Справа №2-51/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007
року  Великоновосілківський районний суд
Донецької області в складі: головуючого - судді Єфименко В.І.

при секретарі Тахтаровой
Н.П.

з участю сторін: представника позивача ОСОБА_3,

представника першого відповідача ОСОБА_4

представника другого відповідача  Боченко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика
Новосілка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та виконкому
Великоновосілківської селищної ради Донецької області про поновлення порушеного
права на земельну ділянку і визнання рішень і акту органу самоврядування
недійсним, -

Встановив:

В своїх позовах
ОСОБА_1 зазначає,
що в 1982-1985 роках він збудував жилий будинок заАДРЕСА_1 на земельній ділянці
розміром 0,12 га виділеній йому загальними зборами колгоспу "Родіна"
Великоновосілківського району Донецької області.

Земельна ділянка
мала вигляд прямокутника: завширшки 18,75 м і задовшки 64 м., а згодом за
рішенням виконкому Великоновосілківської селищної ради її було збільшено до
0,15 га за рахунок збільшення тільки довжини.

В 1990 році він
на законних підставах збудував гараж на відстані від межі з північної сторони
свого подвір"я, котра зараз граничить
з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2, який через кілька років,
приблизно в 1993 році, без належного дозволу, збудував також гараж впритул до
стіни його гаража і частково на його земельній ділянці.

Коли ж він
звернувся до виконкому Великоновосілківської селищної ради для вирішення спору,
останній своїм рішенням від 11.07.2006 року, затвердив акт встановлення меж
сусідніх земельних ділянок, який було складено 10.04.2006 року.

Але він з ним не
згоден, так як при встановленні меж були порушені розміри його ділянки збоку
садиби, залишивши гараж відповідача недоторканим. При цьому було проігноровано
п.1 ст.107 і 149 ЗК України, в яких вказано, що основою для відновлення меж є
дані земельно-кадастрової документації, яка у нього є, но не прийнята
відповідачем до уваги, а також за згодою землекористувача.

В зв"язку з
цим він просить:

·
зобов'язати відповідача ОСОБА_2 у відповідності до вимог
ст.376 ЦК України
знести гараж з його земельної ділянки, як самочинно збудований;

·
зобов"язати Великоновосілківську селищну раду
відновити межі між його земельною ділянкою і відповідача ОСОБА_2 на підставі земельно-кадастрової
документації, з встановленням ширини його ділянки у 18,75 м.

Окрім цього,
позивач просить визнати недійсними рішення виконкому Великоновосілківської
селищної ради від 11.07.2006 р. і виданого ОСОБА_2 18.09.2006 року на його
підставі державного акту, на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1,
а також рішення від 31.03.2006р. про встановлення меж і про дозвіл будівництва
споруд, в тому числі і гаража, як прийнятих в порушення норм земельного і
цивільного законодавства..

Він просить
також стягнути з ОСОБА_2 на його користь 90 грн. в рахунок компенсації витрат,
понесених ним при зверненні з позовом до суду.

В судовому
засіданні позивач і його представник ОСОБА_3 підтримали позовні вимоги.

Відповідач
ОСОБА_2 і його представник ОСОБА_4 не визнали їх, хоча не оспарюють того, що
гараж будувався без належного дозволу, тобто самочинно. Вони просять відмовити
в задоволенні позовних вимог, т.я. ОСОБА_1 пропустив строк
позовної давності на захист порушенного
права.

Представник
другого відповідача виконкому Великоновосілківської селищної ради - Боченко
В.М. позовні вимоги не визнав, хоча і не заперечував проти того, що межі ними
встановлені без згоди землекористувача ОСОБА_1, а дозвіл на будівництво гаража
ОСОБА_2 був надан заднім числом, тобто, після того, як він вже був самочинно
збудован ще в 1993 році.

Заслухавши
пояснення сторін, іх представників, свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, перевіривши
матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити за таких
підстав.

Викладені в позовах
обставини, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а доводи
відповідачів, суд визнає безпідставними.

В судовому
засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ще в 1993 році без належного
дозволу і належно затвердженого проекту з істотними порушеннями будівельних
норм і правил, частково на земельній ділянці позивача ОСОБА_1, пристроїв в
притул свій гараж до стіни гаража останнього.

У
відповідності ж до ч. 1 ст.376 ЦК
України така соруда вважається самочинним будівництвом і згідно п.2 цієї
статті відповідач ОСОБА_2 не набув на це майно права власності.

Це порушення длящееся і тому говорити
про пропуск позовної давності для захисту такого права, немає ніяких підстав.

Як вказано вище,
це самочинне будівництво було частково розміщене на земельній ділянці позивача,
та ще й в порушення його прав і правил будівництва.

В зв"язку з
цим, позивач не бажає, щоб таке будівництво залишилось. А тому його вимоги
відповідають роз"ясненням, викладених в п.4 ст.376 ЦК України, в яких
зазначається, що в разі заперечення власником чи користувачем земельної ділянки
проти визнання права власності на нерухоме майно за особою яка здійснила
самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права
інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила таке будівництво.

У відповідності
до цього, повинен був діяти і виконком Великоновосілківської селищної ради при
прийнятті своїх рішень.

Але він не
прийняв до уваги не тільки ці роз'яснення, но і вимоги п. 1 ст. 107, ст. 149 ЗК
України і своїми рішеннями від 11.07.2006 року поновив межі і, в очевидь, в
порушення вимоги п.3 ст.376 ЦК України, який дозволяє тільки за рішенням суду
визнавати за особою право власності на самочинно збудоване нерухоме майно,
перебрав на себе компетенцію суду і прийняв також незаконне рішення від
31.03.2006 року, згідно з яким відповідачу ОСОБА_2 дозволив будівництво гаража,
який самочинно був збудован ще в 1993 році.

Тому ці рішення,
як незаконні підлягають визнанню недійсними, як і всі наслідки, пов"язані
з ними і зокрема акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1,
виданий 18.09.2006 р. відповідачу ОСОБА_2 на підставі вищевказаного рішення від
11.07.2006 року за № 5/2-139.

Згідно п.п.2 і 3
ст.152 ЗК України, землекористувач може вимогати усунення будь-яких порушень
його права на землю шляхом: визнання права; відновлення стану земельної
ділянки, який існував до порушення прав; визнання недійсними рішення органів

виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків.

Після аналізу
доказів обставин, викладених в позовних заявах, суд дійшов висновку, що вимоги
позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, в тому числі і відшкодування
понесених ним витрат, підтверджених документально.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.376,1166 ЦК
України, ст.ст.107 п. 1,149,152,155,158 ЗК України, ст.ст.
60,88,209,212-215,218 ЦПК України, -

вирішив:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визхнати
недійсним рішення виконкому Великоновосілківської селищної ради Донецької
області від 31.03.2006 року, б/н про надання дозволу ОСОБА_2 на будівництво
споруд в частині будівництва гаража, від 11.07.2006 року за № 5/12-139 про
визначення меж земельної ділянки і державний акт на право власності на земельну
ділянку серії НОМЕР_1, виданий 18.09.2006 р. ОСОБА_2 на підставі цього рішення.

Зобов"язати
відповідача ОСОБА_2 знести свій гараж з земельної ділянки, якою користується
ОСОБА_1 і
розташованої по АДРЕСА_1

Зобов"язати
виконком Великоновосілківської селищної ради поновити межу між земельними
ділянками ОСОБА_1
і ОСОБА_2 згідно з земельно-кадастровою документацією.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
в рахунок понесених ним витрат при звернені з позовом до суду - 90 грн., з
яких 74 грн. на послуги архівної установи і 16 грн. на сплату судового збору і
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через
Великоновосілківський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.