Справа № 22-9782/07 р.
в 1 інстанції - Літвіна Н.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ України

19 грудня 2007
р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в
складі: головуючого - Усика Г.І. суддів - Лесько А.О., Наумчука М.І. при
секретарі - Полонській А.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня
2007р. у справі за позовом ОСОБА_2 доОСОБА_1, третя особа: Приватне
підприємство «Юридична компанія «Согласие» про стягнення подвійної суми
завдатку, відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У квітні 2007 р.
ОСОБА_2. звернулась з позовом до ОСОБА_1, третя особа: ПП «Юридична компанія «Согласие» (ЮК «Согласие») про визнання
недійсним договору про завдаток від 18.11.2006 p., укладеного між
нею та ОСОБА_1., стягнення подвійної суми завдатку в розмірі 10 010,00 грн.,
відшкодування моральної шкоди в сумі 3000,00 грн., витрат на правову допомогу 1300,00
грн., сплату судового збору - 100,10 грн. та інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи -30,00 грн.

Свої вимог
обґрунтовувала тим, що 18.11.2006 р. між нею, відповідачкою та ЮК «Согласие»
був укладений договір завдатку, відповідно до якого вона як покупець, а
відповідачка як продавець зобов'язались в строк до 18.12.2006 р. укласти
договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0, 0657 га, розташованої по
АДРЕСА_1 м. Києва, належної на праві власності ОСОБА_1. за ціною 44 000,00 США для будівництва в
майбутньому житлового будинку.

При підписанні
цього договору вона передала відповідачці 1000,00 доларів США.

Після підписання
договору завдатку, було виявлено, що в межах земельної ділянки розташований
стовп з високовольтною лінією електропередачі.

Відповідачка
стверджувала, що лінія електропередачі не є високовольтною, і ніяких обмежень
щодо будівництва будинку чи перенесення стовпа не існує, і наполягала на
укладенні договору.

Оскільки до
вказаного в договорі завдатку терміну, вона не отримала офіційної відповіді з
АЕК «Київенерго», договір купівлі-продажу земельної ділянки не був укладений.

З відповіді
наданої АЕК «Київенерго» убачається, що по земельній ділянці належній
відповідачці проходить лінія електропередачі класом напруги 6 кВ, а тому здійснювати
будівництво житлового будинку на вказаній земельній ділянці відповідно до
санітарних норм заборонено.

Повернути
отримані в якості завдатка 5005,00 грн. відповідачка відмовляється.

Посилаючись на
те, що ОСОБА_1. ввела
її в оману щодо можливості використання належної їй земельної ділянки цільовому
призначенню, неправомірно відмовляється повернути отримані гроші, що завдає їй
моральних страждань, просила задовольнити її вимоги в повному обсязі.

18.12.2006 p. договір
купівлі-продажу земельної ділянки між сторонами не був укладений, а тому
передана позивачем сума в розмірі 5005,00 грн. не може бути визнана завдатком,
що надавалась відповідачці у рахунок належних за цим договором платежів, і не є
одним із способів забезпечення виконання цього зобов'язання, а є авансом.

Сторона, яка
видала аванс має право вимагати його повернення у випадку невиконання договору,
а сторона, яка отримала аванс, не може бути зобов'язана до його повернення у
подвійному розмірі.

З урахуванням
викладеного, позивач має право на повернення суми авансу, а не подвійної суми
завдатку, як було ухвалено судом. А тому рішення суду в цій частині, а також в
частині стягнення розміру витрат по оплаті судового збору підлягає зміні, а
саме: зменшенню суми авансу стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. з 10010,00
грн. до 5005,00 грн. та судового збору з 130,10 грн. до 50,05 грн.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2. в частині відшкодування моральної шкоди частково в
розмірі 1000,00 грн., суд керувався ст.
1167 ЦК України та виходив з того, що неправомірними діями відповідачки,
позивачці були завдані моральні страждання.

З таким
висновком погодитись не можна, оскільки зазначена норма закону регулює
правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної шкоди, а тому не
поширюється на спірні правовідносини.

Умовами договору
про завдаток також не передбачені наслідки відшкодування моральної шкоди в разі
його невиконання.

Зважаючи на
викладене рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2.
моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення
про відмову в задоволенні таких вимог.

В частині
відшкодування витрат на правову допомогу та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи решті рішення суду необхідно залишити без змін.

Зважаючи на викладене
та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2007р. в частині стягнення
зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійної суми завдатку та судового збору змінити,
зменшивши розмір стягнутих сум відповідно з 10010, грн. до 5 005,00 грн. та з
130,10 грн. до 50,05 грн.

Рішення суду в
частині стягнення зОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1000,00
грн. скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 доОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців шляхом
подання до цього суду касаційної скарги.