Справа № 2- 718/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 березня 2007 року                                          Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя

у складі:
головуючого судді                       Трофимової
Д.А.

при
секретарі                             Золотухіній
І.В.,

за
участю адвоката                    ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Запоріжжі
справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом вселення його в
цю квартиру, та визначення порядку користування квартирою між співвласниками,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду с
позовною заявою про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом
вселення в цю квартиру, та визначення порядку користування квартирою між
співвласниками. В позові вказував, що згідно рішення Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 11.11.2005р. та ухвали цього суду від 01.12.2005р. йому в
ідеалі належить на праві власності 3/8
частини квартири АДРЕСА_1 у
порядку спадкоємства по заповіту після смерті його бабусі -ОСОБА_4., а
відповідачу - 5/8 частини
цієї квартири.

Загальна площа квартири становить 53.11
кв.м, жила площа -
37.59 кв.м, 1 кімната - 23.58 кв.м, 2 кімната - 14.01 кв.м. Між ними є
спір про порядок користування квартирою. На його пропозиції викупити його
частку чи обміняти квартиру відповідач не реагує, до квартири його не впускає і
заявив, що не запустить нікого до своєї смерті. В квартирі проживає зараз
відповідач, фактично користується і його часткою, вони з ним не є членами
однієї сім'ї. Він, позивач, проживає з сім'єю у м. Сімферополі, де орендує
житло. Квартира розташована на 2-му поверсі 4-х поверхового будинку, зробити
додатковий окремий вихід із неї, провести її розділ на дві ізольовані квартири
неможливо з технічних підстав, і це загальновідомий факт.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив суд вселити його в спірну
квартиру, зобов'язав відповідача усунути перешкоди в її користуванні шляхом
надання йому ключа від вхідної двері та визначити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1,
виділив йому жилу кімнату №
3, площею 14.01 кв.м, а відповідачу - жилу кімнату № 2, площею 23.58 кв.м. У
сумісному користуванні залишити: коридор № 1 площею 5.06 кв.м, кухню № 4 площею
8.02 кв.м, туалет № 5 площею 1.35 кв.м.

У жовтні 2006 року ОСОБА_1 подав заяву про уточнення
позовних вимог, в якій вказує, що у зв'язку з проведеною по справі у вересні
2006 року судовою будівельно-технічною експертизою проведені нові обміри площі
приміщень, які складають: загальна площа квартири становить 52.77 кв.м, жила
площа - 35.2 кв.м: одна кімната - 23.5 кв.м, 2 кімната - 11.7 кв.м, коридор - 5.2
кв.м, кухня - 7.3 кв.м, туалет - 1.4 кв.м, ванна кімната - 2.7 кв.м. Тому з
урахуванням цих змін ОСОБА_1 просить усунути перешкоди в користуванні квартирою
АДРЕСА_1 шляхом
вселення його в цю квартиру та зобов'язати
відповідача  передати  йому
ключі  від  квартири,
а  також  визначити
порядок

2

користування
цією квартирою, виділив йому жилу кімнату №
3 жилою площею 11.7 кв.м, ОСОБА_2. - жилу кімнату № 2 площею 23.5 кв.м, а
коридор № 1 площею 5.2 кв.м, кухню № 4 площею 7.3 кв.м, ванну кімнату № 5 площею
2.7 кв.м, туалет № 6 площею 1.4
кв.м, вхід до квартири -
залишити у сумісному користуванні. Стягнути з відповідача на його користь:
витрати на проведення судової експертизи -
958 грн. 42 коп.,
витрати по сплаті держмита -
8 грн. 50 коп. і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи - 7 грн. 50 коп., а всього - 974 грн. 42 коп.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5.
підтримав уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_6. позов не визнає, але згодна щоб з
відповідача були стягнуті судові витрати у сумі 974 грн. 42
коп.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, свідків, перевіривши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2005р. та
ухвалою суду від 01.12.2005р. визнано право власності: за ОСОБА_1 - на 3/8 частини квартири
АДРЕСА_1 у
порядку спадкоємства по заповіту, а за ОСОБА_2. - на 1/8
частину квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкоємства по закону, після померлої ОСОБА_4. Обидва судових рішення
набрали чинності (а.с. 5-8).

Крім того, згідно копії технічного паспорту, складеного станом на
22.01.2002р. ОСОБА_2 належить 1/2
частина квартири АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською
районною адміністрацією 15.01.2002 року за № 13178 (а.с. 10-11).

Таким чином, фактично ОСОБА_2. в спірній квартирі належить 5/8 частини, а
за ОСОБА_1 згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
серія СВУ № 514153, виданого 01.02.2006р. ОП "Запорізьке міжміське бюро
технічної інвентаризації", зареєстровано право власності на 3/8 частини
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Представник позивача ОСОБА_5. пояснив, что між позивачем та відповідачем є спір про порядок користування
квартирою. На пропозиції позивача викупити його частку чи обміняти квартиру
відповідач не реагує, до квартири ОСОБА_1. не
впускає і заявив, що не запустить нікого до своєї смерті в цю квартиру, ключі
від вхідної двері квартири ОСОБА_1 не
передає. ОСОБА_1 іншого житла не має.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що вони неодноразово
приходили із ОСОБА_1 в спірну квартиру, але ОСОБА_2. відмовлявся його впускати
до квартири. Ключей від
квартири ОСОБА_1 не має.

Представник відповідача ОСОБА_6. в судовому засіданні пояснила, що її
довіритель категорично заперечує проти того, щоб позивач проживав в квартирі,
але згоден сплатити витрати на проведення експертизи, по сплаті державного мита
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній
частковій власності.

Із роз'яснень, що є в п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах за позовами про захист права приватної
власності" № 20 від
22.12.1995р. із змінами, внесеними згідно з Постановою ПВСУ № 15 від
25.05.98р., квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю,
на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо
виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами,
які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в
такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок
користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як вбачається з копії технічного паспорту, технічної
характеристики спірна квартира розміщена на 2 поверсі 4
поверхового будинку і складається   з
двох окремих кімнат жилою

3

площею 23.5 кв.м и 11.7 кв.м, балкона- 0.97 кв.м, підсобних
приміщень: кухні площею 7.3 кв.м, ванної кімнати - 2.7 кв.м, туалета - 1.4
кв.м, коридора - 5.2 кв.м (а.с. 86-87).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 26.09.2006р. розділити квартиру АДРЕСА_1 між співвласниками у відповідності з належними 3/8
частинами - ОСОБА_1 і 5/8 частинами - ОСОБА_2. в натурі неможливо, тому що на
3/8 частини необхідно виділити жилу кімнату площею 13.2 кв.м; на 5/8 частини
необхідно виділити жилу кімнату площею 22
кв.м, а спірна двокімнатна квартира має дві жилі кімнати: № 2 площею 23.5 кв.м і № 3 площею 11.7 кв.м, в
загальному користуванні необхідно залишити всі підсобні приміщення. Можливо
встановити порядок користування квартирою з відступом від ідеальних часток.
Позивачу в спірній квартирі виділити на 3/8
частини: жилу кімнату №
3 площею 11.7 кв.м,
остаточною балансовою вартістю 2795
грн., що складає 16/50
частини квартири і менше визначеного остаточною вартістю на 444 грн. Відповідачу
ОСОБА_2. виділити на 5/8
частини квартири: жилу кімнату №
2 площею 23.5 кв.м,
балкон площею 0.97 кв.м,
загальною площею з балконом 24.47
кв.м остаточною балансовою вартістю 5845
грн., що складає 34/50
частин і більше визначеного остаточною балансовою вартістю на 444 грн. В загальне
користування співвласників виділити: коридор № 1 площею 5.2
кв.м, кухню № 4 площею
7.3 кв.м, ванну кімнату № 5 площею 2.7 кв.м, туалет № 6 площею 1.4 кв.м,
загальною площею 16.6 кв.м,
остаточною балансовою вартістю 3965
грн. (а.с. 59-77).

Із роз'яснень, що є в п. 6
Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок" № 7 від
04.10.1991р. із змінами, внесеними згідно з Постановами ПВСУ № 13 від 25.12.92р., № 15 від 25.05.98р. якщо
виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це
позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами,
кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня,
коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної
часткової власності.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5. згодні з тим, щоб позивачу у
користування була виділена жила кімната площею 11.7 кв.м, тобто на 1.5
кв.м менше визначеного на його 3/8
частини (13.2 -
11.7), а відповідачу -
жила кімната площею 23.5
кв.м, що на 1.5 кв.м
більше визначеного на його 5/8
частини (23.5 - 22).

Аналізуючи у сукупності зібрані і досліджені по справі докази, суд вважає
за необхідне усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 його приватною власністю, тобто вселити його в спірну
квартиру, зобов'язавши відповідача передати позивачу ключ від вхідної двері
квартири. А оскільки сторони добровільно не можуть визначити порядок
користування спірною квартирою, суд вважає можливим визначити порядок
користування нею за єдиним, викладеним у висновку експерта, варіантом
користування спірною квартирою.

Викладений експертом порядок користування спірною квартирою, хоч і з
відступом від ідеальних часток, не утискає інтересів відповідача. Позивач у
своєму уточненому позові і його представник в судовому засіданні просять про
виділ позивачу жилої кімнати розміром 11.7
кв.м, знаючи, що це менше на 1.5
кв.м, ніж доводиться на частку позивача. Більш того, представник позивача,
в долученій до матеріалів справи заяві, просить не вирішувати в судовому
засіданні питання про можливу компенсацію у зв'язку з виділом позивачу в
користування меншої частки жилої площі (а.с. 82 - 83, 115).

У зв'язку із чим, суд не стягує компенсацію з відповідача
на користь позивача за користування відповідачем більшою площею, ніж визначено
йому у відповідності з його часткою.

Суд не приймає доводи представника відповідача в тій
частині, що позов не може бути задоволено, оскільки розміри жилих кімнат і
загальної жилої площі спірної квартири, що вказані в технічній характеристиці техпаспорта, зареєстрованого
22.01.2002р. не співпадають з розмірами жилих кімнат і загальної жилої площі,
що вказані у висновку експерта, оскільки суд за достовірні   приймає
відомості   технічного   паспорту
на   спірну   квартиру,
що   складений

4

Запорізьким
міжміським бюро технічної інвентаризації, і підписан головним інженером БТІ,
які відповідають розмірам, що вказані в проведеній експертом БТІ експертизі.
Підрахунок площ квартир в жилих будівлях визначався експертом на підставі
наказу Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального
господарства України від 08.02.2006р. за №
42 відповідно вимогам ДБНВ.2.2.-15-2005р. (а.с. 59-77, 86-87).

Крім того, як вбачається із співставлення технічних характеристик жилих і
підсобних приміщень після складення першого технічного паспорту, розміри їх
змінилися, тому що в першому технічному паспорті була відсутньою ванна кімната,
а в техпаспорті від 26.09.2006р. ванна кімната площею 2.7 кв.м є у складі
підсобних приміщень. Позивач, уточнюючи позовні вимоги, в своїй заяві також
вказує, що раніше ванної не було, а зараз вона є.

Оскільки позов задовольняється, з відповідача підлягають стягненню і
понесені позивачем судові витрати: витрати на проведення судової експертизи -
958 грн. 42 коп., витрати по сплаті держмита - 8 грн. 50 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 7 грн. 50 коп., а всього -
974 грн. 42 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 27, 31, 79, 88, 208, 209,
212-215, 218, 223 ЦПК України, ст.ст. 364-365,
386, 391 ЦК України, ст. 48
Закону України "Про власність", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням: вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати
ОСОБА_2 передати ОСОБА_1 ключі від вхідної двері квартири АДРЕСА_1.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1: виділити у користування ОСОБА_1 на 3/8
частини його частки -
житлову кімнату № 3 площею 11.7 кв.м з
остаточною балансовою вартістю 2795
грн., що складає 16/50
частини квартири та менше визначеного остаточною балансовою вартістю на 444 грн.

Виділити у користування ОСОБА_2 на 5/8
частин його частки -житлову
кімнату № 2 площею 23.5 кв.м, балкон
площею 0.97 кв.м.,
загальною площею з балконом 24.47
кв.м з остаточною балансовою вартістю 5845
грн., що складає 34/50
частини квартири та більше визначеного остаточною балансовою вартістю на 444 грн.

В спільне користування співвласників ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 виділити: коридор №
1 площею 5.2 кв.м, кухню № 4 площею 7.3 кв.м, ванну кімнату № 5 площею 2.7
кв.м, туалет № 6 площею 1.4
кв.м, загальною площею 16.6
кв.м з остаточною балансовою вартістю 3965
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові
витрати: 958 грн. 42 коп. - витрати на
проведення судової будівельно-технічної експертизи, витрати по сплаті
державного мита в сумі 8
грн. 50 коп. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 7 грн. 50 коп., а всього 974 грн. 42 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області через районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.