Справа № 22-ц-898                                              Головуючий у 1-й
інстанції: Хитров Б.В.
36                                                           Суддя
- доповідач: Криворотенко В.І.
РІШЕННЯ

іменем    України

17 липня
2007 р. колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Сумської  області в складі:

головуючого   - Криворотенка В.І.,

суддів                - Гагіна М.В., Олійника В.Б.,

при секретарі - Рой Я.М.,

в
присутності осіб, які беруть участь в справі -апелянта ОСОБА_1,

позивача
ОСОБА_2,

розглянула у
відкритому   судовому   засіданні
в приміщенні   апеляційного суду цивільну

справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2007 року

у   справі
за   позовом   ОСОБА_2
до   ОСОБА_1

В'ячеславівни
про зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини,

припинення
стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся з позовом до ОСОБА_1, в якому просив зменшити розмір аліментів на
сина ОСОБА_3, 1991 року народження, з 1/4 до 1/6 частини заробітку та припинити
дію мирової угоди, затвердженої ухвалою апеляційного суду Сумської області від
18 травня 2005 року, відповідно до якої сплачує аліменти на утримання ОСОБА_1 в
розмірі 1/9 частини заробітку.

Рішенням
Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2007 року в даній справі
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Припинено
стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з наступного дня після
вступу у законну силу рішення суду.

Зобов'язано
стягувати з ОСОБА_2, 13 серпня 1970 року народження, уродженця м. Суми,
працюючого начальником відділу ВАТ «Сумський завод насосного та енергетичного
машинобудування «Насосенергомаш», мешканця АДРЕСА_2, аліменти у розмірі 1/5
частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання його
неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно до досягнення ним
повноліття та сплачувати їх матері дитини - ОСОБА_1, починаючи стягнення з
наступного дня після вступу в законну силу рішення суду.

Виконавчий
лист № 2-1423/2004, виданий Ковпаківським районним судом м. Суми на підставі
рішення суду від 01 червня 2004 року, відізвано.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального
права, невідповідність висновків суду встановленим у справі обставинам, просить
вказане рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Зазначає, що її щомісячний заробіток не
забезпечує їй рівня, передбаченого встановленим законодавством прожитковим
мінімумом, вона потребує постійного лікування та здійснює великі видатки на
придбання ліків для себе. Вважає, що матеріальний стан позивача не є тяжким, і
він в змозі забезпечувати її та їх сина в розмірі, встановленому попереднім
рішенням суду.

Судом першої інстанції
встановлено, що з 03 серпня 1990 року по 13 жовтня 2004 року сторони перебували
у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На утримання ОСОБА_3 згідно рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 01 червня 2004 року позивач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини
свого заробітку до повноліття дитини.

Відповідач
18 лютого 1996 року визнана інвалідом 2-гої групи по загальному захворюванню. В
2005 році ОСОБА_1 звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом
про стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини його заробітку на її
утримання. Рішенням суду від 03 березня 2005 року у задоволенні її вимог
відмовлено. Однак, ухвалою Апеляційного суду Сумської області вказане рішення
скасоване і затверджено мирову угоду, згідно якої позивач, починаючи з 25 січня
2005 року зобов'язаний сплачувати відповідачу аліменти на її утримання в
розмірі 1/9 частини його заробітку до зміни матеріального стану сторін або до
відновлення працездатності ОСОБА_1 На сьогодні інвалідність 2-гої групи
відповідача продовжена (дата чергового перегляду - 14 лютого 2010 року), і вона
як інвалід отримує пенсію в розмірі 350-370 грн. щомісячно.

19
листопада 2004 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, від даного шлюбу мають
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Дитина народилася з важкими захворюваннями з діагнозами: гіпоксично-травматичне
враження ЦНС, судовий синдром, синдром пригнічення, набряку головного мозку,
полі органна недостатність, кардіопатія, нефропатія, парез кишечнику в
анамнезі. Крім того, ОСОБА_2 сам має поганий стан здоров'я, і на його утриманні
знаходяться хворі батьки.

ОСОБА_1
проживає з сином ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1. Син сторін має низку захворювань,
знаходиться на «Д» обліку з захворюванням серцево-судинної системи, органів
травлення, хірургічної та ортопедичної патології, захворювання нирок та очей,
органів дихання і потребує за таких діагнозів додаткових фінансових затрат.

Сторони
мають постійний заробіток - позивач, працюючи начальником відділу ВАТ «Сумський
завод насосного та енергетичного машинобудування «Насосенергомаш», а відповідач
- працюючи, вихователем дошкільного навчального закладу № 26 «Ласкавушка».
Середній заробіток ОСОБА_1, не враховуючи пенсію, становить близько 755 грн. на
місяць.

Перевіривши
рішення в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши сторони, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню виходячи з наступного.

Вирішуючи
позовні вимог в частині припинення стягнення аліментів на утримання відповідачки
ОСОБА_1 і задовольняючи їх суд дійшов до вірного висновку, що вона на сьогодні
є такою, що не потребує матеріальної допомоги.

Відповідно
до вимог ч. ч. 2, 4 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із
подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що
другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є
таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата , пенсія, доходи
від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Посилання
апелянта на те, що її щомісячний дохід не забезпечує рівня прожиткового
мінімуму, встановленого чинним законодавством, на думку колегії суддів, є
безпідставним, оскільки вказане питання було предметом розгляду в суді першої
інстанції і обґрунтовано ним спростовано. Зокрема, судом першої інстанції вірно
визначено, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2007 рік»
прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб
складає: з 01 січня - 525 грн., з 01 квітня - 561 грн. Середньомісячна
заробітна плата відповідача складає близько 755 грн., а також вона отримує
пенсію по інвалідності в розмірі 350-370 грн. щомісячно. Тобто її
середньомісячний сукупний дохід становить 1105-1125 грн., що вдвічі перевищує
розмір встановленого законодавством прожиткового мінімуму. На думку колегії
суддів, такий рівень доходу

відповідача
свідчить про відсутність необхідності стягнення на її користь аліментів з
колишнього чоловіка.

Проте,
вирішуючи позов в частині зменшення розміру аліментів на сина сторін ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і частково задовольняючи його, суд помилково прийшов до висновку
про наявність підстав для зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/5 частини
заробітку платника аліментів.

Так, згідно ч. 1
ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)
стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2)
стан здоров'я та матеріальне становище платника
аліментів;

3)
наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)
інші обставини, що мають істотне значення.

Проте суд
вказані вище обставини в повній мірі не врахував.

Зокрема,
судом не враховано те, що неповнолітній син позивача Данило знаходиться на «Д»
обліку із захворюванням серцево-судинної системи, органів травлення,
хірургічної та ортопедичної патології, захворюваннями нирок та очей, органів
дихання. Він постійно потребує медичного лікування та покращеного і
спеціального харчування (камієва дієта, білкова дієта), а також
санаторно-курортного лікування, що підтверджується висновками лікарів. Також
син сторін стоїть на обліку в Київському ІССБ ім.. Амосова та потребує
консультацій та обстежень спеціалістами цього інституту. Крім того, у зв'язку
із захворюваннями йому потрібна програма реабілітації (фізпроцедури, масажі,
ЛФК, робота з тренажерами), що також потребує додаткових фінансових витрат.

Відповідачка
ОСОБА_1 самостійно утримує сина і несе весь тягар витрат викликаних хворобами
сина. Крім того, сама позивачка інвалід II групи і
у зв'язку із захворюванням витрачає значні кошти на своє лікування. Платник
аліментів жодної допомоги у зв'язку із хворобою сина, крім сплачених аліментів,
не надає.

Наявність
хвороби у сина ОСОБА_3 і у відповідачки і витрачання у зв'язку з цим останніми
значних коштів на своє лікування позивачем ОСОБА_2 не заперечується.

А тому
враховуючи стан здоров'я дитини сторін ОСОБА_3 та його матеріальне становище,
стан здоров'я та матеріальне становище позивача, зокрема, те, що він працездатний,
отримує значний заробіток і беручи до уваги його утриманців, зокрема, сина ОСОБА_5, який страждає на
ряд захворювань, непрацездатних батьків, колегія приходить до висновку, що
позивач спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини від його заробітку і підстав для зменшення такого розміру колегія не
вбачає.

У
зв'язку з цим рішення місцевого суду в цій частині підлягає скасуванню
відповідно до вимог ст. 309 ч. 1 п. п. З, 4 ЦПК України з постановлениям в цій
частині нового рішення про відмову в задоволенні вимог за необґрунтованістю.

Керуючись ст.
303, ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п. п. 3, 4, ст. 313, ст. 314 ч. 2, ст. 316
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 травня 2007 року в даній справі
змінити в частині зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_3.

У
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити за необґрунтованістю.

В іншій частині
рішення суду в даній справі залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу протягом
двох місяців може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України.