Справа № 22ц-1906/07р.                 Головуюча    по
1   інстанції     Агєєва Л.І.
Суддя-доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

18   жовтня
2007  року        колегія   суддів
судової  палати   в
цивільних  справах апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої      -
Буренкової К.О., суддів: Козаченка В.І.,   Довжук Т.С,

при
секретарі судового засідання   Гапєєвій
Т.В.,

за
участю стягувача                    ОСОБА_2.,

представника
боржника               ОСОБА_3,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали

за апеляційною
скаргою арбітражного керуючого ОСОБА_1

на  ухвалу судді Заводського районного суду   м. Миколаєва від   09 липня 2007 року за заявою

ОСОБА_2

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИЛА:

11
червня 2007 року ОСОБА_2. звернулась до суду з заявою про
видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ліквідатора Відкритого
акціонерного товариства «Суднобудівна верф «Меридіан» 2790 грн. 58 коп.
нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

12
червня 2007 року суддею Заводського районного суду м.
Миколаєва виданий судовий наказ, яким вимога ОСОБА_2. задоволена.

04 липня
2007 року до суду надійшла заява ОСОБА_1про скасування судового наказу в
зв'язку з порушенням судом норм, які регулюють правовідносини при визнанні
боржника банкрутом, а також у зв'язку з безпідставним стягненням боргу по
заробітній платі з арбітражного керуючого.

Ухвалою
судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 09 липня 2007 року заяву
арбітражного керуючого про скасування судового наказу залишено без розгляду на
підставі ч. 2 ст. 106 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі арбітражний керуючийОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та
направити його заяву до того ж суду для розгляду по суті. На думку апелянта,
ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так,
залишаючи заяву про скасування судового наказу без розгляду за ч. 2 ст. 106 ЦПК
України, суддя виходив з того, що заявник не надав доказів його повноважень для
звернення з такою заявою, а також доказів дотримання ним строків звернення з
заявою, передбачених ст. 104 ЦПК України.

Між тим
з таким висновком судді погодитися не можна, оскільки він не відповідає вимогам
процесуального законодавства.

З
матеріалів справи вбачається, що судовим наказом від 12 червня 2007 року суддею
стягнуто особисто з арбітражного керуючого відкритого акціонерного товариства
«Суднобудівна верф «Меридіан» ОСОБА_1на користь ОСОБА_2. нараховану, але не
виплачену заробітну плату.

За таких
обставин звернення ОСОБА_1з заявою про скасування зазначеного наказу не
потребує його повноважень на таке звернення та на особистість звернення.

Крім
того, згідно ч. 2 ст. 104 ЦПК України боржником протягом десяти днів з дня
отримання судового наказу надається заява про його скасування.

З
повідомлення про вручення ОСОБА_1. судового наказу вбачається, що судовий наказ
йому було вручено 20 червня 2007 року (а.с. 8). Вказаний факт засвідчено також
і довідкою підприємства зв'язку від 03 серпня 2007 року (а.с. 24). Заяву про
скасування судового наказу здано ОСОБА_1. на пошту 26 червня 2007 року (а.с.
25).

Відповідно
до положень ч. 6 ст. 70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його
закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано
на пошту.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що у судді не було підстав для застосування
положень ч. 2 ст. 106 ЦПК України та залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, а
тому ухвала судді підлягає скасуванню з направленням заяви про скасування
судового наказу на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст.
301, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
судді Заводського районного суду Миколаївської області від 09 липня 2007 року
скасувати, а справу направити до того ж суду для розгляду заяви про скасування
судового наказу.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.