У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

27 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Державна виконавча служба м. Ірпеня про
стягнення заборгованості по аліментах, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15
березня 2007 року та рішення апеляційного суду Київської області від 12 червня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості по аліментах.

Зазначав, що рішенням Ірпінського міського суду з ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина
- ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття в розмірі ¼ частини
заробітку (доходу).

Посилаючись на те, що відповідачка
за період з 1 січня 1999 року по      29
квітня 2004 року не сплачувала аліменти, просив стягнути заборгованість по
сплаті аліментів у розмірі 5 263 грн.

Рішенням Ірпінського міського суду
Київської області від 15 березня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені: стягнуто з            ОСОБА_2 на його користь 5 263 грн. заборгованості по сплаті аліментів за період з
1 січня 1999 року по 29 квітня 2004 року та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 12 червня 2007 року рішення Ірпінського міського суду Київської
області від 15 березня 2007 року змінено: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1                          4 820 грн. 28 коп.
заборгованості по сплаті аліментів за період з 1 березня 1999 року по 29 квітня
2004 року та 51 грн. державного мита на користь держави.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 15 березня 2007 року та рішення апеляційного суду
Київської області від 12 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін