Справа № 22-ц-5463/2007 р.                                       Головуючий
1 інстанції - Колесник С.А.
- видача судового наказу                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
листопада 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
Карімової Л.В.,

суддів -
Кірсанової Л.І., Зазулинської Т.П. при секретарі - Зелінській І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою закритого акціонерного товариства комерційний банк (ЗАТ КБ) «ПриватБанк» на
ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2007 року по
справі за заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк»
про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором,

ВСТАНОВИЛА:

У
вересні 2007 року ЗАТ КБ
«ПриватБанк» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, укладеного між ними
16.02.2006 року на суму 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом
у розмірі 48, 00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає терміну дії кредитної картки.

Посилався
на те, що на порушення умов цього договору боржник взяті на себе зобов'язання
належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 05.09.2007 р. виникла
заборгованість у розмірі 2014 грн. 69 коп.
( у тому числі: заборгованість за кредитом - 1343, 70 грн. та проценти за
користування кредитом - 670 грн. 99 коп.)

Ухвалою
судді Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2007 року в прийнятті
заяви ЗАТ КБ «ПриватБанк»
про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним
договором відмовлено на підставі ч.1 ст. 100 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі ЗАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування місцевим судом норм
матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначає,
що суддею не враховано, що вимога банку щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу
ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі, і заявник на підставі
ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК
України вправі достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Вислухавши
учасників процесу, що з'явилися до суду, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія знаходить, що скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи
ЗАТ КБ «ПриватБанк»
в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що
вимога заявника зводиться до примушення боржника виконати взяті зобов'язання за
договором кредитування та стягнення штрафних санкцій, що вказує на наявність
між сторонами спору про право, який повинен розглядатися у порядку позовного
провадження.

Судова
колегія вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам
справи та грунтується на законі.

Відповідно
до ч. 1 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу
судового наказу, якщо заявлено вимогу, не передбачену ст. 96 ЦПК України, або
із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З
матеріалів справи вбачається, що між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений договір кредиту на умовах його
повернення, строковості та цільового характеру використання (а.с.9-12). Тому до
нього згідно ст. 1054 ЦК
України застосовуються загальні положення про договір позики, й у тому
числі правила ст. 1051 ЦК
України щодо оспорювання боржником договору як в частині суми кредиту так і
штрафних санкцій та комісії.

За таких
обставин безпідставними є посилання апелянта на те, що ніяких заяв чи
заперечень від боржника щодо наявності спору про право не надходило.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п.1 ч.2 ст.307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу
судді Київського районного суду м. Харкова від 27 вересня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.