УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007р.                                                                                м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                  Мелінишин Г.П.,

суддів                         Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.,

секретаря                    Самуляк О.М.,

з участю                      адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Івано-Франківського
міського суду від 12 червня 2007 року,-

встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 12.06.2007р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди.

На дане рішення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу. Посилаються
на те, що рішення постановлене судом з порушенням норм матеріального права, а його висновки не відповідають фактичним
обставинам справи. Зокрема, суд в
рішенні зазначив, що смерть ОСОБА_6 не пов"зана з ДТП. При цьому суд не врахував наявність в померлого тілесних
пошкоджень у вигляді травми голови, вивиху правого плечового суглобу, перелому
правого ліктьового паростка, перелому обох гомілок, що утворилися
в результаті ДТП і в подальшому спричинили смерть ОСОБА_6 Оскільки відповідач завдав їм шкоди смертю
чоловіка та батька, то він зобов"язаний відшкодувати їм витрати на
поховання.

Посилаючись на те, що вказані обставини судом не прийняті до уваги, то з
цих підстав просили рішення суду скасувати, ухвалити
нове рішення по суті позовних вимог.

Апелянт ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги в засіданні апеляційного суду підтримала
з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_5 доводи скарги не визнав, посилаючись на обґрунтованість висновків
суду.

Справа № 22-ц-1048 /2007р.                                        Головуючий у 1 інстанції Малєєв А.Ю.

Категорія 21                                                               Доповідач Мелінишин Г.П.

2

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, думку адвокатів, перевіривши матеріали справи колегія суддів підстав для задоволення
апеляційної скарги не знаходить.

Як передбачено ст. ст. 1201, 1168 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов"язана відшкодувати особі, яка
зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, ці витрати. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині),
дітям, а також особам, які проживали разом з нею однією
сім"єю.

З матеріалів справи вбачається, що 09.10.2004р. мала місце дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відповідач вчинив
наїзд на ОСОБА_6 Внаслідок ДТП потерпілий отримав
тілесні пошкодження, з якими був доставлений ОСОБА_5 в
Івано-Франківську міську клінічну лікарню.ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер і як видно з свідоцтва причиною смерті є двобічна
пневмонія.

Судом встановлено, що ДТП мала місце з необережності потерпілого,
який на момент вчинення її знаходився в
стані алкогольного сп"яніння. Відсутність вини відповідача в смерті ОСОБА_6 підтверджена постановою про відмову в порушені
відносно нього кримінальної справи від 18.10.2004р.
за відсутністю в його діях складу злочину.

З врахуванням наведених обставин суд прийшов до правильного висновку, що ДТП сталася з вини потерпілого, який порушив Правила
дорожнього руху, причина смерті не пов'язана з отриманими в
її результаті тілесними пошкодженнями, а тому обґрунтовано з
цих підстав відмовив в задоволенні позову .

Колегія суддів вважає, що справа судом першої інстанції розглянута повно і об"єктивно, а рішення постановлено з дотриманням
вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, а тому
підстав для її задоволення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити, а
рішення Івано-Франківського міського суду від 12.06.2007 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання нею законної сили.