АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№22ц-
2108/2007року                                        Головуючий
Суддя-д оповідач: Буленко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року вересня
місяця 6 дня                                                                      м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого
судді: Буленка
О.О.

Суддів : Акопян
В.І.,  Бондаревської С. М.

При секретарі: Барило Я.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Октябрського районного суду м.  Полтави
від 27 червня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  Октябрської районної у
м.  Полтаві ради,  КП Полтавського бюро технічної інвентаризації
"Інвентаризатор",  Управління з
питань містобудування і архітектури Полтавського МВК,  ВАТ "Полтавгаз" про усунення
перешкод в користування земельною ділянкою і відновлення меж землекористування.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Октябрського районного суду м.  Полтави
від 27 червня 2007 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  Октябрської районної у
м.  Полтаві ради,  КП Полтавського бюро технічної інвентаризації
"Інвентаризатор",  Управління з
питань містобудування і архітектури Полтавського МВК,  ВАТ "Полтавгаз" про усунення
перешкод в користування земельною ділянкою і відновлення меж землекористування
було відмовлено за безпідставністю.

З даним
рішенням не погодився ОСОБА_1.  та подав
на нього апеляційну скаргу,  в якій
просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення,  яким задовольнити його вимоги.

2

Вважає,  що судом не в повному обсязі встановлені
обставини справи,  висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи,
а також вважає рішення суду таким,
що постановлено з порушенням норм процесуального права та з неправильним
застосуванням норм матеріального права.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідача,  перевіривши матеріали справи та мотиви
апеляційної скарги,  підстав для їх
задоволення і скасування рішення не вбачає.

Відповідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Як
вбачається із матеріалів справи,  судом
першої інстанції повно і всебічно досліджені обставини і матеріали справи,  на підставі яких судом постановлене правильне
та справедливе рішення.

У
відповідності із ч.3 ст.  10,
ч. 1 ст.  11 ЦПК
України,  кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених цим
Кодексом.

Суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,  поданим відповідно до вказаного
Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
ОСОБА_1.  на підставі договорів дарування
від 3 червня 1997 року та 17 вересня 2004 року належить
домоволодіння по АДРЕСА_1. Крім того ОСОБА_1.
у відповідності до акту на право власності на земельну ділянку,  виданого Октябрською районною у м.  Полтаві радою 26 жовтня 2005
року,  являється власником земельної
ділянки площею 750 кв.м.
,  розташованої по АДРЕСА_1.

Далі,  судом першої інстанції вірно
встановлено,  що ОСОБА_3. належав жилий
будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу
від 16 травня 1989 року. Згідно
договору дарування,  посвідченого Першою
Полтавською державною нотаріальною конторою за № 1-1440 11 лютого 1992 року,  ОСОБА_3. подарував ОСОБА_2 1 /2 частину
вказаного будинку. У відповідності до акту на право власності на земельну
ділянку,  виданого Октябрською районною у
м.  Полтаві радою 4 березня 2004
року,  ОСОБА_3. та ОСОБА_2 належить на праві
спільної сумісної власності земельна ділянка площею 775 кв.м.  по АДРЕСА_1.

Також
вірно встановлено,  що третій особі
ОСОБА_4. належить 17/50 частин
жилого будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про
право на спадщину по закону,  виданого 20 червня 1993 року Першою
Полтавською державною нотаріальною конторою за № 3-3233.

Виходячи
з вищенаведеного,  та на підставі наявних
у матеріалах справи доказів,  судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
до садиб № 20 та № 20"а"
по АДРЕСА_1 існує спільний проїзд,  який
обмежується з лівої сторони земельною ділянкою третьої особи ОСОБА_4.,  а з правої сторони - земельною ділянкою
ОСОБА_2.

Як
вбачається з матеріалів справи,  та
наданих сторонами доказів,  суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про не порушення відповідачами ОСОБА_3. та
ОСОБА_2. встановлених земельним законодавством правил добросусідства.

Так,  суд дійшов вірного висновку про відповідність
ширини проїзду встановленим нормам стандарту,
визначеної як такої,  що має
становити 3 метри,  та не порушення прав позивача невідповідністю
його ширини у найвужчому місці,  яка є
наслідком встановлення

3

сторонами паркану не по
межі. Далі,  судом правомірно
визнано такою,  що не створює
ОСОБА_1.  перешкод у користуванні
загальним проїздом тимчасову відсутність воріт на території садиби ОСОБА_2.

Крім
того,  судом правомірно визнано
безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1.
щодо визнання незаконною здійсненої ОСОБА_2. добудови,  виходячи з того,  що дозвіл на проведення реконструкції будинку
було видано Октябрським РВК м.
Полтави,  і вона здійснена на
земельній ділянці відповідачів ОСОБА_2 і не перешкоджає користуванню спільним
проїздом.

Також,  правомірно визнано однією з підстав відмови у
задоволенні вимог ОСОБА_1.  щодо визнання
незаконною добудови ОСОБА_2,  наявність
припису ВАТ "Полтавгаз" про винос газопроводу низького тиску на
нормативну відстань згідно проектного рішення,
вимоги якого виконуються відповідачем ОСОБА_2..

В свою
чергу,  вірно судом першої інстанції не
було взято до уваги і посилання третьої особи ОСОБА_4. щодо самовільного зняття
ОСОБА_2 старого паркану,  виходячи з
того,  що дане питання не являється
предметом судового спору.

Так,  врахувавши обставини справи,  пославшись на вимоги статей 103,
104,  106,  107 Земельного кодексу України,  нормами яких встановлюються правила
добросусідства,  суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1.  про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,  а саме
користуванні проїздом,  розташованим між
земельними ділянками №№
20,  20"а"
та 22 по
АДРЕСА_1 шляхом відновлення розмірів існуючого проїзду до 4 метрів ширини,  про відновлення паркану та прибирання
будівельного матеріалу з проїзду,
виходячи з їх безпідставності.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи
викладене,  судова колегія дійшла
висновку про те,  що судом першої
інстанції з'ясовано всі обставини справи та надано їх належну правову оцінку.
Порушень норм матеріального та процесуального права,  які б могли призвести до зміни чи скасування
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 27 червня 2007 року,  судовою колегією не встановлено.

Керуючись  ст.
ст. 303,  308,
314,  315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Октябрського районного суду м.  Полтави
від 27 червня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.