Справа № 22-3651/07                                                Головуючий
у 1-й інстанції: Полулях
Суддя
-доповідач: Бабак A.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06
грудня 2007 року                                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                           Боєвої В.В.

Суддів:                                       Бабак A.M. Полякова О.З.,

При
секретарі:                           Череватій
О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на ухвалу Приморського районного суду
Запорізької області від 31 серпня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання договору позики та
визнання недійсним правочину, що був вчинений під впливом насильства та тяжкої
обставини, третя особа: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

В травні
2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про оспорювання договору позики
та визнання недійсним правочину, що був вчинений під впливом насильства та
тяжкої обставини.

29.08.2007
року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про передачу справи до іншого суду за
підсудністю. Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 31
серпня 2007 року задоволено клопотання ОСОБА_2 Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про оспорювання договору позики та визнання недійсним правочину, що був
вчинений під впливом насильства та тяжкої обставини передано для розгляду за
підсудністю до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу як таку, що
постановлена з порушенням норм процесуального права та постановити ухвалу з
цього питання, повернувши дану цивільну справу до Приморського районного суду
Запорізької області для подальшого її судового розгляду по суті спору, але в
іншому складі суду.

Вислухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно
п. 2 ч. 2 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, та на підставі п. 2 ч. 1
ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави для її застосування.

У
відповідності з п.1 ч.1 ст. 116 ЦПК України, суд передає справу на розгляд
іншому суду, якщо задоволено клопотання відповідача, місце проживання якого
раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання або
місцезнаходженням.

Постановляючи
ухвалу про задоволення клопотання ОСОБА_2 про передачу справи для розгляду за
підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за
місцепроживанням ОСОБА_2, суд дійшов висновку про те, що оскільки місце
проживання відповідача та третьої особи на час подачі позовної заяви є в м.
Дніпропетровську і про це суду стало відомо після відкриття провадження по
справі, але до початку судового розгляду, тому передав справу на розгляд
Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

З таким
висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, так як на
підставі п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд може передати справу на розгляд іншому
суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду
виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

За
нормами ЦПК початком судового розгляду слід вважати відкриття судового
засідання. Тому передати справу іншому суду суддя може тільки до відкриття
судового засідання. Якщо непідсудність справи суду виявилася після відкриття
судового засідання, вона повинна розглядатися цим судом.

З
матеріалів справи вбачається, що 31.05.2007 року суддею відкрито провадження по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання договору позики
та визнання недійсним правочину, що був
вчинений під впливом насильства та тяжкої обставини, третя особа:
ОСОБА_3 (а.с. 1), та призначено попереднє судове засідання, яке проведено
15.06.2007 року, про що свідчить протокол судового засідання (а.с. 21), та
розгляд справи призначено на 31.08.2007 року.

Крім
того, відповідно п.2 ч.1 ст. 116 ЦПК України, клопотання відповідача про
передачу справи за місцем його проживання можливе у разі, якщо раніше не було
відомо його місце проживання.

Відповідно
матеріалам справи, повістки суду направлялися на адресу ОСОБА_2, зазначену у
позові - АДРЕСА_1. Про те, що розгляд зазначеної справи буде проводитися у
Приморському районному суді Запорізької області відповідачу було відомо,
оскільки вона отримала судові повістки про виклик до суду, та нею особисто
29.08.2007 року подано клопотання про направлення справи за підсудністю до
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (а.с.23-27).

Про те,
що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою, зазначеною у позовній заяві свідчать
і інші докази, наявні в матеріалах справи, зокрема зворотне повідомлення про
отримання судової повістки апеляційного суду Запорізької області особисто
ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1.

За таких
обставин колегія суддів вважає, що оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 109 ЦПК
України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем її проживання,
апеляційна скарга в частині скасування ухвали про передачу цивільної спраби до
іншого суду є обґрунтованою, ухвалу суду не можна вважати законною та
обгрунтованою, тому вона підлягає скасуванню з постановлениям нової ухвали про відмову у
задоволенні клопотанні про передачу справи з одного суду до іншого.

Доводи апеляційної
скарги в частині подальшого розгляду справи іншим складом суду є
безпідставними, оскільки у відповідності з вимогами ст.21 ЦПК України, суддя
який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може приймати
участі у новому розгляді справі після скасування попереднього рішення або
ухвали про закриття провадження. Оскільки, наведені вимоги закону відсутні, не
має підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині.

Керуючись
ст.ст.307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Приморського районного суду Запорізької області від 31 серпня 2007 року по цій
справі скасувати та постановити нову наступного змісту:

Відмовити
ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про оспорювання договору позики та визнання недійсним правочину, що був
вчинений під впливом насильства та тяжкої обставини, третя особа: ОСОБА_3 за
підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Справу   направити
до   Приморського   районного
суду   Запорізької   області
для подальшого розгляду.