Цивільна справа №2-322/2007
РІШЕННЯ

іменем  України

(заочне)

19 квітня 2007 року                                                                                                 смт
Врадіївка

Врадіївський
районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді
А.В. Сорочан при секретарі судового засідання О. С.
Івановій з участю представників позивача     ОСОБА_2,
ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Врадіївського районного
суду

цивільну     справу     за
позовом     ОСОБА_1                                                                     до

сільськогосподарського
закритого акціонерного товариства "Батьківщина" ( далі СЗАТ ) "Батьківщина"
про дострокове розірвання договору оренди земельної частки (паю),  -

встановив:

19.03.2007 року позивач
звернувся до районного суду з позовом про припинення договору оренди земельної
частки (паю) від 14.04.2000
року,  який був укладений між ним та
СЗАТ "Батьківщина",  шляхом
його дострокового розірвання. Підставами розірвання договору він вказав
невиконання умов договору щодо своєчасної сплати орендної плати та зміна
предмета договору оренди,  після чого
договір між сторонами не переукладався.

У
судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги і ,
посилаючись на встановлені у судовому засіданні
обставини,  просили позов задовольнити.

Представник
відповідача у судове засідання не з"явився з невідомої суду причини,  хоча у встановленому законом порядку був
повідомлений про час та місце розгляду справи. Так як в матеріалах справи
достатньо даних про права та взаємовідносини сторін,  суд визнав можливим за згодою позивача,  провести заочний розгляд справи.

Заслухав
пояснення осіб,  які брали участь у
розгляді справи,  показання представників
позивача,  які були допитані як
свідки,  дослідив обставини справи та
перевірив їх доказами,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню. До
такого висновку суд прийшов на підставі наступного.

Відповідно
до  ст. 41 Конституції України кожен має
право володіти,  користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Указом
Президента України від 3
грудня 1999 року №1529/99 "Про
невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки"
запроваджено обов"язкове укладання підприємствами,  установами,
організаціями,  які використовують
землю для сільськогосподарських потреб,
договорів оренди земельної частки (паю),
майнового паю з власниками цих часток,
паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах.

Як було
встановлено у судовому засіданні 14
квітня 2000 року між
сторонами укладено договір оренди земельної частки (паю) строком на вісім
років,  предметом договору є земельна
частка (пай) розміром 6.45
ум.  кадастрових гектарів,  вартістю 32892 грн.,  яка
розміщена в межах земельної* ділянки,
виділеної в натурі єдиним масивом.
14.04.2000 р
вказаний договір був зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди
земельних часток (паїв) Гуляницької сільської ради.

У
подальшому 29.06.2006 року
позивач отримав державний акт на право власності на земельну ділянку та є
власником земельної ділянки,  площею 4,
47 га у межах території Гуляницької сільської ради Врадіївського району.

Відповідно
до розділу 9 Перехідних положень Закону України "Про оренду землі"
(далі Закону) громадяни - власники сертифікатів на право на земельну частку
(пай) до виділення їм у натурі ( на місцевості) земельних ділянок мають право
укладати договори оренди земель сільськогосподарського призначення,  місце розташування яких визначається з
урахуванням вимог раціональної організації території і компактності
землекористування,  відповідно до цих
сертифікатів з дотриманням вимог цього закону. Після виділення в натурі ( на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі

переукладається відповідно до державного акта
на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах,  що і раніше укладений,  і може бути змінений лише за згодою сторін.

Матеріали
справи свідчать,  що між сторонами у
зв"язку з отриманням позивачем державного акту на право власності на
земельну ділянку та виділенням її в натурі на місцевості,  договір оренди земельної частки (паю) не
переукладався і продовжує діяти,  хоча
предмет оренди-земельна частка (пай) вже не існує,  а відтак змінилися і суттєві умови виконання
зобов"язань. Оренда земельної частки (паю) та оренда земельної ділянки за
предметом є суттєво різними відносинами,
у зв"язку з чим сторони повинні були привести договірні відносини у
належний стан відповідно до вимог Закону.

Крім
того,  істотно змінилися законодавчі
вимоги щодо розміру орендної оплати. Так,
в договорі оренди земельної частки (паю) передбачено сплату орендної
плати в розмірі 329 грн.,  проте після прийняття Указу Президента
"Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв)" від 02.02.2002 року із змінами внесеними 13.09.2002 року,  яким
передбачено розмір орендної плати не менше 1.5 відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості
земельної ділянки,  земельної частки
(паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів
господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря,  вказаний договір також не був приведений у
відповідність.

У
судовому засіданні,  окрім того,  було встановлено,  що позивач неодноразово звертався до
директора товариства з питання переукладення договору на більш вигідних умовах
та у подальшому щодо питання розірвання договору за згодою сторін,  у зв"язку з бажанням власника обробляти
земельну ділянку самостійно,  але так між
сторонами і не було досягнуто згоди з вказаних питань.

Відповідно
до  ст.
ст.  526,
530 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином і в строк відповідно до
умов договору та вимог Закону.

Однак,  в порушення
ст. 24 Закону,  п. в ч.1  ст.  96
ЗК України та умов договору,  орендарем
не в повній мірі виконуються умови договору,
через що за 2006 рік виникла заборгованість по сплаті орендної
плати,  яка відповідно до Указу
Президента України від 02.02.02 року №902/202 складає 608 грн.03 коп,  що є істотним порушенням умов договору. При
цьому,  суд вважає,  що встановивши у судовому засіданні істотні
порушення умов договору щодо невиконання зі сторони орендаря зобов'язань щодо
оплати орендної плати,  яке ставить
сім"ю позивача у скрутне матеріальне становище,  це є підставою для розірвання договору
достроково,  що передбачено  ст.  32 Закону України
"Про оренду землі".

Вищенаведені
обставини підтверджуються показаннями представників позивача ОСОБА_3,
ОСОБА_2,
письмовими доказами -
договором оренди земельної частки (паю),
довідкою Гуляницької сільської ради №107 від 23.03.2007
року про наявність заборгованості по орендній платі за 2006 рік,  довідкою Врадіївського районного відділу
земельних ресурсів ,  згідно якої вартість земельної ділянки площею 4, 47 га складає 40268 грн. 73 коп.,  державним актом на право власності на
земельну ділянку,  актом обстеження
земельної ділянки позивачки,  з якої
вбачається,  що ділянка не оброблялась.

За таких
обставин суд дійшов висновку,  що вимоги
позивача про припинення договору оренди земельної частки (паю) шляхом його
розірвання ,  є обгрунтованими,
поскільки вони відповідають  ст.
41 Конституції України,  Закону України
"Про внесення змін до Закону України "Про оренду землі".
Статтями 6,  627 ЦК України
передбачено,  що сторони є вільними в
укладенні договору,  виборі контрагента
та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України,  інших актів цивільного законодавства,  звичаїв ділового обороту,  вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст 386 ЦК
України,  держава забезпечує рівний
захист прав усіх суб"єктів права власності,  за захистом якого позивач і звернувся до суду.

Керуючись  ст.
ст.  213, 215, 218, 226, 227, 233 ЦПК
України,  суд, -

вирішив:

позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Договір оренди земельної частки (паю),  який було укладено 14 квітня 2000 року між ОСОБА_1
та сільськогосподарським закритим акціонерним товариством
"Батьківщина" розірвати.

Стягнути
з СЗАТ "Батьківщина" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
судових витрат 16 (шістнадцять) грн,  що
складаються із сплаченого позивачем судового збору у розмірі 8 (вісім) грн. 50 коп. та 7 (сім) грн. 50 коп.3а
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи .

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано до Врадіївського районного суду протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення Врадіївського районного суду може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
Врадіївського районного суду подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Копію
заочного рішення направити СЗАТ "Батьківщина" рекомендованим листом
із повідомленням.