Справа №2-294/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2007 р.              Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

у складі:      головуючого, судді                        - Тарасенко О.В.

при секретарі                               - Усенко О.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення в зв'язку з неможливістю сумісного
проживання, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006
року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2   про виселення в зв'язку з неможливістю
сумісного проживання.

В обґрунтування
позову вказує, що відповідач її рідний син, котрий проживає з нею за адресою
АДРЕСА_1. Квартира в якій вони проживають, має статус гуртожитку і була надана
на підставі ордера №212 від 26/03-1991р. Відповідач вживає спиртні напої, не
працює, влаштовує скандали по різних причинах, виносить із квартири речі,
предмети домашнього побуту. На її зауваження реагує негативно. 2004р. він побив
її, вона зверталася з заявою про притягнення його до відповідальності. Матеріал
за №4225 від 25/11 -2004р. був спрямований у суд за №28/П-31 від 02.12.-2004р.,
але ніякого рішення за заявою не було прийнято, тому що зі скаргою про
порушення кримінальної справи вона не зверталась, сподіваючись, що подібне не
повториться. Однак він продовжує пиячити і ще неодноразово бив її. У суді
Тернівського району є матеріал з приводу заподіяння тілесного ушкодження за
№4264 від 26.12.2005р. і за №2110 від 10.072006р. По останньому епізоду має
намір звернутися в суд з скаргою в порядку приватного обвинувачення. По
висновку СМЕ за №2448 від 10.07.2006р. їй заподіяні легкі тілесні ушкодження,
короткочасним розладом здоров'я. Через те, що відповідач створив їй нестерпні
умови для проживання, змушена тимчасово зняти квартиру де і прожив дотепер.
Вселитися в квартиру вона не може, тому що син загрожує їй розправою. Його
погрозу вважає реальною, крім цього він не бажає сплачувати комунальні послуги.
Він навмисне створює перешкоду в користуванні квартирою, явно ігнорує до нього
вимоги вести нормальний спосіб життя . При кожному її звертанні з заявою в РОВД
його попереджали про відповідальність про його поводження в побуті. Виселення з
квартири без надання іншого житла є крайньою мірою, однак в неї не має іншого
виходу і змушена звернутися з позовом про виселення відповідача через
неможливість   спільного проживання без
надання іншого житла.

Відповідач та
третя особа в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленим про час та
місце судового засідання в встановленому законом порядку.

2

Вислухавши
позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного
розгляду справи в позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до
ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил
соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в
одній квартирі чи будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших
заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином,
закон вимагає від позивача надання суду доказів того, що по перше: відповідач
систематично порушує правила співжиття; по друге: робить неможливим проживання
з ним для інших в одній квартирі, а по-третє: заходи запобігання і громадського
впливу на нього виявились безрезультатними.

Зазначених
обставин позивач не довела, чим не виконала вимоги ст. 10 ЦПК України,
відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З матеріалів
справи, з показань позивача та представника третьої особи встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 мала статус малосімейного гуртожитку, в зв'язку з чим судом в
якості третьої особи без самостійних вимог було залучено ВАТ
"ПівнГЗК", а 13.03.2007 року в зв'язку з передачею даного будинку у
комунальну власність КЖП-22 УЖКХ м. Кривого Рога, ухвалою суду від 13.03.2007
року замінена третя особа і притягнуте до участі у справі в якості третьої
особи КЖП-22.

Судом
встановлено поясненнями позивача, що вона неодноразово зверталася до
Тернівського РВ КГУ УМВД України в Дніпропетровської області і що
підтверджується відповіддю Тернівського РО (а.с.8) і матеріали відносно ОСОБА_2 направлялися до
Тернівського районного суду, але позивачка зі скаргами приватного звинувачення
до суду не зверталась, а до відповідача ОСОБА_2 заходи
попередження або громадського впливу не застосовувались.

Згідно п.17
постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року № 2 із змінами внесеними
постановами Пленуму від 10.03.1989 року № 2 та від 25.12.1992 року № 13,
виселення осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять
неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, можливе і
при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або
громадського впливу не дали позитивних результатів. Зокрема заходи
попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ,
адміністративними комісіями виконкомів, а
також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи
членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими
організаціями за місцем роботи або проживання відповідача(незалежно від прямих
вказівок з приводу виселення).

Таким чином ,
для виселення осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять
неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, необхідно
не лише система порушень правил співжиття, а й повторність вжитих заходів попередження.

ОСОБА_2 про недопустимість порушення правил
співжиття не попереджався, а тому у суду не має законних підстав для його
виселення.

На підставі ст.116 ЖК України, керуючись ст. 10,27,31,60,213-214,224-228
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

3

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення в зв'язку з неможливістю сумісного проживання - відмовити.

Копію рішення направити відповідачу ОСОБА_2.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі 10 днів з дня проголошення рішення заяву про апеляційне оскарження рішення,
та протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження подати апеляційну скаргу в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.
Кривого Рогу.

Крім того відповідач має право на протязі 10 днів з дня отримання копії рішення подати до Тернівського районного суду заяву про
перегляд заочного рішення.