УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 листопада
2007 року Апеляційний СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ
області в складі:

головуючого
судді:Головчук С. В.

суддів:
Олексієнка М. М. ,  Забродського М. І.
при секретарі Прищепі О.А.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди спричиненої дорожньо - транспортною пригодою, -

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення
Радомишльського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2007
року,  -

встановив:

у серпні
2006 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
посилаючись на те,  що в ніч з 28
на 29 червня 2006 року сталося зіткнення автомобіля „Рено-Еспейс"( яким
він керував на підставі довіреності,
виданої власником цього автомобіля ОСОБА_4) з одним з трьох коней,  власниками яких є ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Внаслідок
зіткнення було пошкоджено автомобіль,
чим позивачу заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 5000 гривень та
20000грн. моральної шкоди.

У
судовому засіданні позивачем були уточнені позовні вимоги. Він просив стягнути
з відповідачів на свою користь 33 290, 08 грн. майнової шкоди,  20 000 грн. моральної шкоди та понесені ним
судові витрати.

Рішенням
Радомишльського районного суду від ЗО серпня 2007 року позов задоволено
частково. Стягнуто на користь позивача з відповідачів 33 290.08 грн. майнової
шкоди,  1000 грн. моральної шкоди,  654.00 грн. судових витрат,  з яких 34 9.00 грн. судовий збір,  275.00 грн. витрати пов'язані з проведенням
експертизи та 30 грн. за ІТЗ розгляду справи у солідарному порядку. Крім того
стягнуто з відповідачів на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській
області 205, 93 грн. за проведення автотехнічної експертизи солідарно.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та
постановити нове,  яким відмовити у
задоволенні позову.

Справа
№22ц/2149                              Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Невмержицький І.М.

Категорія
23                                                                        Суддя-доповідач
Забродський М. І.

Вважають,  що судом було неправильно застосовано норми
матеріального та процесуального права. Зокрема ОСОБА_1  не є власником автомобіля і згідно
довіреності на управління автомобілем не наділений правом звернення до суду з
вимогою про відшкодування шкоди. Крім того,
вини відповідачів у спричиненні ДТП
не має,  оскільки коней вночі вони не
випасали та не перегонили. На дорозі вони з'явилися з невідомих їм причин.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги,  суд вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи
вимоги ОСОБА_1 ,  суд першої
інстанції,  виходив з того,  що позивач,
керуючи автомобілем „Рено Спейс" за дорученням,  яке видав йому власник автомобіля
ОСОБА_4,  зіткнувся з трьома конями,  що несподівано вибігли на проїзну частину
дороги поблизу с.  Березці Радомишльського
району мав право на відшкодування майнової шкоди.

Проте з
таким висновком суду апеляційний суд не погоджується.

Відповідно
до  ст.
48 Закону України „Про власність",
яка діяла на час виникнення спірних правовідносин,  та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України
від 2 7 березня 1992 року „Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" у разі заподіяння шкоди майну вимоги про
відшкодування матеріальної чи моральної шкоди можуть бути заявлені особою,  яка хоч і не є власником,  але володіє майном на підставі,  передбаченій законом або договором.  Такі вимоги могли бути заявлені коли ця особа
понесла витрати на виправлення пошкодженої речі.

З
матеріалів справи не вбачається,  що
ОСОБА_1 ,  поніс такі витрати у зв'язку з ремонтом автомобіля. Це ж
він підтвердив і в апеляційному суді.

Крім
того,  зі змісту довіреності,  яку видав ОСОБА_4 12 червня 2006 року на
управління його автомобілем позивачу,
видно,  що останній мав право від
імені власника автомобіля укладати угоди про відшкодування заподіяної шкоди та
представляти його інтереси в усіх судах як позивача в разі пошкодження
автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. За таких обставин
ОСОБА_1  мав право звернутися до суду з
позовом лише в інтересах ОСОБА_4

Про те
суд першої інстанції на це уваги не звернув та постановив рішення про стягнення
майнової шкоди на користь позивача.

За таких
обставин апеляційний суд вважає,  що
рішення Радомишльського районного суду,
в частині задоволення позову,
щодо стягнення майнової шкоди та судових витрат слід скасувати та
ухвалити нове яким у цій частині позову відмовити.

Що
стосується рішення про відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 ,
суд правильно виходив з того,
що дорожньо -транспортна пригода сталася з вини відповідачів,  які неналежно утримували коней. Внаслідок
зіткнення позивач отримав струс головного мозку та знаходився на стаціонарному
лікуванні з 29 червня по 10 липня 2006 року в Радомишльській районній лікарні.
Він пережив хвилювання та страх за своє життя. Визначений судом

розмір  в
сумі  1000  грн.
відповідає  засадам  розумності,
виваженості,  справедливості,  характеру та обсягу страждань.

Тому в
цій частині рішення є законне та обгрунтоване. Підстав для його скасування
немає.

Керуючись  ст.
ст. 209,   303,   307, 309, 316 ЦПК України,  ст. 1166 ЦК України апеляційний
суд,  -

ВИРІШИВ:

апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Радомишльського районного суду Житомирської області від ЗО серпня 2007 року в
частині стягнення майнової шкоди та судових витрат скасувати та ухвалити нове.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди
відмовити за безпідставністю.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців.