Справа: 2-151/2007р.
РІШЕННЯ Іменем України

08
травня 2007р. Автозаводський
районний суд м. Кременчука Полтавської області

в складі:        головуючого - судді -
Зємцов В.В.

при секретарі                -
Галайчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за
позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006р. до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_2.

Позивач зазначав, що 15.02.2006 року на розі вулиць Радянської та Першотравневої у м. Кременчуці мала місце ДТП,
внаслідок якої було пошкоджено
належний йому автомобіль „Мерседес Бенц С 180", НОМЕР_1.

Згідно довідки ДАІ № 1525 від 21.02.2006 року винним в скоєнні ДТП
є відповідач, який порушив п. 10.4
ПДР.

Згідно з висновком спеціаліста-товарознавця №
03/15-06, розмір заподіяної шкоди становить 9215,03 грн. Ризик заподіяння шкоди було застраховано в ЗAT „СК „Партнер" у відповідності до договору 3447-10 від 19.12.2005 року.

У відповідності до п.3.2 цього договору встановлено
безумовну франшизу в розмірі
500 грн.,
яка не була йому виплачена. Також на підставі п.17.5 договору розмір виплаченого йому страхового відшкодування було
зменшено страховою компанією на 2625 грн. Сума 6090,03 грн. була виплачена страховою компанією 28.02.2006
року.

Таким чином, заподіяні йому збитки компенсовано лише частково, не компенсовані збитки в розмірі 3125
грн., які мають бути відшкодовані за
рахунок відповідача.

Такою, йому -
позивачу була заподіяна моральна шкода, яка виразилася в змушенні змінити розпорядок дня 15.02.2006
року, вирішувати організаційні
питання та інше, розмір якої оцінює у 5 000 грн.

Просив стягнути з відповідача у відшкодування завданої
матеріальної шкоди -3125
грн., у відшкодування моральної
шкоди - 5 000 грн.
та сплачені судові витрати в сумі -81,25 грн.

У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені у
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник -ОСОБА_3 проти позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Позивач пояснив, що
винним себе в скоєнні ДТП
не визнає, виконував Правила
дорожнього руху, в своїх діях не вбачає порушень даних Правил. Працівниками ДАІ складався протокол про адміністративне
правопорушення, розглядав матеріал
Комсомольський міський суд, було оштрафовано на 17 грн., постанову не оскаржував. Згодом, Постановою
Апеляційного суду Полтавської області від 25.09.2006 року постанову Комсомольського суду від 22.03.2006
року було скасовано. Вважає, що
позивач не переніс ніяких моральних страждань, оскільки відразу після скоєння ДТП
позивач пересів у іншу машину та поїхав.

Представник третьої особи „СК „Партнер" позов визнав
частково, надали до суду відгук,
в якому пояснили, що не заперечують проти стягнення з відповідача моральної шкоди та суми судового збору. Що стосується
відшкодування матеріальної шкоди вважають,
що позивач має право тільки на стягнення 500 грн., що являється частиною збитків, які згідно договору страхування не відшкодовуються
(франшизу). Що
стосується решти матеріальної шкоди в сумі -
2626 грн., то позивач не має ніяких
підстав на стягнення цієї суми, оскільки дана сума була йому ними
відшкодована, що підтверджується додатковою угодою № 1 до договору №
3447-10.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що автомобіль позивача почав повертати, не
показуючи сигнал повороту, а потім
різко розвертатися, перегородивши дорогу, дорога була слизька і уникнути зіткнення було неможливо.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, представника
відповідача, третьої особи, свідка, вивчивши та
дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Відповідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала.

15.02.2006
року на розі вулиць Радянської та
Першотравневої у м. Кременчуці мала місце
ДТП, внаслідок
якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль „Мерседес
Бенц С 180", НОМЕР_1.

Згідно довідки ДАЇ № 1525 від 21.02.2006 року винним в скоєнні ДТП
було визнано відповідача, який
порушив п. 10.4 ПДР
та здійснив маневр розвороту на перехресті,
не впевнившись в його безпечності та не пропустивши керований позивачем автомобіль, який рухався в попутному з автомобілем
відповідача напрямку.

Постановою Комсомольського суду від 22
березня 2006
року ОСОБА_2 був визнаний
винним у скоєнні ДТП та
на нього був накладений штраф у сумі 17 грн., постанова
ним не оскаржена. Згодом, Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 25.09.2006 року постанову Комсомольського суду від 22.03.2006
року за його скаргою було скасовано та направлено на новий судовий
розгляд. Постановою Комсомольського міського
суду від 19.02.2007 року
провадження по справі відносно ОСОБА_2. було закрито у вз"язку з закінченням на момент розгляду
справи строків, передбачених ст. 38 КпАП України. Від проведення експертизи відповідач відмовився.

Згідно з висновком спеціаліста-товарознавця №
03/15-06, розмір заподіяної шкоди становить 9215,03
грн. Ризик заподіяння шкоди було
застраховано в ЗАТ „СК „Партнер" у відповідності до
договору 3447-10
від 19.12.2005 року.

У відповідності до п.3.2 цього договору встановлено
безумовну франшизу в розмірі
500 грн.,
яка не була виплачена позивачу. Також на підставі п.17.5 договору розмір виплаченого позивачу ОСОБА_1
страхового відшкодування було
зменшено страховою компанією на 2625 грн. Сума 6090,03 грн. була виплачена страховою компанією 28.02.2006
року.

Додатковою угодою № 1 до договору № 3447-10, укладеного між „СК „Партнер" та ОСОБА_1, останньому була відшкодована сума -
2626 грн., не було відшкодовано лише 500
грн., що являються частиною збитків,
які згідно договору страхування не відшкодовуються (франшиза).

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Слід стягнути з відповідача ОСОБА_2. на користь позивача ОСОБА_1
у відшкодування матеріальної шкоди -
500 грн., у відшкодування моральної
шкоди - 500 грн. та судові витрати
в сумі 81,25
грн.

В іншій частині у задоволенні позову позивачу слід
відмовити, як в частині відшкодування
матеріальної шкоди так і в частині відшкодування моральної шкоди як безпідставно завищеної та не підтвердженої доказами.

Керуючись ст. ст. 16,23,1166, 1167,1187 ЦК України, ст. ст. 14, 57 - 59,
208, 209, 212,215,218,223
ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1.
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування матеріальної шкоди -
500 грн., у відшкодування моральної шкоди -
500 грн. та судові витрати в сумі 81,25 грн.

В іншій частині у задоволені позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного Суду
Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом
подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.