Справа
№2-1969/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня  2007  року Луцький
міськрайонний  суд   Волинської
області

у складі: головуючого - судді Крупінської С.С.,

при секретарі -                                 Давидович А.А.,

з участю : позивача -                       ОСОБА_1,

відповідачів -                                   ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, розглянувши у попередньому відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про визначення часток в праві спільної сумісної
власності та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідачів про визначення
часток в праві спільної сумісної власності та визнання права власності на
спадкове майно. Мотивує свій позов тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року її
батька -ОСОБА_9 відкрилась спадщина на належну спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності частину земельної ділянки, площею 0,0726 га, що знаходиться
по АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 , як дочка спадкодавця, та відповідач ОСОБА_2, як
його дружина, є спадкоємцями першої черги за законом після його смерті і мають
право на спадкове майно. ОСОБА_2 подала в нотаріальну контору заяву про відмову
від спадщини за законом на користь дочки - ОСОБА_1 Позивач ОСОБА_1 не може
отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну спадкодавцю
частину вище зазначеної земельної ділянки, оскільки формально не визначені
частки співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку.

Враховуючи викладене , позивач просить визначити, що частки співвласників :
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,0726 га, що знаходиться по
АДРЕСА_1 становлять по 1/9 частині кожного, та визнати за позивачем право
власності на спадкове майно.

В попередньому судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги
з вище зазначених підстав, просила їх задовольнити.

В попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

В попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, позовні вимоги
визнав, не заперечував проти їх задоволення.

В попередньому судовому
засіданні відповідач ОСОБА_4
позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення.

В попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_5позовні вимоги визнала,
не заперечувала проти їх задоволення.

В попередньому судовому засіданні відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги визнав,
не заперечував проти їх задоволення.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_8 в попереднє судове засідання не з'явились,
хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи. Судом
визнано за можливе справу розглядати у відсутності відповідачів ОСОБА_7,
ОСОБА_8 по наявних у справі матеріалах.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення .

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0,0726 га по АДРЕСА_1
належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на підставі державного
акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1(а.с. 5).

Відповідно до ч.І ст. 357 ЦК
України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними,
якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників, або законом. В даному
випадку ідеальна частка кожного з співвласників у праві спільної сумісної
власності на земельну ділянку становить по 1/9 частині ділянки.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_9, що стверджується свідоцтвом про смерть
(а.с. 4). Після його смерті в порядку ст.525 ЦК Української РСР (в редакції
1963 року) відкрилась спадщина на належну спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності 1/9 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 та на ¼  частину квартири АДРЕСА_2.

З свідоцтва про одруження ( а.с. 7) вбачається, що після укладення шлюбу
25.05.1991 року з ОСОБА_10,ОСОБА_1 присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

З свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.6) вбачається, що її батьками
зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_2.

Таким чином позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.529 ЦК Української РСР
(в редакції 1963 року) є спадкоємцем першої черги за законом після смерті
ОСОБА_9.

З повідомлення Першої Луцької держнотконтори №2-15 вбачається що дружина
спадкодавця - ОСОБА_2 подала в нотаріальну контору заяву про відмову від
спадщини за законом на користь дочки померлого, ОСОБА_1

26.07.2004 року позивачу ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за
законом після смерті 23.07.2003 року ОСОБА_9, на спадкове майно яке складається
з 1А частини квартири АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 після смерті спадкодавця фактично
вступила у володіння спадковим майном, продовжувала користуватись вище
зазначеною земельною ділянкою, тому відповідно до ст.549ЦК Української РСР ( в
редакції 1963 року) її слід вважати такою, що прийняла спадщину після смерті
ОСОБА_9  .

Враховуючи викладене , суд прийшов до висновку, що підлягають до
задоволення позовні вимоги про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на
1/9 частину земельної ділянки площею 0,0726 га по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 6,10,11, 58,60,130,213,215,223 ЦПК України,

на підставі ст.328, ч.1ст.357 ЦК
України, ст. 525,549 ЦК
Української РСР ( в редакції
1963 року), суд ,-

вирішив :

Позов  задовольнити.

Встановити, що частки ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_6 в праві спільної сумісної власності на земельну
ділянку площею 0,0726 га по АДРЕСА_1 становлять по 1/9 частині кожного.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_9 , право власності на спадкове
майно - 1/9 частину земельної ділянки площею 0,0726 га по АДРЕСА_1, Волинської
області .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.