Справа
№ 22-ц-4630
Головуючий 1 інст. - Ковригін О.С
Суддя-доповідач - Борова С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області у складі:

головуючого -
судді: Борової С.А.,

суддів:Даниленка
В.М., Пшенічної Л.В.,

при секретарі
Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Чугуївського міського суду Харківської області від 3 серпня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,

ОСОБА_3 про
визнання права власності в порядку спадкування за законом та

за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування
за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
вказавши, що її мати - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася
спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку та 1/2 частини
земельної ділянки, розташованих за адресою: АДРЕСА_1. Іншими спадкоємцями
першої черги, окрім ОСОБА_2, є її батько ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_3

Позивачка
фактично прийняла спадщину, оскільки на момент її відкриття проживала за
вказаною адресою, приймала участь у веденні господарства та здійсненні ремонту
будинку, однак у

встановлений
законом термін з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не
звернулась.

Для отримання
свідоцтва про право власності за законом просила визнати за нею право власності
на 1/6 частину будинку та на 1/6 частину земельної ділянки, виділивши їх в
натурі.

ОСОБА_3 також
звернулася до суду з аналогічними позовними вимогами. Ухвалою

суду від 10
травня 2007 року цивільні справи за позовами ОСОБА_2, ОСОБА_3 об'єднані в

одне
провадження.

В судовому
засіданні ОСОБА_2 підтримала свої позовні вимоги, в частині визнання права
власності на 1/6 частину земельної ділянки позовні вимоги просила залишити без
розгляду. Позовні

вимоги ОСОБА_3,
визнала.

Представник
відповідачки ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 визнав, позовні

вимоги ОСОБА_3
підтримав та просив їх задовольнити, в частині визнання права власності на 1/6
частину земельної ділянки просив позов залишити без розгляду.

Відповідач
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнав, пояснивши, що спірний будинок був

придбаний ним та
померлою дружиною, належав їм на праві спільної сумісної власності подружжя. ½ частину будинку
він подарив ОСОБА_3
В будинку на час смерті дружини він мешкав один, ОСОБА_2 хоча і була там
зареєстрована, але проживала в м. Харкові, а ОСОБА_3

проживала в Німеччині.
Вважав причини пропуску строку на прийняття спадщини неповажними та

просив відмовити
в задоволенні позовів.

Рішенням
Чугуївського міського суду Харківської області від 3 серпня 2007 року позовні

вимоги ОСОБА_2
та ОСОБА_3 задоволені. Визнано за кожною з них право власності в

порядку
спадкування за законом на 1/6 частину спірного будинку.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та відмовити в

задоволенні
позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що
доводи позивачок щодо їх проживання в будинку на момент відкриття спадщини
нічим

не
підтверджуються. Крім того, вказує, що судом не постановлено ухвалу відносно
права власності на земельну ділянку.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали

справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те,
що

апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню

Відповідно до ч.
1,3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку

апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах

доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд
не

обмежений
доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено

неправильне
застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права,
які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з
матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заявлялися позовні

вимоги про
визнання за кожною з них права власності на 1/6 житлового будинку та на 1/6
частину

земельної
ділянки з виділом нерухомого майна в натурі.

Як вбачається з
протоколу судового засідання від 3 серпня 2007 року, ОСОБА_2 та

представником
ОСОБА_3 ОСОБА_4 було заявлене клопотання про залишення їх

позовних заяв в
частині визнання за кожною з позивачок права власності на 1/6 частину земельної

ділянки без
розгляду.

Суд першої
інстанції ухвалою від 3 серпня 2007 року, яка викладена в протоколі судового

засідання, залишив
без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині

визнання права
власності та виділу в натурі 1/6 частини земельної ділянки за кожною в натурі.

Відповідно до п.
5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви

без розгляду,
якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається з
клопотання ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3
ними

ставилося
питання про залишення без розгляду лише позовних вимог про визнання права
власності на 1/6 частину земельної ділянки щодо кожної з позивачок, в іншій
частині позов підтримано.

Судова колегія
приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно залишено

без розгляду
вимоги щодо виділу частин земельної ділянки в натурі, оскільки таких вимог
позивачками не заявлялося, інших підстав, передбачених ст. 207 ЦПК України для
залишення позовної заяви в цій частині без розгляду з матеріалів справи не
вбачається.

Таким чином,
судова колега вважає, що судом першої інстанції не було розглянуто всі позовні
вимоги, які заявлялися позивачами. Вказаний недолік не можу бути усунутий
ухваленням додаткового рішення, а тому рішення суду відповідно до п. 5 ч. 1 ст.
311 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Крім того,
судова колегія звертає увагу на те, що судом вирішено питання про залишення без

розгляду частини
позовних вимог шляхом постановления
відповідної ухвали не у вигляді окремого

процесуального
документа з видаленням суду до нарадчої кімнати відповідно до ч. 4 ст. 209 ЦПК

України, а у
вигляді протокольної ухвали, що є неналежним вирішенням зазначеного питання.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 311, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського
міського суду Харківської області від 3 серпня 2007 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд до суду 1-ї інстанції в іншому складі суду.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України у
2-місячний термін з

дня набрання
законної сили.