Справа № 22ц-3 596/07 р.                          Головуючий
в І інстанції: Суконцева
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 серпня 2007 року Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого:   Парінової І.К., суддів: Іванової І.П.,
Коротенко Є.В., при секретарі Войтенко Ю.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луганську справу за апеляційною скаргою
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кіровську
Луганської області на рішення Кіровського міського суду Луганської області від
01 червня 2007 року за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кіровську Луганської області про стягнення
недонарахованих щомісячних страхових виплат, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України м. Кіровська Луганської області
про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат. Просив стягнути 2995
грн. 80 коп. за період з 01 березня 2002 р по 01 березня 2007р. Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду виплачувати з 01 березня 2007 р. щомісячно
по 364 грн.   до наступного перерахунку.

Рішенням Кіровського міського суду Луганської області від
01 червня 2007 р. позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1.
2995 грн. 80 коп. за період з 01 березня 2002 р. по 01 березня 2007 p., а потім з 01
березня 2007 року по 364 грн. страхових виплат щомісячно.

В апеляційній скарзі відповідач з рішенням суду не
згоден, вважає його таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки судом
порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати і
постановити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог позивачеві
відмовити.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України
були повно і всебічно дослідженні обставини справи та дана належна оцінка
доказам, на які сторони посилалися в суді першої інстанції. Суд правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено, що позивач у зв'язку з втратою працездатності
одержує від відповідача щомісячні страхові платежі згідно Закону України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання".

У відповідності до ст.29 цього Закону перерахування сум щомісячних страхових
виплат провадиться у разі зростання в попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 01
березня наступного року.

Судом також встановлено, що відповідачем, починаючи з 01
березня 2002 року, провадилися перерахунки страхових виплат кожного року, але
при цьому відповідач виходив з встановлених Правлінням Фонду ССНВ України
коефіцієнтів зростання середньомісячної реальної заробітної плати, що не
відповідає вимогам вказаного Закону.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення
прав позивача при перерахуванні страхових виплат, при цьому суд навів на
підтвердження своїх висновків докази, які є у справі, та які належним чином
досліджені, послався на Закон, який регулює виниклі правовідносини, та привів
відповідні розрахунки, заперечень проти яких відповідачем не надано. При цьому
суд застосував трирічний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права.

Посилання відповідача на те, що вони не могли брати для перерахунку інші
коефіцієнти, ніж ті, які встановлені Правлінням Фонду ССНВ України, тому що
вони є відділенням Фонду і тому повинні виконувати постанови його Правління, на
увагу не заслуговують, оскільки ця обставина не звільняє відповідача від
виконання Закону у тому вигляді, в якому він викладений.

Також суд вважає безпідставним посилання позивача на те, що відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровську Луганської
області не може бути відповідачем по вказаній справі, оскільки воно є юридичною
особою (що представник відповідача не заперечує) та, разом з тим, є робочим
органом Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України.

Крім того, чинною постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14 червня 2005 року положення постанов Правління Фонду
ССНВ України, які приймалися з приводу спірних коефіцієнтів, починаючи з 01
березня 2002 року, та на які посилається відповідач, визнані недійсними, що
підтверджується копіями постанови цього суду та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 6 вересня 2006 року.

За таких
обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції   відповідає
вимогам   закону,   доводи
апеляційної   скарги   не

спростовують   висновків
суду  першої  інстанції,
тому   не   можуть
бути підставою для зміни чи скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 3 13, 314, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м. Кіровську Луганської області відхилити.

Рішення Кіровського міського суду Луганської області від 01 червня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду Луганської області набирає чинності негайно, та може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців після її проголошення.