overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

«23 » травня 2007 р.                                                                                         м. Чернівці

Суддя судової
палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області Ружило О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3, про визнання договору дарування частково недійсним та стягнення
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області
від 27 березня 2007 року, -

ВСТАНОВИВ:

Як видно із змісту апеляційної скарги ОСОБА_1. оскаржується в апеляційному
порядку рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 27 березня 2007 року в частині відмови в задоволенні її позовних вимог до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення моральної
(немайнової) шкоди.

Відповідно до
п."Д" ст. З Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито" позовні заяви немайнового
характеру оплачуються судовим збором
за ставкою 0,05 % від неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, що становить 8
грн. 50 коп.

Згідно із пунктом „З" ст.. З Декрету судовий збір по
апеляційних скаргах оплачується в розмірі 50 % від зазначеної вище ставки, або 4 грн. 25 коп. Судовий збір за апеляційними скаргами сплачується
до місцевого бюджету за місцем розташування Апеляційного суду.

Крім того відповідно до ст.. 81 ЦПК України апелянт
зобов"язаний був оплатити витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. на розрахунковий
рахунок Апеляційного суду.

Із доданих до апеляційної скарги квитанції вбачається, що судовий збір апелянтом сплачено на рахунок місцевого бюджету м.
Новоселиця на який він має сплачуватися при поданні
позовної заяви до суду першої інстанції. Що стосується сплати витрат на
інформаційно-технічне забезпечення, то взагалі невідомо на чий
рахунок вони сплачені.

Справа № 22ц-451 2007 р.                      Головуючий у 1 інстанції: Трояновський Г.М.

Доповідач: Ружило О.А.

Виходячи з наведеного дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з
наданням ОСОБА_1. 10 днів строку з дня отримання даної
ухвали для сплати судового збору в сумі 4 грн. 25 коп. на рахунок місцевого бюджету Шевченківського
району м.Чернівці; ідентифікаційний код: 23246436; р/р 0003; Банк одержувач УДК у Чернівецькій області; МФО 856135; код
бюджетної класифікації 22090100.

Витрати на інформаційно-технічне забезпечення підлягають сплаті в сумі 30 грн., на рахунок Апеляційного суду Чернівецької області;
Код ЕДРПОУ 02894728; р/р 0095; МФО 856135; Банк одержувач ГУДКУ у Чернівецькій
області.

Оригінали
квитанцій про сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення подати до апеляційного суду у
визначений термін.

Керуючись
ст.ст. 79, 81,297 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху. Надати  10
днів строку на виправлення недоліків апеляційної скарги, починаючи із дня
отримання даної ухвали. Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа №2-51/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

27 березня  2007
року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Федитника І.Д. при
секретарі Бучак М. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Турка цивільну справу за позовом Турківського дочірного лісогосподарського підприємства
ЛГП „ Галсільліс " в інтересах Либохорської сільської ради Турківського р-ну доОСОБА_1
про стягнення 871 грн.
24 коп. за лісопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся з даним позовом посилаючись на те , що 07.06.2004 р. відповідач
самовільно зрубав 1 сироростучу смереку об'ємом 1,73 м-3 у 2 групі лісів заподіявши шкоду в розмірі 871 грн.
24 коп.

Факт вчинення
лісопорушення підтверджується протоколом про лісопорушення від 14.06.2004 р. та показами свідків
.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав посилаючись
на ті ж обставини, що і в позовній заяві і дав пояснення .

Представник Либохорської сільської ради у судовому засіданні позов
підтримав .

Відповідач у
судове засідання не з"явився без поважних причин , хоч був належним чином
повідомлений, що підтверджується розпискою про вручення .

Заслухавши
пояснення представника позивача та представника Либохорської сільської ради ,
покази свідка , дослідивши матеріали справи суд вважає , що позов підлягає до задоволення.

Судом
встановлено що 07.06.2004 р. відповідач самовільно зрубав 1 сироростучу смереку об'ємом
1,73 м-3 у 2 групі лісів заподіявши шкоду державі в особі Турківського дочірного лісогосподарського
підприємства ЛГП „ Галсільліс " в розмірі 871 грн. 24 коп.

Факт вчинення
лісопорушення і розмір заподіяної шкоди підтверджується показами
представника позивача , протоколом про лісопорушення від 14.06.2004 р , та письмовими
поясненнями лісника ОСОБА_2 про те , що особисто виявив відповідача на місці
вчинення та показами свідка ОСОБА_3 про те, що відповідач відмовився дати пояснення відносно вчинення
лісопорушення .

Відповідно до
Закону України „ Про Державний бюджет України на 2007 рік" розмір заподіяної
шкоди за лісопорушення підлягає стягненню до місцевих бюджетів .

Відповідно до
ст. 107 ЛК України відповідач зобов'язаний відшкодувати заподіяну шкоду.

Керуючись ст. ст. 10 ,60 , 88 , 212 ЦПК України , ст.
107 ЛК України , постановою Кабінету
Міністрів України від 05 .12 . 1996 р. № 1464, суд ,-

ВИРІШИВ:

Стягнути
зОСОБА_1 на користь Либохорської сільської ради Турківського р-ну шкоду в
розмірі 871 грн. 24 коп. за лісопорушення , а також судовий збір в
розмірі 51 гривень в дохід держави та витрати на інформаційно-технічне

2

забезпечення    розгляду
цивільної    справи    на
користь    Турківського    дочірного лісогосподарського підприємства
ЛГП „ Галсільліс " в розмірі 30 грн.

Рішення може
бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення , а апеляційну скаргу
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження , а відповідач може подати
заяву про перегляд рішення протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

20
листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, завданої неналежним виконанням робіт,

в с т а н о в и л а:

У липні 2006 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на
те, що в грудні місяці 2005 року він уклав угоду з відповідачем, який є
приватним підприємцем, про реставрацію дивану, шляхом виготовлення нових м'яких
боковин та заміни тканини, якою він обтягнутий. Вартість послуги була
встановлена за домовленістю сторін у сумі 600 грн. У січні 2006 року
відремонтований диван було повернуто виконавцем, але через місяць позивач
виявив, що це не його диван. Крім того, в дивані виявилося багато недоліків;
він перестав бути м'яким. В добровільному порядку відповідач відмовився
повернути диван позивача, чим спричинив йому матеріальну та моральну шкоду.
Просив стягнути з відповідача на свою користь 6 000 грн. у відшкодування
матеріальної шкоди та 3 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Біляївського районного суду від 21 грудня 2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 6 000 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди, так як відповідач відмовив позивачу в
реалізації його прав, передбачених ст.ст. 8, 10 Закону України «Про захист прав
споживачів» № 3161-ІУ від 1 грудня 2005 року. В частині відшкодування моральної
шкоди позивачу відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2007 року рішення
Біляївського районного суду від 21 грудня 2006 року скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить
скасувати постановлене у справі рішення апеляційного суду, посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм
процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 30 травня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова
Справа
№ 2-197907
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2007р.                                                                               м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд у складі головуючого - судді Іжевської
Н.Г., при секретарі Таран Т.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громаді в особі
Запорізької міської ради про визнання угоди дійсною та визнання права власності

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що 6 листопада 1998р.
він купив у ОСОБА_2 самочинно збудований житловий будинок АДРЕСА_1. Договір
купівлі - продажу
укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. На даний час
позивач не може оформити будинок, оскільки ОСОБА_2 помер, у зв'язку з чим
позивач просить визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на
даний будинок.

Відповідач проти
позову не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з таких підстав. Угода купівлі - продажу фактично виконана, тобто
продавець ОСОБА_2. отримав 800 доларів США, а позивач отримав у своє повне
розпорядження житловий будинок, у якому він проживає, користується земельною
ділянкою, сплачує податки.

Згідно зі ст. 74 ЦК України
(в редакції 1963р.) та ст. 220
ЦК України (в редакції 2004р.) якщо угода фактично виконана сторонами, але не
посвідчена нотаріально, суд може визнати таку угоду дійсною.

Факт купівлі - продажу
будинку підтверджується технічним паспортом на користувача будинком ОСОБА_2.,
договором від 6.11.1998р., який посвідчений головою квартального комітету № 30 Шевченківського
району м. Запоріжжя, актом узгодження межі землекористування із сусідами, та
ін.

Згідно зі ст. 376
п.5 ЦК України
на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не
порушує права інших осіб.

Позивач тривалий час користується будинком та земельною
ділянкою, межи якої узгоджені з сусідами, чим права інших осіб не порушуються.

2

Керуючись ст.
ст. 130, 209,215 ЦПК України, ст.
ст. 203,205,207,220,328,376 п.5 ЦК України, ст. 47 ЦК України (1963 року), суд

Вирішив:

Позов задовольнити. Визнати дійсним договір купівлі - продажу
житлового будинку АДРЕСА_1,
укладений 6 листопада
1998 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, а саме: самочинно возведені житловий будинок літ
"А" (вважати введеним в експлуатацію), службову прибудову
"а", літню кухню "Б", сарай "Б' ", душ
"В", вбиральню "Г", зливну яму № 5, паркани № 3,2 ворота №4, водопровід № 1, замощення 1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Запорізької області протягом 10
днів шляхом подання заяви про оскарження та протягом 20 днів шляхом
подання апеляційної скарги.
Справа №2-125/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 року Згурівський
районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді                 ДЕНИСЕНКО Н.О.

при
секретарі                         ЖЕЛАЗІ
Г.М.

за
участю представника

Згурівського
ККП               ДАНЬКО Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в смт.Згурівка справу за
позовом ЗГУРІВСЬКОГО КОМБІНАТУ КОМУНАЛЬНИХ ПІДПРИЄМСТВ КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ до
ОСОБА_1про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Згурівський ККП 29.03.2007 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом,
посилаючись на те, що відповідач проживає в приватизованій квартирі АДРЕСА_1,
користується комунальними послугами позивача, вартість яких не сплачує з жовтня
2005 року по лютий 2007 року, тому просить стягнути з відповідача на його
користь борг в розмірі 572грн. 50 коп. та сплачені витрати на ІТЗ судового
процесу в розмірі 30 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов
підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю.

Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову
не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд
вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про
задоволення позову, стягнувши із відповідача в доход держави судовий збір.

Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з
приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих
підстав не допускається.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 174 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ЗГУРІВСЬКОГО КОМБІНАТУ КОМУНАЛЬНИХ ПІДПРИЄМСТВ
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1, мешканця АДРЕСА_1 на користь
Згурівського комбінату комунальних підприємств Київської області (розрахунковий
рахунок 26005808 МФО 321745 в
АППБ "Аваль" м.Яготина, код за ) заборгованість по
оплаті наданих комунальних послуг в розмірі 572 (п'ятсот сімдесят дві) грн. 50
коп. та кошти на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
судової справи в розмірі 30 (тридцять) грн., а всього  стягнути
із  ОСОБА_1  на користь
Згурівського

комбінату
комунальних підприємств Київської області 602 (шістсот дві) грн. 50 коп. та в
доход держави судовий збір в розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн.

Рішення суду
набирає законної сили згідно ст.223 ЦПК України.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської
області протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до
Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської
області протягом 20 (двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа № 2-290-07 РІШЕННЯ
року            Ізяславський районний суд
в складі судді           Демчука П.В.
при секретарі                                       Гонтарук
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізяславі
справу за позовом ОСОБА_1до Топорівської сільської ради про визнання права
звернувся в суд із позовом до Топорівської сільської ради про визнання права
власності на вантажний автомобіль САЗ-3507, державний номерний знак НОМЕР_1 В
обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до свідоцтва на право
власності на майновий пай йому належить частка в майні колишнього КСП ім.
Фрунзе у розмірі 1459 грн. В ході реформування господарства рішенням сходу
жителів села 9 липня 2006 року було вирішено дати дозвіл пайовикам викупити
техніку із врахування вартості майнового паю з метою її подальшого збереження
та використання. Співвласники майна не заперечили щодо передання вантажного
автомобіля позивачу, тому він просить визнати за ним право власності.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав.
П.П. проти позову не заперечив, пояснив суду що сільськогосподарське товариство
розпалося без дотримання ліквідаційної процедури, власники паїв провели
розподіл майна і між ними досягнуто згоди щодо права власності на нього.
Суд, заслухавши
сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення.
Судом
встановлено, що позивачу належить частка в майні колишнього КСП ім. Щорса у розмірі 1459
грн., що підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена
КСП. Ринкова вартість автомобіля САЗ-3507, державний номерний знак НОМЕР_1 ,
рік випуску 1986 згідно висновку експерта ПП „Ізяслав-експерт" становить
1559 грн. Різницю у вартості майнового паю та вартістю автомобіля позивач
зобов"язався сплатити співвласникам майна.
ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність
набуття не встановлена судом.
викладеного, керуючись ст. 328 Цивільного кодексу, ст.ст. 212-215 ЦПК України,
суд
ОСОБА_1право власності на автомобіль САЗ-3507, 1986 року випуску, двигун
НОМЕР_2, шасі НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1.
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-о-92 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня
2007р.                                                   Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області В складі: головуючого, судді -
Хільчука 1.1.

секретаря -            Костромін Н.Р.

з участю: представника позивача-        ОСОБА_5

представника відповідача-       ОСОБА_6. Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа : Управління пенсійного
фонду України про визнання громадянина безвісно відсутнім,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду 03.05.2007 року з даним позовом, який
підтримуючи в судовому засіданні, пояснила її представник, що з 2000 р. бувший
чоловік заявниці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженець м.Городенки
Івано-Франківської обл. виїхав на сезонні роботи в м.Москву Російської
Федерації та останній раз в 2003 році
телефонував звідти. Його мати їздила на пошуки в м.Москву,але не знайшла жодних
слідів перебування в Росії, тому в 2004 р.розірвала заявниця з ним шлюб .Крім того зверталися родичі на телебачення
у програму „Жди мене", що не дало позитивних результатів. Також з приводу
безвісного зникнення сина батько звертався в Городенківський РВ УМВС та його
розшуком не встановлено місце перебування.

Для встановлення і виплати матеріальної допомоги дитині - ОСОБА_3, 1995
р.н. необхідно визнати ОСОБА_2 безвісно відсутнім, тому просить суд задовольнити заяву.

Представник відповідача позов визнав та пояснив , що він не заперечує щодо визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім .

Вислухавши пояснення сторін ,свідка ОСОБА_4., яка пояснила , що її бувший зять ОСОБА_2 залишив дочку в 2000 році та виїхав до
Москви на роботу,
а потім в 2003 р. по телефону один раз повідомив про себе, також: мати його розшукувала по
Москві, на телебачення звертались, дочка розірвала шлюб і так невідомо його
місце знаходження ,
дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява
підставна і підлягає до задоволення , поскільки заявницею доведено, що ОСОБА_2. вибув у 2000
р. до м.Москви РФ на роботу, звідти телефонував, а з 2003 року його місцеперебування невідомо. З
цього приводу звертались родичі:- в міліцію та проводився його розшук/а.с.8-9/
- на телебачення /а.с. 10/,
але не встановлено місце
знаходження ОСОБА_2

На підставі ст.43 ЦК України та керуючись ст.,ст. 130,209,214-216,246-249
ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заяву   задовольнити   повністю.Визнати   ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
р.н., уродженця м.Городенки Івано-Франківської обл., безвісно відсутнім.

На рішення може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом десяти днів після його
проголошення та апеляційна скарга протягом 20 днів до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський
міськрайонний суд після подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-219/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2007 року                                     Березівський
районний суд Одеської області

у
складі: головуючого - судді
Дєткова О.Я.,

при
секретарі Комарницькій К.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області

цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

У січні 2007
року позивачка звернулася із цим позовом до суду, посилаючись на те, що
вона має від шлюбу з відповідачем сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на даний час в
Білоцерківському інституті економіки та управління до 1 липня 2008 року. Оскільки
вона зазнає матеріальні труднощі, а відповідач повинен і може допомагати дитині
на період його навчання, тому просить стягнути з останнього на її користь
аліменти на утримання сина у розмірі 250 грн. щомісячно до припинення його
навчання. Однак, змінюючи свої позовні вимоги, остаточно просить стягнути з
відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від його
пенсії, але не менше155 грн.

Відповідач позов визнав і пояснив, що він не заперечує
проти стягнення з нього аліментів на утримання сина на період його навчання
вищому навчальному закладі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі статтями 180,
199 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття, а якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення
двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

З пояснень відповідача слідує, що він не працює на даний
час, але з пенсії, яку він отримує, може надавати дитині 155 грн. щомісячно
до припинення його навчання.

З довідки №
3668/10 від 24
жовтня 2006 року
видно, що дитини сторін дійсно навчається у вищому навчальному закладі на
другому курсі соціально-правового факультету до 1 липня 2008
року і стипендію не отримує (а.с.4).

Визначаючи розмір належних до виплати аліментів, суд враховує
матеріальне становище сторін та дитини, а також згоду відповідача про надання
матеріальної допомоги на утримання сина, який навчається, та вважає за можливе
задовільнити позов.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК
України, ст. 199 СК
України,

ВИРІШИВ

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 на утримання
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до
закінчення його навчання, тобто до 1
липня 2008 року, по
155 грн.
щомісячно, починаючи з 4
січня 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави 51 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного
суду через Березівський раонний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.