Справа № 22ц - 474/07                                Головуючий у 1
інстанції Гапончук В.В.
27                                                 Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 p. червня 13                                                                                                місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Шевчук Л.Я.

суддів Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Лінік Т.В.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача Сохацького Олега Філімоновича

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до Профспілкового комітету Маневицької центральної районної лікарні про
захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1на рішення Любешівського районного суду від
27 квітня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1. вказує на незаконність рішення суду першої
інстанції із-за порушення норм процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права і просить скасувати дане рішення та
ухвалити нове, задовольнивши позовні вимоги повністю.

Рішенням
Любешівського районного суду від 27 квітня 2007 року в позові ОСОБА_1до
Профспілкового комітету Маневицької центральної районної лікарні про захист
честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом порушено ст.179 ЦПК України,
оскільки не всі докази по справі досліджені. Зокрема, не досліджено та не дано
юридичної оцінки відомостям, які розміщені у витязі з протоколу №4 засідання
профкому Маневицької ЦРЛ від 21.10.2005 року, і які суперечать виступу ОСОБА_2.

Також,
роз'яснено, що в компетенцію профкому Маневицької ЦРЛ не входить обрання голови
профкому Колківської РЛ №2.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. не надав доказів, що відповіддю на його заяву
профспілковий комітет принизив його честь, гідність та ділову репутацію.

Відповідно
до п.18 розд.111 Статуту професійної спілки працівників охорони здоров'я
України (Далі Статуту) - член профспілки має право вільно обговорювати на
зборах, конференціях, з'їздах, на засіданнях виборних органів профспілки, в
засобах масової інформації всі питання діяльності профспілки, вносити
пропозиції, відкрито висловлювати свою думку, брати участь у підготовці рішень.

Правомірність
дій ОСОБА_2. встановлено рішенням Любешівського районного суду від 16 листопада
2006 року в справі за позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про захист честі, гідності
та ділової репутації, стягнення моральної шкоди, згідно якого в позові
відмовлено.

Згідно
із ст.40 п.5 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії
діяльності», п.10 Статуту - членам виборних органів профспілок гарантується
право розміщувати інформацію у приміщеннях і на території підприємства,
установи, організації в доступних для працівників місцях.

Отже,
вивісивши протокол засідання профспілкового комітету на стенді «Профспілковий
вісник» права і інтереси ОСОБА_1. порушені не були.

Інформація,
викладена у протоколі профкому, а саме відповідь на заяву ОСОБА_1., відповідала
дійсності, оскільки судом першої інстанції встановлені всі обставини справи і
дано їм юридичну оцінку.

Факт
ненадання матеріальної допомоги ОСОБА_2. у 2000 році та 2003 році, а надання -
у 2004 році підтвердив у судовому засіданні і позивач ОСОБА_1.

По
питанню відповідності Смоковича Я.Ф. займаній посаді профком повідомив, що
відповідно до п.31 розд.1V Статуту вибори голови профспілкового органу проводяться
безпосередньо на зборах, конференції, з'їзді або засіданні відповідного органу.
В п.38 Статуту - передбачено, що голова профкому звільняється з посади тим же
органом, що і обирався.

Отже,
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивач не надав суду
доказів в підтвердження своїх доводів, як вимагає ст.60 ЦПК України.

Покликання
позивача в апеляційній скарзі, що суд неправильно застосував норми
матеріального права не заслуговують на увагу, оскільки названими статтями ЦК України
регулюються загальні положення про особисті немайнові права фізичної особи.

Крім
того, оскільки не здобуто доказів про порушення прав позивача щодо приниження
його честі, гідності та ділової репутації, вимога про відшкодування моральної
шкоди до задоволення не підлягає.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну   скаргу
позивача   ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Любешівського районного суду від 27 квітня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.