overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Панасенкова
В.О., Парапана В.Ф., Громіка Р.Д.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до приватного -малого підприємства - фірми
«Грин», третя особа відділення виконавчої дирекції у м. Запоріжжі Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України, про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я, за касаційною
скаргою приватного малого підприємства - фірми «Грин» на ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 27 квітня 2005
року,

встановила:

У жовтні 2001р.
ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до приватного малого підприємства -
фірми «Грин» (далі - ПМПФ «Грин») про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я.

Рішенням Жовтневого районного суду
м. Запоріжжя від 19 січня 2005 р. позов задоволено частково: стягнуто з ПМПФ
«Грин» на користь ОСОБА_1. одноразову допомогу на суму 750 грн., на відшкодування моральної
шкоди - 750 грн., а на користь держави
содові витрати в розмірі 51 грн.

Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 27 квітня 2005 року рішення суду першої інстанції
скасовано, а справу направлено на новий розгляд до того ж місцевого суду.

В обґрунтування касаційної скарги
ПМПФ «Грин» посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права, в зв'язку з
чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі
рішення місцевого суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що
підстави для перегляду ухвали апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення районного суду та направляючи справу на новий розгляд, апеляційний суд
виходив з того, що допущені судом порушення перешкоджають апеляційному
суду дослідити обставини, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції (п.2 ч. 1 ст. 305 ЦПК
України в редакції 1963р.).

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом
норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Справа №33ц-770/07

Головуючий у
першій інстанції Міна сов В.В.                                                     Категорія ЦП:39

Доповідач Парапан В.Ф.

2

інстанції постановлена з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 332, 342 ЦПК України,
колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу приватного малого підприємства - фірми «Грин»
відхилити. Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 27 квітня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа № 2-772507
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого : судці Щербини О.О., при секретарі - Крісановій А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді
заяву відділення виконавчої Дирекції Фонду Соцстрахування від нещасних випадків
на виробництві та професійних
захворювань України в м. Першотравенську / надалі ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Першотравенську / про надання
відстрочки виконання рішення суду, -

В  СТАНОВИВ:

ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Першотравенську звернувся до
суду з заявою про відстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Фонду про стягнення на його
користь не донарахованих щомісячних
страхових виплат в сумі 14701,46 гривень та тим же рішенням зобов'язано ВВД ФССНВ та ПЗ України в м. Першотравенську
встановити розмір щомісячної страхової
виплати у сумі 2069 грн. 10 коп. щомісячно з 01.05.2007 року з подальшим
перерахуванням. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від
19.09.2007 року рішення по даній цивільній справі залишено без змін.

Заявник, мотивуючи своє прохання
зазначив про те, що кошти для безпосередньої виплати потерпілим дирекція Фонду виділяє згідно кошторису, затвердженою
дирекцією, а тому виплата незапланованих коштів
обмежує права значної кількості потерпілих в отриманні соціальної допомоги,
також дирекція Фонду посилається на те, що 15.10.2007 року оскаржила дане рішення до Верховного Суду України, в зв'язку з цим
просить надати відстрочку рішення
Павлоградського міськрайонного суду строком на три місяці або до вирішення
справи по суті Верховним Судом України.

Вивчивши мотиви та зміст поданної
заяви про відстрочку виконання рішення суду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Статею 373
ЦПК України, дійсно, у виняткових випадках, передбачена відстрочка виконання судового рішення. При цьому в справі повинні
бути наявні обставини, що ускладнюють
виконання рішення..

Однак, заявник, звернувшись зі
згаданою заявою про відстрочку виконання судового рішення не навів вагомих, поважних та переконливих підстав за для
задоволення його прохання.

На підставі
викладенного, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ВВД ФССНВ та ПЗ України в м.
Першотравенську про відстрочку виконання рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.05.2007р. постановленого за позовом ОСОБА_1 залишити
без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подачі заяви про оскарження ухвали протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається  протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарженні..
Справа №2-904/2007 рік
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2007 року Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області
у складі: головуючого -
судді Скородєлової В.В. при секретарі Бутковій В.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Куп'янську цивільну справу за
позовом акціонерної компанії „Харківобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за спожиту електроенергію, ціна позову 110,59 грн.,-
компанія „Харківобленерго" звернулась до суду з даним позовом, вказавши,
що згідно особового рахунку 601453,
побутовий абонент ОСОБА_1.,
що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
користувався електроенергією, але за спожиту електроенергію не сплачував. В
результаті чого утворилась заборгованість станом на 02.03.2007 року в сумі 110,59 грн..
неодноразово було попереджено про необхідність своєчасної сплати за
електроенергію, але в порушення п. 20
Правил користування електроенергією для населення (ППЕЕ), затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999
року №1357 спожитий
товар не сплачувався.
позивача в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі,
які просить задовольнити.
час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки
суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст..
представника позивача, дослідивши письмові докази судом встановлено, що
відповідачка проживає за адресою: Харківська область, Куп'янський район, с Ківшарівка 9/3, користувалася
послугами акціонерної компанії „Харківобленерго", однак систематично не
здійснювала оплату, заборгованість станом на 02.03.2007 року складає 110,59
грн., що підтверджується довідкою абоненту (а.с. 4-5).
обґрунтований, судові витрати в порядку ст..
88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки.
ст..ст. 10, 11, 15, 57,
61, 81, 88, 214, 215, 224, 225, 294, 296 ЦПК України, СТ..СТ.714, 612 ЦК України, ст. 27 Закону України
„Про електроенергетику", суд-
акціонерної компанії „Харківобленерго" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію,
ціна позову 110,59 грн. -задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь
акціонерної компанії „Харківобленерго" заборгованість за спожиту
електроенергію у розмірі 110,59
філія ХОУ ВАТ «ДОБУ» м. Харків, МФО
351823 і сплачений судовий збір при подачі позову до суду у
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. на
в Перший філії АКБ „Базис"
МФО 351599, код 00131954.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Куп'янський
міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя:         В.В. Скородєлова
Справа
№2-213/07
Рішення Іменем України

16
березня 2007 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді                                                   Верес
М.Ф.

при секретарі                                                           Чепура
B.C.

з участю відповідача                                                ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, суд

Встановив:

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25 травня 1985 року
зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у відділі РАГС Біглійського
райвиконкому м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, актовий запис №
339. Від спільного життя має 2-х повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалось.
За останні 3 роки постійно виникали сварки. Разом сторони не проживають,
спільне господарство не ведуть, подружні стосунки між ними припинені. Тому
позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і просить шлюб
розірвати.

До початку судового засідання позивач надала суду
телеграму, в якій позов підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу,
справу просить розглянути без її участі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав
повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує.

Суд, проаналізував матеріали справи , вислухавши
пояснення сторін, дійшов висновку, що шлюб слід розірвати зі слідуючих підстав:

Згідно до Ст. 112 Сімейного кодексу України суд
постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони разом не проживають,
спільне господарство не ведуть, подружні стосунки між ними припинені,
відновлювати їх сторони не бажають.

Від надання судом строку на примирення відмовляються.
Фактично сім'я більш не існує, тому суд дійшов висновку, про недоцільність
збереження шлюбу оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї.

Згідно до Ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 17
грн. покласти на позивача, так як остання наполягала на цьому.

На підставі вищеозначеного та керуючись Ст.ст. 105 п.З
110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України, Ст.ст. 10,60,212,213 - 215 ЦПК
України, суд-

Вирішив :

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 1966 року народження та
ОСОБА_2, 1966 року народження зареєстрований у відділі РАГС Біглійського
райвиконкому м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області 25 травня 1985 року,
актовий запис № 339.

Суму сплати державного мита при отримання свідоцтва про
розірвання шлюбу в розмірі 17 грн. покласти на позивача - ОСОБА_1, звільнивши
відповідача ОСОБА_2 від затрат.

2

Заяву про
апеляційне оскарження рішення Охтирського міськрайонного суду може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення , а апеляційна скарга на
рішення Охтирського міськрайонного суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.
Справа №33ц- 3097 кс 07
Головуючий 1-й інстанції Межевич М.В.
Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007
року                                                                   м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Висоцької B.C., Новодворської
О.І., Олєйникової Л.С.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
Державного територіально - галузевого об'єднання (далі ДТГО „Південно-Західна
залізниця" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2005 року,

встановила:

В жовтні 2002
року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ДТГО „Південно - Західна
залізниця" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на
те, що він придбав проїзний квиток на поїзд № 007 Київ -Прага, на 23-24 квітня
2002 року з м. Києва. Під час проїзду у вагоні №14 виявив порушення, які
обмежували його права, як споживача, у зв'язку з чим він звернувся до
відповідача. На звернення отримав відповіді, які не вважає за належні.

Рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва від 25.06.2005 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 вересня 2005 року, в задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_1. подав
касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, в
зв'язку з чим ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та
повернення справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.
305 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі
неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає
відомостей про вручення їй повістки.

Як убачається з
матеріалів справи, суд апеляційної інстанції розглянув справу за відсутності
позивача ОСОБА_1., який не був належним чином повідомлений про час та місце
розгляду справи. В матеріалах справи міститься повідомлення та судова повістка,
надіслані на адресу позивача, але дані
про   їх вручення у встановленому
ст. 76 ЦПК України порядку відсутні.

Відповідно до
п.3 ч.1 ст. 338 ЦПК України судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню з
передачею справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

За таких
обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на
новий апеляційний розгляд.

Керуючись
ст.ст.336, 338 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну скаргу
Харченко Вадима Миколайовича
задовольнити.

Ухвалу Апеляційного
суду м. Києва   від 20 вересня 2005 року
скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-711/2007р.
РІШЕННЯ Іменем  України

25 травня 2007
року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого
судді - Рябішина А.О.

при секретарі -
Луговій Є.В. розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі
суду в м.  Полтаві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у спільній сумісній власності,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення часток у спільній
сумісній власності,  посилаючись на
те,  що 25.09.2000 року відділом
приватизації житла НВ КСП ім.  макаренка
видано свідоцтво про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 на неї,  її чоловіка- ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 Дана
квартира належала їм на праві спільної сумісної власності. Доля кожного із нас
на дану квартиру окремо не вказана,  але
згідно закону їм належить по 1/3 частині квартири кожному. ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер її чоловік ОСОБА_2,  після смерті
якого відкрилася спадщина,  але оформити
свої спадкові права не маю можливості,
оскільки не визначені частки в спільному майні(квартирі). Тому вона
змушена звернутися до суду та просила визначити частки у спільній сумісній
власності.

В попередньому
судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала,  просила їх задовольнити та дала
пояснення,  аналогічні,  викладеним в позові.

Відповідач в
судове засідання не з»явився ,
попередньо надавши заяви в якій позов визнав,  не заперечував проти його задоволення та
просив справу розглядати у його відсутності,
тому справа розглядається при попередньому розгляді.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підлягає до задоволення з наступних
підстав:

Так
судом встановлено,  що позивачка
перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3,  який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року . з 30.09.1956 року,
(а.с. 7, 8).

Згідно копії
свідоцтва про право власності на житло від 25.09.2000 року (а.с.  4) квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної сумісної власності ОСОБА_3,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  тобто кожному
співвласнику на праві власності належить рівна частка- 1/3 частина квартири.

Враховуючи
наведене,  суд вважає позов обґрунтованим
та доведеним в судовому засіданні та таким,
що підлягає до задоволення.

На підставі
викладеного,   ст. 372 ЦК України,  керуючись
ст.  ст.  10, 11, 62, 130, 174, 212, 213, 215 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3
по 1/3 частці в спільній сумісній власності - квартирі АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Полтавський районний суд шляхом подачі в 10- денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги,  з
подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4  ст.
295 ЦПК України.
Справа №22ц-2235/07р.                                          Головуючий   першої інстанції Савін О. І.
Суддя-доповідач апеляційного суду Довжик Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляцій­ного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої      -                 Буренкової
К.О.,

суддів:  Козаченка B.І.,
Довжук Т.С. ,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

без участі
сторін,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою представника закритого
акціонерного товариства "Комерційний банк „ПриватБанк" (далі -
„ПриватБанк") на ухвалу судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської
області від   14 ве­ресня 2007 року за
заявою „ПриватБанку " до ОСОБА_1 про видачу судового наказу за договором
кредиту,

ВСТАНОВИЛА:

04
вересня 2007 року „ПриватБанк" звернувся до суду з заявою про видачу
судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою
судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 14 вере­сня 2007
року в прийнятті зазначеної заяви відмовлено.

В
апеляційній скарзі на вказану ухвалу представник заявника просить зазначену ух­валу
скасувати. На думку апелянта,  суддя
помилково прийшов до висновку про наявність спору про право.

Заслухавши
суддю - доповідача та дослідивши вказану заяву й додані до неї доку­менти,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

За
змістом розділу другого ЦПК України у наказному провадженні можливе задо­волення
безспірних вимог,  що не тільки
ґрунтуються на правочинні,  вчиненому у
пись­мовій формі,  але і мають чітко
визначений письмовими угодами розмір,
який не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими
доказами.

В заяві
ЗАТ КБ „ПриватБанк"
посилається на те,  що боржник не
виконує умов кредитного договору,  має
заборгованість за кредитом і процентами за користування кре-

2

дитом.  На підтвердження розміру вимог заявник
надав складений ним розрахунок боргу,
який з боржником не узгоджений.

За таких
обставин суддя дійшов правильного висновку,
що розмір вимог у грошо­вому виразі письмовим правочином не
передбачено,  а обсяг відповідальності
боржника потребує додаткової оцінки у сукупності з іншими доказами,  а тому такі вимоги не мо­жуть бути розглянуті
за правилами наказного провадження,  і
обґрунтовано відмовив у прийнятті заяви за п. 1 ч. 1  ст.
100 ЦПК України.

Оскільки
ухвала відповідає нормам процесуального права,
колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 312, 315 ЦПК
України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника Закритого акціонерного товариства «Комерційний бак
„ПриватБанку" відхилити,  а ухвалу
судді Южноукраїнського міського суду Микола­ївської області від 14 вересня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №22-7825/07                       Головуючий в 1 інстанції: Фрич Т.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06
листопада       2007    року
Колегія суддів Судової палати  в
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва

в
складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -
Амеліна В.І.,  Касьяна О.П. при секретарі
- Поліщук Н.М.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 13.07.2007 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

позивачка
звернулася до суду з позовом,  в якому
просила стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в розмірі 7 090грн. 50 коп.
та моральну шкоду в розмірі 3 000 гри. та судові витрати,  посилаючись на те,  що під час роботи відповідачки на посаді
продавця-консультанта з її вини сталась нестача.

Рішенням
Дарницького районного суду м.  Києва від
13.07.2007 р. позов було задоволено частково - стягнуто з відповідачки на
користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 7 090 гри. 50 коп.,  судові витрати,  в задоволенні інших вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду скасувати та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись па те,  що суд не дав оцінки її доказам,  судом не дано оцінки обставинам справи,  висновки суду не відповідають обставинам
справи.

Заслухавши
доповідь судді Немировської О.В.,
пояснення осіб,  що
з'явилися,  дослідивши матеріали
справи,  прийшов до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
за такими підставами.

Звертаючись
до суду з даним позовом,  позивачка
обґрунтовувала свої вимоги тим,  що з
відповідачкою було укладено трудовий договір 01.06.2006 p.,
відповідно до якого на неї було покладено повну
матеріальну відповідальність. 21.12.2006 р.
в присутності ОСОБА_1 було проведено звірку по передачі матеріальних
цінностей,  згідно якої було виявлено
нестачу

взуття на
загальну вартість 6 304 грн. та нестачу коштів на суму 786 гри. 50 коп.

Судом
було повно встановлено обставини справи та перевірено заперечення відповідачки.

Суд
першої інстанції правильно послався на норми
ст.  134,  135-1 КЗпП України та прийшов до
обґрунтованого висновку про покладення на відповідачку обов'язку по
відшкодуванню встановленої нестачі.

Доводи,  викладені відповідачкою в апеляційній
скарзі,  висновків суду не спростовують і
були предметом дослідження суду першої інстанції.

Таким
чином,  судом було повно та всебічно
встановлено обставини справи,  перевірено
їх доказами,  правильно застосовано норми
матеріального права при дотриманні норм процесуального права,  а тому рішення суду скасуванню не підлягає.

Керуючись  ст.
303,  304,  307,
309,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Дарницького районного суду м.  Києва від
13.07.2007 р. - залишити без змін.

Ухвала  набирає законної сили з моменту
проголошення,  однак може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців.