№2-513/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2007р.       Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Литвинової Р.А.,

при
секретарі Довбань С.М.,
з участю сторін : позивачки
ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Вільногірську

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, в якому зазначає, що вони з відповідачем перебували в
шлюбі, який на даний час розірвано. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Після розірвання шлюбу син залишився
проживати з нею, відповідач проживає
окремо. її матеріальне становище не дозволяє їй нормально забезпечувати сина, розмір її середньомісячної
заробітної плати складає 600 грн., крім цього вона не має більше ніяких
доходів.

Відповідач є приватним підприємцем,
стан його здоров'я нормальний, ніяких стягнень по виконавчим листам з нього не провадиться. Матеріальну допомогу на утримання сина він їй
надає, але нерегулярно і в недостатньому розмірі.

Позивачка просить стягнути з
відповідача на свою користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн.
щомісячно.

В судовому засіданні позивачка
підтримала свій позов, просить його задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в зазначеному нею розмірі.

Відповідач позов визнав частково, суду показав, що
зазначений позивачкою розмір аліментів є
надто великим. Він просить врахувати, що в добровільному порядку надає позивачці допомогу на утримання сина
висилає гроші поштовими переказами.
Крім цього він бере сина до себе, купує йому різні речі. Позивачка з дитиною проживає в квартирі,
яку придбав він. Він дійсно є приватним
підприємцем, але його дохід є нерегулярним і названу позивачкою суму він
виплачувати не зможе.

Свідок ОСОБА_4. суду показала, що
вона є матір'ю відповідача. їй відомо, що він в добровільному порядку дає позивачці гроші на утримання дитини, але вона їх не приймає і
кидає на сходинки. Вся їх сім'я допомагає позивачці, вона прийшла в їх сім'ю ні з чим, а
зараз вона з дитиною проживає в квартирі, яку придбали вони, але вона до цього ставиться невдячно. її син
посилає позивачці гроші поштовими переказами. їй відомо, що
середньомісячний заробіток сина складає приблизно 1200грн.

Матеріалами справи встановлено
наступне.

Як видно з копії свідоцтва про
розірвання шлюбу, шлюб між сторонами

-2-

розірвано 13.09.2006 року (а.с.4).

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження
(а.с.5), він знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується
довідкою міськвиконкому (а.с.6).

Як видно з квитанцій, на ім'я позивачки поштовими
переказами надсилались гроші в січні,
лютому, травні 2007 року, суми переказів відповідно складають 300, 350
та 360 грн. (а.с.10).

З довідки, наданої підприємством,
на якому працює позивачка, вбачається, що її середньомісячний заробіток складає
1170.76 грн. (а.с.13).

З інформації, наданої податковою
інспекцією на запит суду, чітко не визначено розмір середньомісячного заробітку відповідача, оскільки цей розрахунок залежить від виду
сплачуваних ним податків і надана інформація потребує уточнення, як зазначено в відповіді на
запит суду (а.с. 18,26,27). Як пояснив відповідач, від підприємницької діяльності він отримує «чистого»
доходу приблизно 1200-1300 грн. на місяць.

Заслухавши пояснення сторін,
оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, повно і
всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про
часткове задоволення позову з наступних підстав.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ст.182 Сімейного
кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище
дитини та платника аліментів, наявність у
платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї та інші обставини, що мають значення
для розгляду справи.

В ст.184 СК України зазначено, - якщо платник аліментів
має нерегулярний, непостійний доход, суд
може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі.

Як доведено в судовому засіданні, а
також підтверджено матеріалами справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, 2000
року народження. Згідно з довідкою міськвиконкому, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Однак, з наданих
відповідачем квитанцій поштових
переказів видно, що ним в добровільному порядку надається матеріальна допомога позивачці для
утримання дитини, направляються гроші
поштовими переказами.

Як передбачено нормами сімейного
законодавства, обидва з батьків повинні приймати участь в утриманні дитини. Як видно з довідки про розмір заробітку позивачки, вона працює,
отримує достойну заробітну плату.

На думку суду, позивачка значно
завищила розмір аліментів, які вона бажає стягувати з відповідача, він фактично відповідає розміру прожиткового
мінімуму, встановленого в Україні
для дітей відповідного віку. Однак, відповідно до вимог сімейного законодавства
України обидва з батьків зобов'язані приймати участь в матеріальному утриманні своїх неповнолітніх дітей.

Відповідач суду пояснив, що інших
дітей на своєму утриманні він не має, стан його здоров'я нормальний. На думку суду, з
врахуванням встановлених в суді обставин, з відповідача належить стягнути на користь позивачки аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі - розмірі 350 грн.
щомісячно. З врахуванням участі позивачки в
утриманні дитини розмір витрат, належних для

-3-

утримання дитини, син сторін по
справі буде належним чином матеріально забезпечений.

Згідно з цивільно-процесуальним
законодавством (ст.88 ЦПК України) з відповідача підлягає стягненню державне
мито в розмірі 51.00 грн., також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 07.50 грн.

Керуючись ст.ст.88, 213-215, 367 ЦПК
України, ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2,
(ідент.НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 який
проживає за адресою: місто АДРЕСА_1 приватного підприємця, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження до
повноліття на користь матері ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі - в розмірі 350.00 грн. на місяць,
але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 18.05.2007
року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави державне мито у розмірі 51.00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи Вільногірським міським судом в сумі 07.50грн., перерахувавши їх за наступними
реквізитами : Одержувач - УДК у м. Вільногірську ГУДКУ в Дніпропетровській області
; Код , розрахунковий рахунок : 0012, МФО 805012, Банк ГУДКУ в Дніпропетровській області.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до
негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються апеляційному
суду через Вільногірський міський суд.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.