Категорія № 21 (2)                                                                     інстанції -Пустовіт О.Г.
Доповідач Соколан Н.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

1 листопада 2007 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Барильської
А.П.

суддів - Соколан Н.О.,Ляховської
І.Є..

при секретарі Юровській О.Ю.

за участю - позивача ОСОБА_1

представника ВАТ "Страхова
компанія "Дніпро"

ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за
апеляційними скаргами представника Відкритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Дніпро» ОСОБА_2, Товариства
з обмеженою відповідальністю «Ерфолг» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня
2007 року за позовом ОСОБА_1
до Товариства з обмеженою відповідальністю
«Ерфолг», Відкритого акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпро» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних злочином

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2007 року
часткового задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

На його користь у відшкодування майнової шкоди стягнуто з ВАТ «Страхова компанія «Дніпро» 16816,22 гривень, з ТОВ
«Ерфолг» - 510 гривень.

Стягнуто на
користь ОСОБА_1 з ТОВ
«Ерфолг» у відшкодування моральної шкоди 30
тисяч гривень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Відкритого акціонерного

товариства «Страхова компанія «Дніпро» ставить
питання про скасування

рішення суду та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні

позовних вимог до           Відкритого акціонерного товариства «Страхова

компанія
«Дніпро» у зв'язку з тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норма матеріального та
процесуального права. Зокрема, на думку представника
відповідача , суд не вірно встановив розмір страхового відшкодування, так як
не взяв до уваги, що п. 2 Договору, де

2

гривень та п. З Положення про порядок і умови проведення обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних
засобів», затвердженого постановою КМУ від
28.09.1996 року № 1175, де зазначено, що заподіяному
шкоду здоров'ю третьої особи в наслідок ДТП., страховик здійснює виплату страхового відшкодування в межах страхової суми, у разі
встановлення третій особі інвалідності П групи - 80 відсотків страхової суми, тобто 6800 гривень. Крім того Законом України «Про
страхування» від 7.03. 1996 року Ш 8596 страхове
відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Договором і Положенням не передбачено страхування упущеної вигоди, тому упущена
вигода не може бути стягнута з ВАТ «Страхова компанія «Дніпро».На думку
апелянта, суд не з'ясував всі обставини по справі,
не застосував норми законодавства України, що підлягають застосуванню.

В апеляційній скарзі ТОВ «Ерфорлг» ставить питання про зміну рішення в частині стягнутого розміру моральної шкоди,
оскільки судом не взято до уваги при ухваленні
рішення, що ТОВ є збитковим, при стягненні сум відшкодування моральної шкоди його працівники залишаться без заробітної плати; судом не взято до уваги матеріальне
становище водія ОСОБА_3, у якого на утриманні 3
дітей. Крім того, суд повинен був застосувати норму матеріального
права при відшкодуванні моральної шкоди, посилаючись
на ст. 1188 ЦК України, а не 1167 ЦК України.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах апеляційних
скарг та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 18 квітня 2004 року сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої
зіткнулися автомобіль ВАЗ-21099, реєстраційний
номер НОМЕР_1, яким керував водійОСОБА_1, та належний відповідачеві ВАТ
"Ерфолг" мікроавтобус "Пежо Карсан", реєстраційний
номерНОМЕР_2, яким керував водій ОСОБА_3(третя особа по справі).

В результаті ДТП,ОСОБА_1, згідно
висновку СМЕ №1924 від 15.06. 2004 року, отримав тяжкі
тілесні ушкодження. Висновком МСЕК № 399559 від
12.08.2004 року йому встановлена друга група інвалідності з протипоказанням всіх видів праці у звичайних умовах
виробництва.

Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 31.05. 2005 року водій мікроавтобуса "Пежо Карсан",
реєстраційний номерНОМЕР_2ОСОБА_3., за дорожньо-транспортну пригоду, яка
сталася 18.04.2004 року, був засуджений за ч.2 ст. 286
КК України до позбавлення волі з випробуванням, передбаченим ст.,ст.75,76 КК України.

Згідно із ст.
213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

3

Проте суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, зазначених вимог закону не виконав, не з'ясував обставини справи в
повному обсязі, не перевірив доводи сторін, у зв'язку
з чим рішення суду неможна визнати таким, що є законним і
обгрунтованим.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача втрачену вигоду у розмірі 12181,50 гривень, суд не з'ясував час звільнення
позивача з роботи, за якою посадою він працював,
розмір середньомісячної заробітної плати за професією позивача та інші обставини, які мають значення при визначенні розміру
втраченої вигоди.

Як вбачається з матеріалів справи, до матеріалів справи долучено копію
страхового полісу (а.с.19), копії довідок про перелік ліків та їх вартість (а.с. 72-79) та не долучено копію вироку
Жовтневого районного суду м. Кривого
Рогу від 31.05. 2005 року, проте рішення суду ухвалено у відсутність цих документів на підставі їх копій,
які не завірені належним чином.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд.

Стягуючи на
користь позивача матеріальну шкоду в сумі 16816грн.22коп.,
зі Страхової компанії «Дніпро», суд не звернув уваги на те, що позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги, які б відповідали вимогам ст. 119, 120 ЦПК
України, до Страхової компанії «Дніпро» не заявлялися.

Із протоколу судового засідання вбачається, що під час судових дебатів представник позивача змінив позовні вимоги та вимагав
відшкодування шкоди також зі Страхової компанії «Дніпро».

Проте суд першої інстанції не поновив розгляд справи по суті, не з'ясував обсяг позовних вимог, не роз'яснив позивачу його
право на зміну, доповнення та уточнення позовних
вимог, а також наслідки вчинення або не вчинення певних процесуальних дій.

Таким чином, суд розглянув не всі позовні вимоги, і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення
судом першої інстанції. Крім того, судом
допущені порушення норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст., ст. 303, 307, п.5 ч. 1 ст. 311,313-315 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

4

Апеляційні скарги - представника Відкритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Дніпро» ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерфолг» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 19 березня 2007
року - скасувати.

Справу направити на новий розгляд в
той же суд в іншому складі суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.