Справа № 22-123807                                     Головуючий
у 1 інстанції: Гладюк Г.Л.
Доповідач: Хилевич С.В.
3 грудня 2007 року                                            м.
Колегія суддів Апеляційного суду
Рівненської області в складі:
головуючого - судді: Оніпко О.В.
суддів: Хилевича С.В., Мельника Ю.М.
при секретарі судового засідання
за участю позивачів та представників
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4та закритого акціонерного товариства „СП РЗВА” на рішення Рівненського
міського суду від 23 травня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4до закритого акціонерного товариства „СП РЗВА” про захист прав
власників патенту на корисну модель,
в с т а н о в и л а:
Рішенням
Рівненського міського суду від 23 травня 2007 року позов задоволено частково;
стягнуто із закритого акціонерного товариства „СП РЗВА” на користь
ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3ОСОБА_4збитки у виді неотриманого ліцензійного платежу
сумою у 11 774 гривні 00 копійок кожному. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не
погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивачі та відповідач подали
апеляційні скарги. У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3ОСОБА_4зазначають, що
рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням неправильним
застосуванням норм матеріального й процесуального права, судом неповно
з'ясовано обставини, що мають значення для справи.

Незрозумілим
для позивачів при визначенні збитків у виді неотриманого ліцензійного платежу є
залишення поза увагою суду договору №613-84-97, який діяв до 31.12.1998 року, а
тому мав би враховуватися при обчисленні збитків.

Вважають
незаконною відмову суду в застосуванні положень ст. 214 ЦК Української РСР та
ст. 625 ЦК України щодо прострочення виконання грошового зобов'язання й
обов'язку сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час
прострочення, а також  трьох відсотків
річних.

Крім
того, позивачі наполягають на неправильності висновків суду щодо відсутності
моральної шкоди у діях (бездіяльності) закритого акціонерного товариства „СП РЗВА”
(далі - ЗАТ „СП РЗВА”).

Просили
змінити рішення суду першої інстанції, стягнувши із відповідача на їхню користь
збитки (неотримані доходи) сумою у 20 130 гривень 46 копійок кожному, моральну
шкоду сумою у 25 000 кожному, розмір трьох відсотків річних у сумі 5 019
гривень 77 копійок кожному та збитки, завдані внаслідок інфляції сумою у 22 002
гривні 59 копійок кожному, залишивши в решті рішення без змін.

ЗАТ
„СП РЗВА” в апеляційній скарзі покликається на неправильність застосування
судом норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення
для справи, та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Так,
судом невірно визначено спірні правовідносини, згідно чого відповідач не
зобов'язаний укладати з позивачами ліцензійний договір, тому що є суб'єктом
права попереднього користування, передбаченого ст. 25 Закону України „Про
охорону прав на винаходи та корисні моделі”.

ЗАТ
„СП РЗВА” в ході судового розгляду доведено здійснення значної і серйозної
підготовки до використання корисної моделі АТ „РЗВА”, правонаступником якого є
відповідач.

Судом
першої інстанції залишено поза увагою обставину фактичного ініціювання ЗАТ „СП
РЗВА” розробки та фінансування спірної корисної моделі.

Також
вважає необґрунтованим посилання позивачів, які враховані судом, на
Рекомендації Академії правових наук України, які містять лише приблизні розміри
ставок роялті при визначенні вартості ліцензії у сім відсотків.

На
думку ЗАТ „РЗВА”, позивачами не виконано вимоги ст. 623 ЦК України щодо
збитків, завданих порушенням зобов'язання. Розмір збитків також є недоведеним,
оскільки його визначення на підставі приблизних ставок роялті є недопустимим.

Просить
колегію суддів рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити повністю.