Справа № 22-2523/2007                                       Головуючий у 1 інстанції:Кузьмич С.М.
31                                                                      Доповідач: Монастирецький Д.І.
УХВАЛА

Іменем України

29 жовтня 2007 року Колегія суддів Судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого- Кота І.Н.,

суддів: Штефаніци Ю.Г.,
Монастирецького Д.І., при секретарі: Тезерман Б.В., з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області
від 31 липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про поділ
заборгованості по утриманню житла та визначення розміру та порядку платежів на
утримання житла, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням    задоволено    позов
ОСОБА_1.

Ухвалено - заборгованість по утриманню житлового приміщення, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1розділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по
1/2 - наступним чином. Заборгованість ОСОБА_1 становить: за
газопостачання - 113,52 грн.; за водопостачання - 265,67 грн.; за квартплату -
197, 81 грн.; за опалення - 417, 80 коп.. Заборгованість ОСОБА_2 становить: за
газопостачання 113,52 грн.; за водопостачання - 265, 67 грн.; за
квартирну плату - 197,81 грн.; за опалення -417,80 грн..

Оплату за утримання квартири АДРЕСА_1та надання комунальних послуг слід
проводити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці від нарахованих.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній
скарзі покликається на те, що оплата за опалення нараховується від загальної площі. А так, як він у квартирі не проживає
близько півтора року, не користується послугами по опаленню квартири, то
вважає, що таку повинна повністю проводити позивачка, яка постійно проживає в
даній квартирі із старшою дочкою.

Просить рішення міського суду змінити, та ухвалити нове, яким оплату за
опалення квартири покласти на позивачку ОСОБА_1.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, межі та
доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий
будинок (квартиру), зобов»язані забезпечувати його схоронність, провадити за
свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати прибудинкову територію.

2

Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї черги у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на утримання та збереження спільного майна, а також нести
відповідальність перед третіми особами за
зобов"язаннями, пов"язаними із спільним майном.

Згідно ст. 162 ЖК України власник зобов»язаний своєчасно вносити квартирну
плату і плату за комунальні послуги.

Судом
встановлено, що квартира АДРЕСА_1належить
на праві спільної часткової власності сторонам по справі та їхнім неповнолітнім дітям ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, в рівних частках кожному.

Згідно поквартирної карточки, будинкової книги, довідки КП
«Комінтех» в даній квартирі зареєстровано четверо чоловік, в тому
числі і власник -ОСОБА_2.

З довідки КП "Комінтех" № 45873 від 02.07.2007 року вбачається,
що по адресі АДРЕСА_1 рахується заборгованість по
утриманню житла.

Хоча шлюб між сторонами по справі розірвано і ОСОБА_2 з власної волі проживає окремо від позивачки, він залишився
співвласником квартири АДРЕСА_1Львівської області, що не звільняє його від
обов»язку нести вищенаведені витрати.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1, суд прийшов до вірного висновку, що надання відповідачем матеріальної допомоги неповнолітній дочці, не являється підставою для
звільнення його від оплати частки на утримання квартири АДРЕСА_1.

А тому суд на законних підставах
задовольнив вимоги позивачки.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, подані
сторонами докази, правильно визначив характер спірних
правовідносин та закон, який їх регулює.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 1 ст. 307, ч.1 ст. 308, ч. 1 п. 1 ст.
314, ст. ст. 313,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Червоноградського міського суду Львівської
області від 31 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.