№2-644/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 червня 2007
року Іллічівський райсуд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді
Топчій Т.В. при секретарі Дорош Н.В., за участю адвокатів ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку будинку
на праві спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2007
року позивачка - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача -
ОСОБА_4 про визнання
права власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 у Іллічівськом районі м.
Маріуполя, придбаному під час шлюбу з відповідачем

У судовому
засіданні позивачка - ОСОБА_3 підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі
та пояснила, що 04.07.87 року вони з відповідачем - ОСОБА_4 зареєстрували шлюб.
23.04.88 р. на ім"я відповідача було придбано за договором купівлі продажу
будинок АДРЕСА_1. 13.07.00 р. шлюб між ними було розірвано. Вона з 1988 року до
29.11.05 р. була зареєстровані у спірному будинку, її донька ОСОБА_5 була
зареєстрована у будинку з 2005 року, оскільки будинок знаходиться у санітарній
зоні вони перебували на квартирному обліку у ММК "Ім. Ілліча",
суперечок між нею та відповідачем стосовно розподілу будинку не було, відповідач
визнавав за нею право власності на 1/2 частину будинку, у 2005 році вона
погодилася з пропозицією відповідача продати спірний будинок та розподілити
кошти між ними у рівних частках, проте будинок так і не був проданий. У кінці
2006 року вона звернулася до відповідача з вимогою про розподіл будинку після
чого він їй відмовив. Просила суд визнати причину пропуску нею строку позовної
давності поважною та поновити їй строк позовної давності для звернення з
позовом про визнання частки у праві спільної сумісної власності подружжя,
оскільки з 2000 року відповідач визнавав її право на 1/2 частку спірного
будинку, вони намагалися продати будинок та розділити кошти між собою. Просила
визнати за нею право на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 у Іллічівськом районі м. Маріуполя.

Відповідач
ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав та пояснив, що
спірний будинок АДРЕСА_1 у Іллічівськом районі м. Маріуполя був придбаний на
його ім."я за договором купівлі-продажу під час шлюбу з позивачкою. Після
розірвання шлюбу з ОСОБА_3 13.07.00 p., позивачка
була зареєстрована у будинку до 2005 року, вимог до нього про розподіл
спільного будинку не заявляла, після того як він зареєстрував повторний шлюб, у
2005 році виникла необхідність розпорядитися будинком, вони досягли з
позивачкою згоди стосовно вартості будинку, він намагався продати спірний
будинок, та розподілити виручені кошти з позивачкою, після чого ОСОБА_3 знялась
з регістраційного обліку, але угода купівлі-продажу будинку укладена не була.
Просив відмовити позивачці у її позовних вимогах, оскільки вважає, що з моменту
розірвання шлюбу у 2000 році минуло більше трьох років та вона пропустила строк
позовної давності для звернення до суду з позовом.

Допитана у
судовому засіданні свідок - ОСОБА_6 пояснила, що зі слів позивачки, яка є її
співробітницею їй було відомо, що у 2005 році позивачка досягла домовленості з
відповідачем стосовно розподілу будинку на її частки, сторони у 2005 році
намагалися продати будинок.

Свідок ОСОБА_5 у
судовому засіданні пояснила, що у 2005 році у неї виникла необхідність
зареєструватися у спірному будинку за місцем реєстрації її матері ОСОБА_3 по
АДРЕСА_1, у той час її батьки намагалися продати будинок та розподілити його
вартість між собою, до 2005 року спору між батьками з приводу розподілу будинку
не було.

Допитаний у
судовому засіданні свідок - ОСОБА_7 пояснив, що у 2005 році підвозив позивачку
до нотаріальної контори, коли сторони намагалися оформити документи для продажу
будинку.

Свідок - ОСОБА_8
у судовому засіданні пояснила, що з 2000 року після розірвання шлюбу позивач
визнавав за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку будинку, оскільки він був
придбаний під час шлюбу, але фактично будинок не ділив, у 2005 році сторони
досягли домовленості про вартість часток кожного, але будинок фактично не був
проданий, після чого позивач відмовив у поділі будинку.

Суд, вислухавши
сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання
права власності на 1/2 частку будинку підлягає задоволенню за наступними
підставами.

У судовому
засіданні встановлено, що 04.07.87 року між сторонами було зареєстровано шлюб (
л/с -11 ) 23.04.88 р. на ім"я відповідача - ОСОБА_4 було придбано за
договором купівлі продажу будинок АДРЕСА_1 ( л/с - 9 ) 13.07.00 р. шлюб між
сторонами було розірвано ( л/с - 21 ). Позивачка з 1988 року до 29.11.05 р.
була зареєстрована у спірному будинку відповідно до паспортних даних, оскільки
будинок знаходиться у санітарній зоні сторони перебували на квартирному обліку
у ММК "Ім. Ілліча" відповідно з довідкою ( л/с -54-55 ).

Виходячи з
пояснень позивачки з після розірвання шлюбу з відповідачем 13.07.00 р.
суперечки між нею та відповідачем стосовно розподілу будинку не було, ОСОБА_4
визнавав за нею право власності на 1/2 частку будинку оскільки він був
придбаний під час шлюбу. позивачка була зареєстрована у спірному будинку за нею
залишалося право користування спірним будинком, проти якого відповідач не
заперечував, сторони перебували на квартирному обліку за місцем роботи, що
підтверджується письмовими доказами у справі.

У 2005 році за
пропозицією відповідача, сторони домовилися про продаж спільного будинку, але
угода купівлі-продажу укладена не була. Зазначені обставини знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні виходячи з пояснень свідків - ОСОБА_9,
ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та не заперечувалися відповідачем у судовому
засіданні.

Проаналізувавши
досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позивачка -ОСОБА_3
пропустила трьохрічний строк позовної давності, встановлений ст. 29 Кобш УССР
для звернення до суду з позовом про розподіл спільного майна подружжя з
поважної причини, оскільки фактично відповідач визнавав її право власності на
1/2 частку будинку. позивачці стало відомо про порушення її права власності на
1/2 частку у спірному будинку після відмови відповідача у кінці 2006 року у
розподілі будинку та вважає необхідним на підставі ч. 5 ст. 267 ЦК України (
2004 р.) поновити позивачці пропущений строк позовної давності.

Враховуючи, що
спірний будинок АДРЕСА_1 у Іллічівськом районі м. Маріуполя був придбаний
сторонами 23.04.88 р. під час шлюбу, відповідно до вимог ст.22, 28 Кобш УССР
спірний будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності у рівних
частках, та відповідно за позивачкою - ОСОБА_3 слід визнати право власності на
1/2 частку будинку.

Оскільки позовні
вимоги позивачки про захист оспорюваного права власності задоволені судом у
повному обсязі відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі
які складаються з суми судового збору в сумі 51 грн та інформаційного
забезпечення процесу в сумі 30 грн, сплачені нею при зверненні до суду з
позовом підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 88, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, ст. 267 ЦК України (2004 р), ст.
ст. 22, 28, 29 Кобш України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частку будинку на праві спільної
сумісної власності подружжя -задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку будинку АДРЕСА_1 у Іллічівськом районі м.
Маріуполя.

Стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати по справі які
складаються з суми судового збору в сумі 51 грн та інформаційного забезпечення
процесу в сумі 30 грн, а всього 81 грн

На рішення суду
може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через
Іллічівський районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскарження рішення
може бути подана потягом 10 днів з дня проголошення рішення, а апеляційна
скарга повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви по
апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання такої
заяви.