АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  МІСТА КИЄВА
МСП,  вул.  Володимирська,  15
Справа №
22-9728                 Головуючий у 1
інстанції - Кулікова С. В.
2007 рік                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

07 грудня 2007
року     Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

в складі:
головуючого - Ратнікової В.М.

суддів       - Семенюк Т.А. - Прокопчук Н.О.

при секретарі      - Погас О.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2007 року по
цивільній справі за позовом Філії «Кур»єрська Авіапошта України» ТОВ фірми «ЄМС
ОРТ» ЛТД до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Філії
«Кур»єрська Авіапошта України» ТОВ фірми « ЄМС ОРТ» ЛТД ,  третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з'явились в судове засідання,  дослідивши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 25 вересня 2007 року позов Філії «Кур»єрська Авіапошта України» ТОВ фірми
«ЄМС ОРТ» ЛТД задоволено .

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь Філії «Кур»єрська Авіапошта України» ТОВ фірми «ЄМС ОРТ»
ЛТД - 2346 грн. 56 коп. матеріальної шкоди; 250 грн. витрат на проведення
експертизи; 51 грн. - судового збору; 1 128 грн. 36 коп. штрафних санкцій у
зв"язку з невиконанням договірних зобов»язань; 938 грн. 36 коп. не
отриманого прибутку,  а всього стягнуто
4663 (чотири тисячі шістсот шістдесят три) гривні 28 коп.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1,  відмовлено.

2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Дніпровського районного
суду м. Києва від 25 вересня 2007 року та направити справу на новий судовий
розгляд до суду 1-ї інстанції.

Зазначав,  що висновки суду не відповідають обставинам
справи та вимогам закону,  а тому рішення
суду є незаконним.

Заслухавши
доповідь судці Ратнікової В.М. ,
пояснення осіб,  які з»явились в
судове засідання,  вивчивши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає    задоволенню з наступних підстав.

Як
встановлено судом,  09 листопада 2002
року,  приблизно о 16-00 годині по дорозі
в напрямку с. Шпильки Києво-Святошинського району між автомобілем «AVIA A»,
держномер НОМЕР_1,  що належав філії « Кур»єрська Авіапошта України» на праві
оренди під управлінням водія ОСОБА_2 та автомобілем ЗАЗ 110206, 1,  державний номер НОМЕР_2,  який належить на праві власності ОСОБА_1 та
під його управлінням сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно
постанови Дніпровського районного суду м.
Києва від 05.02.2003 року провадження по справі було закрито у
зв"язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне
правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності .
Проте,  постановою встановлено,  що винним у скоєнні дорожньо-транспортної
пригоди 09.11.2002 року є ОСОБА_1,
який,  керуючи автомобілем ЗАЗ
110206 д.н. НОМЕР_2,  не врахував
погодних умов та не справився з керуванням автомобіля,  внаслідок чого трапилася ДТП.

Відповідно
до вимог ч.3  ст.  61 ЦПК України,  обставини встановлені судовим рішенням у
цивільній,  господарській або адміністративній
справі,  що набрало законної сили,  не доказуються при розгляді інших справ,  у яких беруть участь ті самі особи або особа,  щодо якої встановлено ці обставини.

Поскільки
вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП
09.11.2002 року встановлена постановою Дніпровського районного суду м.
Києва від 05.02.2003 року,  то вона
доказуванню по даній справі не підлягає.

В
результаті ДТП,  автомобіль «AVIA
А»,  держномер НОМЕР_1 зазнав
технічних пошкоджень.

Згідно
акту автотоварознавчого дослідження № 1033 від 20.11.2002 року,  матеріальна шкода заподіяна власнику
автомобіля «AVIA
А»,  держномер НОМЕР_1,
внаслідок його пошкодження при ДТП складає 2346, 56 грн.

Відповідно
до вимог  ст.  440 ЦК
України 1963 року,  шкода,  заподіяна особі або майну громадянина,  а також шкода,  заподіяна організації,  підлягає відшкодуванню особою,  яка заподіяла шкоду у повному обсязі.

Той,  хто заподіяв шкоду,  звільняється від її відшкодування,  якщо доведе,
що шкоду заподіяно не з його вини.

Колегія
суддів вважає,  що суд 1-ї інстанції дав
належну оцінку доказам і у відповідності до вимог закону прийшов до
обґрунтованого висновку про те,  що
відповідальність за заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоду в
даному випадку несе ОСОБА_1,  який
керував автомобілем « ЗАЗ 110206, 1» державний номер НОМЕР_2 ",  що належить йому на праві власності та визнаний
винним у скоєнні ДТП. Проте,  суд 1-ї інстанції помилково застосував до даних
правовідносин  ст. . 1166 ЦК України,  оскільки ДТП сталася 09
листопада 2202 року і в даному випадку підлягає застосуванню  ст. . 440 ЦК України 1963 року,
який діяв на час скоєння ДТП.
Проте,  дана помилка на правильність
висновків суду не впливає.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про те,  що
винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2
безпідставні,  оскільки ОСОБА_1,  відповідно до вимог  ст. . 60 ЦПК України не надав суду
належних та допустимих доказів

3

на-підтвердження
своїх доводів. До адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не
притягувався,  вина його у скоєнні даної ДТП не встановлена.

Законним
та обґрунтованим є також висновок суду 1-ї інстанції про стягнення з
відповідача на користь позивача 1 128 грн. 36 коп. штрафних санкцій у зв'язку з
невиконанням договірних зобов»язань та 938 грн. 36 коп. не отриманого
прибутку,  оскільки в результаті ДТП автомобіль
позивача отримав технічні пошкодження з вини відповідача і не прибув в місто
Житомир,  куди був направлений для виконання
своїх зобов'язань щодо здійснення доставки кореспонденції в строк 09.11.2002
року відповідно до договору на надання послуг від 08.11.2002 року,  укладеного між Філіалом « Кур»єрська
Авіапошта України» та СПД ОСОБА_3
Вартість даної доставки становила 1 128 грн.36 коп. Відповідно до п.6.2
договору,  у випадку ненадання
транспортного засобу для доставки кореспонденції за зазначеною адресою
виконавець сплачує замовнику штраф в розмірі вартості доставки. 15 січня 2003
року позивач отримав претензію № 1 від СПД ОСОБА_3 про сплату штрафу за
невиконання договірних зобов'язань у розмірі 1128, 36 грн.,  який був сплачений позивачем СПД ОСОБА_3 12
березня 2004 року відповідно до квитанції ( а.с.  69). Таким чином,  позивачу завдана також матеріальна шкода
внаслідок сплати штрафних санкцій в сумі 1128, 36 грн. та не отриманого
прибутку за невиконане з вини відповідача замовлення в сумі 938 грн. 36
коп.,  а тому доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 про незаконність та необґрунтованість рішення суду в цій частині також
є безпідставними.

Рішення
суду,  відповідає вимогам закону,  зібраним доказам,  обставинам справи і підстав для його
скасування з мотивів,  викладених,  в апеляційній скарзі,  не вбачається.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  303,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього
суду касаційної скарги.