Справа №2-1882/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне рішення)

18 травня 2007 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі

головуючого - судді:        Пушкарчук
В.П.,

при секретарі          Тростянчук
Т.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні у місті Луцьку у залі суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Української страхової компанії «Княжа» про
відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Української страхової компанії
«Княжа» про стягнення 6801 грн., вказавши на те, що 08.08.2005 року ОСОБА_2
здійснив наїзд чоловіка позивача ОСОБА_3, який від отриманих травм помер. Водій
уклав угоду про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних засобів з Українською страховою компанією
«Княжа», згідно якого обов'язків ліміт відповідальності страховика за шкоду
заподіяну життю і здоров'ю потерпілого становить 51 000 гривень. Позивач
вказала, що їй не відшкодовано кошти витрачені на виготовлення та встановлення
пам'ятника та кошти витрачені на поминальний обід. Просить відшкодувати
загальну суму невідшкодованої добровільно страховою компанією матеріальної
шкоди в розмірі 6 801 гривню.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав викладених у
позовній заяві, просила зобов'язати відповідача відшкодувати заподіяну їй
матеріальну шкоду в сумі 6 801 гривню.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд прийшов до висновку про
можливість розгляду справи у відсутності відповідача, оскільки в справі є
достатньо доказів про права і обов'язки сторін, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода
завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання та
утримання якого створює підвищену небезпеку відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала. Згідно договору про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів
стався страховий випадок, внаслідок якого заподіяно шкоду третій особі під час
дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного
засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за договором, ліміт відповідальності за
шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить п'ятдесят одну тисячу гривень.

Відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду від 23 березня 2006 року
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК
України. Здійснення наїзду на пішохода, який переходив проїжджу частину дороги,
спричинивши  йому  тілесні
ушкодження  від  яких
він  помер,  стверджується
вироком

Луцького міськрайонного суду від 23 березня 2006 року за яким відповідач
визнаний винним. Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України зазначені обставини не
потребують доказування.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 витратила на виготовлення та
встановлення пам'ятника чоловікові кошти в сумі 5565 гривень, що стверджується
квитанціями від 17.08.2006р., 19.10.2006р., 21.11.2006р. (ах. 2-4).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 витратила на поминальний обід
кошти в сумі 1236 гривень, що стверджується меню-замовленням від
18.08.2006р.(а.с.П).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_3,
згідно свідоцтва про одруження серії ПІ-УР № 041561 зареєстрованому відділом
ЗАГСу Луцького міського бюро Волинської області 24.06.1962 року, актовий запис
№288 (ах. 13).

Відповідно до ст. 1201 ЦК
України особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження
надгробного пам'ятника, відшкодовуються ці витрати.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 своїми діями заподіяв
позивачу матеріальної шкоди на суму 6 801 грн., яка підлягає стягненню з
Української страхової компанії «Княжа», згідно договору страхування, в користь
позивача у примусовому порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 61, 130, 213,
215, ЦПК України, ст.ст. 1187,1201 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Стягнути з Української страхової компанії «Княжа» в користь ОСОБА_1 6 801
гривень (шість тисяч вісімсот одну гривню) завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з Української страхової компанії «Княжа» в доход держави 51
(п'ятдесят одну) гривню судових витрат.

Стягнути з Української страхової компанії «Княжа» в дохід держави судові
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень (тридцять
гривень) (одержувач: м. Луцьк 22050000; ; депозитний
рахунок: №0002; банк: ГУДКУ у Волинській області; МФО 803014;
призначення платежу: за ІТЗ до Луцького міськрайонного суду Волинської
області).

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження рішення протягом 10 (десяти) днів з дня
його проголошення та подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 20
(двадцяти) днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача Української страхової компанії «Княжа», яку може
бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.