АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007
року                                                                                                               м.
Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
судді - Варикаші О. Д.

суддів                          - ГромікаР.Д.

- Станкевича В. А.

при
секретарі              - Сутули Я.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області
від 01.12.2006 року, по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,-

встановила:

30.06.2006 рокуОСОБА_2  звернувся з
позовом до суду до ОСОБА_1. про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в
якому просив стягнути з відповідача на його користь заподіяну йому моральну шкоду
в розмірі 10000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 1183,60 грн., а також
стягнути з відповідача сплачене ним державне мито в розмірі 111 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що
09.04.2006 року на перехресті вул. Леніна та Калініна в м.
Білгород-Дністровський відповідачем були спричинені йому легкі тілесні
ушкодження, в результаті яких він зазнав тілесного болю, матеріальних затрат у
зв'язку з лікуванням та моральну шкоду, внаслідок його прилюдного приниження та
образ дружини, яку оцінює в 10000 грн.

В судовому засіданні в суді першої інстанції позивач
підтримав свої позовні вимоги, відповідач позовні вимоги не визнав.

Рішенням
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2006
року позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто на користь ОСОБА_2.
з ОСОБА_1. матеріальні збитки в розмірі 1183 грн. 60 коп., моральні збитки в
розмірі 5000 грн., державне мито в розмірі 61 грн. 83 коп., а також стягнуто з
відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 30 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1. подав апеляційну
скаргу на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області
від 01.12.2006 року, в якій просить рішення суду від 01.12.2006 року скасувати,
а справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду,
посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального
права, а суд до нього віднісся упереджено.

ОСОБА_1.
в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу,ОСОБА_2 в судовому засіданні
заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Представник відповідача в
судове

Справа №
22ц-1484/07                                                                                             Категорія
ЦП:21

Головуючий у
першій інстанції Ступакова І. Г.

Доповідач
Варикаша О.Д.

засідання не
з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, ОСОБА_1. погодився
розглядати справу у відсутність свого представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з одержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд
першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні встановлено, що
09.04.2006 року Білгород-Дністровським MB УМВС
України за заявою позивача про неправомірні дії відповідача у відношенні нього
було проведено перевірку, згідно якої встановлено, що відповідачем було
спричинено позивачу легкі тілесні ушкодження та рекомендовано позивачу
звернутися до суду в приватному порядку (а.с,23).

Відповідно до постанови Білгород-Дністровського
міськрайонного суду від 21.04.2006 року відповідача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП за те, що 09.04.2006 року
він, будучи на перехресті вул. Леніна та Калініна в м. Білгород-Дністровський
виражався нецензурними словами та на зауваження не реагував (а.с.22). Зазначена
постанова відповідачем не оскаржувалася.

Згідно з актом № 0194 судово-медичного обстеження від
27.05.2006 року, позивачу причинені ушкодження у вигляді рани, ссадин, крововиливів
обличчя, струсу головного мозку, які спричинені тупим предметом та могли бути
спричинені 09.04.2006 року.

Позивач та свідки в судовому засіданні вказали, що
відповідач після звернення до дружини позивача з проханням надати товар в борг
(у зв'язку з не хваткою коштів) та відмови йому, почав ображати дружину
позивача нецензурними словами, та після того як позивач захистився за дружину,
відповідач повалив позивача на землю та наніс йому удари від яких у позивача
потекла кров з обличчя, що в подальшому привело до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до епікризу № 2126, позивач знаходився з 09.04.2006
року по 03.05.2006 року на лікуванні в травматологічному відділенні
Білгород-Дністровської міської лікарні з закритою черепно-мозковою травмою,
струсом головного мозку та раною лобу (а.с.17) та за придбані ним медикаменти
отримував призначене лікування (а.с.26 та оборот, а.с.27).

Позивач в судовому засіданні вказав що, після перенесених
тілесних ушкоджень лобу, йому до теперішнього часу потрібна медична допомога,
так як він вже неодноразово проводив операції по підняттю віка та надбрівної
дуги, що також підтвердив допитаний в якості свідка травматолог міської
лікарні. Крім того, після отриманих тілесних ушкоджень, як зазначив позивач,
він, будучи інвалідом третьої групи після перенесеного інсульту, знову переніс
інсульт.

До тверджень відповідача про те, що тілесних ушкоджень та
матеріальної шкоди позивачу він не спричиняв, суд віднісся критично, у зв'язку
з тим, що зазначені твердження спростовуються матеріалами справи, поясненнями
сторін, свідків у судовому засіданні.

Судова колегія
вважає, що суд першої інстанції, в межах позовних вимог, повно, всебічно
дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та
прийшов до правильного висновку на підставі досліджених доказів, що
неправомірними винними діями відповідача позивачеві завдано матеріальної та
моральної шкоди і на підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України шкода завдана позивачеві повинна бути
відшкодована відповідачем.

Також
судом правильно визначено розмір матеріальної шкоди в межах позовних вимог та
на підставі наданих доказів, а також розмір моральної шкоди з урахуванням
характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивача, які
він продовжує переносити у зв'язку з ушкодженням здоров'я, розмір якої
апелянтом не оскаржується.

На підставі
викладеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не грунтуються на законі та
не спростовують висновки суду, а спростовуються матеріалами справи. Суд першої
інстанції створив всі умови для змагальності процесу, роз'яснював сторонам
права та обов'язки як на попередньому судовому засіданні так і в ході судового
розгляду справи, надавав можливість надавати сторонам докази.

За таких
обставин судова колегія вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1. на рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2006
року необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст.
304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у хвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2006
року, по справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення матеріальної та
моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня
набрання законної сили до суду касаційної інстанції.