АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц -1342/2007 р.                                           Головуючий
19, 23                                                                    Харченко
апеляційній інстанції Скіць М. І.
РІШЕННЯ

іменем України

17
вересня 2007 року                                                                              м.  Черкаси

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого                         Адаменко Л.В.

суддів                                      Корнієнко
Н.В.,  Скіця М. І.

при
секретарі                         Шанауріній
І.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Смілянського
міськрайонного суду від 23 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,  завданої
внаслідок ДТП та зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,
завданої внаслідок ДТП,

встановила:

04
жовтня 2006 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до Смілянського міськрайсуду з
вищезазначеним позовом,  мотивуючи свої
вимоги тим,  що 10 липня 2006 року,  близько 13 години 10 хвилин в м.  Сміла Черкаської області по вул. .
Комунарська трапилась ДТП з участю відповідача,
котрий керував автомобілем ОПЕЛЬ д.н.з. НОМЕР_1,  в результаті чого належний ОСОБА_1 автомобіль
ВАЗ 2106,  д.н.з. НОМЕР_2,  котрим керував за дорученням ОСОБА_2,  отримав механічні пошкодження,  а водій - тілесні ушкодження.

Вважаючи,  що відповідач не виконав вимог ПДР і допустив
зіткнення транспортних засобів,  просили
суд стягнути з останнього на їх користь на відшкодування матеріальної шкоди,  зокрема ОСОБА_1 - 8698 гривень,  а ОСОБА_2 - 270 гривень та 5000 гривень на
відшкодування моральної шкоди та судові витрати по справі.

Відповідач
по первісному позову ОСОБА_3 від імені власника автомобіля ОСОБА_4 ,  заявив зустрічний позов,  зазначивши,
що ДТП трапилась з вини водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_2  і просив суд стягнути з власника
транспортного засобу ОСОБА_1
на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 4113 гривень 90
копійок,  а з водія ОСОБА_2  на відшкодування моральної шкоди - 3000
гривень.

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 23 травня 2007 року позов і зустрічний
позов задоволено частково.

Встановлено
ступінь вини водіїв транспортних засобів у вчиненні ДТП у співвідношенні
70% до 30 % та проведено взаємозалік боргових зобов'язань.

Вирішено
стягнути з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3  на відшкодування
матеріальної шкоди 314.40 гривень,  а з
ОСОБА_2  - 419 гривень на відшкодування
матеріальної і моральної шкоди.

Відповідно
стягнуто і судові витрати по справі за надання юридичної допомоги по 500 гривень
та оплаті праці експертів і судового збору 370 гривень 10 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду,
позивачі по первинному позову подали апеляційну скаргу,  в якій просять про скасування рішення суду і
ухвалення нового рішення про відмову в вдоволенні позовних вимог по зустрічному
позову в повному обсязі з тих підстав, -що суд неповно дослідив докази по
справі,  висновки суду про задоволення
зустрічного позову не ґрунтуються на доказах по справі і неправильне застосування
судом норм процесуального і матеріального права.

Судова
колегія заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін,  що
з'явилися,  вивчивши матеріали справи,  перевіривши законність і обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції,  приходить до висновку про
те,  що апеляційна скарга повинна бути
задоволена виходячи з наступного.

Відповідно
до вимог  ст.  213 ЦПК України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.  Законним є
рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.  Рішення вважається
обґрунтованим,  якщо воно ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи
частково первісний та зустрічний позови,
суд першої інстанції виходив з того,
що в діях водіїв автомобілів маються порушення правил дорожнього руху
України,  зокрема п.п. 12.3,  12.4 в діях ОСОБА_3  та 10.1,
14.3 в діях ОСОБА_2,  які з
технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.

Відповідно
до положень п.3.ч.1  ст.  1188 ЦК України суд визнав наявність вини в
діях обох водіїв і ступінь їх вини визначив відповідно 70 %та 30 % та
постановив рішення про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  провівши взаємозалік боргових зобов'язань.

На думку
колегії суддів,  при винесенні
рішення,  суд не врахував всі обставини
справи,  встановивши відповідні
правовідносини,  не повно дослідив
докази,  що маються у справі як в
підтвердження позову так і в його заперечення.

З
матеріалів справи вбачається,  що 10
липня 2006 року,  близько 13 години 15
хвилин на вул.  Комунарська в м.  Сміла Черкаської області трапилась ДТП в
результаті зіткнення автомобілів,  з
участю водія автомобіля ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 та водія автомобіля
Опель-Рекорд д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3

В
результаті зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження,  зокрема в автомобіля „Опель-Рекорд" деформовані
ліве переднє крило,  ліва фара,  бампер,
капот. У автомобіля ВАЗ 21061 деформовані заднє ліве крило,  задній лівий ліхтар.

Зіткнення
автомобілів відбулось на зустрічній смузі руху на відстані 1.7 м.  від лівого краю поїзної частини при її ширині
10.6 м.  та відсутності зустрічного
транспорту,  дорожньої розмітки і
дорожніх знаків.

За
обставинами справи водій автомобіля ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 увімкнувши
лівий покажчик світлового повороту та прийнявши крайнє ліве положення на
проїзній частині вулиці по напрямку руху,
мав намір здійснити заїзд до будинку № 110. Автомобілі,  що рухалися в попутному напрямку,  здійснювали випередження його автомобіля з
правого боку,  а зустрічний транспорт в
цей час був відсутній.

Водій
автомобіля Опель-Рекорд д.н.з.
НОМЕР_1 ОСОБА_3,  рухаючись по вул.  Комунарська в напрямку вул.  Уманська,
вирішив здійснити обгін автомобіля „Газель" та інших і виїхавши на
зустрічну смугу руху почав здійснювати маневр обгону,  а побачивши попереду автомобіль,  що пересікав траєкторію його руху,  різко загальмував однак уникнути зіткнення не
зміг. Швидкість автомобіля становила близько 82 кмгод.

Відповідно
до п.10.4 ПДР України водій ,  що виконує
поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення
на проїзній частині даного напрямку,
повинен дати дорогу тільки зустрічним транспортним засобам.

Відповідно
до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється
із швидкістю не більше 60 кмгод.

Відповідно
до положень  ст.  212 ЦПК України жоден доказ не має для суду
наперед встановленого значення.

Висновок
судово - автотехнічної експертизи № 491-AT
від 01 березня 2007 року (а.с.
92-97) слід розцінювати критично в частині визначення моменту небезпеки
для руху водію ОСОБА_3  за 20 метрів т.я.
лише слід екстренного гальмування становить 24 метри,  а відповідно і висновок про наявність
причинного зв"'язку з розвитком механізму даної ДТП у невідповідності дій
водія автомобіля ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимогам п.п. 10.1,  14.3 ПДР не відповідає обставинам справи.
Транспортні засоби,  що рухались а
попутному напрямку,  зокрема автомобіль
„Газель",  дотримуючись вимог
ПДР,  здійснили випередження автомобіля
ВАЗ з правої сторони.

з

Колегія суддів
вважає,  що безпосередньою причиною
зіткнення автомобілів послугувало невиконання водієм автомобіля  Опель-Рекорд
д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3  вимог п.п.
12.4 та 14.2 ПДР України,  внаслідок чого
він не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів.

Відповідно
до вимог  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є
неповне з"ясування судом обставин,
що мають значення для справи і невідповідність висновків суду обставинам
справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права.

Порушення
норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни
рішення,  якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких
обставин ухвалене у справі рішення не може вважатися законним й
обґрунтованим,  а тому підлягає до
скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення первісного
позову та відмову в задоволенні зустрічного позову.

Згідно з
вимогами  ст.  1187 та п.іч.1  ст.
1188 ЦК України
ОСОБА_3 повинен відшкодувати ОСОБА_1,  як власнику автомобіля,
матеріальні збитки в сумі 8598 гривень та на користь ОСОБА_2 270
гривень,  витрачених на придбання ліків .

Крім
того у відповідності з вимогами  ст.  1167 ЦК
України ОСОБА_3 повинен відшкодувати ОСОБА_2 1 моральну шкоду т.я. в
результаті ДТП він отримав тілесні ушкодження,
переніс фізичні і душевні страждання та суттєво порушився нормальний
ритм його життя.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст. 1167, 1187, 1188 ЦК України,   ст.
ст.  307. 308,  314,
316 ЦПК України,  колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Смілянського міськрайонного суду від 23 травня 2007 року скасувати.

Позов
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 8598 гривень.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 270 гривень і
на відшкодування моральної шкоди 1000 гривень.

Відмовити
ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,  заподіяної джерелом
підвищеної небезпеки.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 542 гривні 40
копійок.

Рішення набирає чинності одразу після проголошення і може бути оскаржене до
суду касаційної

інстанції
протягом двох місяців.