АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
Справа № 22ц/776                               Головуючий в суді 1-ї інстанції Міхненко С.Д.
Категорія 40                                       Доповідач Балашкевич С.В.
Рішення Іменем  України

10 травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого -
судді Балашкевича С.В. суддів: Зарицької Г.В.,
Рафальської І.М. при секретарі Сухоребрій Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Малинського районного суду від 17
січня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про відшкодування майнової та моральної шкоди та за
зустрічним позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення майнової та моральної шкоди, -

встановила:

13
червня 2006
року ОСОБА_2. звернувся до суду з
позовом ОСОБА_1. про відшкодування майнової та моральної шкоди. На обгрунтування своїх позовних вимог зазначав, що 14
квітня 2006
року о 16-й год.
30 хв. на вул. Винниченка в м. Малині
з вини відповідача, який керував автомобілем
ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна подія, внаслідок якої був пошкоджений його,
позивача, автомобіль ГАЗ 32213
реєстраційний номер НОМЕР_1. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2. просив стягнути з відповідача 2 500
грн. матеріальних збитків, 4781,70 грн.
упущеної вигоди, пов'язаної з невиконанням договірних зобов'язань по перевезенню пасажирів, та 3000
грн. моральної шкоди, якої він, позивач, зазнав
внаслідок пошкодження його майна.

В процесі розгляду справи ОСОБА_2. збільшив свої позовні
вимоги і просив стягнути з відповідача
3734,17 грн. матеріальних збитків, 4781,70 грн. упущеної вигоди, 10000 грн. моральної шкоди, 391,90 грн.
витрат по оплаті послуг експерта та 775 грн.,
пов'язаних з наданням юридичної допомоги.

Не погоджуючись з названим позовом, відповідач ОСОБА_1. звернувся із зустрічним позовом і, посилаючись на
те, що названа дорожньо-транспорна подія сталася з вини ОСОБА_3., який керував
автомобілем ОСОБА_2 за відсутності будь-яких
правових підстав, просив стягнути з

останнього майнову шкоду в сумі 1765 грн., завдану пошкодженням його, ОСОБА_1., автомобіля та моральну шкоду в сумі 10
000 грн.

Рішенням Малинського районного суду від 17
січня 2007
року первісний позов задоволено частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2 3488,94 грн. майнової шкоди, 4781,70
грн. нанесених збитків
(упущеної вигоди), 300 грн. на відшкодування моральної шкоди, 391, 90 грн. витрат, пов'язаних з проведенням експертизи, 750
грн. витрат на правову допомогу та 30
грн. судових витрат. Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь держави 97,43
грн. судового збору. В задоволенні
зустрічних позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду в
частині стягнення упущеної вигоди скасувати
і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї позовної вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення
для справи.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 14
квітня 2006
року о 16-й год.
ЗО хв. на вул. Винниченка в м.
Малині Житомирської області ОСОБА_1., керуючи власним автомобілем ЗАЗ 110307 реєстраційний номер НОМЕР_2, порушив
Правила дорожнього руху України внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна подія в результаті якої був
пошкоджений автомобіль ОСОБА_2
Постановою судді Малинського районного суду від 26 травня 2006 року за скоєне правопорушення ОСОБА_1. був
притягнутий до адміністративної відповідальності
за ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП.
Відповідно до ч. 4 ст.61
ЦПК названа постанова є обов'язковою для
суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Задовольняючи позовну вимогу про стягнення упущеної
вигоди, суд першої інстанції виходив з того, що
внаслідок пошкодження автомобіля ОСОБА_2.
не здійснював перевезення пасажирів протягом 30 днів згідно договору від 30.09.2005 року,
укладеного з Малинівською сільською радою та договору від 3.10.2005 року, укладеного з Пиріжківською сільською радою.

Проте такого висновку суд першої інстанції дійшов за
неповно з'ясованих обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право
на їх відшкодування.

Збитками є:

1)
втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить
зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)
доходи,
які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).

Ухвалючи рішення в частині стягнення упущеної вигоди, суд
першої інстанції не з'ясував, чи
виконувалисяОСОБА_2зобов'язання по перевезенню пасажирів згідно договорів від 30.09.2005
року та 3.10.2005
року в період з 14 квітня 2006 року до закінчення дії останніх та чи здійснювалася

замовниками
оплата за ці послуги. ОСОБА_2. не надав суду доказів того, що таку плату він не отримав.

Між тим, згідно наданих апелянтом довідок Пиріжківської та Малинівської сільських рад (
а.с. 212-213) розрахунок зіОСОБА_2за надані послуги з
перевезення пасажирів за період після 14 квітня 2006 року проведений в повному
обсязі.

За таких обставин висновок суду про наявність підстав для
стягнення упущеної вигоди є необгрунтованим, а
тому рішення в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цієї вимоги.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,309,313,314,316
ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Малинського районного суду від 17
січня 2007 року в частині стягнення з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 4781,70
грн. нанесених збитків (упущеної
вигоди) скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні цієї вимоги за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і
з цього часу може бути оскаржено в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців.