Справа № 22-ц- 1588/2007 p.                                                                                            Головуючий 1
Категорія захист прав споживачів                                                                                    Доповідач       Швецова Л.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15
травня 2007 р.

Судова колегія
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області в
складі:

головуючого -
судді Луспеника Д.Д.,

суддів            -              Швецової
Л.А., Яцини В.Б.,

при секретарі -            Шевченко
О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_1

на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 06
лютого 2007 року

по цивільній справі за позовною
заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою

відповідальністю „РІЧ-ТУР" про захист прав
споживачів та відшкодування шкоди, -

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_1
звернулася до суду зі вказаною позовною заявою до ГОВ „РІЧ-ТУР", в якій
просила стягнути з відповідача на її користь причинену матеріальну шкоду у
розмірі 2117 грн, а
також моральну шкоду 10000
грн. Позивач зазначала, що 06.07.2006
року вона уклала договір №
23 на організацію надання туристичних послуг туристичним агентством ТОВ „РІЧ-ТУР".
Згідно з договором позивачем була перераховано 9327 грн., виходячи із вартості путівки 210 грн з однієї
особи на добу у санаторії „Імені м. Гоголя" м. Миргород Полтавської
області. Із відповіді на претензію їй стало відомо, що у санаторій було
перераховано лише 6780 грн., що складає вартість однієї доби 160 грн. Також
вказала, що зі вказаними подіями у позивача погіршилося почуття, вона
знаходилася у поганому психологічному стані, що завдало їй моральної шкоди.

В судовому
засіданні суду першої інстанції позивач позов підтримала, представники
відповідача позов не визнали, вказавши, що позов не обгрунтований, так як всі
умови договору були виконані, позивачу була надана вся інформація стосовно
вартості туру, крім цього вказали, що позивач з претензією до відповідача не
зверталася.

Рішенням
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 6 лютого 2007
року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги, вважає, що висновки суду першої інстанції не
відповідають дійсності через неповноту з'ясування судом обставин по справі, що
мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм
процесуального права.

При цьому
вказується на те, що судом неправильно застосовані норми Закону України „ Про туризм"
та Закону України „Про захист прав споживачів"

В наданих
суду    запереченнях ТОВ
„РІЧ-ТУР"    просило в задоволенні
апеляційної скарги відмовити, оскільки рішення районного суду є законним і
обгрунтованим.

Судова колегія,
вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу. якщо встановлює,
що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що
відповідачем були виконані всі вимоги укладеного договору-доручення. Оплату за
путівку проводив ПП „ОСОБА_2"за відповідним договором з ТОВ
„РІЧ-ТУР", у зв"язку з чим, вимоги ОСОБА_1, стосовно відшкодування
ТОВ „РІЧ-ТУР" суми причиненої матеріальної шкоди у розмірі 2117 грн. та
моральної шкоди не підлягали задоволенню.

Розглядаючи
спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всеобічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до
ст. 20 Закону
України " Про
туризм" за договором на туристичне обслуговування одна сторона ( туроператор, турагент) за
встановлену договором плату зобов'язується забезпечити надання за замовленням
іншої сторони ( туриста)
комплексу туристичних послуг (
туристичний продукт).

До договору на
туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про
надання послуг, якщо інше не передбачено законом та не суперечить суті
зобов'язання.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України „ Про захист прав
споживачів" суб'єкти господарської діяльності у сфері торгівлі,
громадського харчування й послуг, в тому числі громадяни-підприємці несуть
економічну відповідальність за порушення умов договору між споживачем і
виконавцем про виконання робіт, наданих послуг.

Судовим
розглядом встановлено, що між ОСОБА_1 та ТОВ „РІЧ-ТУР" 06.07.2006 року був
укладений договір-доручення на організацію надання туристичних послуг, згідно з
яким, відповідач прийняв на себе зобов'язання сплатити в інтересах та за
рахунок ОСОБА_1 туристичні послуги, які надаються туроператором та бронюються
у туроператора
турагентом. відповідно до заяви ОСОБА_1 Туристичним оператором на
підставі договору №
23/06-01 від 23.06.2006
року був приватний підприємець „ОСОБА_2"
Позивачем за туристичні послуги було сплачено відповідачу 06.07.2006 року 9327 грн. В
наступному туроператором
ПП „ОСОБА_2" була проведена оплата двомісцевого двокімнатного номеру
„люкс" у санаторії „Імені М. Гоголя" у м. Миргород на підставі заявки
на бронювання.

Ст. 60 ЦПК України
передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може
грунтуватися на припущеннях. У данній справі позивач повинна була довести факт
невиконання відповідачем умов договору.

Як вбачається з
матеріалів справи, умовами договору, укладеному між ОСОБА_1 та відповідачем
була передбачена загальна вартість туристичного обслуговування, а також надання
позивачу двомісцевого двокімнатного номеру „люкс". Дані про те, що вартість
проживання у санаторії для ОСОБА_1 на добу складає 210 грн. у договорі
відсутні. Судова колегія вважає, що позивачем ні в судове засідання суду першої
інстанції, ні в судове засідання апеляційного суду не надано доказів, стосовно
того, що наданий їй номер у санаторії не відповідає умовам договору, укладеному
між ОСОБА_1 та ТОВ „РІЧ-ТУР".

Крім цього,
відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України „ Про захист прав споживачів",
при задоволенні вимог споживача, суд одночасно вирішує питання щодо
відшкодування моральної ( немайнової) шкоди. Судова колегія вважає, що на
підставі наданих доказів районний суд обґрунтовано відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Таким чином,
доводи, викладені в апеляційній скарзі, були предметом судового розгляду в районному суді і їм дана належна
оцінка у відповідності до ст. 212
ЦПК України, тобто з урахуванням належності, допустимості, достовірності
кожного доказу окремо, а також достатності і взаємному зв"язку доказів у
їх сукупності.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які
призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,
304, п.1 ч.1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 лютого 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена
протягом 2-х місяців

безпосередньо до
Верховного Суду України.