УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року       м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
Кварталової A.M.,

суддів - Галушко
Л.А.,  Плавич Н.Д.

при секретарі - Чебан Н.В.,

за участю
представника відповідача -ОСОБА_2.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.  Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ВАТ Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства
„Біостимулятор" про стягнення заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди,  за
апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Одеського
виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор" на рішення
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 06 лютого
2007р. , -

встановила:

У
листопаді 2006 рокуОСОБА_1. звернулася з
позовом до ВАТ Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства
„Біостимулятор" про стягнення заборгованості по заробітній платі та
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те ,  що вона працювала на посаді заступника генерального
директора Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства
«Біостимулятор». Підприємство з серпня 2006р. не виплачувало їй заробітну плату
і сума заборгованості становила 5095 гривень 86 копійок,  яку вона просила стягнути з відповідача,  а також просила стягнути середньомісячну
заробітну плату за порушення строків її виплати.

В
процесі розгляду справи позивачка доповнила позовні вимоги та просила додатково
стягнути з відповідача компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 1057
гривень 98 копійок та моральну шкоду у розмірі 30 000 гривень,  оскільки незаконні дії відповідача привели її
до моральних страждань,  вона була позбавлена
коштів на існування,  вимушена в судовому
порядку відстоювати свої права.

В
судовому засіданні позивачка частково підтримала позовні вимоги та
пояснила,  що підприємство розрахувалось
з нею частково 16.01.2007р. сплативши частину заробітної плати та компенсації
за невикористану відпустку. Однак підприємство незаконно із заробітної плати
утримало 4 063 грн. 75 коп.3а
користування мобільним телефоном.  В
зв'язку з чим ,  вона просила стягнути з підприємства заробітну плату в
сумі 4 063 грн. 75 коп.,  середньомісячну заробітну плату за порушення
строків виплати у термін з 4.10.2006р. по 16.01.2007р.

Справа № 22а-1922/2007

Головуючий в 1 інстанції - судця
КисельоваВ.К.

Судця-доповідач-
Кварталова A.M.                                                     Категорія
ЦП - 41

Рішенням
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 06 лютого
2007р. позовні вимоги задоволені частково.

Суд стягнув
з ВАТ Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства
„Біостимулятор" на користьОСОБА_1 середньомісячну заробітну плату за час
затримки заробітної плати 9362
грн. 92 коп.,  безпідставно утриману заробітну плату у
розмірі 4063 грн. 75 коп.,  моральну шкоду у розмірі 1500 грн.

Зобов'язав
Одеське виробниче хіміко-фармацевтичне підприємство „Біостимулятор" з сум
стягненої заробітної плати нарахувати необхідні збори та податки та
перерахувати їх до бюджету відповідних рівнів.

В
апеляційній скарзі ВАТ Одеське виробниче хіміко-фармацевтичне підприємство
„Біостимулятор" просить скасувати рішення суду і ухвалити нове ,
яким відмовити в задоволенні позовних вимог,  посилаючись на те,  що судом були порушені норми матеріального і
процесуального права,  висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Вивчивши
матеріали справи,  заслухавши суддю - доповідача,  яка доповіла колегії суддів зміст
оскаржуваного рішення,  мотиви і доводи
апеляційної скарги,  перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог і
доводів апеляційної скарги,  вислухавши
пояснення на неї учасників процесу,
колегія суддів вважає,  що апеляційну  скаргу необхідно відхилити з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК
України,  апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення   суду з одних лише формальних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги позивачки,  суд першої
інстанції правильно виходив з того,  що ОСОБА_1. дійсно працювала
на посаді заступника генерального директора ВАТ Одеського виробничого
хіміко-фармацевтичного підприємства «Біостимулятор». 04.10.2006р. вона була
звільнена з посади на підставі наказу від 04.10.2006р. З серпня 2006р.
підприємство не виплачувало їй заробітну плату ,  незаконно утримало з її заробітної плати
кошти в сумі 4063 грн. 75 коп.3а користування мобільним зв'язком та в день
звільнення не виплатили їй всі нараховані суми ,  які були сплачені 16.01.2007р.,  атому це є порушенням  ст.
ст. 94, 95,  115,
116, 117 КЗпП України ,  і позивачка має право на відшкодування моральної шкоди
відповідно до вимог  ст.  237-1
КЗпП України.

Колегія
суддів вважає,  що вирішуючи спір по
суті,  суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,
правильно визначив спірні правовідносини та закон,  який їх регулює.

Відповідно
до  ст. 237-1 КЗпП України,  власник повинен відшкодувати моральну шкоду
працівнику,  якщо порушення його законних
прав привели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Колегія
суддів вважає , що грубе порушення відповідачем трудових прав позивачки
призвело до її моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагали від позивачки додаткових
зусиль для організації свого життя.

З огляду
на обставини справи,  колегія суддів
вважає,  що факт порушення трудових прав
позивачки і заподіяння останньому моральної шкоди,  не викликає сумнівів.

Визначаючи
розмір моральної шкоди,  суд обгрунтовано
виходив з того,  що внаслідок
несвоєчасної виплати заробітної плати,
позивачка втратила нормальні життєві зв'язки,  що вимагало від неї додаткових зусиль для
організації свого життя. Розмір відшкодування моральної шкоди відповідає
засадам виваженості,  розумності і
справедливості.

Висновки
суду відповідають матеріалам справи та закону -  ст.  237-1
КЗпП України і роз'ясненням,  які
містяться у п. 13 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року зі змінами
від 25 травня 2001 року.

Тому доводи
скарги про необгрунтоване стягнення моральної шкоди з відповідача на користь
позивачки є безпідставними.

Позивачка
перебувала у трудових відносинах з відповідачем,  який повинен був виконувати умови трудового
договору і своєчасно сплачувати позивачу заробітну плату відповідно до
вимог  ст.  115 КЗпП України і розрахуватись з нею при
звільненні,  відповідно до вимог  ст. 116, 117 КЗпП України.

Доводи
скарги про те,  що відповідач не згоден з
виплатою позивачці середньомісячного заробітку за час затримки заробітної плати
в сумі 9362,  92 грн. є необгрунтованими.

В суді
апеляційної інстанції представник відповідача висновки суду про стягнення 9362 грн. 92 коп. визнала
частково,  просила стягнути 8426, 63 грн. на користь
позивачки,  надала розрахунки цих виплат
за період з 05.10.2006р. по 16.01.2007р. в сумі 9913, 68 грн.( без урахування обов'язкових платежів 1487, 05 грн.( 9913, 68 - 1487, 05). Колегія
суддів перевіривши розрахунки суду першої інстанції погоджується з ними.

Доводи
представника відповідача про те,  що
представник відповідачаОСОБА_2. не приймала участь в справі є
необгрунтовані,  оскільки представник
відповідача в суді апеляційної інстанції не заперечувала,  що вона, ОСОБА_2. приймала участь в справі в
суді першої інстанції,  але суд помилково
вказав її прізвище,  як ОСОБА_2.,  що не є підставою для скасування рішення
суду,  а згідно  ст.  219 ЦПК України за
заявою відповідача суд може виправити допущені в рішенні суду описки та
арифметичні помилки.

З'ясувавши
в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін,  обставини справи,  перевіривши доводи та давши їм належну
правову оцінку,  суд постановив рішення,  що відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими
доказами.

Враховуючи
все вищевикладене,  колегія суддів
розглянувши скаргу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги
вважає,  що суд першої інстанції порушень
матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив,  рішення суду відповідає фактичним обставинам
справи,  а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин
апеляційну скаргу необхідно відхилити,  а
рішення суду залишити без змін.

Керуючись  ст.
ст. 209,  303,
307 ч.1п.1,  308,
314 ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК   України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області , -

ухвалила:

Апеляційну     скаргу
ВАТ   Одеського   виробничого
хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор" відхилити.

Рішення
Суворовського      районного суду м.  Одеси
від    06 лютого    2007р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до    Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.