АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-2816/2007 р.                             Головуючий
у 1-й інстанції: Ярошенко А.Г.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

14 серпня 2007 р.----- м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:                                 Приймака В.И

суддів:                                             Мануйлова Ю.С.

Подліянової
Г.С.

при
секретарі:                                Волчановій
І.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 13 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1,  Комунарської районної
адміністрації Запорізької міської ради (далі-райадміністрація),  треті особи : орендне підприємство Запорізьке
міжміське бюро технічної інвентаризації (далі - ЗМБТІ),  відділ опіки та піклування Комунарської
райадміністрації Запорізької міської ради (далі- відділ опіки і піклування) про
визнання свідоцтва про право власності на житло недійсним,  скасування розпорядження заступника голови
Комунарської районної адміністрації № 978-р від 24 травня 2004 року ,  -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом,  зазначивши,
що 23 жовтня 2003 року рішенням Комунарського районного суду м.  Запоріжжя задоволено позов ОСОБА_1 до нього
про зміну договору найму жилого приміщення. Згідно вказаного рішення суду
ОСОБА_3 надана у користування кімната жилою площею 17, 8 кв.м.  в квартирі АДРЕСА_1.

Розпорядженням
заступника голови райадміністрації № 978-р від 24 травня 2004 року на ім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 видано свідоцтво № 22301 про право власності на зазначене
жиле приміщення.

Рішенням
Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2005 року рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 23 жовтня 2003 року скасовано та ухвалено нове
рішення,  згідно якого у задоволенні
позову позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Підставою для
скасування рішення суду першої інстанції було те,  що в спірній квартирі відсутня кімната,  яка може бути предметом окремого договору
відповідно до вимог  ст.  104 ЖК України. Рішенням суду відповідачу
ОСОБА_2 було виділено кімнату менше тієї долі,
на яку він мав право в спірній квартирі,
що значно погіршило його житлові права.

Враховуючи
наведене та той факт,  що рішення
суду,  на підставі якого ОСОБА_1
приватизувала частину спірного житлового приміщення скасовано,  позивач просив суд задовольнити його позовні
вимоги.

Рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 13 червня 2007 року позов задоволено.

Визнано недійсним свідоцтво № 22301 про право власності на житло,  а саме на

3/5 частини квартири АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_1.

Скасовано
розпорядження заступника голови Комунарської районної адміністрації № 978 -р
від 24 травня 2004 року.

Не погоджуючись
з зазначеним рішенням суду,  ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу,  в якій
посилаючись на неповне встановлення судом обставин,  які мають значення для справи,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи та наданим доказам,  порушення
норм матеріального і процесуального права,
просить скасувати рішення суду з направленням справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача,  вивчивши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів дійшла висновку про те,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Заслухавши доповідь судці-доповідача,
пояснення сторін та їх представників,
розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,  перевіривши законність і обгрунтованість
ухваленого рішення,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності
до  ст.
292 ЦП К України
сторони та інші особи,  які беруть участь
у справі,  а також особи,  які не брали участі у справі,  якщо суд вирішив питання про їх права та
обов'язки,  мають право оскаржити в
апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності
до ч.3  ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної скарги,
якщо під час розгляду буде встановлено неправильне застосування норм
матеріального права або порушення норм процесуального права,  які є обов'язковою підставою для скасування
рішення.

Згідно з п.
5  ст. 307 ЦПК України за наслідками
розгляду скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд мас право
постановити ухвалу про повне або часткове рішення суду першої інстанції і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відповідності
до пп. 4, 5 ч. 1  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню,  якщо суд вирішив питання про
права і обов'язки осіб,  які не брали
участь у справі.

З матеріалів
справи (а.с. 4.-5, 60) вбачається,  що
позивач ОСОБА_2 заявив позов про визнання недійсним свідоцтва про право
власності на житло № 22301 від 24 травня 2004 р.,  а саме на 3/5 частин квартири спільного
заселення,  яка значиться АДРЕСА_1 , яка
складається кімнати площею 17, 80 кв.м.
та балкон площею 1,  95 кв.м.     Згідно вказаного свідоцтва кімната та балкон
перейшли у спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Суд,  вирішивши питання про визнання недійсним
вказаного свідоцтва про право власності на частку спірної квартири,  не притягнув до участі у справі,  як співвідповідача ОСОБА_3

Тим самим він
вирішив питання про права і обов'язки сторони,
не притягнутої до участі у справі. Суд,
прийнявши рішення про задоволення вказаної вимоги,  яке безпосередньо стосується прав
ОСОБА_3,  позбавив її права власності на
частину жилого приміщення.

З матеріалів
справи вбачається,  що у спірній квартирі
також проживає і зареєстрована ОСОБА_4. Заявлений позивачем позов також стосується
її прав та обов'язків.

Разом з
тим,  суд не вирішив питання про
залучення її як позивача або третьої особи на стороні позивача.

У відповідності
до  ст. 11 ЦПК країни суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

На порушення
вказаних вимог закону,  суд вирішив
питання про скасування розпорядження заступника голови Комунарської районної
адміністрації № 978-р від 24 травня 2004 року,
хоча з такою вимогою позивач до суду не звертався. Тим самим суд вийшов
за межі заявлених позивачем вимог.

У відповідності
до ч. 1  ст.  16 ЦПК України не допускається об'єднання в
одне провадження вимог,  які підлягають
розгляду за правилами різних видів судочинства,
якщо інше не встановлено законом.

Згідно з п.1
ч.1  ст. 18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи,  у яких однією зі сторін є орган чи посадова
особа місцевого самоврядування,  посадова
чи службова особа органу місцевого самоврядування,  крім тих,
які підсудні окружним адміністративним судам.

Судом першої
інстанції на порушення вказаних вимог закону вимоги ОСОБА_2 щодо скасування
розпорядження заступника голови Комунарської районної адміністрації № 978 -р
від 24 травня 2004 р. розглянуті у порядку цивільного судочинства разом з
іншими позовними вимогами.

У відповідності до ч.3  ст. 303 ЦПК
України апеляційний судіте обмежений доводами апеляційної скарги,  якщо під час розгляду буде встановлено
неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм
процесуального права,  які с обов'язковою
піставою для скасування рішення.

При новому
розгляді суду першої інстанції слід уточнити позовні вимоги сторін і в
залежності від встановлених фактів і доказів,
вирішити справу по суті.

Враховуючи
викладене,  колегія суду приходить до
висновку,  що допущені судом першої
інстанції зазначені поранення норм процесуального права привели до ухвалення
незаконного рішення,  у зв'язку з чим
воно підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  292,  307,
311, 314, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 13 червня 2007 року по цій справі скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,  проте,
може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двох місяців шляхом
подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду України