Справа №22-к-384/2007
інстанції: Смольнякова А.А.
Доповідач: Антоненко Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

17 жовтня 2007
року  м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі суддів

Антоненко Н.О., Панченка М.М., Шахової О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Амвросіївського районного суду від 26 травня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2004 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заробітної плати, моральної шкоди, -

встановила:

У червні
2004 року ОСОБА_2 звернулася в суд з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог
зазначала, що з 1 лютого 2002 року працювала у відповідача у якості продавця за
трудовим договором, зареєстрованому в районному центрі зайнятості. З травня
2003 року трудові відношення припинені, але відповідач з березня 2003 року не
виплатив заробітну плату, не видав трудову книжку. Трудову книжку відповідач
повернув у серпні 2003 p.,
вказавши про її звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України, тобто за прогули з
3 серпня 2003 року. Вважає дії відповідача незаконними. Просила змінити
формулювання звільнення за власним бажанням, оскільки прогнули не вчиняла,
стягнути середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки по день
розгляду справи у суді, середній заробіток за час затримки розрахунку по день
фактичного розрахунку, моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Рішенням
Амвросіївського районного суду від 26 травня 2004 року, залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня 2004 року, позовні
вимоги задоволенні частково.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду І інстанції та ухвалу
апеляційного суду скасувати та направити справу на новий розгляд, посилаючись
на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 стаття 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеним обставини, що не були встановленні в рішенні
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Амвросіївського районного суду від 26
травня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 25 серпня
2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.