Справа № 22ц - 2949 /2007р.                             Головуючий у 1 інстанції: Ясинський О.В.
Категорія: 21                                                             Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007 p.                                         Апеляційний
суд Донецької області у складі:

головуючого:
Краснощокової Н.С. суддів:    Ігнатової
Л.Є., Кіянової С.В. при секретарі: Маслаковій М.Г.

за участю  представника відповідача Шашкова В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку
цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних
захворювань України в м. Селидове на рішення Селидівського міського суду від 23
січня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві на
професійних захворювань України в Центрально-Міському районі м. Селидово про
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2006р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
відшкодування моральної шкоди. Посилався на те, що він перебував у трудових
відносинах з підприємством ДП „Донецька дирекція
„Донвуглереструктуризація", працював за професією горноробочий з повним
робочим днем під землею. 19 листопада 2002р. з ним стався нещасний випадок на
виробництві, він отримав травму правої ноги. Висновком МСЕК йому встановлено 30
% стійкої втрати працездатності та він визнаний інвалідом третьої групи. Через
травму та її наслідки він відчуває сильні переживання, постійні нервові
навантаження, фізичний біль, змушений постійно лікуватись, порушені відносини з
близькими людьми, тобто йому спричинена моральна шкода, яку просив
відшкодувати, стягнувши з відповідача 30 000 грн.

Рішенням Селидівського міського суду від 23 січня 2007р. позов задоволено
частково, стягнено з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної
шкоди 9 000 грн.

У апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення
суду, посилається на

те, що судом не враховано, що відсутній висновок МСЕК про
спричинення позивачеві

моральної шкоди, довідка
МСЕК про              встановлення
відсотку стійкої втрати

професійної
працездатності є підставою для розрахунку і відшкодування потерпілому
матеріальної шкоди, і не підтверджує факту наявності моральної шкоди, позивачем
не надано доказів наявності моральної шкоди та обґрунтування розміру
відшкодування, що він просив стягнути. Судом не враховано, що позивачеві було
встановлено 40% втрати працездатності, а згодом стан його здоров'я покращився
та йому встановлено 30% втрати професійної працездатності, а також не
враховано, що відділенням Фонду виплачено позивачеві одноразову допомогу та
призначені і виплачуються щомісячні страхові виплати, які компенсують моральні
страждання. Крім того, відповідно до частини 22 статті 71 Розділу VI
„Особливі положення" Закону України „Про державний бюджет України на 2007
рік" зупинено на 2007 рік дію абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від

2

часу настання страхового випадку),
підпункту „є" пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28
та частини третьої статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".
Враховуючи норми ст. 237-1 КЗпП моральна шкода повинна відшкодовуватися
власником підприємства або уповноваженим ним органом. Тому апелянт просить
рішення скасувати і у задоволенні позову відмовити.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача наполягав на скарзі
та просив рішення суду скасувати.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення виходив із того, що з позивачем
19.11.2002р. стався нещасний випадок на виробництві, йому встановлено 30%
втрати професійної працездатності і він визнаний інвалідом 3 групи, потребує
медикаментозного лікування, оперативного та санаторно - курортного лікування,
позивач тривалий час лікувався з приводу отриманих травм, переніс моральні
страждання. З врахуванням характеру та глибини моральних страждань, віку
позивача, його соціального положення, ступеня втрати ним професійної
працездатності суд стягнув з відповідача на користь позивача у відшкодування
моральної шкоди 9 000 грн.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги Апеляційний суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню частково, а рішення суду слід скасувати і у задоволенні
позову відмовити з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд не врахував, що частиною 22 статті 71 Розділу VI
„Особливі положення" Закону України „Про державний бюджет України на 2007
рік" зупинено на 2007 рік дію абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку), підпункту „є" пункту 1 частини першої
статті 21, частини третьої статті 28 та частини третьої статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності".

За таких обставин, законних підстав для стягнення у 2007р. на користь
позивача сум відшкодування моральної шкоди на підставі статей 21,28,34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності" , дія яких зупинена, немає.

Тому рішення
суду слід скасувати і у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.
ст. 307,309,313-316 ЦПК України, Апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві на професійних захворювань
України в м. Селидове задовольнити.

Рішення Селидівського міського суду
від 23 січня 2007р. скасувати. У задоволенні позову     ОСОБА_1 до відділення виконавчої   дирекції
Фонду   соціального   страхування
від   нещасних   випадків
на виробництві на професійних захворювань України в   м. Селидово
про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення   апеляційного   суду
набирає          законної   сили          з   моменту
його

проголошення,
касаційна скарга може бути подана протягом 2-х місяців з дня набрання законної
сили рішенням апеляційного суду.