Справа № 2-1066/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.04.2007р.                                                                                                       м.
Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого Мазур B.C., при секретарі Лепетченко Д.В., розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2004р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення
50000,00 грн. у зв'язку з визнанням правочину купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
по договору купівлі-продажу квартири від 16.04.2002р. реєстр.№1155 не дійсним
на підставі ст. 48 Цивільного кодексу України (1963р.).

Згідно ст. 48 Цивільного кодексу України позивач прохає суд повернути
50000,00 грн., отримані відповідачем при розрахунку за договором купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 16.04.2002р. Від добровільного повернення отриманого
відповідач відмовився.

В процесі судового розгляду позивач подав до суду клопотання про
притягненні в якості співвідповідача ОСОБА_2, з якою був проведений розрахунок
в сумі 50000,00 грн. за вищевказану квартиру. У подальшому позивач відмовився
від позовних вимог до ОСОБА_3 Єдиним відповідачем у справі залишилась ОСОБА_2.

Представник ОСОБА_3 заперечила факт отримання останнім будь-яких коштів за
вказану квартиру від позивача та від ОСОБА_2 Відповідачка також заперечувала
факт отримання коштів від позивача за вказану квартиру.

Як було встановлено Рішенням Орджонікідзевского районного суду м. Запоріжжя
по справі №2-790 від 10.12.2003р. та підтверджено апеляційним судом Запорізької
області по справі №22-954 від 21.04.2004р. позивач передав кошти у сумі
50000,00 грн. саме ОСОБА_2 та як було з'ясовано у судових слуханнях по справам
ОСОБА_2. не передала своєму довірителю ОСОБА_3 отримані від позивача кошти. Позивач так і не
отримав вищевказану квартиру у власність та ОСОБА_3 як власник квартири продав
її 06.06.2005р. Таким чином, позивач не порушив умови ст. 48 Цивільного кодексу
України (в ред.
1963р.), але відносно позивача порушена вищенаведена
стаття, так як не від ОСОБА_3 не від ОСОБА_2 позивач не отримав кошти у сумі
50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч грн.), які згідно вказаної норми закону йому
повинні бути повернені.

Згідно Рішення апеляційного суду Запорізької області по справі №22-954 від
21.04.2004р. договір було визнано на підставі ст. 48 Цивільного кодексу України
(в ред.
1963р.) недійсним. При цьому апеляційний суд у
рішенні вказав що суд першої інстанції повно з'ясував обставини які мають
значення по справі, встановив дійсні правовідносини сторін, повно та всебічно
дослідив обставини справи та у апеляційного суду відсутні потреба у збиранні
нових доказів.

Згідно ст. 48 Цивільного кодексу України (в ред. 1963р.) по
недійсному правочину кожна із сторін зобов'язана повернути іншій стороні все
отримане по правочину.

Згідно ст. 32 Цивільного процесуального кодексу України (в ред. 1963р.), факти встановлені набравшим законної сили рішення суду по одній цивільній
справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі
особи.

Згідно п. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, яка
регламентує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній

2

справі,
що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З вищенаведеного вбачається що факт передання відповідачці саме 50000,00
грн. був достовірно встановлен судом першої інстанцій та у подальшому такий
факт був підтверджен судом апеляційної інстанцій.

Керуючись 48 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.ст. 4, 5,
10, 30, 60, 70, 208, 209, 212, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу
України суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 кошти у сумі 50 000,00 грн.
(п'ятдесят тисяч грн.).

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 витрати на сплату державного мита у
розмірі 51 (п'ятдесят одна) грн..

Відповідач може подати заяву про перегляд заочного рішення протягом 10 днів
з дня отримання його копії до суду, що його ухвалив без сплати судового збору.
Також рішення може бути оскаржене в загальному порядку до апеляційного суду
Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.
4 ст. 295 ЦПК України.