Справа № 22-9050/07
у 1 інстанції: Троян Н.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
листопада      2007    року
Колегія суддів Судової малаги  в

цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва

в
складі;                  головуючого-   Немировської О.В.

суддів -
Амеліна В.І.,  Касьяна О.П. при секретарі
- Поліщук Н.М.  розглянувши апеляційну
скаргу представника Акціонерного товариства закритого типу «Агро» на рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 08.02.2005 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного
товариства закритого типу «Агро»,  ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди,

встановила:

позивач звернувся до суду з позовом в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3.,  в якому просив стягнути з відповідача АТЗЇ
«Агро» на його користь матеріальну шкоду в розмірі 91 339 гри. 70 коті,  та моральну шкоду в розмірі 100 000
гри.,  посилаючись на те,  що ОСОБА_2,  який перебував у трудових відносинах з
відповідачем,  ІНФОРМАЦІЯ_1. здійснив
наїзд на його дружину - ОСОБА_4,  в
результаті чого вона померла. В ході розгляду справи ОСОБА_2. було
притягнуто до участі в справі в якості відповідача.

Рішенням
Святошинського районного суду м.  Києва
від 08.02.2005 р. позов було задоволено частково - стягнуто з АТЗТ «Агро» на
користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 12 096 грн. 90 коп. та моральну
шкоду в розмірі 50 000 грн. В частині вимог до ОСОБА_2. відмовлено. В апеляційній скарзі представник відповідача
- АТЗТ «Агро» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким в задоволенні позову до АТЗТ «Агро»
відмовити,  посилаючись на те,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи,  суддею було неповно з'ясовано
обставини,  що мають значення для
справи,  порушено норми процесуального
права.

Заслухавши
доповідь судді Немировської О.В.,
пояснення осіб,  що
з'явилися,  дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга   підлягає
частковому задоволенню за такими підставами.

Як видно
з матеріалів справи,  ІНФОРМАЦІЯ_1.
сталась ДТП,  в результаті якої загинула ОСОБА_4. Дана ДТП сталась через
порушення водієм ОСОБА_2
вимог п. 10.1,  12.1,  12.3 та п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього
руху при керуванні автомобілем марки ВАЗ-2104,
держпомср НОМЕР_1,  який належить
АТЗТ «Агро». Постановою Святошинського районного суду м.  Києва від 19.05.2004 р. кримінальну справу
відносно ОСОБА_2. було закрито,  а його
звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про
амністію» від 11.07.2003

Звертаючись
до суду з даним позовом,  позивач,  який був чоловіком ОСОБА_4. обґрунтовував
свої вимоги тим,  що вій поніс
матеріальні витрати на поховання дружини в сумі 895 гри. 70 коп.,  проведения 4 поминальних обідів на загальну
суму 3 964 грн.,  виготовлення та
встановлення пам'ятника на могилі на суму 3 500 грн.,  оплата послуг адвоката в сумі 6 600
грн.,  відшкодування витрат па утримання
неповнолітньої дочки в зв'язку з втратою годувальника в сумі 76 380 гри.,  а також заподіяно було йому та його
неповнолітній дочці ОСОБА_3. моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Суд
першої інстанції правильно поклав відповідальність за нанесену позивачу шкоду
на відповідача - АТЗТ «Агро»,  оскільки ОСОБА_2.,  який працював у відповідача на той час на
посаді головного механіка,  керував
автомобілем,  який належить АТЗТ «Агро» і
вказаний автомобіль було виділено йому для виконання службових обов'язків.
Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на той факт,  що ДТП
сталась після закінчення робочого дня,
а тому відповідальність має бути покладена на ОСОБА_5. ,  було предметом дослідження судом першої
інстанції і висновок суду в цій частині відповідає обставинам справи та  ст.
441 ЦК України
(1963 p.).

Судом
першої інстанції було обґрунтовано задоволено вимоги про відшкодування
ритуальних послуг,  встановлення
пам'ятника та проведення поминальних обідів,
а також судом було правильно визначено розмір компенсації на
відшкодування моральної шкоди.

Разом з
тим,  є невірним висновок суду про відшкодування
витрат па оплату правової допомоги,
оскільки відповідно до матеріалів справи,  позивачем було сплачено адвокату ОСОБА_6. п.3
600 грн. за надання правової допомоги. Відповідно до  ст.  76
ЦПК України (1963 p.),  стороні,  па
користь якої постановлено рішення,  суд
присуджує з другої сторони витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката,
який брав участь у справі,  в
розмірі п'яти процентів від задоволеної частини позовних вимог,  але не більше встановленої такою сумою. Таким
чином слід задовольнити вимоги частково та стягнути витрати в сумі 219 грн. 78
коп.

Судом
було неправильно застосовано норми матеріального права та стягнуто,  відшкодування на утримання неповнолітньої
дитини в зв'язку з

втратою
годувальника,  оскільки відповідно
до  ст.
457 ЦК України (1963 р.) якщо каліцтво або інше ушкодження здоров'я
заподіяно організацією або громадянином,
не зобов'язаними сплачувати за потерпілого вмести по державному
соціальному страхування,  ця організація
або громадянин повинні відшкодовувати потерпілому шкоду за правилами статей
440,  441,  450 цього Кодексу,  у частині,
що перевищує суму одержуваної ним допомоги або призначеної йому після
ушкодження здоров'я і фактично одержуваної ним пенсії. В разі смерті
потерпілого право на відшкодування шкоди мають особи,  зазначені в частині другій статті 456 ЦК України,  на строки,
зазначені у частині третій тієї ж статті. Як видно з довідки,  яка міститься в матеріалах справи (а/с 226),  позивачу було призначено пенсію на дочку
ОСОБА_7 в зв'язку з втратою годувальника у розмірі 289 гри. 69 коп.3 01.09.2004
р. Дочка позивача народилась ІНФОРМАЦІЯ_2. і на час смерті ОСОБА_4. не
працювала. Заробітна плата ОСОБА_4 за 1999 р. відповідно до довідки (а/с 89) не
перевищувала розмір призначеної пенсії.

Також
слід змінити рішення суду в частині стягнення судового збору та стягнути з
відповідача АТЗТ на користь держави судовий збір в розмірі 94 гри. 19 коп. (85
гр. 69 коп.3а вимоги про відшкодування матеріальної шкоди + 8 грн. 50 коп.3а
вимоги про відшкодування моральної шкоди).

Суд
вважає безпідставним посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на
те,  що груба необережність потерпілої
ОСОБА_4 сприяла виникненню або збільшенню шкоди і в діях ОСОБА_2. відсутня,  вина в заподіянні смерті ОСОБА_4,  оскільки кримінальну справу відносно ОСОБА_2. було закрито на
підставі застосування до нього акту про амністію,  що не є реабілітуючою обставиною.

Таким
чином,  оскільки судом першої інстанції
було слід частково змінити в частині стягнення витрат по оплаті правової
допомоги,  відшкодування в зв'язку з
втратою годувальника та стягнення судових витрат.

Керуючись  ст.
303,  304,  313-317 ЦПК України,  колегія,
-

ВИРІШИЛА:

апеляційну     скаргу
представника     Акціонерного     товариства закритого типу «Агро» задовольнити
частково.

Рішення   Святошинського                                  районного   суду
м.    Києва   від

08.02.2005
р. змінити в частині задоволення вимог щодо стягнення на користь позивача
витрат по оплаті правової допомоги та стягнути з Акціонерного товариства
закритого типу «Агро» на користь ОСОБА_1 219 грн. 78 коп.

В    задоволенні    вимог
про    стягнення    на
користь    позивача відшкодування
в зв'язку з втратою годувальника відмовити.

Стягнути
з Акціонерного товариства закритого тину «Лгро» на користь держави судовий збір
в розмірі 94 грн. 19 коп.

В іншій
частині рішення Святошинського районного суду м.  Киева
від 08.02.2005 р. залишити без змін.

Рішення      може
бути   оскаржено   в
касаційному   порядку   до Верховного Суду України протягом двох
місяців.