Справа № 22-5701/2007 р.                                        Головуючий 1 інстанції Чернецький В.А.
40                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
серпня 2007 року                                                                                          м
Донецьк.

Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого
судді Голубинського A.M.,

Суддів Жданової B.C.,
Прокопчук Л.М.

при секретарі
Бондаренко Н.М.

з
участю: представника відповідача Сидоровій В.О.,  третьої особи ОСОБА_2 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Сортове насіння",  третя особа ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
відшкодування моральної шкоди,  за
апеляційною скаргою ВАТ „Сортове насіння" на рішення Костянтинівського
міськрайонного суду від 03 травня 2007 року,
-

ВСТАНОВИВ:

В грудні
2006 року позивач ОСОБА_1  звернувся до суду з даним позовом.  Він посилався на те,  що працював у відповідача і 13.10.2006 року
звільнився з роботи за власним бажанням по
ст.  38 КЗпП України,  але в порушення вимог закону відповідач не
провів з ним повного розрахунку. На день звільнення заборгованість по зарплаті
склала 5970грн.49 коп. і вказана сума йому не виплачена. Просив стягнути з
відповідача на його користь зазначену суму,
а також середній заробіток за час весь час затримки розрахунку та в
рахунок відшкодування моральної шкоди 14400 грн. В судовому засіданні позивач
уточнив свої позовні вимоги і пояснив,
що після його звернення до суду з даним позовом відповідач виплатив йому
заборгованість по заробітній платі в сумі 5970грн 49 коп.,  але не провів індексацію заборгованості і не
нарахував компенсацію втрати частини заробітної плати у зв"язку з
порушенням термінів її виплати. Крім того,
відповідач не виплатив йому компенсацію за невикористану відпустку з 12
березня 2002 року по день звільнення,
оскільки у цей час він не був у відпустках. Також,  15.03.2007 року він звернувся до відповідача
з проханням внести запис у трудову книжку про звільнення з роботи на
підставі  ст. 38 КЗпП України згідно
наказу №58-к від 13.10.2006 року,  але
йому була зроблена запис про звільнення по п.4
ст. 40 КЗпП України. Просив відмінити наказ про його звільнення з роботи
за прогули та змінити формулювання причин звільнення зі  ст.
40п.4 на  ст. 38 КЗпП України і
внести відповідні записи у трудову книжку. В рахунок відшкодування моральної
шкоди заподіяної затримкою виплати заробітної плати просив стягнути 3000 грн.
та за внесення незаконного запису у трудову книжку про звільнення за прогули
7000 грн.,  а всього 10000 грн

Рішенням
Костянтинівського міськрайонного суду від 03 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1  задоволені частково.

В
апеляційній скарзі ВАТ „Сортове насіння" просить рішення суду скасувати та
справу направити на новий розгляд,
посилаючись на те,  що висновки
суду не відповідають

обставинам
справи,  оскільки судом першої інстанції
неповно досліджені матеріали справи і не надана належна оцінка кожному з
доказів.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,  пояснення
осіб які брали участь у розгляді справи,
перевірив матеріали справи,
апеляційний суд вважає,  що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до п.5  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд розглянув не всі вимоги і цей
недолік не був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом
першої інстанції.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом про проведення індексації
заборгованості і нарахування компенсації втрати частини заробітної плати у
зв"язку з порушенням термінів її виплати. Крім того,  просив стягнути з відповідача невиплачену
йому компенсацію за невикористані відпустки з 12 березня 2002 року по день
звільнення,  оскільки у цей час він не
був у відпустках.

Вирішуючи
спір,  суд в порушення цивільного
процесуального права не вирішив заявлені ОСОБА_1  зазначені позовні вимоги,  і цей недолік не може бути усунутий
ухваленням додаткового рішення,  оскільки
ці вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції,  так як сторони з цього приводу не подавали
докази і не давали пояснення.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що ОСОБА_1  просив відмінити наказ про його звільнення з роботи по
п.4  ст. 40 КЗпП України,  а суд вирішуючи заявлені вимоги прийшов до
висновку,  що звільнення позивача по
п.1  ст. 40 КЗпП України безпідставне і
постановив рішення про зміну формулювання звільнення з  ст. 40п.1 на звільнення на підставі  ст.  38
КЗпП України. Розглядаючи справу,  суд
першої інстанції не дав зазначеним обставинам відповідної оцінки.

Враховуючи
наведене апеляційний суд приходить до висновку,
що рішення суду першої інстанції не може залишатися без змін і підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд у той же суд в іншому складі
суду.

Керуючись  ст. 307,
ст. 311 п.5,   ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ВАТ „Сортове насіння" задовольнити частково.

Рішення  Костянтинівського  міськрайонного суду     від
03   травня  2007
року скасувати,  справу направити
на новий розгляд у той же суд в іншому складі суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її
проголошення.