Справа №:22ц-1653/07
рядка статистичного звіту:66
Головуючий у 1 інстанції: Вінер Е.А.
Доповідач: Боднар О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 року                                                                           м.
Ужгород

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області
у складі:

головуючої
- Боднар О.В.

суддів -
Чужі Ю.Г., Куцина М.М.

при
секретарі - Довбака Т.О.

з
участю  -    ОСОБА_1,

його
представника ОСОБА_3

та
представника відділу ДВС Свалявського районного управління юстиції Татача І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1на
постанову відділу державної виконавчої служби Свалявського районного управління
юстиції про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.08.2007 р.,-

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з скаргою, в якій, посилаючись на те, що постанова старшого
державного виконавця відділу ДВС Свалявського районного управління юстиції від
16.08.2007 р. про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 1623,60 грн. не
відповідає вимогам ч.3 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження», просив
визнати постанову неправомірною та зобов'язати державного виконавця не вчиняти
виконавчих дій по виконанню виконавчого листа № 2-266, виданого 30 травня 2000
р. Свалявським районним судом, у зв'язку з закінченням передбаченого ст.21
Закону строку пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Рішенням
Свалявського районного суду від 20 вересня 2007 року в задоволенні скарги
ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 з посиланням на невідповідність рішення суду вимогам
ст. 21, п.6 ч.1 ст.37, ч.3 ст.46, Закону України «Про виконавче провадження»
просить рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нову ухвалу, якою
визнати постанову про стягнення виконавчого збору неправомірною та зобов'язати
державного виконавця Приймич М.М. не вчиняти виконавчих дій по стягненню з
нього виконавчого збору в розмірі 1623,60 грн.

Розглянувши
доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд визнав, що
скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом
встановлено, що виконавчий лист № 2-266/00 про стягнення з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 3а договором позики 16236 грн., виданий Свалявським районним судом
30.05.2000 p.,
був прийнятий до виконання 08.06.2000 р.

2

У   зв'язку
з   невиконанням  рішення
у   строк,   встановлений
державним виконавцем для добровільного виконання, постановою державного
виконавця від 16.06.2000 р. з боржника ОСОБА_1 було стягнуто виконавчий збір у
розмірі 811 грн.80 коп.

Проте виконавчий
збір у вказаному розмірі боржником сплачений не був, що підтверджується
відсутністю платіжних документів в матеріалах виконавчого провадження, а
24.07.2007 р. заступником начальника відділу ДВС було винесено постанову про
повернення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3а
договором позики 16236 грн. стягувачеві. В постанові також зазначалось, що
виконавчий лист може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до
24.07.2010 р.

В подальшому за
заявою стягувача виконавчий лист повторно був прийнятий до виконання і
08.08.2007 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання
рішення суду.

Оскільки у
встановлений строк ОСОБА_1 добровільно не виконав рішення, постановою ст.
державного виконавця ДВС Приймич М.М. від 16.08.2007 р. з боржника було
стягнуто виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від суми, вказаної у
виконавчому документі, тобто 1623 грн.60 коп.

Відповідно до
ч.3 ст.46 Закону України «Про виконавче провадження», про невідповідність якій
постанови про стягнення виконавчого збору від 16.08.2007 р. стверджує ОСОБА_1,
постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред'явленнях до
виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір
стягується в частині, що не була стягнуто при попередньому виконанні.

Виходячи з
наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що оскільки
згідно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 16.06.2000 p., винесеної при
першому надходженні виконавчого листа, виконавчий збір боржником сплачено не
було, старшим державним виконавцем ДВС Приймич М.М. правомірно було винесено
постанову від 16.08.2007 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі
1623 грн.60 коп.

Обґрунтованим є
і висновок суду щодо строку давності пред'явлення виконавчого документа до
виконання., який був перерваний пред'явленням виконавчого листа до виконання і
у зв'язку з його поверненням стягувачеві встановився з дня такого повернення
без зарахування до нового строку часу, що минув до переривання строку (ст.22
Закону України «Про виконавче провадження»).

Постановлена
судом першої інстанції ухвала відповідає вимогам ст.ст.209,210 ЦПК України і
передбачених ст.312 ЦПК підстав для її скасування немає.

Керуючись
ст.ст.307,312 ЦПК України апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

3

Ухвалу
Свалявського районного суду від 20 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.