РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 квітня 2007 року                                                                                м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд М.Запоріжжя у складі:

головуючого
судді                                                                        Кляшторного
B.C.,

при секретарі                                                                                               Горовой
О.П.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина,
який продовжує навчання.

В позові зазначає, що з відповідачем ОСОБА_2. перебувала
в зареєстрованому шлюбі з 13.09.1986
року по 11.06.1996 року.
Від шлюбу мають сина -ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
який знаходиться на утриманні матері.

28.03.2007 року
сину виповнилося 18 років,
але він продовжує навчання та є студентом 1
курсу ВПУ № 27, термін
навчання з 01.09.2006 року по 30.06.2009 року, тому
потребує матеріальної допомоги. Добровільно матеріальну допомогу на утримання
сина відповідач не надає..

У зв'язку з зазначеними обставинами позивачка звернулась до суду з позовом
про стягнення аліментів в розмірі 14 частини заробітку відповідача щомісячно
до досягнення сином ОСОБА_3
23-х років або припинення навчання.

В суді
позивачка підтримала зазначені в позові обставини, наполягала на задоволенні
позову, просила суд постановити рішення в попередньому судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, заперечень суду не надав, не заперечував
проти ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає
необхідним позов задовольнити.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 13.09.1986 року по 11.06.1996
року. Від шлюбу мають сина -ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1,
який знаходиться на утриманні матері. 28.03.2007
року сину виповнилося 18
років, але він продовжує навчання та є студентом 1 курсу ВПУ № 27, термін навчання
з 01.09.2006 року по 30.06.2009 року, тому
потребує матеріальної допомоги. Добровільно матеріальну допомогу на утримання
сина відповідач не надає. Відповідач має постійне місце роботи та його середній
заробіток складає 1697 грн. щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син
продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони
можуть надавати матеріальну допомогу.

Приймаючи до уваги всі обставини, суд вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3. в розмірі 14
частини щомісячно до досягнення ним 23-х річного віку.

2

Крім того, оскільки позивачка за законом звільнена від
сплати державного мита, суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне
мито в розмірі 51 грн. в
прибуток держави.

Керуючись ст. ст.
182, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.ст. 208, 209, 212, 213, 215, 223, 294,
367 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Рачиха, Катиренопольського
району, Черкаської області, який працює поліровщиком цеху № 47 ВАТ "Мотор
Січ", мешкає в АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина -ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 14 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним 23-х років.

Стягнення
аліментів провадити з моменту подання позову - з 02
квітня 2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2
держмито в прибуток держави в розмірі 51
грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за
один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.