Справа №2-448/07
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ     УКРАЇНИ

16 травня
2007р.                  Вільногірський
міський суд Дніпропетровської обл.

у складі:

головуючого                                                судді
Болоніної М.Б.

при секретарі                                                        Шараповій О.О.

за участю позивача                                               ОСОБА_2

представника 3 особи                        Шумської З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

До суду
звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому зазначає, що дитина перебуває під її опікою
згідно рішення Вільногірського міськвиконкому від 17.08.2005р. №438, батько дитини - ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, мати дитини -
відповідач ОСОБА_1 засуджена за скоєння тяжкого злочину до позбавлення волі
строком на 7 років і
відбуває покарання у виправній установі у м.Одесі. Відповідач жодним чином
участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, хоча закон передбачає
обов'язок матері приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини до
досягнення нею повноліття. Позивач просить стягнути на її користь аліменти у
розмірі 1/4 частини доходу відповідача.

У судовому
засіданні позивач підтримала позов, суду пояснила, що виховує підопічну дитину
разом з чоловіком, їх повнолітні діти мешкають окремо. Позивач отримує пенсію
за віком, зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення віку 3 років, також
отримує на дитину пенсію по втраті годувальника. Дитина має все необхідне для
повноцінного розвитку, відвідує дитячий заклад, у сім'ї оточена турботою.

Відповідач
знаходиться у Чорноморській виправній колонії у м.Одесі, своєю заявою (ар.с.16)
заперечувала проти задоволення позову, тому що у виправному закладі народила
дитину, не працює і не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй
доньці, яка знаходиться під опікою позивача. Крім того, у своїй заяві (ар.с.20)
відповідач висловила сумнів у добросовісності виконання позивачем опікунських
обов'язків, просила поставити питання про звільнення позивача від опікунства та
влаштування дитини до державного інтернатного закладу.

Представник 3
особи - органу опіки та піклування - проти задоволення позову не заперечувала,
суду пояснила, що ОСОБА_2 веде здоровий образ життя, належним чином виконує
свої опікунські обов'язки відносно малолітньої ОСОБА_3, піклується про дитину.
З боку ради опіки та піклування нарікань з приводу утримання та виховання
дитини немає, підстави для звільнення ОСОБА_2 від опікунських обов'язків
відсутні.

Вислухавши
пояснення учасників процесу, показання свідків, дослідивши та оцінивши у
сукупності надані по справі докази суд доходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.ст. 10,11 ЦПК України суд
розглядає справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до
ст.ст. 180, 181 СК
України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття,
в тому числі і шляхом виплати аліментів. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру
аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника
аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів
сім'ї, інші обставини, що мають істотне значення.

Під час розгляду
справи з'ясовано, що над малолітньою донькою відповідача ОСОБА_3 встановлено
опіку згідно рішення Вільногірського міськвиконкому від 17.08.2005р. №438 (ар.с.5-7), її
опікуном є ОСОБА_2
(ар.с.8). У відповідності до заяви ОСОБА_5, бабусі дитини, вона не
заперечувала проти встановлення опікуном дитини ОСОБА_2 (ар.с.35).

Позивач ОСОБА_2,
опікун дитини, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання
(ар.с.28,31,32,33), згідно
довідок Вільногірської ЦГБ на обліку лікарів психіатра та нарколога не
перебуває (ар.с.25,26), згідно
довідки Вільногірського MB УМВС (ар.с.27)
до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягалась.
Позивач за місцем роботи перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення
віку 3 років
(ар.с.29), отримує
пенсію за віком (ар.с.34)
та пенсію на дитину по втраті годувальника (ар.с.11).

У відповідності
до листа Вільногірського міськвиконкому (ар.с.23) опікун ОСОБА_5 сумлінно виконує свої обов'язки відносно підопічної дитини,
пропозиції ОСОБА_1 щодо влаштування дитини до інтернатного закладу є
безпідставними, звільнення опікуна від опікунських обов'язків буде суперечити
інтересам малолітньої дитини.

Згідно
повідомлення Чорноморської ВК-74 (ар.с. 15)
ОСОБА_1 засуджена до позбавлення волі строком на 7 років, до праці
не залучається, оскільки має дитину у Будинку дитини при установі. Наявність
дитини у відповідача підтверджується також свідоцтвом
про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. (ар.с. 17).

З показань
свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, що були допитані у судовому засіданні,
виходить, що ОСОБА_2 добросовісно виконує свої опікунські обов'язки щодо
дитини, дівчинка завжди гарно вдягнена, вихована, повноцінно харчується, з боку
опікуна та членів її сім'ї оточена турботою та ласкою.

Таким чином,
позовні вимоги позивача знайшли підтвердження у судовому засіданні, ствердження
відповідача про неналежне виконання позивачем опікунських обов'язків
спростовані під час розгляду справи поясненнями позивача, представника органу
опіку та піклування, показаннями свідків та письмовими доказами.

З урахуванням того, що відповідач перебуває у місцях позбавлення волі, не
працює, суд вважає за необхідне стягувати з неї аліменти у меншому розмірі, ніж
просить позивач.

Згідно ст.88 ЦПК України
судовий збір (держмито) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
підлягають стягненню з відповідача.

У відповідності
до ст. 191 СК
України аліменти підлягають стягненню з дня подачі позову до суду, тобто з
30.03.2007р.

Керуючись
ст.ст.88,212,213,215,226,367 ЦПК України, ст.ст. 180,182,183, 191 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини
задовольнити.

Стягувати
щомісяця з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки м.Біла Церква Київської обл.,
яка відбуває покарання у Чорноморській ВК-74 м.Одеса, Люстдорфська дорога, 15 (відомості про
ідентифікаційний номер відсутні), аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення повноліття, на користь опікуна, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка мешкає
АДРЕСА_1, ідентифікаційний

НОМЕР_1,
у розмірі 1/6 частини
усіх видів заробітку ( доходу),
але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму відповідно до віку дитини, починаючи стягнення з
30.03.2007р.

Стягнути з
ОСОБА_1 в доход держави судовий збір (державне мито) в сумі 51 гр. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7гр.50коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини в межах сум платежу за місяць.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом 10
днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду
Дніпропетровської обл. через
Вільногірський міський суд.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання
апеляційної скарги рішення, що його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення направити відповідачу ОСОБА_1, яка не була присутня в судовому засіданні, в порядку ст. 222 ЦПК України.