Справа №2-146/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 травня 2007
року Романівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Бабича
С.В.,

при секретарі
Папуші А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Романові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить
розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем 7 листопада 1990
року Годиською сільською радою Романівського району Житомирської області,
залишити при ній неповнолітніх дочок, які народились під час шлюбу з
відповідачем, а також покласти на відповідача витрати, пов'язані з отриманням
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦС, посилаючись на те, що протягом
спільного життя відповідач зловживав спиртними напоями, через що виникали
сварки та конфлікти, під час яких він ображав її. З 1 жовтня 2006 року вони з
відповідачем проживають окремо і з того часу фактично припинили шлюбні
відносини. За таких обставин позивачка прийшла до висновку, що в подальшому
жити однією сім»єю вони не можуть і їх шлюб необхідно розірвати.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі з
підстав наведених в позовній заяві, та пояснила, що на даний час співмешкає з
іншим чоловіком.

Відповідач позов визнав, пояснив, що з доводами позивачки згоден та також
просить розірвати їх шлюб.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження 7 листопада 1990 року Годиською
сільською радою Дзержинського району Житомирської області зареєстровано шлюб
між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження
(а.с.6,7).

Згідно довідки Годиської сільської ради Романівського району, дочки
відповідача та позивачки проживають разом з останньою та перебувають на її
утриманні (а.с.8).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши вищевказані матеріали справи, суд
вважає позов підставним і підлягаючим задоволенню, зважаючи на те, що сторони
до взаєморозуміння не прийшли, позивачка на даний час проживає з іншим
чоловіком і сторони стверджують, що в подальшому збереження їх сім'ї неможливе.
Вищенаведені обставини на думку суду, свідчать про неможливість збереження
шлюбу.

Відповідно до ст. 112
ч. 2 Сімейного
кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і

збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне
значення.

Відносно місця проживання неповнолітніх дітей сторін, суд вважає за
необхідне залишити їх проживати з матір'ю, так як вони на даний момент
проживають з позивачкою і відповідач не заперечує проти цього.

Витрати пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу суд вважає за необхідне
покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 10,
11, 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, ст. 110,112,
СК України суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб між громадянином України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, та громадянкою України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народження, зареєстрований 7 листопада 1990 року у Годиській сільській раді
Дзержинського району Житомирської області, актовим записом № 6, розірвати.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі
17 гривень покласти на ОСОБА_2, а ОСОБА_1 від таких витрат звільнити.

Неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження залишити проживати разом з матір'ю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.