overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-2691 /2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2007 року
Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області
в складі:                 головуючого - судді - Зємцова В.В.

при
секретарі                                                         - ГалайчукН.І.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1до
Виконкому Кременчуцької міської Ради м.
Кременчука про визначення часток майна у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року до суду
звернулася ОСОБА_1  з вказаним позовом.

Зазначала,  що згідно свідоцтва про право власності їй:
ОСОБА_1  та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2 належить
АДРЕСА_1,  після смерті якого спадкоємцем
першої черги є вона -позивач
ОСОБА_1

При
зверненні позивача до Першої державної нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на
спадщину,  оскільки не визначені частки
померлого та інших учасників у спільній сумісній власності на АДРЕСА_1

Просила
визначити частки кожного у спільній сумісній власності на вказану квартиру.

У
судовому засіданні позивач позов підтримала,
просила задовольнити,  посилаючись
на обставини і підстави,  викладені у
позовній заяві.

Представник
відповідача - Виконкому
Кременчуцької міської Ради та представник третьої особи - Першої державної
нотаріальної контори м.  Кременчука в
судове засідання не прибули. Адміністрації вказаних осіб просили розглянути
справу без участі їх представників.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  вивчивши матеріали справи,  встановив наступне.

4.2  ст.  372 ЦК України
встановлено,  що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом
достовірно встановлено,  що ОСОБА_1та
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2належить
АДРЕСА_1.

Перша
нотаріальна контора м.  Кременчука
відмовила спадкоємцю за законом ОСОБА_1
у видачі свідоцтва про право на спадщину,  оскільки не визначені частки померлого
ОСОБА_2. на інших учасників у спільній сумісній власності на вказану квартиру.

Домовленості
про визначення часток у спільній сумісній власності між позивачем та померлою
не було.

За таких
обставин позов підлягає задоволенню.

Необхідно
визначити,  що ОСОБА_1та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2належить
кожному по 1/2 ідеальної
частини АДРЕСА_1

2

Керуючись
ст.  372
ЦК України,   ст.
ст.  14,  57 - 59,
ч. 4.  ст.  130, 174,
208,  209, 212 -215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  - задовольнити.

Визначити,  що ОСОБА_1та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2належить
кожному по 1/2 ідеальної
частини АДРЕСА_1

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.
Справа № 2-2837/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

19 червня 2007 року
Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в складі:    головуючого - судді -
Зємцова В .В.

при
секретарі                       - ГалайчукН.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2006 року до
суду звернулася ОСОБА_1  з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Вказувала,  що з відповідачем перебуває у зареєстрованому
шлюбі з 21 січня 1984 року.

Сімейно-шлюбні
відносини між ними були припинені з вересня 2006 року по тій причині,
що мали різні погляди на життя. За час сумісного проживання виникали
сварки і непорозуміння,  які привели до
втрати почуттів любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1  позов
підтримала,  просила задовольнити.
Пояснила,  що наполягає на розірванні
шлюбу,  оскільки разом однією сім'єю з
відповідачем не проживають. Просила розірвати шлюб.

Відповідач
ОСОБА_2 позов визнав у повному обсязі,
просив шлюб розірвати.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  вивчивши матеріали справи,  встановив наступне.

Сторони по
справі зареєстрували шлюб 21.01.1984
року,  який для сторін є першим.

Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2006 року по тій
причині,  що мали

різні погляди на життя. За час сумісного проживання виникали сварки і
непорозуміння,  які привели

до втрати почуттів любові та поваги один до одного.           Відповідно  до  ч.
2  ст. 112 Сімейного

Кодексу
України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше спільне життя подружжя,  збереження шлюбу суперечило б інтересам
одного з них,  інтересам їхніх
дітей,  що мають істотне значення.

На
підставі встановлених фактів суд вважає,
що позов підлягає задоволенню,
оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу
суперечило б інтересам сторін.

Витрати
по розірванню шлюбу необхідно покласти на відповідача ОСОБА_2 у вигляді
необхідності сплати на користь держави мита у розмірі 17 грн. за
одержання свідоцтва про розірвання шлюбу,
позивача ОСОБА_1  у зв'язку з цим
необхідно звільнити від сплати мита на користь держави.

Керуючись  ст.
ст.  104,
105,  110,  112 Сімейного Кодексу України,   ст.
ст.  14,
57 - 59,  ч. 4  ст.  130, 174, 208,  209,
212 - 215,  218 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1  - задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований між ОСОБА_2та ОСОБА_1,  21
січня 1984 року у
Гадяцькій с/Раді Ніжинського району Чернігівської області,  а/з за №
1 - розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь держави мита у розмірі 17 грн. за одержання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Звільнити від
сплати мита на користь держави позивача ОСОБА_1

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський
районний суд м.  Кременчука шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,  з подачею її копії до апемційної інстанції
або в порядку ч. 4  ст.  295
ЦПК України.
Справа № 2-2632 /2007р.
РІШЕННЯ

Іменем України

15 червня 2007 року
Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської

області
в складі:                 головуючого - судді - Зємцова В.В.

при
секретарі                                                         - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.  Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1до
Виконкому Кременчуцької міської Ради м.
Кременчука про визначення часток майна у спільній сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року до суду
звернулася ОСОБА_1. з вказаним позовом.

Зазначала,  що згідно свідоцтва про право власності їй:
ОСОБА_1. та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2
належить АДРЕСА_1,  після смерті якого
спадкоємцем першої черги є вона -позивач
ОСОБА_1.

При
зверненні позивача до Четвертої державної нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на
спадщину,  оскільки не визначені частки
померлого та інших учасників у спільній сумісній власності на АДРЕСА_1

Просила
визначити частки кожного у спільній сумісній власності на вказану квартиру.

У
судовому засіданні позивач позов підтримала,
просила задовольнити,  посилаючись
на обставини і підстави,  викладені у
позовній заяві.

Представник
відповідача - Виконкому
Кременчуцької міської Ради та представник третьої особи - Четвертої
державної нотаріальної контори м.
Кременчука в судове засідання не прибули. Адміністрації вказаних осіб
просили розглянути справу без участі їх представників.

Суд,  вислухавши пояснення позивача,  вивчивши матеріали справи,  встановив наступне.

4.2  ст.  372 ЦК України
встановлено,  що частки співвласників у
праві спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом
достовірно встановлено,  що ОСОБА_1та
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2належить
АДРЕСА_1.

Четверта
нотаріальна контора м.  Кременчука
відмовила спадкоємцю за законом ОСОБА_1. у видачі свідоцтва про право на
спадщину,  оскільки не визначені частки
померлого ОСОБА_2 на інших учасників у спільній сумісній власності на вказану
квартиру.

Домовленості
про визначення часток у спільній сумісній власності між позивачем та померлою
не було.

За таких
обставин позов підлягає задоволенню.

Необхідно
визначити,  що ОСОБА_1та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2належить
кожному по 1/2 ідеальної
частини АДРЕСА_1

2

Керуючись
ст.  372
ЦК України,   ст.
ст.  14,  57 - 59,
ч. 4.  ст.  130, 174, 208, 209,  2.12 -215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1. - задовольнити.

Визначити,  що ОСОБА_1та померлому ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_2належить
кожному по 1/2 ідеальної
частини АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду Полтавської області через

Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом

20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4

ст.  295
ЦПК України.
Справа № 2-925/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 червня 2007 року                                                              Знам"янський
міськрайонний суд

Кіровоградської
області

в   складі: головуючого судді                                                  - Бурко Р.В.,

при секретарі                                                     - Красіловській
О.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в місті Знам"янка
Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення,  яким стягнути розірвати шлюб з
відповідачем.  Позовні вимоги
обґрунтувала тим,  Що вона з відповідачем
по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16.12.1994 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  та доньку
ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2народження. В даний час подружні
відносини між ними припинено остаточно,
з тих підстав,  що відповідач
часто не буває вдома,  приходить в
нетверезому стані,  порушує подружню
вірність. Почуття зваємної поваги та любові втрачено,  тому збереження шлюбу недоречно. За цих
обставин сім"я існує формально,  а
тому шлюб підлягає розірванню. Просить суд розірвати шлюб.

Позивач
в судове засідання надала письмову заяву,
в якій просить справу розглядати за її відсутності,  позовні вимоги підтримує в повному обсягу.

Відповідач
в судове засідання надав письмову заяву,
в якій просить справу розглядати за його відсутності,  з позовними вимогами згодний.

Суд,  вивчивши
заяви сторін,  дослідивши матеріали
справи,  встановив,  що,
згідно свідоцтва про одруження сторони дійсно перебувають в шлюбі з 16.12.1994 року; згідно
свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,  та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження
є сторони по справі; згідно довідки Знам'янському МСТК ТСО України відповідач
працює і отримує зарплату; також судом встановлено,  що між сторонами неможливо примирення,  а тому позов обгрунтований і підлягає
задоволенню,  в силу CT.CT.104,
105,  112 СК України.
Судові витрати та витрати,  пов'язані з
видачею свідоцтва про розірвання шлюбу,
суд вважає покласти на відповідача,
відповідно до  ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного і керуючись  ст.
ст. 104, 105,  112 СК України,   ст.
ст. 31,  88 4.1, 213-215,  294 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1та ОСОБА_2,  зареєстрований 16 грудня 1994 року
Знам'янським міським відділом РАГС Кіровоградської області,  актовий запис № 325,  - розірвати.

При   видачі
свідоцтва   про   розірвання
шлюбу   стягнути   з
ОСОБА_2державне мито в сумі 25
(двадцять п'ять) гривень,  звільнивши
від сплати ОСОБА_1

Стягнути
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судовий збір в сумі 17 (сімнадцять) грн. та витрати за матеріально-технічне
забезпечення судового розгляду в сумі 7
(сім) грн. 50 коп.,  а всього 24 (двадцять чотири) грн. 50 коп.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Кіровоградської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-Н-53/07
25 травня 2007 рік                                                                                                        м.
Суддя
Городнянського районного суду Чернігівської області Соколов О.О., розглянувши
СТЯГУВАЧ: ЗАТ "Чернігівський мобільний
адреса: Чернігівська філія, проспект Миру, 6.29,
про видачу судового наказу про
БОРЖНИК: ОСОБА_1 адреса: АДРЕСА_1.
боргу по оплаті за користування послугами стільникового
радіотелефонного зв"язку
року в суд звернулась Чернігівська філія ЗАТ "Українській мобільний
зв"язок" ( стягувач ) з заявою про видачу судового наказу, мотивуючі
тим, що між ним та ОСОБА_1 ( боржник ) були укладені договори № 22924715;
2924722 від 10.07.2006 року, № 2948009 від 24.07.2006 року "Про надання
послуг стільникового зв"язку" та додаткові угоди до договору, згідно
яких боржнику надавались послуги стільникового радіотелефонного зв"язку, а
боржник забов"язувався своєчасно проводити розрахунки за отримані послуги.
неналежним чином виконував договірні забов"язання, в наслідок чого виникла
заборгованість в сумі 286 грн. 71 коп., що підтверджується рахунками НОМЕР_1
від 01.11.2006 року на суму 78 грн. 25 коп.; НОМЕР_2 від 01.12.2006 року на
суму 104 грн. 23 коп.;
НОМЕР_3 від 01.01.2007 року на суму 104 грн. 23 коп.
п.1.1 додаткових угод до договорів - основні договори укладено терміном на 365
днів. У випадку тимчасового обмеження ( призупинення ) надання послуг - період
дії основного договору продовжується на весь строк, протягом якого надання
послуг було призупинено.
1.3 додаткової угоди - коли дія основного договору припиняється в зв"язку
з несплатою наданих абоненту послуг зв"язку, абонент сплачує УМЗ штраф за
кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору,
починаючи з дня припинення його дії.
Згідно розрахунку сума штрафу становить - 1816 грн. 62
повинен сплатити стягувачу пеню відповідно до ст. 36 Закону України "Про
телекомунікації-" від 18.11.2003 року та п. 4.2; п. 4 договору,
яка обчислюється від вартості неоплачених послуг в розмірі облікової ставки
НБУ, що діяла в період коли нараховувалась пеня.
Станом на 28.01.2007 року сума пені складає - 3 грн. 21
матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 98;99;102;103 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, на користь Чернігівської філії З AT
"Аваль", МФО 300335,
заборгованість за послуги стільникового радіотелефонного
зв"язку - 286 грн. 71 коп.
пеню за прострочення сплати за послуги - 3 грн. 21 коп.
штраф - 2257 грн. 76 коп.
грн. 68 коп. ( дві тисячі п"тьсот сорок сім грн. 68 коп. )
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Чернігівської філії ЗАТ "Українській мобільний зв"язок" судові
витрати в сумі 25 грн.50 коп. ( двадцять п"ять грн. 50 коп. ), витрати на
інформаційне - технічне забезпечення судового процесу в сумі 15 грн.
Судовий наказ
після набрання ним законної сили - видати стягувачу.
Справа №2-3435/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 червня 2007
року

Деснянський  районний
суд  міста Чернігова в складі:

головуючого   -    судді   Алексеєвої В.В

при
секретарі                                                                                       Коломайко
О. С

за участі
позивача ,  відповідачки,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Чернігові цивільну  справу за
позовом  ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

встановив:

позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу,  мотивуючи позовні вимоги тим,  що одруження з відповідачкою виявилось
невдалим,  відносини в сім"ї не
склалися,  з 1999 року вони
спільно не проживають і спільного господарства не ведуть.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,  наполягає на розірванні шлюбу,  заявивши,
що примирення і збереження сім"ї з відповідачкою неможливе.

Відповідачка на
розірвання шлюбу згодна.

Відповідно
до  ст.
ст.  130,
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у
попередньому судовому засіданні за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню із наступних
підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 1992
року. Мають одну неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Як видно
з пояснень сторін,  спільне життя у них
не склалося,  з 1999 року сторони
припинили сумісне проживання,  ведення
спільного господарства та шлюбні відносини і поновлювати їх не мають
наміру,  вважаючи примирення і збереження
сім"ї неможливим.

За таких
обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу,  оскільки його збереження суперечило б
інтересам сторін.

Спору
щодо місця проживання та утримання дитини,
поділу майна в даний час між сторонами нема.

Сплату
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу позивач просить покласти на
нього.

2

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,  60, 130, 174,
208,  209,  212-215 ЦПК
України,   ст.  ст.  104, 105, 110 , 111, 112 Сімейного
кодексу України,  суд

вир і ш и в:

розірвати
шлюб між ОСОБА_1і ОСОБА_2,  зареєстрований 27 жовтня 1992 року Відділом
реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління
юстиції,  Україна,  актовий запис № 2051.

Стягнути
з ОСОБА_1при
реєстрації розірвання шлюбу в дохід держави державне мито в сумі 17 гривень.

ОСОБА_2від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через
Деснянський районний суд міста Чернігова.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.
Справа №2-3410/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 червня 2007
року

Деснянський  районний
суд  міста Чернігова в складі:

головуючого   -    судді   АлексеєвоїВ.В

при
секретарі                                                                                       Коломайко
О. С

за участі
позивачки ,  відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Чернігові цивільну   справу за
позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

встановив:

позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу,  мотивуючи позовні вимоги тим,  що відповідач зловживає алкогольними
напоями,  тому подальше спільне життя і
збереження шлюбу вважає неможливим.

В
судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,  наполягає на розірванні шлюбу,  заявивши,
що примирення і збереження сім"ї з відповідачем неможливе.

Відповідач на
розірвання шлюбу згоден.

Відповідно
до  ст.
ст.  130,
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у
попередньому судовому засіданні за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню із наступних
підстав.

В
судовому засіданні встановлено,  що
сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1994
року. Мають одну неповнолітню дитину -
дочку ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Як видно
з пояснень сторін,  спільне життя у них
не склалося: відповідач зловживає алкогольними напоями,  внаслідок чого в сім"ї склалася
напружена обстановка.

За таких
обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу,  оскільки його збереження суперечило б
інтересам сторін.

Спору
щодо місця проживання та утримання дитини,
поділу майна в даний час між сторонами нема.

Сплату
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу відповідач просить покласти на
нього.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,
60, 130, 174,  208,  209,
212-215 ЦПК України,
ст.  ст.  104,
105, 110 , 111, 112 Сімейного кодексу України,  суд

2

вирішив:

розірвати
шлюб між ОСОБА_2і ОСОБА_1,  зареєстрований 17 вересня 1994року Відділом реєстрації актів громадянського
стану Чернігівського міськвиконкому,
актовий запис №
1660.

Стягнути
з ОСОБА_2при
реєстрації розірвання шлюбу в дохід держави державне мито в сумі 17 гривень.

ОСОБА_1від сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через
Деснянський районний суд міста Чернігова.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.
Справа № 2 - 2780/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року

Деснянський
районний суд м.  Чернігова в складі:

головуючого - судді Алексеєвої
В.В.

при
секретарі                                                                                             Коломайко
О.С.

за участі
позивача,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

встановив:

позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу,  мотивуючи свої позовні вимоги тим,  що між ними постійно виникали сварки,  внаслідок того,  що вони мали різні погляди на сімейне життя
та ведення спільного господарства,  в
зв"язку з чим з вересня 1998
року припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство.

В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги,  наполягає на розірванні шлюбу,  заявивши,
що примирення і збереження сім"ї з відповідачкою неможливе,  оскільки їх сім"я фактично давно розпалась
і він проживає з іншою жінкою.

Відповідачка
в судове засідання не з'явилась,  про час
і місце розгляду справи повідомлена належним чином ,
в наданій суду заяві просить розглянути справу за її
відсутності,  зазначаючи,  що не має заперечень щодо задоволення позову
про розірвання шлюбу.

Заслухавши  пояснення
позивача,   дослідивши  матеріали
справи,   суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У   судовому
засіданні   встановлено,    що
сторони   перебувають   у зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 1986 року.
Неповнолітніх дітей не мають.

Як
вбачається з пояснень позивача,  спільне
подружнє життя у сторін не склалося,  у
вересні 1998 року сторони припинили сумісне проживання та шлюбно-сімейні
відносини і поновлювати їх не мають наміру.

За таких
обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу,  оскільки його збереження суперечило б
інтересам сторін.

Спору щодо
поділу майна в даний час між сторонами нема.

Сплату
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу позивач просить покласти на
нього.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 10,  60,
209,  213,  214,
215 ЦПК України,
ст.   ст.  104,  105,
110,  111,  112 Сімейного кодексу України,  суд

вирішив:

2

позов
задовольнити.

розірвати
шлюб між ОСОБА_1і ОСОБА_2,
зареєстрований 01
лютого 1986 року
Відділом ЗАГС Деснянського райвиконкому міста Чернігова,  актовий запис № 42.

Стягнути
з ОСОБА_1при реєстрації розірвання шлюбу державне мито в дохід держави в сумі 17 (сімнадцять)
гривень.

ОСОБА_2від
сплати державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.