АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

25 жовтня 2007
року Апеляційний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді:
Головчук С. В.

суддів: Миніч
Т.І.,  Забродського М. І. при секретарі
судового засідання Прищепі О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 8 липня 2007 року,

у справі
за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі
Філії „Відділення Промінвестбанку в м.
Бердичеві Житомирської області" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитом,  завданих
збитків та неустойки,

ВСТАНОВИВ:

в грудні 2006 року позивач звернувся з
вказаним позовом до відповідачів та просив стягнути з них у солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором в сумі 57870 грн.,  з яких 40176.00грн. основної суми
кредиту,  1024, 94 грн. відсотків за
користування кредитом,  пені за
невиконання зобов'язань -2.71 грн.,
штрафу в сумі 16666, 67 грн. та достроково розірвати кредитний договір

В
обгрунтування позову зазначав,  що 28
жовтня 2005 року,  між банком та ОСОБА_1
був укладений кредитний договір № 170,
за умовами якого банк надав,  а
ОСОБА_1,  отримав кредит у сумі 50
тис.  грн. терміном користування 60
місяців.

Цього ж
дня між банком та ОСОБА_2
був укладений договір-поруки в якому останній зобов'язувався перед
Кредитором відповідати за погашення боргу за кредитним договором на засадах
солідарного боржника.

Проте
умови кредитного договору не виконувались,
внаслідок чого утворився борг.

В
засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з
відповідачів штраф у розмірі 16.666, 67 грн.,
державне мито у розмірі 578 грн.,
30 гривень витрат пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням
розгляду справи і достроково не розривати кредитний договір.

Справа
22ц/2002                                  Головуючий
у суді 1 -ої інстанції Борташевич В.Ф.

Категорія
18                                           Суддя-доповідач
Забродський М. І.

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду,  від
8 липня 2007 року,

позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на користь

відділення
„Промінвестбанку" в м.  Бердичеві
16.666, 67 грн. штрафу,  578 грн.

державного   мита
та   30   гривень
витрат  на  інформаційно
-   технічне

забезпечення
розгляду справи.

-       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати.

Вважає,  що суд неповно з'ясував обставини,  що мають значення для справи,  не взяв до уваги зменшені вимоги позивача та
стягнув неправильно державне мито.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної
скарги,  суд вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи зменшені позовні вимоги суд виходив з того,  що згідно закону договір може бути розірвано
за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Проте з таким висновком апеляційний суд не погоджується.

З
матеріалів справи вбачається,  що
Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк в особі Філії
відділення Промінвестбанку в м.
Бердичеві Житомирської області" звернувся з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  в якому просив стягнути з них заборгованість
за кредитним договором в сумі 57870 грн.,
а саме: неповернутого кредиту - 40176 грн.,  відсотків - 102494 грн.,  пені,
за невиконання зобов'язань - 2, 71 грн.,
штрафу - 1666667 грн. та достроково розірвати кредитний договір № 170
від 28 жовтня 2005 року. В процесі розгляду справи позивач зменшив позовні вимоги
(а.с. 32) та просив стягнути штраф у розмірі 1666667 грн.,  державне мито у розмірі 578 грн.,  ЗО грн. витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи та не розривати достроково кредитний договір.

Приймаючи
до розгляду таку заяву суд не з'ясував у позивача чи фактично не відмовляється
він від частини позовних вимог,  а саме:
стягнення заборгованості по кредиту,
відсотків за користування кредитом,
пені та дострокового розірвання договору. Питання про прийняття відмови
в цій частині,  відповідно до правил
ч.3  ст.
174 ЦПК України судом не вирішено з постановлениям ухвали.

Рішення
суду не відповідає ч.3  ст.  215 ЦПК України,  оскільки в мотивувальній частині рішення суду
не зазначено встановлені обставини.

Зокрема,  з його змісту не зрозуміло з яких міркувань
суд дійшов до висновку,  про стягнення з
відповідачів штрафу та державного мита в зазначених розмірах. Не вказано чи
були підстави для застосування штрафних санкцій та чи належно виконували відповідачі
зобов'язання по кредитному договору. Рішення за вимогою про розірвання
кредитного договору не постановлено,
відмова від позову у встановленому порядку не прийнята.

Крім того,  з протоколу судового засідання видно,  що розгляд справи

закінчився 8
серпня 2007 року проте рішення,  як його
резолютивна частина     так і повний
текст проголошені 8 липня 2007 року.

Відповідно до
ч.1п.5  ст. 3П  ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не -всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення.

За таких
обставин,  рішення підлягає
скасуванню,  а справа направленню на
новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Керуючись  ст.
ст.  209, 304, 307, 311, 314, 315
ЦПК України,  апеляційний суд-

УХВАЛИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області,  від 8 липня 2007 року скасувати,  а справу направити на новий розгляд до того ж
суду іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох місяців.