Справа № 2 - 312/2007 року
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2007 року смт.Печеніг
и.
Печенізький районний суд Х
арківської області
в складі: головуючого - судд
і Іващенко Ю.П. при секретарі -
Ріпа І.В.
розглянувши у відкритому с
удовому засіданні в смт. Пече
ніги цивільну справу за позо
вом ОСОБА_1 до Печенізької
селищної ради про визнання ф
акту, що має юридичне значенн
я , про визнання права власнос
ті за заповітом третя особа: д
ержавний нотаріус Печенізьк
ого району,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суд
у з позовом про визнання факт
у, що має юридичне значення, пр
о визнання права власності з
а заповітом , посилаючись на т
ой факт, що 23 травня 1996 року ОС
ОБА_2, яка мешкала в АДРЕСА
_1 та якій на праві приватної
власності належав цей житло
вий будинок з надвірними буд
івлями , заповіла своїй дочці
- ОСОБА_1, з якою постійно м
ешкала за згаданою адресою, в
се своє майно (рухоме і нерухо
ме) в тому числі і житловий буд
инок. Заповіт було зареєстро
вано в реєстрі № 108 , 23 травня 1996 ро
ку.
В 2007 році позивач отримавши
юридичну консультацію, прий
няла рішення про реєстрацію
права власності на фактично
успадкований за заповітом жи
тловий будинок та його прода
ж. Ретельно ознайомившись з т
екстом заповіту, ОСОБА_1 в
становила, що її прізвище нап
исано з помилкою, а саме - ОСО
БА_1.
Саме помилка, що була допуще
на працівником Печенізької с
елищної Ради під час скла
дання тексту заповіту, унемо
жливила державну реєстрацію
прав та обов'язків власника ж
итлового будинку від померло
ї особи до позивача , а також р
еєстрацію ОСОБА_1 права вл
асності на житловий будинок
з надвірними будівлями за за
повітом, а також позбавила ії
права в майбутньому розпоря
джатися ним, відповідно до ст
атті 319 Цивільного Кодексу Укр
аїни 2003 року, яка зазначає, що в
ласник володіє, користується
, розпоряджається своїм майн
ом на власний розсуд.
В судовому засіданні предс
тавник позивача підтримав по
зовні вимоги ОСОБА_1 і про
сив суд їх задовольнити.
Представник відповідача в
судове засідання не з'явився
але надав суду письмову заяв
у в якій позов визнав в повном
у обсязі.
Представник Печенізької д
ержавної нотаріальної конто
ри в судове засідання не з'яви
вся, але надав суду письмову з
аяву, в якій просив суд розгля
нути справу без його участі.

Вислухавши представника п
озивача, свідка, дослідивши п
исьмові матеріали цивільної
справи, суд вважає позов таки
м, що підлягає задоволенню .Пр
и цьому суд виходить з наступ
ного.
ОСОБА_2 померла ІНФОРМА
ЦІЯ_2, тому до правовідносин
, пов'язаних с відкриттям спад
щини та набуттям спадку, в дан
ому випадку, відповідно до пу
нкту 4

Прикінцевих та Перехідних
Положень Цивільного Кодексу
України 2003 року, необхідно зас
тосовувати положення Цивіль
ного Кодексу України 1963 року .

Відповідно до статті 525 Циві
льного Кодексу України 1963 рок
у, який був чинним на той час, ч
асом відкриття спадщини визн
ається день смерті спадкодав
ця. З ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщин
у було відкрито за останнім м
ісцем проживання спадкодавц
я, відповідно до статті 526 Циві
льного Кодексу України 1963 рок
у.
ОСОБА_1, яка є єдиною дитин
ою померлої та якій спадкода
вець, відповідно до статті 534 Ц
ивільного Кодексу України 1963
року заповів все своє майно , д
о цього часу не зверталась до
відповідних державних орган
ів з заявою про прийняття спа
дщини в зв'язку з відсутністю
правових пізнань. Не зважаюч
и на це, позивач прийняла спад
щину з моменту її відкриття, т
ак - як відповідно до статті 549 Ц
ивільного Кодексу 1963 року фак
тично вступила в володіння с
падковим майном з моменту см
ерті спадкодавця. Це підтвер
джується тим, що ОСОБА_1 ме
шкала в житловому будинку на
момент смерті спадкодавця т
а продовжувала мешкати в ньо
му і до цього часу. ОСОБА_1 в
ела господарство, здійснювал
а догляд за будинком та його с
таном, городом та худобою, так
ож це підтверджується тим, що
рахунки за спожиту електрое
нергію надсилаються за адрес
ою: АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА
_1. Все це свідчить про те, що п
озивач сумлінно несе тягар в
иконання прав та обов'язків в
ласника успадкованого майна
.
Факт того, що ОСОБА_1 за з
аповітом має право на житлов
ий будинок АДРЕСА_1 підтве
рджується наступними докуме
нтами:
Згідно довідкою № 91 від 28.11.2007 р
оку, виданою КП «Печенізьке Б
юро Технічної Інвентаризаці
ї» про те, що ОСОБА_2 на прав
і приватної власності в АДР
ЕСА_1.
Згідно свідоцтва про прав
о власності на частку в спіль
ному майні подружжя , виданим
ОСОБА_2 09 вересня 1976 року та
зареєстрованому в Чугуївськ
ому міжміському БТІ 12 жовтня 1
976 року згадане домоволодіння
було спільним майном подруж
жя ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Після смерті останн
ього 15 лютого 1976 року , його поло
вина житлового будинку була
зареєстрована на ім'я ОСОБА
_5, яка таким чином стала влас
ником будинку в цілому . Факт т
ого, що ОСОБА_1 і, зазначена
в заповіті від 23 травня 1996
року як ОСОБА_6 є одна і т
аж сама особа підтверджуєтьс
я наступними документами:
Згідно свідоцтва про наро
дження НОМЕР_1 , виданому 27
березня 1954 року із якого витік
ає, що в подружжі ОСОБА_2 та
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 на
родилась дочка - ОСОБА_1;
Згідно свідоцтва про розір
вання шлюбу з якого витікає, щ
о після розірвання шлюбу в 1978 р
оці позивач набула прізвище
- ОСОБА_1 ;
Згідно довідки № 1046 від 07 люто
го 2003 року, виданою виконкомом
Печенізької селищної Ради
ОСОБА_1 в тому, що вона пр
овела поховання своєї матері
ОСОБА_2
Згідно паспорта громадяни
на України НОМЕР_2 виданим
08 листопада 2000 року Ленінським
РВ ХМУ УМВСУ в Харківській об
ласті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІ
Я_1, народилась в селищі П'ятн
ицьке.
Свідок ОСОБА_9 підтверд
ила той факт, що ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 є одна і таж сама ос
оба.
Визнання факту того, що ОС
ОБА_6 і ОСОБА_1 є одна і таж
сама особа має для позивача ю
ридичне значення.
Ніхто зі сторін не звернув
ся до суду з заявою про застос
ування позовної давності по
даному спору. Вказаний факт с
відчить про те, що сплив позов
ної давності не може

бути застосований та бути
підставою для відмови в позо
ві. Крім того, суд вважає ,що пр
ичини пропущенім позивачкою
позовної давності є поважни
ми.
Враховуючи вищенаведені о
бставини, а також те, що на жит
ловий будинок АДРЕСА_1 інв
ентаризовано в БТІ Печенізьк
ого району, з ІНФОРМАЦІЯ_2
(дати смерті ОСОБА_2) до теп
ерішнього часу будь - яка фізи
чна або юридична особа не зая
вила своїх прав на це майно, бу
дь - якою судовою або іншою дер
жавною установою право власн
ості на це майно не встановле
но та не скасовано , зважаючи н
а те, що, відповідно до ст. 549 Цив
ільного Кодексу України 1963 ро
ку, спадщина фактично прийня
та спадкоємцем з часу її відк
риття, керуючись ст.ст. 525-526, 534, 548-549
Цивільного Кодексу України 1
963 року, ст. ст. 316 - 319, 321- 322,380, пунктом 4 П
рикінцевих та Перехідних Пол
ожень Цивільного Кодексу Укр
аїни 2003 року, ст.ст. 6,8,10,11,209,212-215,256 ч.1 п.6 Ц
ивільного- Процесуального Ко
дексу України суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 з
адовольнити в повному обсязі
.
Визнати факт того , що ОСО
БА_6 , вказана в заповіті ОС
ОБА_2 від 23 травня 1996 року, і О
СОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, урод
женка с. П'ятницьке Чугуївськ
ого району (станом на 1940 рік) як
а зареєстрована в АДРЕСА_2
, мешкає АДРЕСА_1 є одна і т
аж сама особа.
Визнати за ОСОБА_1 прав
о власності за заповітом на ж
итловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскарже
не в Апеляційний суд Харківс
ької області через Печенізьк
ий районний суд Харківської
області шляхом подачі в 10-денн
ий строк з дня проголошення р
ішення, заяви про апеляційне
оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляці
йної скарги, з подачею її копі
ї до апеляційної інстанції а
бо в порядку ч.4 ст.295 ЦПК Україн
и.