УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року                                                                                          м.  Харків

Колегія
суддів апеляційного суду Харківської області з касаційного розгляду цивільних
справ у складі:

Колтунової А.І.,  Коровіна С.
Г.,  Маміної О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Київського районного суду м.  Одеси від 10 листопада 2005 року та на
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2006
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Одеської міської Ради,  третя особа - управління земельних ресурсів,  Управління "Центру державного земельного
кадастру",  про визнання рішення
Одеської міської Ради та державного акту на землю недійсним,  усунення перешкод у користуванні земельною
ділянкою, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2,
Одеської міської Ради,  третя
особа - управління
земельних ресурсів,  Управління
"Центру державного земельного кадастру",  про визнання рішення Одеської міської Ради та
державного акту на землю недійсним,
усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В позові позивач
посилався на те,  що він є власником
1325 частин домоволодіння АДРЕСА_1,  власницею іншої частини домоволодіння є
ОСОБА_2. У 2001 році йому стало відомо про отримання відповідачкою державного
акту на землю на підставі рішення Одеської міської Ради від 14 вересня 1999
року. Позивач вважає,  що рішення
Одеської міської Ради та державний акт на землю виданий з порушенням вимог
законодавства та повинні бути визнані недійсними. Крім того позивач
вказує,  що відповідачка ОСОБА_2.
перешкоджає позивачу в користуванні земельною ділянкою,  яка знаходиться в його користуванні.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від 10 листопада 2005 року,  ОСОБА_1
поновлений строк позивної давності. В задоволені позову ОСОБА_1  -відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2006 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1  - відхилено,  рішення
Київського районного суду м. Одеси від 10
листопада 2005 року
залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 10 листопада
2005 року та
ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2006
року скасувати,  посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи касаційної скарги,  дійшла висновку,  що касаційна скарга задоволенню не
підлягає,  виходячи з наступного.

Справа № 1382-КС-07                                                      Головуючий
1 ін ст. :
Гаращенко Д.Р.

Суддя доповідач:
Маміна О.В.

2

З
матеріалів справи вбачається,  що сторони
є співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1,
при цьому позивачеві належить 13/25 частин,  а відповідачці ОСОБА_2. - 1225 частин
вказаного домоволодіння. Рішенням Київського районного суду м.  Одеси від 31.03.1999 року був визначений порядок користування земельною
ділянкою,  згідно якого ОСОБА_2. у
користування виділялася земельна ділянка площею 306 кв.м.

За
заявою відповідачки після встановлення землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі рішенням Одеської міської ради від 14.09.1999 року
передано безкоштовно у приватну власність ОСОБА_2. земельну ділянку площею 0, 0308 га за адресою:
АДРЕСА_1,  для обслуговування житлового
будинку та господарський споруд. Та на підставі вказаного рішення виданий
державний акт не на право приватної власності на земельну ділянку.

Суд
першої інстанції,  відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_1 ,  та суд
апеляційної інстанції обґрунтовано послались на те,  що встановлення розміру земельної
ділянки,  що передавалась відповідачці у
власність,  проводився у відповідності із
актом обміру земельної ділянки,  що
фактично знаходиться у користування ОСОБА_2. після встановлення порядку
користування рішенням суду. Зазначення у рішенні суду від 31.03.1999 року площу
земельної ділянки,  що виділена
ОСОБА_2.,  306 кв.м. ,  зроблено на підставі висновку експерта,  який у своєму висновку зазначав,  що припускається помилка в розмірі 0, 5% (т.1
а.с. 24).

Даних
про порушення порядку прийняття рішення Одеською міською радою про передачу
земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2. та при видачі Державного акту
на право приватної власності на земельну ділянку матеріали справи та доводи
касаційної скарги не містять.

За таких
обставин висновок суду першої та апеляційної інстанцій про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_1 ,  колегія суддів
вважає обґрунтованим.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Доводи
скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для висновку,  що судом при розгляді справи допущенні
порушення норм матеріального чи процесуального права,  які передбачені  ст.  338-341 ЦПК
України,  як підстави для зміни рішень.

Згідно
із ч, 1  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими,  а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального
права.

Керуючись  ст. 332,
335,  336,
337,  343,  345 ЦПК України,  колегія суддів,

3

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення    Київського районного суду м.  Одеси від 10 листопада 2005
року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 січня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.