Справа№2- 1703
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада
2007 року  Тульчинський районний суд
Вінницької області

В складі
головуючого судді        Носова В.К.

при
секретарі                                     Грабовській
Н.В.

Розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Тульчині цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання
договору укладеним і дійсним та права власності на автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з даним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим,  що 20
липня 2005 року між нею таОСОБА_5було досягнуто домовленості про купівлю-продаж
легкового автомобіля ИЖ-21251,  1988 року
випуску,  двигун № 5911060,  кузов і шассі № НОМЕР_1,  зеленого кольору,  державний номер НОМЕР_2,  зареєстрованого на його ім'я у Вінницькому
ОРЕВ ДАІ УВС і належного йому на праві власності на підставі техпаспорту серії
НОМЕР_3,  виданого 29.03.1988 року,  який був виданий ОСОБА_5. на підставі
довідки-рахунку АС № 665113 від 26.03.1988 року.

При
укладенні договору,  ними було погоджено
всі належні умови купівлі-продажу цього автомобіля,  зокрема,
щодо ціни,  передачі його у
власність,  оформлення договору
купівлі-продажу в нотаріальній конторі,
тощо.

На
підтвердження укладеного договору,  цього
самого дня,  нею було сплачено ОСОБА_5.
під розписку 5000 грн.( П'ять тисяч гривень),
за автомобіль.

Після
виконання нею зобов'язань покупця,  він
передав їй вищевказаний автомобіль,
ключі від нього та технічний паспорт. При цьому вони домовилися з ним
через місяць зустрітися в нотаріальній конторі для оформлення договору.

Однак,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер,  що
підтверджується свідоцтвом про смерть.

Вона
звернулась до його дружини та дітей,  які
являються спадкоємцями,  для вирішення
питання щодо належного оформлення договору купівлі-продажу вищевказаного автомобіля.
Вони пообіцяли їй,  що допоможуть
вирішити питання після оформлення своїх спадкових прав через нотаріальну
контору.

Лише 27
липня 2006 року діти прийняли спадщину,
поскільки дружина відмовилась від її прийняття на користь дочок,  про що свідчать свідоцтва,  копії яких додаються.

Після
цього вона знову неодноразово зверталась до відповідачів з проханням щодо
належного оформлення договору ,
однак,  діти проживають за межами
Вінницької області,  а дружина взагалі
почала уникати з нею зустрічей. її неодноразові звернення до неї позитивних
результатів не дали. До цього часу автомашина значиться зареєстрованою за
померлим.

За цей
період вона провела капітальний ремонт автомобіля,  вклавши в це свої власні кошти,  поскільки він був не на ходу,  коли вона придбала його у померлого.
Однак,  зробивши вищевказане,  вона не має права власності на цей
автомобіль,  поскільки договір
купівлі-продажу залишився нотаріально не посвідченим.

З часу
укладення договору та сплати нею коштів минуло більше двох років,  однак,
до цього часу вони не вирішили це питання через вищевказані обставини.

Таким
чином,  для захисту своїх порушених прав
вона змушена звертатися до суду,
поскільки,  відповідно до вимог  ст.
638 ЦК України,  договір є
укладеним,  якщо сторони досягли згоди з
усіх його істотних умов,  що і було
зроблено нею та померлим 20 липня 2005 року.

Про
виконання її обов'язків,  як
покупця,  а обов'язків ОСОБА_5,  як продавця,
свідчить розписка про передачу нею та отримання ним коштів в сумі 5000
грн. за автомобіль,  а також передача ним
їйі автомобіля,  ключів від нього,  технічного паспорту та проведення нею
ремонту.

У
відповідності до ч. 2  ст.  218 ЦК
України,  їх договір,  який був укладений усно,  може бути визнаний судом дійсним,  поскільки в ньому дія,  вчинена позивачкою була підтверджена
померлим,  шляхом прийняття виконання.

Отже,  поскільки відповідачі-спадкоємці
відмовляються від оформлення належним чином договору купівлі-продажу автомобіля
в нотаріальній конторі,  вона змушена в
судовому порядку вирішувати питання про визнання за собою права власності на
нього.

На час
укладення договору з ОСОБА_5,  вказаний автомобіль під арештом,  забороною,
заставою та у спорі не перебував. Крім того,  до складу спадкового майна відповідачі його
не включали,  поскільки знали,  що померлий продав його позивачці.

Просить суд
визнати за нею право власності на вищевказаний автомобіль.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала,  на
задоволенні наполягає.

Відповідачі в
судовому засіданні позов підтримали,  не
заперечують проти задоволення.

Суд,  заслухавши сторін,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він визнаний відповідачами,  підтверджується матеріалами справи,  зокрема розпискою про передачу позивачем померлому
5000 гривень за вищевказаний автомобіль та не суперечить вимогам закону.

Керуючись  ст.
ст.  10,  57, 213,
215,  226 ЦПК України,  392 ЦК
України,  суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Договір
купівлі-продажу легкового автомобіля ИЖ-21251,
1988 року випуску,  двигун №
5911060,  кузов і шассі № НОМЕР_1,  зеленого кольору,  державний номер НОМЕР_2 між ОСОБА_1 та
померлим ОСОБА_5 визнати укладеним і дійсним.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль ИЖ-21251,  1988 року випуску,  двигун № 5911060,  кузов і шассі № НОМЕР_1,  зеленого кольору,  державний номер НОМЕР_2,  зареєстрованого на ім'я померлого ОСОБА_5 у
Вінницькому ОРЕВ ДАІ УВС на підставі техпаспорту
серії НОМЕР_3 від 29.03.1988 року,
який був виданий йому на підставі довідки-рахунку АС № 665113 від
26.03.1988.

Зобов'язати
Тульчинський МРЕВ провести відповідні реєстраційні дії щодо права власності на
автомобіль ОСОБА_1.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду до
апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької
області.