Справа № 22-4019/07
інстанції: Геэць Ю.В.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007
року   м. Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:   Приймака В.М.

суддів:  Мануйлова
Ю.С. Подліянової Г.С.

при
секретарі:  Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м. Запоріжжі на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя
від 24 вересня 2007року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в м. Запоріжжі про зобов'язання до
відшкодування додаткових витрат, пов'язаних з перебуванням на стаціонарному
лікуванні,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні
2007 р. ОСОБА_1 3вернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначав, що 6 липня
2006 р. в результаті
повторного медичного огляду обласною медико-соціальною експертною комісією № 3
йому була встановлена безстроково третя група інвалідності та 50 % втрати
професійної працездатності. З 22 січня 2007 р. по 6 лютого 2007 р. він знаходився
на стаціонарному лікуванні у відділенні профпатології Запорізької обласної
клінічної лікарні. Під час проходження курсу лікування був змушений придбати за
власні кошти призначені лікарями медичні препарати. Після виписки зі
стаціонарного лікування звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати йому
понесені витрати на придбання ліків. Однак, відповідач своєю постановою від 3
березня 2007 р. № 2824 по суті відмовився відшкодувати понесені ним витрати,
пов'язані з перебуванням на стаціонарному лікуванні, мотивуючи це тим, що
потреба у такому лікуванні не встановлена МСЕК. 25 липня 2006 р. звернувся в
обласний центр медико-соціальної експертизи, який встановив йому таку потребу.
Разом з тим, відповідач повторно відмовився відшкодувати понесені ним витрати,
пов'язані з перебуванням на стаціонарному лікуванні, мотивуючи це
неправомірністю рішення обласного центру медико-соціальної експертизи,
запропонувавши провести повторно його огляд.

На
виконання вказаної вимоги він з 25 жовтня по 7 листопада 2006 року повторно
пройшов обстеження в спеціалізованому Українському державному НДІ
медико-соціальних проблем інвалідності м. Дніпропетровська. Однак, відповідач
відмовився відшкодувати витрати на додаткову допомогу, оскільки вважає, що
висновок МСЕК не відповідає висновкам УДНДІССПІ. Вважає дії відповідача
незаконними і просить відшкодувати йому додаткові витрати на придбання ліків в
період стаціонарного лікування у відділенні профпаторлогії Запорізької обласної
клінічної лікарні з 22 січня 2007 р. по 6 лютого 2007 р. в розмірі 1101 грн. 85
коп., стягнути моральну шкоду у сумі 5 000 грн., а також вішкодувати додаткові
витрати,

пов'язані з
перебуванням на стаціонарному лікуванні на період встановлений висновком МСЕК.

Рішенням
Орджонікідзеського районного суду м. Запоріжжя від 24 вересня 2007 року позов
задоволено частково.

Зобов'язано
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Запоріжжі відшкодувати
ОСОБА_1 додаткові витрати, пов'язані з перебуванням на стаціонарному лікуванні
у розмірі 1101 грн. 85 коп.

В решті
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Запоріжжі,
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині
відшкодування ОСОБА_1 додаткових витрат, пов'язаних з перебуванням на
стаціонарному лікуванні скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у
позові відмовити.

В іншій
частині рішення суду не оскаржувалось.

Вислухавши
доповідача, дослідивши обставини справи та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно
до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно
до ст..34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року № 1105-Х1У
(надалі - Закон   , № 1105-Х1У) Фонд
соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та
соціальну допомогу, втому числі на додаткове харчування, придбання ліків,
спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування,
протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів
пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК. Витрати на
ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання
санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначається на
підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або
рахунків про їх вартість.

Частково
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд виходив з того, що потреба його у
додаткових видах допомоги визначена випискою з акту огляду МСЕК про результати
визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у
додаткових видах допомоги серії НОМЕР_1 та довідкою про результати визначення
ступеня втрати професійної працездатності у відмотках, потреби у додаткових
видах допомоги з доповненням про лікування в умовах профпатології стаціонару
Запорізької обласної клінічної лікарні (а.с.6, 7).

При
цьому суд обґрунтовано виходив з того, що витрати, понесені позивачем на
придбання ліків на період знаходження на стаціонарному лікуванні, визначені
довідкою, виданою КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» від 5 лютого 2007 р.
№ 718 (а.с. 17) та касовими чеками на придбання медикаментів на суму 1101 грн.
85 коп.

З
пояснень допитаної в якості спеціаліста - головного лікаря (головного експерта
обласного Центру МСЕ) Машихіної вбачається, що порушень привнесенні змін до
довідки про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у
відсотках, потреби в додаткових видах допомоги МСЕК не було допущено і що
підставою для цього було звернення ОСОБА_1

Постановою
від 3 березня 2007 р. № 2824-Д відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
м. Запоріжжі ОСОБА_1 частково задоволені вимоги про відшкодування витрат на медичну
та соціальну допомогу у сумі 130 грн., в іншій частині вимог відмовлено.

Відповідно
до ст.37 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань може відмовити у страхових виплатах і
наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце :

1)
навмисні дії потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового
випадку;

2)         подання роботодавцем або потерпілим
Фонду соціального страхування від нещасних

випадків свідомо
неправдивих відомостей про страховий випадок;

3)         вчинення застрахованим умисного
злочину, що призвів до настання страхового випадку.

Зважаючи на
викладене, суд прийшов до правильного висновку про безпідставність відмови

відповідача у
виплаті позивачу додаткових витрат, пов'язаних з перебуванням на стаціонарному
лікуванні у відділенні профпатології ЗОКЛ.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду, викладених в
оскаржуваному рішенні.

Оскільки
постановлене судом рішення відповідає матеріалам справи і вимогам закону, суд
першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи і дав їм належну
оцінку, судова колегія вважає, що воно є законним і обґрунтованим і не може
бути скасовано.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Запоріжжі
відхилити..

Рішення рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя
від 24 вересня 2007 року у цій справі залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена
протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.