АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1972/2007 року                                     Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року серпня місяця    „15"    дня                                                   м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого :
Новохатньої В.А.

Суддів : Акопян
В.І., Лобова О.А.

при секретарі:
Фадєйкіній Н.Б.

з участю:
позивача ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2

третіх осіб:
ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Київського районного суду м.Полтави від 20 червня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з врахуванням
індексу інфляції та 3% річних, стягнення моральної шкоди та переведення на
нього прав власника частини квартири.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Київського районного суду м.Полтави від 20 червня 2007 року в позові ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних,
стягнення моральної шкоди та переведення на нього прав власника частини
квартири - відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає скасувати судове рішення з тих підстав, що
постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та
ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги в повному обсязі.

Колегія
суддів, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
підстав для задоволення скарги не знаходить.

Відповідно
до ч.іст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається, що рішенням Київського районного суду м.Полтави
від 17 квітня 2001 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну
шкоду, завдану злочином в сумі 11867 грн. та у відшкодування моральної шкоди
1000 грн. Згідно акту опису та арешту майна від 15 січня 2003 року державним
виконавцем ДВС накладено арешт на 1/2 частину квартириАДРЕСА_1, що належить на
праві власності боржнику.

Інше майно, на
яке може бути вирішено питання про звернення стягнення, відсутнє.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції правильно дійшов
висновку, що пред'явлені вимоги не грунтуються на законі.

При
цьому, встановлено, що між сторонами виникли правовідносини у зв'язку з
виконанням судового рішення, а тому не підлягають застосуванню норми права, які
регулюють відповідальність боржника за невиконання грошових зобов'язань.

Також
обгрунтовано відмовлено і в задоволенні вимог про переведення на ОСОБА_1 прав
власника 1/2 частини квартири, що належить відповідачу, оскільки позивачем не
надані належні докази щодо вартості спірного майна.

Викладені в
апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду.

За таких
обставин ухвалене судом першої інстанції рішення є законним та обгрунтованим і
підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314 ЦПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.Полтави від 20 червня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.