Справа №2-0-152/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року
Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого
судді -                Малиновського
О.М.

при
секретарі       -                  Василенко
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні,  в залі суду
№ 20,  в м.  Одесі
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 яка виступає в своїх інтересах та в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  зацікавлена особа -управління
пенсійного фонду України в Суворовському районі м.  Одеси, ОСОБА_4 - про встановлення факту батьківства,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
15.03.2007році звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт
відповідно до якого ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1та
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим,  що вона з 1985 року знаходилась з ОСОБА_5в зареєстрованому шлюбі. Від
даного шлюбу у них народилась дочкаОСОБА_4 В 1995 році вони розірвали між собою шлюб. Однак продовжували
сумісно проживати. Внаслідок сумісного проживання у них народилися два
хлопчика:ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  які були
зареєстровані в органа РАЦС у відповідність до
ст.  135 СК України.
Заявниця зазначала,  що ОСОБА_5під час
свого життя визнавав її своєю дружиною та визнавав трьох дітей,  оскільки вони проживали однією родиною,  мали спільний бюджет та вели сумісне
господарство.

Встановлення
факту батьківства заявниці необхідно для оформлення державної допомоги на
дітей.

У судовому
засіданні представник заявниці вимоги підтримав,  просив задовольнити.

Представник
УПФ України в Суворовському районі м.  Одеси
у судове засідання не явився надіславши до суду лист в якому не заперечував
проти задоволення заяви та просив розглянути справу у їх відсутність.

Ухвалою
суду від 25.05.2007р до участі у справі у якості зацікавленої особи була
залучена дочка померлого ОСОБА_5-ОСОБА_4,  оскільки відповідно до відповіді Восьмої
держнотконтори до майна померлого ОСОБА_5за заявоюОСОБА_4була заведена спадкова
справа. У судовому засіданніОСОБА_4заяву ОСОБА_1 підтримала та пояснила,  що дійсно її батько ОСОБА_5є батьком ОСОБА_2
та ОСОБА_3,  оскільки він проживав з ними
однією сім'єю та під час свого життя визнавав їх своїми дітьми.

Суд,  заслухавши пояснення представника
заявниці,  зацікавленої особи
ОСОБА_4,  допитавши свідків,  дослідивши надані заявницею письмові доказі
по справі,  прийшов до наступного.

Судом
встановлено,  що у відповідність до
актового запису № 1022 від
02.11.1985р. по першому відділу РАЦС Суворовського районного управління юстиції
м.  Одеси,  ОСОБА_1 та ОСОБА_5з 02.11.1985 року знаходились
у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2народилась дочка
-ОСОБА_4,  що підтверджується актовим записом про
народження № 1555 від
14.08.1987року по відділу ЗАГС Іллічівського району м.  Одеси.

У
першому відділу РАЦС Суворовського районного управління юстиції м.  Одеси 15.08.1995
році шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5був розірваний,  актовий запис № 686 від 15.08.1995р.

В тому
же відділі РАЦС 09 вересня 1997 році було
зареєстровано народження ОСОБА_3,  який
народився 01.06.1997 році
(актова запис № 1066). А 15 грудня 1999
році  було   зареєстровано  народження
ОСОБА_2,   який  народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 (актова запис 1354). У зазначених
вище актах про народження,  відомості про
батька дітей у Книзі реєстрації народжень була проведена у відповідність до ч. 1  ст.  135 СК України,  а саме за прізвищем матері,  а ім'я та по батькові батька дітей за
вказівкою ОСОБА_1,  оскільки при їх
народженні від їх батьків не було подано спільної заяви.

ОСОБА_5 13.06.2006 році помер
(актовий запис про смерть №
5568 від 14.06.2006р. по першому відділу РАЦС Суворовського районного управління
юстиції м.  Одеси).

Допитані
в судовому засіданні свідкиОСОБА_6.,
ОСОБА_7. ,  кожна окремо,  пояснили,
що ОСОБА_5 до своєї смерті визнавав всіх трьох дітей своїми дітьми,  оскільки з ними проживав та займався їх
вихованням.  Зазначені свідки підтвердили
тої факт,  що ОСОБА_5та ОСОБА_1 після
розірвання шлюбу фактично проживали однієї сім'єю.

У заяви
ОСОБА_8 від 05.03.2007р.,  засвідченою
головою селищної ради с Водяники,  Черкаської області,  яка приходиться
ОСОБА_5матерю,  ОСОБА_83азначила,
що її син ОСОБА_5 під час свого життя визнав ОСОБА_3 таОСОБА_2 своїми
дітьми,  просила зарахувати її заяву при
розгляді справи.

З
урахуванням наведеного,  у суду не має
підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів,  повідомлених свідками. Даних про їхню
заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні,  їх показання об'єктивно підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Той
факт,  що ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_1
та дітьми та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, АДРЕСА_2
підтверджується  довідкою Ф-1.

Відповідно
до ч.1  ст.  130
СК України,  у разі смерті
чоловіка,  який не перебував у шлюбі з
матір'ю дитини,  факт його батьківства
може бути встановлений за рішенням суду. Зі змісту зазначеної норми
встановлення факту батьківства за рішенням суду можливо за будь-якими
фактичними даними які свідчать,  що
дитина була народжена від конкретної особи.

Таким
чином,  виходячи з встановленого в
судовому засіданні факту проживання ОСОБА_5та ОСОБА_1 однією сім'єю починаючи з
часу розірвання між ними шлюбу,  суд
приходить до висновку,  що ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2  таОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,  були народженні від ОСОБА_5. Внаслідок чого
заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Факт,  про встановлення якого просить заявниця,  має для неї юридичне значення,  оскільки надає право оформлення грошової
допомоги на синів у зв'язку з втратою годувальника,  що передбачено Законом України "Про
пенсійне забезпечення"

Керуючись  ст.  130 СК України,   ст.
ст.  10, 11,  58,
63,  64, 209,  212-215,
218,  256, 259 ЦПК
України,  -

ВИРІШИВ:

Заявою
ОСОБА_1 яка виступає в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 - задовольнити.

Встановити
факт відповідного до якого ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_4,  померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьком ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та
батьком ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області,  через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.  295
ЦПК України.

Секретар
-