Справа № 2-203 7/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 червня 2007
року Оболонський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого
судді Маринченко М. М. ,

при секретарі
Пахар Ю.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,  трьох процентів річних від простроченої суми
та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У квітні
2007 року
ОСОБА_13вернувся до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2,  уточненим в процесі розгляду справи,  посилаючись на те,  що 17
жовтня 2005 року
відповідач позичив у нього грошову суму у розмірі 10000 доларів
СІЛА,  яку зобов'язався повернути на
першу його вимогу,  про що було складено
письмову розписку. 28 листопада
2005 року
відповідач позичив у нього грошову суму у розмірі 20000 доларів США,
яку також зобов'язався повернути на першу його
вимогу,  про що було складено письмову
розписку. Проте його вимогу про повернення сум позики до кінця весни 2006 року відповідач
не виконав,  борг до цього часу не
повернув.

У
зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму позики
у розмірі 151500 грн. ((10000 доларів США + 20000 доларів США)х5, 05(вартість 1 долара США за курсом
Національного банку України); три проценти річних від простроченої суми за
період з 1 червня 2006 року по день
винесення рішення у розмірі 4460
грн. 16 коп.
(виходячи з 368 днів
прострочення) та 5000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те,  що він зазнав
переживань та втрати нервової енергії внаслідок невиконання відповідачем своїх
зобов'язань щодо повернення суми позики. Також позивач просив стягнути з
відповідача на його користь судові витрати: сплачений ним судовий збір у
розмірі 1687 грн.,  оплачені витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30
грн.,  а також витрати на правову
допомогу у розмірі 7575 грн.

В
судовому засіданні позивач та його представник вказані позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Відповідач
в попередньому судовому засіданні позов визнав в частині стягнення з нього на
користь позивача сум позики,  отриманих
відповідно до розписок від 17
жовтня 2005 року та
від 28 листопада
2005 року,  а також трьох процентів річних від
простроченої суми,  зазначивши,  що у нього немає можливості віддати борг в
повному обсязі. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнав в
повному обсязі.

В судове
засідання відповідач не з'явився,  про
час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,  причини неявки суду не повідомив. За таких
обставин суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши
пояснення позивача,  представника
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
1046 ЦК України
за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій
стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві
таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж
роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей
або інших речей,  визначених родовими
ознаками.

Статтею 1047 ЦК України
визначено,  що договір позики укладається
у письмовій формі,  якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян,  а у випадках,  коли позикодавцем є юридична особа,  -
незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка позичальника або інший документ,  який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судом
встановлено,  що 17 жовтня 2005 року відповідач
позичив у позивача грошову суму у розмірі 10000
доларів США,  яку зобов'язався повернути на першу вимогу
позикодавця,  що підтверджується
розпискою відповідача. 28
листопада 2005 року
відповідач позичив у позивача грошову суму у розмірі 20000 доларів США,
яку зобов'язався повернути на першу вимогу
позикодавця,  що також підтверджується
розпискою відповідача.

Відповідно
до ч. 1  ст.  1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій
самій сумі або речі,  визначені родовими
ознаками,  у такій самій кількості,  такого самого роду та такої самої
якості,  що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку,  що
встановлені договором.

Якщо
договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги,  позика має
бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення
позикодавцем вимоги про це,  якщо інше не
встановлено договором.

Відповідно
до ч. 1  ст.  530 ЦК України
зобов'язання,  строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,  яка
неминуче має настати,  підлягає виконанню
з настанням цієї події.

З
пояснень позивача вбачається,  що у
березні-квітні 2006 року ним
було пред'явлено відповідачеві вимогу про повернення боргу до кінця весни 2006 року. Таким
чином відповідач зобов'язаний був повернути позику у строк до 1 червня 2006 року,  проте вказане зобов'язання не виконав.

За таких
обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню неповернута сума
позики у розмірі 151500 грн.
виходячи з вищенаведених розрахунків позивача.

Відповідно
до ч. 2  ст.  625 ЦК України
боржник,  який прострочив виконання
грошового зобов'язання,  на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення,  а
також три проценти річних від простроченої суми,  якщо інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У
зв'язку з наведеним позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох
процентів річних від простроченої суми з 1
червня 2006 року по
день ухвалення рішення є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Визначаючи
розмір трьох процентів річних від простроченої суми суд виходить з наступних
розрахунків. Сума позики становить 151500
грн. Кількість днів прострочення за період з 1 червня 2006
року по 4 червня 2007 року включно
становить 369 днів.
Три проценти річних від простроченої суми становить 4594 грн. 81 коп.,  зокрема (151500x3:100):365х
369=4594, 81.

Позовні
вимоги позивача про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди задоволенню
не підлягають,  оскільки позивачем не
надано суду доказів,  які б
підтвердили,  що він зазнав моральних
страждань внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення
суми позики.

Відповідно
до ч. 1  ст.  88,
ст.  84
ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені
ним та документально підтвердженні судові витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог,  зокрема
судовий збір у розмірі 1560
грн. 95 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 30
грн.,  а також витрати на правову
допомогу у розмірі 840 грн.

Визначаючи
граничний розмір відшкодування відповідачем витрат на правову допомогу,  які понесені позивачем на підставі договору
від 2 лютого 2007 року у розмірі 7575 грн. та
підтверджені меморіальним ордером №
14705 від 2 лютого 2007 року,  суд оцінив складність правового регулювання
спірних правовідносин з метою

визначення часу, затраченого адвокатом на складання
позовної заяви, та визначив тривалість судових засідань, в яких брав участь
адвокат, і вважає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» він не
може перевищувати сорока відсотків розміру мінімальної заробітної плати (420 грн.) за кожну з
п'яти годин роботи особи, що надавала правову допомогу.

На підставі  ст.
ст.  530, 625, 1046, 1047, 1049, 1051
Цивільного кодексу України, керуючись  ст.
ст.  10, 60, 79, 84, 88, 212-215 ЦПК
України, Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних
справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,
неповернуту сума позики у розмірі 151500
грн.; 4594 грн. 81 коп. - три проценти
річних від простроченої суми, а всього 156094
грн. 81 коп.
(сто п'ятдесят шість тисяч дев'яносто чотири гривні вісімдесят одна копійка).

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати: судовий збір у розмірі 1560 грн. 95 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн., а також
витрати на правову допомогу у розмірі 840
грн., всього 2430 грн. 95 коп. (дві тисячі
чотириста тридцять гривень дев'яносто п'ять копійок).

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до апеляційного суду
м.  Києва через Оболонський районний суд
м.  Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя            М. М. Маринченко