільнено з роботи за п.З
ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання та порушення трудової
дисципліни.

Даний наказ суд вважає таким, що підлягає частковому скасуванню з наступних
підстав. З наданих матеріалів та пояснень представника відповідача вбачається,
що за кожне порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 була притягнута до
дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, (а.с. 27, 29, 38, 39,).
Підставою для винесення наказу про звільнення, як пояснив представник
відповідача, стала наявність попередніх доган. Однак, така позиція не
відповідає вимогам ст. 40 КЗпП України, згідно якої трудовий договір, укладений
на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом
лише у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського стягнення. До позивача дійсно застосовувалися
заходи дисциплінарного стягнення, однак, наказ про звільнення винесено за ті ж
самі порушення, за які ОСОБА_1 вже була притягнута до дисциплінарного.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності попередньої
домовленості між сторонами про звільнення відповідача за згодою сторін, суд
вважає, що в частині причин звільнення позивача з роботи, наказ №63-к підлягає
скасуванню із вказівкою підстави звільнення з роботи п. 1 ст. 36 КЗпП України
за згодою сторін.

З заяви позивача на звільнення вбачається резолюція голови правління про
передачу бухгалтерської документації голові ревізійної комісії. Як пояснила
свідок ОСОБА_2. - голова ревізійної комісії, ОСОБА_1 дійсно просила свідка
прийняти бухгалтерську документацію, однак, остання відмовилася приймати
документи, мотивуючи відсутністю таких повноважень.

Суд не приймає до уваги пояснення представника відповідача про те, що
документація була передана 19.06.2006 року, оскільки акт від 19.06.2006 року
свідчить лише про проведення документальної ревізії г господарської діяльності
садового товариства, а не про передачу самих документів. Документи були
передані лише 14.07.2006 року, що вбачається з акту (а.с.20-22).

Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що позивач, у
зв'язку з неналежною організацією керівництвом товариства "Колос",
передачі бухгалтерської документації, відпрацювала в товаристві з 19.06.2006
року по 14.07.2006 року і за дану роботу заробітна плата позивачу не виплачена
і становить 390 грн. 90 коп.

При цьому суд приймає до уваги, що позивачем відпрацьовано 20 робочих днів,
оклад за робочий місяць (22 дня) становить 430 грн. 430/22*20 = 390 грн. 90
коп. без утримання податку з фізичних осіб й інших обов'язкових платежів.

Оскільки позивач фактично припинив трудові відносини 14.07.2006 року,
наступним робочим днем є 17.07.2006 року, тому наказ №63-к про звільнення має
бути скасованим в частині дати звільнення.

В частині стягнення моральної шкоди суд вважає позовні вимоги недоведеними.
Так, позивач ,як на підставу стягнення моральної шкоди посилається на   те,
що    за    наявності
"негативної"
статті    звільнення    їй
важко    було

працевлаштуватися на інших
підприємствах, про що, на її думку
свідчить довідка центру зайнятості. Однак, суд не може прийняти як доказ
дану довідку, оскільки такі підстави у відмові в прийнятті на роботу в ній не
зазначено..

Інших підстав стягнення моральної шкоди та доказів на їх
обгрунтування позивачем суду не надано.

За таких підстав
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 83, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення на користь держави.

На підставі п. 1, ст. 36, п.3 ст. 40 КЗпП України,
керуючись ст. 83, 88, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Визнати частково незаконним та скасувати наказ №63-к від 19.06.2006 року
яким ОСОБА_1 було звільнено з посади бухгалтера садового товариства
"Колос" за п.3 ст.40 КЗпП України в частині причин звільнення та дати
звільнення.

Вважати ОСОБА_1 такою, яка звільнена згідно наказу №63-к від 19.06.2006 за
п. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін з 17.07.2006 року.

Стягнути з садового товариства "Колос" на
користь ОСОБА_1 390 грн. 90 коп. заробітної плати без утримання податку з
фізичних осіб й інших обов'язкових платежів за період з 19.06.2006 року по
17.07.2006 року та на користь держави 51 грн. судового збору і 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення.

В решті позовних
вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області
протягом одного місяця з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом перших 10-ти діб та апеляційної скарги протягом наступних 20-ти
діб.