АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22 - 2683 / 2007р.                            Головуючий
у 1 інстанції: Стратій Є.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
14 " серпня 2007 року                                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:      Денисенко Т.С,

Суддів:                                  Коваленко
А.І.,

Кримської О.М.

При
секретарі:    Винник І.С

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від "02" квітня 2007 року по справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства „Запорізький автомобільний завод" до
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  третя особа -ОСОБА_3,  про відшкодування шкоди,  заподіяної дорожньо -транспортною пригодою,  -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2005 року Відкрите акціонерне товариство „Запорізький автомобільний завод"
(далі - ВАТ „ЗАЗ") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3,  про
відшкодування шкоди,  заподіяної дорожньо
- транспортною пригодою. 4

В позові
зазначали,  що 13.10.2004 року на
перехресті вулиць Набережна - Лепіка у м.
Запоріжжі,  водій ОСОБА_2,  керуючи автомобілем „Мерседес Бенц",
НОМЕР_1,  який належить на прав приватної
власності ОСОБА_1,  скоїв зіткнення з
автомобілем „Ланос С",
НОМЕР_2,  який належить
позивачу,  під керуванням ОСОБА_3.

В
результаті аварії автомобіль „Ланос С
було пошкоджено,  а позивачу завдано
матеріальну шкоду в розмірі 7125 грн. 23 коп.

Оскільки
у добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодувати збитки,  просив суд стягнути з ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 7125 грн. 23 коп. та понесені судові витрати в розмірі 71 грн.
26 коп.

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від „02" квітня 2007 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ВАТ „ЗАЗ" матеріальну шкоду в розмірі 7125 грн. 23 коп. та 71 грн. 26 коп.
судового збору.

Не
погоджуючись з рішення суду,  ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу,  в якій,  посилаючись на порушення норм матеріального
права,  невідповідність висновків суду

обставинам справи,  просить рішення
районного суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог п. 2 ч. 1  ст.  309 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і- ухвалення нового рішення або зміни рішення є
недоведеність обставин,  що мають
значення для справи,  які суд вважав
встановленими.

Задовольняючи
позов,  суд виходив з того,  що в зіткненні автомобілів „Мерседес -Бенц",
НОМЕР_1,  та „Ланос - С",  НОМЕР_2,  був винен водій ОСОБА_2

Проте,  з такими висновками суду погодитись не
можна,  оскільки він не грунтується на
доказах,  досліджених судом першої
інстанції.

Згідно
ч. 1  ст.
1188 ЦК України
шкода,  завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних підставах,
а саме,  шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою; за наявності
вини лише особи,  якій завдано
шкоди,  вона їй не відшкодовується; за
наявності вини всіх осіб,  діяльністю
яких було завдано шкоди,  розмір
відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин,  що мають істотне значення.

Відповідно
до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України,
викладених у п.2 своєї постанови "Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992
року №3 (зі змінами),  шкода,  заподіяна особі і майну громадянина або
заподіяна майну юридичної особи,
підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою,  яка її заподіяла,  за умови,
що дії останньої були неправомірними,
між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи

Як
вбачається з матеріалів справи,
13.10.2004 року о 16 год.
на перехресті вулиць Набережна - Лепіка у м.
Запоріжжі відбулось зіткнення автомобілів „Мерседес - Бенц",
НОМЕР_1,  що належить ОСОБА_1,  і яким керував ОСОБА_2,  та автомобіля „Ланос С",  НОМЕР_2,
який належить ВАТ „Запорізький автомобільний завод" і яким керував
водій ОСОБА_3

Постановою
Орджонікідзевського районного суду від 02 листопада 2004 року ОСОБА_2 був
притягнутий до адміністративної відповідальності за  ст.
124 КпАП України з накладенням стягнення у вигляді штрафу.

Проте,  зазначена постанова була скасована постановою
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 05 серпня 2005 року у зв'язку з тим,  що протокол про адміністративне
правопорушення складено з порушенням процесуальних вимог,  а саме,
в протоколі відсутній підпис ОСОБА_2,
підпис виконано іншою особою,
ОСОБА_2 не був повідомлений про розгляд справи. Крім того,  в постанові зазначено місце дорожньо -
транспортної пригоди на перехресті вул.
Набережної магістралі та проспекту Леніна,  замість вул.
Лепіка.

В
обгрунтування своїх висновків про наявність вини відповідача в зіткненні,  суд поклав пояснення спеціаліста ОСОБА_4 про
те,  що в діях водія ОСОБА_2 має місце порушення
п. 10.1 Правил дорожнього руху,  оскільки
він не впевнився в безпеці маневру.

Проте,  згідно протоколу судового засідання від 02
квітня 2007 року,  ОСОБА_4,  який складав вищезазначений протокол про
адміністративне правопорушення приймав участь у справі фактично не як
спеціаліст,  а як представник позивача
(а.с.  80). Таким чином,  його пояснення не можуть бути покладені в
основу висновку суду стосовно вини ОСОБА_2 у скоєні ДТП,
оскільки це суперечить вимогам  ст.  54
ЦПК України.

До того ж,  судова авто-технічна експертиза на предмет відповідності
дій водіїв Правилам дорожнього руху,
причинного зв'язку у діях водіїв з наслідками ДТП та наявності вини в
їх діях по справі не проводилась.

Відповідно
до ч. 1  ст.  11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

За таких
обставин,  позовні вимоги Відкритого акціонерного
товариства „Запорізький автомобільний завод" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
третя особа - ОСОБА_3,  про
відшкодування шкоди,  заподіяної дорожньо
- транспортною пригодою,  задоволенню не
підлягають за недоведенністю. Тому,
рішення суду першої інстанції на підставі п.2 ч1  ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись  ст.
ст.  307, 309, 314,  316, 317 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Запоріжжя
від "02" квітня 2007 року по цій справі скасувати і постановити нове
рішення наступного змісту:

"Відмовити
у задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства „Запорізький
автомобільний завод" до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  третя особа
- ОСОБА_3,  про відшкодування шкоди,  заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою".

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  проте може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.