Справа №2-574/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

07 травня 2007 року                                                                                         м.Гола Пристань

Голопристанський районний суд
Херсонської області в складі головуючого судці  Сорочана Ю.О., при секретарі Федонюк О.О., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом

ОСОБА_1 до       ОСОБА_2

про розірвання договору довічного
утримання

встановив:

ОСОБА_1 подав
позов до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання
(догляду).

Підтримуючи позовні вимоги ОСОБА_1
та його представники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили,що 14 червня 2005 року було
укладено між позивачем та відповідачем договір довічного
утримання (догляду),посвідчений державним нотаріусом Голопристанської державної нотаріальної контори,реєстровий номер 992.

До літа 2006 року ОСОБА_2 нормально доглядала його,але потім почала забирати пенсію,не давала нормально помитися,не було чистої одежі.
Почала перебудову в будинку не питаючи його згоди,у зв'язку з чим
розмір кімнати,в якій він проживав, зменшився.Коли умови проживання стали нестерпними, діти забрали його в м.Херсон.

ОСОБА_1
вважає що відповідач неналежним чином виконує укладений договірному бажає
його розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 позов не визнали,та пояснили,що умови догляду за позивачем були добрі,він
нормально харчувався,постійно був у чистій одежі.При необхідності
викликалися лікарі,купувалися ліки.

Заслухавши
сторони,представників,свідків,вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку
що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав.

Як
встановлено, 14.06.2005 року між сторонами було укладено договір довічного утримання (догляду),відповідно до якого відповідач взяла
на себе обов'язок у вигляді забезпечення ОСОБА_1 житлом шляхом збереження права
безоплатного довічного проживання у 7/10 частинах відчужуваного житлового
будинку, забезпечення його харчуванням, доглядом, необхідною
допомогою вартістю 300 грн. щомісяця, а ОСОБА_1 передає їй у
власність 7/10 частин жилого будинку.

Свідки
ОСОБА_6, ОСОБА_7 пояснили, що ОСОБА_2 здійснювала догляд за ОСОБА_1, ніколи не бачили його голодним або брудним, на ОСОБА_2 ОСОБА_1 не скаржився, купляла продукти
харчування для них обох, зробила ремонт - побілила, покрасила будинок, в якому проживала разом з ОСОБА_1, останній раз бачили ОСОБА_1
та ОСОБА_2 в листопаді
2006 року.

Свідок ОСОБА_8
пояснив, що наприкінці весни, на початку літа 2006 року розбирав грубу в
будинку, допомагав садити город. ОСОБА_1 був чистий, не скаржився. ОСОБА_2 купляла для
нього молоко, мед.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що була в
добрих стосунках з відповідачкою, знала про

2

договір довічного утримання. ОСОБА_2 доглядала ОСОБА_1 дуже добре, купляла молоко, сливки,
рибу, пекла пироги, зробила нову грубу, поклеїла шпалери. ОСОБА_1 був завжди чистий, перевдягнений, на ОСОБА_2 ніколи не скаржився. Кімнати в будинку завжди були
відчинені. Для роботи по дому ОСОБА_2 наймала людей. Останній раз була у
в будинку коли родичі забирали ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що знає
відповідачку біля 40 років, знала про договір довічного утримання. Близько року проживала в них, ОСОБА_2 готувала їсти, приносила
ОСОБА_1 на ніч чай, пиріжок, молочні продукти. Прала, купала ОСОБА_1 в мисці. Для роботи по дому ОСОБА_2 наймала людей. В домі було чисто, ОСОБА_1 ходив дома в
шапці та сапогах, міг так лягти в ліжко, сам був неохайний.
Будинок був у дуже поганому стані, ОСОБА_2 зробила ремонт. Коли ОСОБА_2 була на операції вона доглядала ОСОБА_1, проживала з ним.
Останній раз була у в будинку 31.01.2007 р. на день народження
ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_1, він проживає в неї з
06.02.2007 р. З ОСОБА_2 виник конфлікт, батько ходив брудний, від нього
смерділо. Відповідачка телефонувала їй та
просила забрати ОСОБА_1, оскільки з ним неможливо жити, не бажає доглядати, тому змушені були забрати батька. Гроші на
лікування батька давала і ОСОБА_2
і ми.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що він є
сином ОСОБА_1 Батько з лютого 2007 року не живе
в селі. Зі слів батька вони з ОСОБА_2 сварилися, просив батька щоб він помирився з ОСОБА_2. Декілька разів приїжджав в село на
початку 2007 року, бачив батька брудним. ОСОБА_2 просила забрати батька, поскільки з
ним неможливо жити.

Згідно довідки Голопристанського ТМО
ОСОБА_2
впродовж 2005-2006 p.p. зверталась за медичною допомогою для
ОСОБА_1 5 разів, згідно розписки та копії руху пенсійного рахунку мала кошти
для утримання ОСОБА_1 та проведення ремонту.

Таким чином, у
відповідності до досліджених письмових доказів та показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідачка
мала можливість та виконувала обов'язки по догляду за
ОСОБА_1, забезпечувала його харчуванням, доглядом, необхідною допомогою.

У якості доказів відсутності у
відповідача обов'язку мити відчужувача та прасувати його одяг представником
відповідача надано типові функціональні обов'язки соціального робітника
відділення соціальної допомоги одиноким непрацездатним громадянам.

Функціональні обов'язки соціального
робітника відділення соціальної допомоги одиноким
непрацездатним громадянам не є належним доказом, оскільки вони поширюються на
відповідних службовців.

В зв'язку з тим, що обов'язки
набувача не були конкретно визначені в договорі, питання про обов'язок набувача мити підопічного та прати його речі, згідно
ч. 2 ст. 749 ЦК України має вирішуватися відповідно
до засад справедливості та розумності.

Враховуючи
інтереси сторін в договорі довічного утримання та адекватності захисту їх прав і інтересів набувач повинна була підтримувати
відчужувача в охайному стані - за необхідності мити та прасувати одяг.

Факт здійснення відповідачем
ОСОБА_2 самовільної перебудови визнаний сторонами,
тому згідно ст. 61 ЦПК України він доказуванню не підлягає.

Заборона
самовільної перебудови прямо не передбачена умовами оскаржуваного договору, відсутня така заборона і у нормах Цивільного
Кодексу України, що регулюють відносини довічного утримання або
подібні за змістом цивільні відносини.

За таких умов суд вважає за
необхідне для регулювання відносин сторін застосувати аналогію права.

Ст. 754 ЦК України передбачає заходи забезпечення виконання договору
довічного утримання, зокрема це заборона до смерті відчужувача продавати,
дарувати, міняти майно, передане за договором довічного
утримання (догляду), укладати щодо нього договір застави,

3

передавати його у власність іншій
особі на підставі іншого правочину.

За таких умов
обмеження права власності на майно, що передано за договором довічного утримання має поширюватись і на самовільну
перебудову, таким чином дії відповідача є порушенням прав відчужувача.

У
відповідності до показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з кінця 2006 року, початку 2007 року ОСОБА_2 свої обов'язки по догляду належним чином не виконувала,сама наполягала на припиненніпіклування за ОСОБА_1.

Згідно
показань свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 відповідач, за станом здоров'я, не постійно здійснювала догляд за ОСОБА_1: оперувалась,
їздила на обстеження в Херсон.

У відповідності до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірвано,
у випадку неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Таким чином, факт неналежного
виконання обов'язків ОСОБА_2 за договором довічного
утримання знайшов своє підтвердження.

Керуючись ст.ст. 10,58,60,213,215
ЦПК України,ст.ст.755,756 ЦК України,суд

РІШИВ:

Розірвати договір довічного
утримання (догляду),укладений 14 червня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,посвідчений
державним нотаріусом Голопристанської державної
нотаріальної контори,реестровий номер 992.

ОСОБА_1 набуває право власності на
відчужене майно -7/10 (сім десяти) частин житлового будинку з
господарчими та побутовими будівлями та спорудами, який має житлову площу - 33.4 кв.м.,загальну площу - 58.9 кв.м.,стіни -
саман,позначений літ. "А",крім нього є:
сараї літ. "Б","Д";літні кухні - літ.
"В",Т"; туалет літ."Е"; помпа №1; огорожа №2-4,що знаходиться в АДРЕСА_1 на землі місцевих
Рад,а ОСОБА_2 втрачає право власності на вказане
майно.

Витрати
ОСОБА_2 на утримання та догляд ОСОБА_1 поверненню не підлягають.

На рішення
суду на протязі 10 днів з дня його проголошення може бути подана заява про апеляційне оскарження, після чого на протязі 20 днів може
бути подана апеляційна скарга.

З мотивованим рішенням ознайомитися
11 травня 2007 року.