УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня 2007р.                                                                                м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук
В.М., Шишко А.І., Меленко О.Є.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні дорогою та
встановлення права земельного сервітуту, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Міжгірського районного суду від 09
листопада 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 09 березня 2005 року, -

встановила:

У квітні 2004 року ОСОБА_1.
звернувся з позовом в суд до ОСОБА_2. про усунення перешкод в користуванні
дорогою шляхом встановлення земельного сервітуту на право проїзду транспортним
засобом.

Рішенням
Між гірського районного суду від 09.Х1.2004
року позов задоволено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 09.03.2005 р. дане рішення залишено без змін.

В обґрунтування
касаційної скарги ОСОБА_2. посилається на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, а також невідповідність висновків судів фактичним
обставинам справи, у зв"язку з чим просила постановлені по справі рішення
скасувати, а справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до
експлікацій-плану розташування будинків з господарськими прибудовами до будинку
позивача веде тупикова дорога загального користування шириною 4 м. Будь-якого
іншого під'їзду, який би був у відповідному порядку встановлений до свого
будинковолодіння позивач немає. Не надала з цього приводу жодних доказів і
відповідачка.

За наведених
обставин суд прийшов до правильного висновку про можливість встановлення для
позивача земельного сервітуту на право проїзду транспортним засобом двічі на
рік через земельну ділянку відповідачки.

Справа № 33-ц-293кс/07р.                                       Головуючий
у 1 інстанції
Гайдур А.Ю.

Категорія 33                                                                Доповідач
Вакарук В.М.

Апеляційний суд
обґрунтовано погодився з таким рішенням суду, залишаючи його без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст.335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається із матеріалів справи, що судові рішення постановлені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст.338
ЦПК України підстави для обов"язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК
України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по розгляду
касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

Ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Міжгірського районного суду від 09
листопада 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 09 березня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.