Справа № 2-614/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року Рівненський міський суд Рівненської

в складі головуючого судді Панас О.В.

при секретарі Жилінській О.М.

з участю адвоката Папуші О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання батьківства та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем з лютого 2002 року по серпень 2004 року спільно проживали у її батьків. Мали намір побратися. Після того, як в липні 2004 року повідомила відповідачу про свою вагітність, він її залишив і відмовився спілкуватися. 2.03.2005 року народився її син. В день народження сина, її в лікарні відвідала мати відповідача, ОСОБА_3 . Відповідач є батьком дитини, хоча відмовився подати в ЗАГС заяву про реєстрацію батьківства та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що в період з 2002 по 2004 рік зустрічався з позивачкою. Заперечив, що жив разом з позивачкою як подружжя, і наміру на одруження не мав, оскільки ще молодий. Пояснив, що вони зустрічалися, разом ходили в гості та на весілля. Інтимні стосунки між ним та позивачкою були лише один раз вдома у позивачки в травні-червні 2003 року. Заперечив той факт, що він може бути батьком дитини. З третього травня 2004 року зустрічався з ОСОБА_5 з якою в подальшому одружився.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 які є батьками позивачки показали, що відповідач з нового 2002 року зустрічався з позивачкою. З лютого 2002 року сторони жили в громадському шлюбі у них вдома. Їздили разом в село, як до них, так і до відповідача. Також показали, що сторони посварилися в кінці 2004 року з того часу відповідач у них не жив. Мати відповідача приходила провідати позивачку в пологовий будинок після народження дитини.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що сторони проживали разом після знайомства. Відповідач мав намір одружитися з позивачкою, тому на день ОСОБА_9 подарував каблучку позивачці. Підтвердила, що відповідач проживав в квартирі позивачки.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що позивачка та відповідач приїжджали разом до неї в село, де сторони ночували в одній кімнаті і спали на одному дивані. Також провідували її в гуртожитку в м.Рівне. Підтвердила, що ОСОБА_11 і ОСОБА_12 говорили їй про наміри одружитися. Бачила обручку у позивачки. Зі слів позивачки знає, що відповідач жив у неї і сама бачила зранку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що відповідач по справі її чоловік. Познайомилася з відповідачем 03.05.2004р., коли в кафе „ ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рівне з подругою святкувала свій день народження. 09.05.2004р. познайомилася з матір`ю відповідача. З того часу почала зустрічатися. Проживала в с. Озеряни, Дубенського району, до 1.09.2005р. їздила на лекції з дому. 23-24 липня 2004 року у неї вдома відповідач повідомив, що його колишня дівчина вагітна від нього. При цьому нікого стороннього не було. Зі своїми батьками познайомила відповідача 14.10.2004р. Вперше фотографувалася з відповідачем 24.08.2005року, оскільки до цього відповідач був категорично проти спільного фотографування.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду показала, що відповідач познайомився з позивачкою в січні 2002 року, і в березні 2004 року сказав, що порвав з ОСОБА_15 . Заперечила той факт, що позивачка проживала з відповідачем однією сім`ю у неї чи у позивачки, оскільки до квітня 2006 року в її однокімнатній квартирі крім неї та сина проживав співмешканець, а син постійно приходив додому як в період навчання, так і роботи. Іноді повертався пізно, допускає те , що син міг не ночувати вдома, коли вона була в селі. Настояла на своїх твердженнях, оскільки до грудня 2005 року постійно проживала в м. Рівне. На початку літа 2004 року відповідач познайомив її з ОСОБА_5 , з якою уклав шлюб 24.02.2006 р. невістка проживала і проживає окремо, оскільки має роботу в селі. Не виключила того, що це дитина її сина. Приходила в лікарню до позивачки, думала відчути потяг до дитини, проте ніяких почуттів не було.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації народжень 2005 року 15 березня зроблено відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції відповідний актовий запис № 503. Матір`ю дитини вказана ОСОБА_1 , батьком вказаний ОСОБА_16 .

З оглянутого в судовому засіданні талону реєстрації вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки, виданої Рівненським міськсоцзахистом від 09.06.2006року вбачається, що ОСОБА_1 отримує допомогу як одинока мати, та соціальну допомогу.

З довідки, виданої ТзОВ РВ „Метал-Сервіс від 09.06.2006р. вбачається, що ОСОБА_2 має місце роботи та отримує заробітну плату.

Оглянуті в судовому засіданні фотографії підтверджують, що сторони проводили час спільно в колі рідні позивачки та відповідача.

За клопотанням позивачки, та за згодою відповідача ухвалою Рівненського міського суду була призначена біологічна експертиза. Однак, відповідач тричі не з`явився для проведення експертизи, що підтверджується листами Київського міського бюро судово-медичної експертизи № 11/1432 від 23.11. 2006р.. № 11/1718 від 27.12.2006р, № 99 від 25.01.2007р.

Суд оцінює критично показання позивачки та свідків ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 в тій частині, що сторони фактично проживали однією сім`єю, оскільки доказів на підтвердження цього не надано сторонами та не встановлено судом.

Також суд прийшов до висновку, що показання відповідача, свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 в тій частині, що ОСОБА_17 та ОСОБА_13 познайомилися саме 03.05.2004 року, та пояснення відповідача, в тій частині, що за два роки, які він зустрічався з позивачкою лише один раз мав інтимні стосунки з позивачкою і не може бути батьком дитини, суд оцінює критично, оскільки достовірно встановленими судом доказами ці твердження спростовується. Зокрема, як показаннями сторін, свідків, так і поведінкою відповідача ОСОБА_2 , який ухилявся від проведення судово-генетичної експертизи. Саме такі дії відповідача судом розцінюються як підтвердження його батьківства.

Суд прийшов до висновку, що сторони зустрічалися в період з січня 2002 року до липня 2004 року, мали близькі стосунки, які припинилися після того, як ОСОБА_1 оголосила ОСОБА_2 про свою вагітність..

Відповідно до ч.2 ст.138 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України.

Таким чином, оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтові, підтверджуються достовірними доказами, тому позов в частині встановлення батьківства підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини відповідно до ст.182 СК України, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів в розмірі 400 грн. аліментів підлягає до задоволення частково. Підлягають до стягнення аліменти у частці, у розмірі 1/4 всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно ст. 183 СК України, до повноліття дитини.

Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. Зокрема, 550 грн. витрат на правову допомогу, квитанція адвоката Папушуі О.Г. № 59, проїзні витрати в м. Київ та на зворотній шлях , для проведення експертизи в сумі 140 грн., а всього 690 грн.

На підставі ст.ст. 128, 134, 180-183 СК України, Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.05.2006р., керуючись ст.ст. 10,60,88, 212-215, 218, 222, 223, ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, що мешкає: АДРЕСА_2 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відділу реєстрації актів цивільного стану м. Рівне, внести зміни в свій актовий запис про народження дитини № 503 від 15.03.2005 p., в графі „Батько вказати - ОСОБА_2 , громадянин України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Рівне, Рівненської обл., на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 17 травня 2006 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 690 (шістсот дев`яносто) грн..

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. на користь місцевого бюджету.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТУ ДСА в Рівненській області, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 ,МФО 833017, Код ЗКПО 26259988 УДК в Рівненській області в сумі 7 (сім) грн..50 коп., витрати за інформаційно-технічне забезпечення .

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням в 20 денний строк, після подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги.

Рішення може бути також оскаржене і без подання заяви про апеляційне оскарження у випадку подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

У випадку неподання заяви про апеляційне оскарження у 10-денний строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подачі заяви про подачу заяви про апеляційне оскарження і в разі збігу 20-денного строку і не подачі апеляційної скарги, то рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Рівненського міського суду О.В. Панас