12  (4)                                                                        Кулігіна
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
грудня  11     дня колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:                  - Михайлів Л.В,

Судців:                             - Карнаух
В.В.,  Соколан Н.О.,

При
секретарі:                 - Бондаренко
І.В.,

За участю:
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4,  ОСОБА_3,
ОСОБА_1,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.  Кривому Розі цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного

суду м.  Кривого Рогу від 09 липня
2007 року по цивільній справі за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  3-я особа: ВІДДІЛ ГРОМАДЯНСТВА,  МІГРАЦІЇ І

РЕЄСТРАЦІЇ фізичних осіб Жовтневого району м.  Кривого Рогу                про
усунення

перешкод
у користуванні власністю,  виселення із
квартири,  зняття з реєстрації,  та за зустрічним позовом ОСОБА_2,  3-я особа ОСОБА_3,  до ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  УПРАВЛІННЯ
житлово-комунального господарства виконавчого комітету КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ
РАДИ НАРОДНИХ ДЕПУТАТІВ,  3-я особа Третя
Державна нотаріальна контора м.  Кривого
Рогу,  3-я особа КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО
«КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» про визнання приватизації
квартири,  свідоцтва про право власності
на житло,  державної реєстрації права
власності та договору купівлі-продажу квартири недійсними,  -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 ,  3-я особа Відділ громадянства,  міграції і реєстрації фізичних осіб
Жовтневого району м.  Кривого Рогу,  про усунення перешкод у користуванні
власністю,  виселення із квартири,  зняття з реєстрації. При цьому посилається на
те,  що за договором купівлі-продажу
квартири,  посвідченого державним
нотаріусом 3-ї Криворізької державної нотаріальної контори Ситник О.О.,  7.03.2006. за реєстром № 1-749,  вона купила у ОСОБА_4 квартиру,  яка належала йому по праву власності
АДРЕСА_1. Квартиру вона зареєструвала на своє ім'я в комунальному підприємстві
«КБТІ» 5.04.2006 року,  номер запису
567,  в книзі 226П-567. З цього часу вона
стала власником квартири. Після оформлення документів,  їй стало відомо про те,  що в купленій нею квартирі проживає
відповідачка ОСОБА_2 ,  разом зі своїм
неповнолітнім сином ОСОБА_3 Вона зверталася до відповідачки для вирішення
питання в добровільному порядку,  але
відповідачка відмовила їй,  в зв'язку з
чим вона звернулася з цим позовом до суду.
Просила суд усунути перешкоди в користуванні власником

квартирою АДРЕСА_1,  які чинить
відповідачка ОСОБА_2  та
ОСОБА_3,  виселити її з зазначеної
квартири разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3,
1988 року народження,  зобов,
язати відділ міграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого району м.  Кривого Рогу зняти ОСОБА_2  з реєстрації за цією адресою.

Ухвалою Жовтневого
районного суду від 9.07.2007 року,  у
якості співвідповідача за позовом ОСОБА_1 до відповідачки ОСОБА_2 ,  3-я особа Відділ громадянства,  міграції і реєстрації фізичних осіб
Жовтневого району м.  Кривого Рогу,  про усунення перешкод у користуванні
власністю,  виселення із квартири,  зняття з реєстрації,  залучено,
відповідно до вимог  ст.  ст.
3,  33 ЦПК України -
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  який на
час розгляду справи досяг повноліття.

ОСОБА_2  звернулася в суд з зустрічним позовом до відповідачів
ОСОБА_4,  ОСОБА_1 та управління
житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської
ради народних депутатів,  3-я особа
ОСОБА_3,  3-я особа Криворізька державна
нотаріальна контора,  про визнання
приватизації квартири,  свідоц­тва про
право власності на житло,  державної
реєстрації права власності та договору купівлі-продажу квартири недійсними.

При
цьому посилається на те,  що 01.03.1996
року зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4 ,  який мешкав на той час у державній АДРЕСА_1.
На той час вона разом з неповнолітніми дітьми мешкала в с Орджонікідзе
Криворізького району в будинку,  який
належав їй на праві приватної власності по АДРЕСА_2. Після реєстрації шлюбу зі
згоди відповідача вона,  як дружина,  переїхала разом з дітьми на постійне мешкання
у його житло в АДРЕСА_1. На протязі тривалого часу вони проживали однією
сім'єю,  мали спільний бюджет,  виховували дітей,  зробили ремонт в квартирі . Вона неодноразово
зверталася до відповідача з проханням зареєструвати її та дітей в
квартирі,  так як вважала,  що вона та діти,  є членами його сім'ї,  і як члени сім"ї наймача отримали право
на житло. Будинок,  який належав їй на
праві приватної власності по вул.
Клубній,  9а в с.
Орджонікідзе Криворізького району,  вона продала 6.10.2003 року,  і з цього часу була знята з реєстрації по
зазначеній адресі. Кошти від продажу будинку були витрачені на ремонт кв.
АДРЕСА_1. У липні 2004 року відповідач подав позов до неї та її дітей про
усунення перешкод у користуванні власністю і виселення з квартири,  але йому було в позові відмовлено. Вона
подала позов про визнання її і дітей членами сім"ї ОСОБА_4 та права
користування житловою площею. За рішенням Жовтневого районного суду м.  Кривого Рогу від 24 січня 2006 року її та її
сина ОСОБА_3 визнали членами сім'ї власника кАДРЕСА_1 ОСОБА_4,  а також визнали за ними право користування
житловим приміщенням АДРЕСА_1 та зобов'язали відділ громадянства,  міграції і реєстрації фізичних осіб
Жовтневого РО КГУ УМВД України в Дніпропетровській області зареєструвати її та
її сина за вказаною адресою. їй стало відомо,
згідно з розпорядженням Органу приватизації УЖКГ виконавчого комітету
Криворізької міської ради № Ж-456 від 4.07.2003 року відповідачу ОСОБА_4 було видане
свідоцтво № Ж-513 про право власності на житло від 22.06.2004 року. Право
власності ОСОБА_4 на спірну квартиру зареєстроване в КП " КБТІ"
2.03.2006 року в реєстрі права власності на нерухоме майно за № 9987342 в
реєстровій книзі №226П-567 ,  запис №
567,  реєстраційний номер 6359314. Під час
судового спору відповідач без її згоди приватизував спірну квартиру,  а згодом незаконно продав. Згідно договору
купівлі-продажу квартири відповідач продав її ОСОБА_1 Договір купівлі-продажу
АДРЕСА_1 між

ОСОБА_4 та ОСОБА_1,  посвідчений 7.03.2006 року державним нотаріусом 3-ї
державної нотаріальної контори. Право власності дійсно зареєстровано за
ОСОБА_1,  в електронному Реєстрі права
власності на нерухоме майно 5.04.2006 року реєстраційний номер 6359314 в реєстровій
книзі №226П-567 ,  запис № 567. Згідно
ч.2  ст. 8 Закону України " Про
приватизацію державного житлового фонду" передача займаних квартир
здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї ,  які постійно
мешкають в даній квартирі. За рішенням Жовтневого суду м. Кривого Рогу від
24.01.2006 року вона разом з сином визнані членами сім'ї відповідача ОСОБА_4 і
таким чином,  також мають право
користування жилим приміщенням кв. АДРЕСА_1,
тому відповідач ОСОБА_4 не мав права приватизувати квартиру без їх
згоди,  а тим більше продавати.

Ухвалою
Жовтневого районного суду від 9.02.2007 року,
у якості 3-ї особи,  без
самостійних вимог,  на стороні
відповідача,  за позовом ОСОБА_2  до відповідачів ОСОБА_4,  ОСОБА_1 та управління житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів 3-я особа
Криворізька державна нотаріальна контора,
про визнання приватизації квартири,
свідоц­тва про право власності на житло,
державної реєстрації права власності та договору купівлі-продажу
квартири недійсними,  залучено,  відповідно до вимог  ст. 35 ЦПК України

-    КП «Криворізьке бюро технічної
інвентаризації».

Ухвалою
Жовтневого районного суду від 9.07.2007 року,
у якості 3-ї особи,  яка не
заявляє самостійні вимоги,  на стороні
позивача,  за позовом ОСОБА_2  до відповідачів ОСОБА_4,  ОСОБА_1 та управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних
депутатів,  3-я особа Криворізька
державна нотаріальна контора,  про
визнання приватизації квартири,  свідоц­тва
про право власності на житло,  державної
реєстрації права власності та договору купівлі-продажу квартири
недійсними,  залучено,  відповідно до вимог  ст.  35
ЦПК України

-    ОСОБА_3, АДРЕСА_1 народження,  який на час розгляду справи досяг повноліття.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 09 липня 2007 року в задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
3-я особа: ВІДДІЛ ГРОМАДЯНСТВА,  МІГРАЦІЇ
І РЕЄСТРАЦІЇ фізичних осіб Жовтневого району м.
Кривого Рогу,  про усунення
перешкод у користуванні власністю,
виселення із квартири,  зняття з
реєстрації - відмовлено.

Позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
УПРАВЛІННЯ житлово-комунального господарства виконавчого комітету
КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ НАРОДНИХ ДЕПУТАТІВ 3-я особа Третя Державна
нотаріальна контора м.  Кривого
Рогу,  3-я особа КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО
«КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ»,
3-я особа ОСОБА_3,  про визнання
приватизації квартири,  свідоцтва про
право власності на житло,  державної реєстрації
права власності та договору купівлі-продажу квартири недійсними - задоволено.

Визнано
приватизацію квартири АДРЕСА_1 - недійсною.

Визнано
свідоцтво про право власності на житло в квартирі АДРЕСА_1 за № Ж-513,  видане 22 червня 2004 року

Управлінням
житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської
ради народних депутатів на підставі розпорядження №Ж-456 від 04 липня 2003 року
на ім'я ОСОБА_4 -
недійсним.

Визнано
державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 в
Комунальному Підприємстві « Криворізьке бюро технічної інвентаризації» -
недійсною.

Визнано
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_1,  посвідчений 07 березня 2006 року державним
нотаріусом 3-ї державної нотаріальної контори,
за реєстром № 1-749 - недійсним.

Визнано
державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в
Комунальному Підприємстві « Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 5 квітня
2006 року,  номер запису 567,  в книзі 226П-567 - недійсною.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду,  просить ухвалити нове рішення,  яким задовольнити її позовні вимоги у повному
обсязі,  оскільки при його ухвалені судом
першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального законодавства. А
саме: судом не враховано,  що спірна
квартира належала на праві власності ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право
власності від 22 червня 2004 року,  тобто
до моменту відчуження відповідачкою ОСОБА_4 належного їй житлового будинку по
вул. . Клубній у м.  Кривому Розі,  тобто на момент приватизації спірної квартири
вона та її син були забезпечені житлом; на момент подачі заяви ОСОБА_4 про
приватизацію відповідачка ОСОБА_2  знала
про такий намір чоловіка і не заперечувала проти цього; суд не взяв до уваги
той факт,  що відповідачка ОСОБА_2  зі своїм сином вселилася у спірну квартиру
без письмової згоди ОСОБА_4
і на час приватизації квартири не мали права на це житло; вважає,  що суд першої інстанції при вирішенні цього
спору неправильно застосував норми Цивільного Кодексу в редакції 2003
року,  оскільки на момент прийняття
органом приватизації розпорядження про це 4 липня 2003 року діяв Цивільний
Кодекс в редакції 1963 року.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги і
заявлених позовних вимог,  колегія суддів
приходить до висновку про те,  що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2,  суд першої
інстанції виходив з того,  що рішеннями
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 26.07.2004. та від 24.01.2006. ОСОБА_2
та її син ОСОБА_3 визнані членами сім, ї ОСОБА_4; за ними визнано право
користування спірною квартирою та зобов, язали відділ громадянства,  міграції і реєстрації фізичних осіб Жовтневого
РО КГУ УМВД України в Дніпропетровській області зареєструвати ОСОБА_2  та її сина за вказаною адресою.

Однак з
такими висновками суду погодитися не можна,
оскільки,  як вбачається із
матеріалів справи,  ОСОБА_4 спірна
квартира належить на праві власності згідно свідоцтва про право власності на
житло,  виданого 22 червня 2004 року
органом приватизації на підставі розпорядження Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів
№ Ж-456 від 04 липня 2003 року.

Судом не взято до уваги,  що відповідно до п.2 ст,  8 Закону
України „Про приватизацію державного
житлового фонду",  передача займаних квартир (будинків)
здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх
повнолітніх членів сім'ї,  які постійно
мешкають в даній квартирі (будинку),  в
тому числі тимчасово відсутніх,  за якими
зберігається право на житло,  з
обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Суд при
винесенні рішення по справі послався на цей закон,  проте не врахував,  що для приватизації житла потрібна письмова
згода не взагалі всіх повнолітніх членів сім"ї,  а саме тих,
за якими зберігається право на житло,
що приватизується.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
даних у п. 9 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 „Про деякі
питання,  що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу України",  суд при вирішенні спорів про право
користування жилим приміщенням осіб,  які
вселились до наймача,  повинен
з'ясувати,  чи додержано встановлений
порядок при їх вселенні,  зокрема: чи
була письмова згода на це всіх повнолітніх членів сім"ї наймача,  чи було це приміщення постійним місцем
проживання осіб,  що вселилися,  чи вели вони з наймачем спільне господарство,  тривалість часу їх проживання,  чи не обумовлювався угодою між цими особами
,  наймачем і членами його сім, ї певний
порядок користування жилим приміщенням.

Як
вбачається із матеріалів справи,
відповідачу за зустрічним позовом ОСОБА_4 спірна квартира належить на
праві власності згідно свідоцтва про право власності на житло від 22_червня
2004р. № Ж-513,  виданим органом
приватизації,  правлінням комунальної
власності виконкому Криворізької міської ради,
при цьому заяву про приватизацію квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4,  подав до органу приватизації ще до моменту
відчудження відповідачкою ОСОБА_2
належного їй житлового

будинку
№ 9 по вул. . Клубній у с
Орджонікідзе Криворізького район Дніпропетровської

області,  який вона продала згодом - 06.10.2003. Таким
чином,  на момент приватизації

спірної
квартири відповідачка ОСОБА_2  і її син
ОСОБА_3 були забезпечені

власним
житлом,  були там зареєстровані,  і не мали права на участь у приватизації
спірної

квартири.

Вирішуючи
даний спір,  суд першої інстанції не взяв
до уваги того факту,  що відповідно до
судових рішень,  на які він посилається
як на підставу для задоволення позовних вимог ОСОБА_2  та її син ОСОБА_3 визнані членами сім"ї
саме власника квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 та за ними визнано право користування
цим житловим приміщенням як членів його сім"ї а.с.  18-23 . Тобто,  цими судовими рішеннями ще в липні 2004 року
та в січні 2006 року ОСОБА_4 було
визнано власником спірної квартири і ОСОБА_2
цього не оспорювала.

Згідно з
положеннями  ст. . 319 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування
та розпорядження своїм майном,  зокрема
шляхом усунення перешкод у здійсненні користування майном особами,  в яких відпали законні підстави для такого
користування.

З огляду
на  ст. . 156 ЖК УРСР,   ст. . 48 Закону України «Про власність»
право членів сім"ї зокрема колишніх членів сім, ї власника на
користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням
для власника права власності на жиле приміщення члени його сім"ї колишні
члени сім"ї - за відсутності між ними договірних відносин,  зокрема найму,  оренди,
тощо втрачають право користування цим приміщенням.

Право
власності ОСОБА_4 припинено
у зв, язку з продажею спірної
квартири. Інших будь-яких договірних правовідносин між відповідачкою
ОСОБА_2  та попереднім

власником,  які б давали підстави для   обмеження прав позивачки як нового власника
квартири не існує,  як не існує і
передбачених законом підстав.

За таких
обставин,  колегія суддів приходить до
висновку про те,  що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.3 ч.1  ст.
309 ЦПК України з постановлениям нового рішення про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 3-я особа: Відділ громадянства,  міграції і реєстрації фізичних осіб
Жовтневого району м.  Кривого Рогу,  про усунення перешкод у користуванні
власністю,  виселення із квартири,  зняття з реєстрації.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету
Криворізької міської ради народних депутатів,
3-я особа -Третя Державна нотаріальна контора м.  Кривого Рогу,
3-я особа Комунальне підприємство «Криворізьке бюро технічної
інвентарізації»,  3-я особа ОСОБА_3,  про визнання приватизації квартири,  свідоцтва про право власності на житло,  державної реєстрації права власності та
договору купівлі-продажу квартири недійсними слід відмовити.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 держмито у сумі 16 грн..

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
п.3 ч.1  ст.  309,
ст. ст. 314,  316 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 09 липня 2007 року

скасувати. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2

та ОСОБА_3 3-я особа Відділ громадянства,
міграції і реєстрації

фізичних осіб Жовтневого району м.
Кривого Рогу,             про
усунення перешкод у

користуванні
власністю,  виселення із квартири,  зняття з реєстрації - задовольнити.

Усунути
перешкоди ОСОБА_1 в користуванні власністю -квартирою АДРЕСА_1; виселити з
зазначеної квартири ОСОБА_2 і ОСОБА_3; зобов, язати відділ громадянства,  міграції і реєстрації фізичних осіб
Жовтневого району м.  Кривого Рогу зняти
з реєстрації в цій квартирі ОСОБА_2.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4,  ОСОБА_1,
Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету
Криворізької міської ради народних депутатів,
3-і особи: Третя Державна нотаріальна контора м.  Кривого Рогу,
Комунальне підприємство «Криворізьке бюро технічної
інвентарізації»,  про визнання
приватизації квартири АДРЕСА_1,
свідоцтва про право власності на житло,
державної реєстрації права власності та договору купівлі-продажу спірної
квартири недійсними - відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.