№ 62-671 за 2007 рік.
року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючої-судді
Войнаренко Л.Ф. при секретарі Терновій Г.В.
у відкритому судовому засіданні в м.
Вишгороді справу за позовом ВАТ „Укртелеком" про визнання
незаконним Державного акту на право постійного користування землею ТОВ фірми
ЛТД" від 15 серпня 2000 року № 336,  Державних актів на право приватної власності на землю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 липня 2002 року,
визнання не дійсним договорів купівлі-продажу земельних ділянок №№1838,
1840, 1842,  1844, 1846 від 30 травня
2002 року,  заключених ОСОБА_1 ,  №№
1854,  1856,  заключених ОСОБА_2,  та за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ВАТ
„Укртелеком" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,
ОСОБА_1  та ОСОБА_2  звернулись до суду з позовом до ВАТ „Укртелеком" про
усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.
позовні вимоги позивачі мотивували тим,  що
кожна з них придбала за договором купівлі-продажу по п'ять земельних
ділянок,  загальними площами по 0, 600 га.,  які на території садівницького товариства
„Еванс" у с.  Козин,
Обухівського району Київської області. В подальшому вони
до оформили своє право власності на цю землю у встановленому порядку. Але
реалізувати це право вони можуть,
оскільки виявилось,  що їхня
земля,  яка садовому товариству
„Еванс" в цілому раніше виділялась із земель запасу Козинської селищної
ради,  фактично зайнята будиночками бази
відпочинку ВАТ „Укртелеком",  що
взагалі не має ніякого законного права а користування спірною землею.
Позивачами вимагались усунення перешкод в землекористуванні шляхом демонтажу і
вивезення наявних будівель за межі земельних ділянок позивачок.
17 червня 2004 року до
Вишгородського районного суду Київської області у порядку визначення
підсудності з апеляційного суду Київської області надійшла позовна заява ВАТ
„Укртелеком" в особі Київської міської філії до Виконкому Козинської
селищної ради,  ТОВ Київський
лікеро-горілчаний завод „Столичний стандарт",  ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 ,  та інших про визнання незаконним рішень
виконкому Козинської селищної ради Обухівського району,  визнання недійсним договорів купівлі-продажу
позові Київська міська філія ВАТ „Укртелеком" посилається на те,  що 21.07.1994
Козинська селищна рада Обухівського району Київської області виділила та
дозволила їхньому підприємству земельну ділянку розміром 1, 5 га в с.  Козин Обухівського району Київської
області на лузі за річкою Козинська. На якій розташована база відпочинку.
Рішенням Козинської селищної ради від 22.04.1999 року підприємству був наданий
дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки та виготовлення технічної
документації на оформлення державного акту на право постійного користування
землею. На підставі рішення Козинської селищної ради від 24.02.2000 року № 10/2
ВАТ „Укртелеком" було видане свідоцтво про право власності на будівлі та
споруди бази відпочинку „Козинка".Також виконавчим комітетом при прийнятті
оспорюваних рішень,  виданні Державних
актів та реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок були порушені
норми матеріального права -  ст. . 14
Конституції України,   ст.  ст.  27 (п.п. 1, 9 ч. 1),
29,  30,  31 (ч. 1) Земельного кодексу України (в редакції 1991 року) п. 2  ст.  95,
п. 1
ст.
96,  п.5  ст.  116,  п. 5
ст.
120,   ст. . 141,
142 Земельного кодексу України 2002 року,  п.6
Перехідних положень Земельного кодексу України 2002 року.  ст.  48
Цивільного кодексу України (від 18.07.1963
року),   ст. . 13 Закону України „" Про плату за
землю",  п. 5 Постанови
Верховної ради Української РСР №
562-ХІІ від 18.12.1990
року „Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української
СРСР",  п. 6 постанови Верховної
Ради України від 17.12.1999 № 1312-XIV,  що є підставою відповідно до  ст. . 48 ЦК України (від 18.07.1963 року)
визнати недійсними угоди (договори купівлі-продажу земельних ділянок
Громадянками ОСОБА_1  та ОСОБА_2),  які не відповідають вимогам чинного законодавства.

Рішенням
виконкому Козинської селищної ради від 30.03.2000
року за № 41
земельна ділянка площею 3,
5 га була надана фірм „Еванс" правонаступник - ТОВ Київський
лікеро-горілчаний завод „Столичний стандарт". Рішенням виконкому Козинської
селищної рад від 27.04.2001 року № 31 рішення від 27.04.1999 року № 2 „про
дозвіл ВАТ „Укртелеком" на проведення інвентаризації земельної ділянки в
смт.  Козин скасоване без згоди ВАТ „Укртелеком". Позивач
вважає,  що при прийнятті цих рішень були
порушені вимоги  ст.   ст.  29,
31
ЗК України.

27.07.2004 року до
Вишгородського районного суду Київської області з Обухівського районного суду
Київської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  до ВАТ „Укртелеком" про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою за підсудністю.

У
судовому засіданні представник ОСОБА_1та ОСОБА_2  -ОСОБА_3  підтримав позовні вимоги позивачів,  просить позов задовільнити. Позов Київської
міської філії ВАТ „Укртелеком" не визнав і просить відмовити в задоволенні
позову.

Представник
Київської міської філії ВАТ „Укртелеком" Лазарева О.В. свій позов підтримала і просить
задовільнити,  в задоволенні позову
ОСОБА_1та ОСОБА_2  просить відмовити.

Заслухавши
пояснення сторін,  вивчивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов ОСОБА_1  та ОСОБА_2  підлягає задоволенню,
в задоволені позову ВАТ „Укртелеком" необхідно відмовити.

Суд прийшов до
такого висновку,  виходячи з наступного.

В червні
2004 року ВАТ
„Укртелеком" в особі Київської міської філії звернулись в суд за позовом
до Виконавчого комітету Козинської селищної ради,  ТОВ „Київський лікеро-горілчаний завод
„Столичний стандарт",  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2
. ОСОБА_4,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6,
ОСОБА_7,  ОСОБА_8
,  ОСОБА_9,  ОСОБА_10,
ОСОБА_11 . ОСОБА_12 , ОСОБА_13,
ОСОБА_14  про визнання незаконним
та скасування рішень виконавчого комітету Козинської селищної ради № 4/1 від
30.03.2000 року,  № 31 від 26.04.2001
року,  № 21 від 21.06.2001 року.,  Державного акта на право постійного
користування землею ТОВ „Фірми „Еванс ЛТД" від 15.08.2000 року,  зареєстрованого в Книзі записів державних
актів на право приватної власності на землю від 22.07.2002 року на ім'я ОСОБА_1 ,
зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної
власності на землю за №
7130,  на ім'я ОСОБА_2  за №
7131 та визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок,  придбаних ОСОБА_1  від 30.05.2002 року № 1838,  № 1840,
№ 1842,  №1844,  № 1846 та ОСОБА_2  від 30.05.2002 року № 1848,  № 1850,
№ 1852,  №1854,  №1856.

В жовтні
2005 року
позивач ТОВ „Фірма „Еванс ЛТД" уточнив позовні вимоги і попросив визнати
незаконними та скасувати рішення виконкому Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області №
4/1 від

2000
року №
3/1  від 26.04.2001  року,  № 2/1
від 21.06.2001  року,

року № 86,
Державного акту на право постійного користування землею
ТОВ „Фірми „Еванс ЛТД" від 15.08.2000
року,  зареєстрованого в книзі
записів державних актів на право постійного користування землею №

336,
державних актів на право приватної власності на землю від
22.07.2002 року на
ім'я ОСОБА_1  зареєстрованого в книзі
записів державних актів на право приватної власності на землю за № 7130,  на ім'я ОСОБА_2  за №
7131 та зобов'язати Козинська селищну раду Обухівського району Київської області
прийняти рішення про передачу в оренду ВАТ „Укртелеком" земельної ділянки
площею 1,  87 га,  на якій розташована база відпочинку
„Козинка".

Ухвалою
Вишгородського району Київської області позовні вимоги щодо визнання
незаконними рішень виконкому Козинської селищної ради Обухівського району
виділені в адміністративне провадження.

Постановою
Вищого Адміністративного суду України від 18
квітня 2007 року
касаційну скаргу ТОВ „Київський лікеро-горілчаний завод „Столичний
стандарт" та касаційну скаргу ВАТ „Укртелеком" в особі Київської
міської філії задоволено частково, постанову Вишгородського районного суду
Київської області від 17.08.2006
року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18.12.2006 року по справі № 2/2-2459/2005-скасовано, позовні
вимоги ОСОБА_1  та ОСОБА_2  задоволені.,
визнано незаконним і скасовано рішення Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області № З/З від 21.07.1994 року „Про
закріплення за Київською радіотрансляційною мережею і надання дозволу приватизувати
земельну ділянку розміром 1, 5 га. В селищі Козині,  на лузі за рікою Козинкою";визнано
незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради
Обухівського району Київської області № 10/2 від 24.02.2000 року „Про видачу
свідоцтва про право власності на будівлі і споруди бази відпочинку
„Козинка" в смт.  Козин";в
задоволенні позовних вимог ВАТ „Укртелеком" в особі Київської міської
філії -відмовлено
в повному обсязі.

У
відповідності до  ст. . 4,
86,  128,  224,
225 ЦК України,  а також
згідно до  ст.  ст.
12,  35, 78,  81,
116,  118,  125,
126 Земельного кодексу України та чинних на даний час п.п. 1-3 Декрету KM України
від 26 грудня 1992 року № 15-92 „Про приватизацію земельних ділянок" і
п.п. 1, 3-5 „Порядку передачі земельних ділянок у приватну власність громадянам
України",  затвердженого наказом
Держкомзему України № 10 від 10 лютого 1993 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 26 лютого 1993 року за № 7 на ті земельні ділянки
котрі придбані громадянами у належних власників за цивільно-правовими
угодами,  на підставі договорів
купівлі-продажу,  та які приватизовані
ними у встановленому порядку,  а тобто з
відведенням їхніх меж в натурі (на місцевості) і з видачею Державних
актів,  виникає право власності.

У
зв'язку з цим в судовому засіданні з'ясовано,
що виконкомом Козинської селищної ради,
за рахунок земель запасу ради надав у постійне

користування
ТОВ „Фірма "Еванс ЛТД" земельну ділянку під розміщення колективних
садів,  площею 3, 5 на.,  з наступним оформленням цього Державним актом
та з відведенням землі в натурі (на місцевості).У червні 2001 року виконком
передав цю землю безкоштовно у приватну власність всім членам створеного там
садівницького товаристві „Еванс" з наступним оформленням ними приватизації
своїх земельних ділянок. У травні 2002
року позивачки,  які теж були членами
згаданого садового товаристві,  викупили
частину приватизованої таким чином землі в інших членів,  а саме: ОСОБА_1  -
у ОСОБА_6,  ОСОБА_9,  ОСОБА_8 ,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
і всього п'ять земельних ділянок по 0, 12 на. кожна,
загальною площею 0, 60 га.,  а
ОСОБА_2 - у ОСОБА_7,  ОСОБА_10,  ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,  таОСОБА_13,  і всього п'ять земельних ділянок такими ж
окремими та загальною площею. В липні 2002
року земельні ділянки позивачів були відведені в натурі (на місцевості) з
видачею їм Державних актів на право приватної власності на всю землю кожної з
них.

Такі
обставини підтверджуються поясненнями представника позивачів ОСОБА_1  та ОСОБА_2
та відповідними наявними в матеріалах справи рішеннями виконкому
Козинської селищної ради від 30 березня 2000 року №41 про надання земельної
ділянки в постійне користування (а.с 15,
129 том.  2); комісійними актами
вибору земельної ділянки наміченої для відведення у постійне користування під
розміщенням колективних садів від 22 лютого 2000 року та про встановлення меж
цієї земельної ділянки на місцевості від ЗОберезня 2000 року (а.с 14,  16 том.
2) Державним
актом на право постійного користування землею з доданим до нього планом її зовнішніх
меж,  видним 15 серпня 2000 року і
зареєстрованим за № 336 (а.с 3-4 том 2); протоколом № 1 загальних зборів
членів садового товариства „Еванс" від 29 травня 2001
року про створення товариства та додатками до нього про членство в
товаристві (а.с 131-133 том 2); іншим рішенням
виконкому від 21 червня 2001 року № 2/1 про передачу
землі у приватну власність членам СТ (а.с 17,  30 том 2); нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу
земельних ділянок ОСОБА_1  від ЗО травня
2002 оку сесії АЕК №№ 25 та реєстровими №№ 490-494 (а.с
134-138,  140-144 том 2); іншими
комісійними актами від 22 липня 2002 року про перенесення в натуру (на
місцевість) землі ОСОБА_1  та ОСОБА_2  (а.с 139,
145); Державними актами на право приватної власності на землю з доданими до них
планами зовнішніх меж земельних ділянок,
виданими 22 липня 2002 року і
зареєстрованими з №№
7130 та 7131 відповідно
(а.с 5, 6 том 2).

Стверджуючи
законність свого землекористування,
відповідач представник ВАТ «Укртелеком» не надав правовстановлюючих
документів,  наявністю яких і
пов'язується виникнення права користування землею та гарантуються його судовий
захист в разі порушення згідно  ст.  ст.  7, 9, 19, 22, 23, 39, 40, 43, 44, 103
ЗК України в редакції 1991
року,  який діяв на час

виникнення      спірних      правовідносин      сторін,       а
також       ст.  ст.
12, 92, 95, 96, 116, 122, 123, 125, 126, 152, 158 ЗК України,  який діє на даний час.

Посилання
при цьому представника ВАТ „Укртелеком" на фактичне користування спірною
землею з 1960 року та розташування на ній відомчої бази відпочинку і
знаходження її на балансі ВАТ „Укртелеком" по бухгалтерському обліку (а.с
164, 237-141 том 2),  а також на рішення
Козинської селищної ради від 21 липня 1994 року (протокол № 1) про
„закріплення" цієї земельної ділянки за Київською міською
радістансляційною мережою,
правонаступником якої є ВАТ „Укртелеком",  і про дозвіл на її приватизацію (а.с.  46
том 2) та на
замовлення ВАТ „Укртелеком" технічної документації,  необхідної для видачі Державного акту на
право постійного користування землею (а.с 171,  175 том 2),  судом не
враховує,  оскільки вони так і залишилось
нереалізованим ВАТ „Укртелеком».

Не
породжує таких правових наслідків і фактичне використання ВАТ „Укртелеком"
спірної землі під базу відпочинку та її балансовий облік,  так як інститут набувальної давності в ЗК
України 1991 року був
відсутнім,  а дія  ст. . 119 ЗК України 2002 року на
юридичних осіб,  якою є ВАТ
„Укртелеком" не розповсюджується.

Сукупність
письмових доказів,  наданих відповідачем
ВАТ «Укртелеком» не замінює собою вищезазначених належних правовстановлюючих
документів на землю по закону.

Оскільки
ні до,  ні на момент надання спірної
землі в користування та її приватизації іншими юридичними та фізичними особами,  набутого у встановленому законом
порядку,  будь-якого права на землю ВАТ
„Укртелеком" юридично не мав,  то й
законодавчих підстав та необхідності в попередньому вилученні у нього земельної
ділянки,  яка була та виділялась із
земель запасу місцевості Ради,  в
тлумаченні того та в порядку,
передбаченому  ст.  ст.  19, 27, 29, 31, 34, 80, 81 ЗК
України 1991 року
і  ст.
ст.  12, 19, 116, 141, 149 ЗК
України,  2002 року не було.

Не
можуть бути взяті судом до уваги доводи представника ВАТ „Укртелеком" про
набуття права на спірну земельну ділянку з переходом права власності на
розташовані на ній споруди.

Так,  у відповідності до  ст.  30 ЗК України 1991 року та  ст.  120 ЗУ України 2004 року зі змінами
та доповненнями право на землю дійсно переходить одночасно з виникненням права
на розташовані на ній будівлі і споруди,
однак лише при переході таких прав від однієї фізичної чи юридичної
особи та за умови подальшого узаконення права на землю у встановленому законом
порядку.

За правилами  ст. . 31 ЗК України та
ст. . 149 ЗК України 2002
року вилучення земельних ділянок з метою передачі їх у власність чи у
користування іншим підприємствам,
установам,  організаціям
проводиться у власників чи у землекористувачів. ВАТ „Укртелеком",  так само,
як Київська міська радіотрансляційна мережа,  правонаступником якої є ВАТ
„Укртелеком",  права користування
спірною земельною ділянкою в установленому законом порядку не набули,  тому підстави для вилучення у них земельної
ділянки не набули. З цих же підстав не можна погодитися з доводами ВАТ
„Укртелеком" про,  те що для надання
спірної земельної ділянки у власність садівницькому товариству „Еванс"
необхідна була відмова від користування нею ВАТ „Укртелеком".

Суд
вважає,  що свідоцтво про право власності
на будівлі не посвідчує право користування земельною ділянкою,  це тільки підтверджує право на будівлі.
Правовстановлюючих документів,  які
підтверджують надання в користування земельної ділянки ВАТ „Укртелеком" та
Київській міській радіотрансляційній мережі суду не надано. Право зведення
будівель та споруд на земельній ділянці виникає лише у власників земельних
ділянок чи у землекористувачів,  яким ВАТ
„Укртелеком" не є.

Крім
того,  судом враховано,  що по переднє рішення виконкому Козинської
селищної ради від 27 квітня 1999 року про дозвіл
ВАТ „Укртелеком" на інвентаризацію земельної ділянки з базою відпочинку та
на виготовлення технічної документації на оформлення Державного акту про право
постійного користування землею з аналогічних підстав було скасоване наступним
рішенням самого цього ж органу від 26.04.2001
року (а.с 177,  178 том 2),  а також
те,  що заявленим у справі позовом право
власності ВАТ „Укртелеком" на приватизовані споруди не зачіпаються,  оскільки ОСОБА_1  та ОСОБА_2  вимагають лише звільнення своїх земельних ділянок від
некапітальних будівель та будь-яким,
сприйнятним для ВАТ „Укртелеком" способом.

В силу
дії  ст.
ст.  13, 14, 41, 55, 64, 68, 124 Конституції
України,  а також  ст.
ст.  2-4, 11-14, 19, 48-51, 55 Закону
України „Про власність" та  ст.  ст.  1, 90, 91, 103, 106, 107, 140, 149,
152, 153, 156, 158, 211, 212,  ЗУ України 2004 року,  набуте у встановленому законом порядку право
приватної власності на землю,  є
гарантованим,  не скасованим і не
відчуженим та підлягає судовому захисту,
і з позовних підстав посягання на нього інших шляхом чинення ними
перешкод в користуванні,  володінні,  і розпорядженні власником на свій розсуд
об'єктом такого права.

При
розгляді ж справи судом встановлено,  що
всупереч вказаним законодавчим гарантіям недоторканності права власності ВАТ
„Укртелеком" й   до   цього
часу   продовжує   неправомірно   утримувати
відомчу   базу

відпочинку
„Козинка",  тимчасові будівельні
споруди якої неправомірно знаходиться на приватній землі ОСОБА_1  та у ОСОБА_2 і займають її унеможливлюючи
законне землеволодіння й використання землі за її цільовим призначенням згідно
з вимогами Глави 4 Розділу 2 ЗК України та з передбачуваними цим законом
правовими наслідками.

Суд
приходить до висновку,  що ВАТ
„Укртелеком" протиправно чинить перешкоди ОСОБА_1  та у ОСОБА_2  у здійсненні їхніх прав приватної
власності на землю.

Суд
вважає,  що порушене право позивачів
підлягає поновленню передбаченим законом способом усунення перешкод в
землеволодінні позовним шляхом звільнення земельних ділянок.

Керуючись  ст.
ст.  208,
214,  215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  13,
14,  41,  55,
64,  68,  124 Конституції України,   ст.
ст.  2-4, 11-14,  19, 48-51,
55 Закону України „Про власність",   ст.
ст.  1,
12,  18-21,  35,
78-81,  90-92,  95,
96,  103,  106,
107,  116,  118,
119,  120,  122,
123,  126,  140,
141,  149,  152,
153,  156,  158,
211,  212 ЗК України і
п.п.6, 7 Перехідних положень до нього
ст.  ст.  4,  86,
128,  224,  225 ЦК України.

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ВАТ
„Укртелеком" про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою
задовільнити в повному обсязі. Усунути перешкоди в землекористуванні
ОСОБА_1  та ОСОБА_2  шляхом зобов'язання ВАТ „Укртелеком" звільнити
земельні ділянки ОСОБА_1  та ОСОБА_2  від всіх наявних споруд та будівель відомчої
бази відпочику „Козинка"

В
задоволенні позову ВАТ „Укртелеком" про визнання незаконним Державного
акту на право постійного користування землею ТОВ фірми ЛТД" від 15 серпня 2000 року № 336,  Державних актів на право приватної власності на землю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 22 липня 2002 року,
визнання не дійсним договорів,
купівлі-продажу земельних ділянок від ЗОтравня 2002 року №№ 1848,  1850,
1852,  1854,  1856 ОСОБА_2 відмовити.

На
рішення суду може бути подана протягом десяти днів заява про апеляційне
оскарження,  апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.