Справа №2-1026/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року Орджонікідзевський районний суд
м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., при секретарі -
Цурканенко Г.С., за участю ОСОБА_1., ОСОБА_2., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
3-я особа - ОСОБА_4про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
спричиненої внаслідок дорожньої транспортної пригоди, -

УСТАНОВИВ :

Позивач просить суд стягнути з відповідачів на його користь матеріальну
шкоду в розмірі 8778 грн. 01 коп., моральну шкоду в розмірі 40000 грн. 00 коп.
та витрати по справі. При цьому посилається на те, що з вини відповідача
ОСОБА_2. 09.06.2006 року була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок
чого автомобіль, власником якого є позивач, отримав механічні пошкодження.

Відповідач ОСОБА_2. проти позовних вимог заперечував посилаючись на
відсутність його вини в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відносно розміру
матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, відповідачем
ніяких заперечень суду не було надано.

Відповідач ОСОБА_3. проти позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що
хоча вона і є власником транспортного засобу, але особисто ніколи не здійсняла
його технічну експлуатацію, прав на керування автомобілем вона не має.
Керування, технічну експлуатацію, ремонт, обслуговування автомобіля здійсняв
частіше за всіх її брат ОСОБА_2., а іноді ОСОБА_4. ОСОБА_3. користувалась
автомобілем у якості пасажира під час керування ОСОБА_2. або ОСОБА_4. Відносно
розміру матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, відповідачем
ОСОБА_3. ніяких заперечень суду також не було надано. У судове засідання 24
квітня 2007 року ОСОБА_3. не з'явилась, раніше надала суду заяву про розгляд та
закінчення справи за її відсутністю.

3-я особа ОСОБА_4. у
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Судом установлено, що 09 червня 2006 року в 11 годин 30 хвилин ОСОБА_2.,
управляючи автомобілем ВАЗ 21043 держ. НОМЕР_1, рухаючись у м. Харкові по вул.
Миру з боку провулка Миру в напрямку проспекту Орджонікідзе, на перехресті з
вулицею 17-го Партз'їзду почав виконувати обгін, у результаті чого не ужив
заходів для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не
дотримуючись безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем Ауді А-6
держ. НОМЕР_2під управлінням водія ОСОБА_1., у такий спосіб порушив п. п. 12.3,
13.1, 14.6 Правил дорожнього руху України, тобто своїми діями ОСОБА_2. скоїв
адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Внаслідок зіткнення вказаних автомобілів власнику автомобіля Ауді А-6 держ.
НОМЕР_2ОСОБА_1. було завдано матеріальну та моральну шкоду від пошкодження
вказаного автомобіля.

Ці обставини підтверджуються Постановою Орджонікідзевского районного суду
м. Харкова від 20 грудня 2006 року у справі № 3-4443/06 та іншими матеріалами
цієї справи про притягнення до адміністративної відповідальності, згідно якої
ОСОБА_2. визнаний винним у скоєнні ДТП,
а у діях іншого учасника ДТП
- водія ОСОБА_1., порушень Правил дорожнього руху України не вбачається.

Згідно ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду
у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено
постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На цій підставі є необгрунтованими посилання відповідача ОСОБА_2. на те, що
він вважає себе невинним у скоєнні ДТП.
Вищевказаною постановою Орджонікідзевского районного суду м. Харкова від 20
грудня 2006 року та матеріалами цієї справи, у яких встановлено, що саме
ОСОБА_2. є винним у скоєнні ДТП,
спростовуються ствердження відповідача ОСОБА_2. про те, що він є невинним у
скоєнні ДТП.

Згідно ч. 1. ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам
фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням
транспортних засобів та іншим.

Судом встановлено, що особою, що володіла джерелом підвищеної небезпеки,
транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21043 НОМЕР_1 під час скоєння ДТП був відповідач
ОСОБА_2. Саме ОСОБА_2. є особою, яка повинна відшкодувати шкоду, завдану
скоєнням ДТП, з
наступних підстав. По-перше, відповідач ОСОБА_3. не може бути особою, яка
повинна відшкодувати шкоду, завдану скоєнням ДТП, тому що вона, хоча і є
власником транспортного засобу, але особисто ніколи не здійсняла його технічну
експлуатацію, ремонт та обслуговування. Прав на керування автомобілем вона не
має. ОСОБА_3. надала право керування автомобілем ОСОБА_2. та ОСОБА_4., а сама
користувалась автомобілем у якості пасажира під час керування ОСОБА_2. або
ОСОБА_4., а тому не була володільцем транспортного засобу. По-друге, третя
особа ОСОБА_4. хоча й має довіреність на керування транспортним засобом, але
він користувався ним рідко, не зберігав автомобіль, є сторонньою особою по
відношенню до сім'ї Петрових, а тому не був володільцем транспортного засобу.
По-третє, відповідач ОСОБА_2. хоча не є власником транспортного засобу, але на
підставі запису у технічному паспорті автомобіля ВАЗ 21043 НОМЕР_1 є особою,
яка є близьким родичем власника транспортного засобу та має право керування ним.
Фактично саме ОСОБА_2. частіше за всіх керував автомобілем, здійсняв технічну
експлуатацію, ремонт, обслуговування автомобіля, ніс фактично усі витрати по
його утриманню. Він є близьким родичем - рідним братом власника транспортного
засобу. Автомобіль зберігався біля будинку, де проживає ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
Саме ОСОБА_2. керував транспортним засобом під час ДТП. Суд також враховує
те, що у своїх поясненнях сам ОСОБА_2. вважає себе володільцем автомобіля,
заперечує проти того, що шкода, завдана ДТП,
повинна відшкодовуватись ОСОБА_3. або ОСОБА_4.

Тому суд вважає встановленим той факт, що особою, що володіла джерелом
підвищеної небезпеки, транспортним засобом - автомобілем ВАЗ 21043 держ.
НОМЕР_1 під час скоєння ДТП, був відповідач ОСОБА_2. і

саме    він    повинен
відшкодувати матеріальну
і     моральну     шкоду, завдану внаслідок ДТП.

На цій підставі суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про
відшкодування шкоди відповідачем ОСОБА_3. Підстави для солідарної
відповідальності у даному випадку відсутні.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля Ауді А-6
держ. НОМЕР_2цей автомобіль належить позивачу ОСОБА_1. Саме цей автомобіль
зазнав ушкоджень у результаті ДТП, а тому ОСОБА_1. як його власник має право на
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої йому у результаті
ушкодження його майна.

Згідно висновку спеціаліста експертного дослідження по визначенню суми
матеріальної шкоди №000605 від 22.06.2006 року та додаткового висновку від
29.06.2006 року матеріальна шкода від пошкодження автомобіля Ауді А-6 держ.
НОМЕР_2становить 7237 грн. 46 коп.

Згідно дефектно-калькуляційного акту №49 від 26.07.2006 року та квитанції
до прибуткового касового ордеру №49 від 26.07.2006 року матеріальні витрати по
ремонту автомобіля після ДТП
становлять 7567 грн. 00 коп.

Згідно ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи те, що реальна вартість робіт по відновленню автомобіля Ауді А-6
держ. НОМЕР_2після ДТП визначається дефектно-калькуляційним актом та квитанцією
до прибуткового касового ордеру №49 від 26.07.2006, що перелік матеріалів та
робіт, які вказані в дефектно-калькуляційному акті повністю відповідає переліку
матеріалів та робіт, які вказані у висновку спеціаліста (основному та
додатковому), що перевищення вартості реально проведеного ремонту над розміром
матеріальної шкоди, визначеної спеціалістом, є незначним та уявляється розумним
з огляду на те, що розмір матеріальної шкоди спеціалістом-автотоварознавцем
визначався виходячи з середніх цін на матеріали та роботи, а ОСОБА_1. ремонт
проведено по реально, діючим цінам, суд приймає до уваги саме вартість реально
проведеного ремонту, а саме 7567 грн. 00 коп.

З урахуванням індексу інфляції, який за строк з моменту витрати коштів
позивачем до моменту винесення рішення по справі (з-серпня 2006 року по
березень 2007 року) становить 1.089 , матеріальна шкода становить 8240 грн. 46
коп.

Вимоги позивача по збільшенню матеріальної шкоди на загальну суму у розмірі
383 грн. 38 коп. відповідно до розміру відсотку облікової ставки
Національного   банку   України,
яка   становить   8,5%,
задоволенню   не

підлягають як необгрунтовані та такі, що       не
передбачені       чинним
законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що у результаті ДТП позивачу
ОСОБА_1. завдана моральна шкода, яка полягає у моральних переживаннях, душевних
стражданнях, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського життя з приводу того, що він не мав
можливості користуватись своїм автомобілем протягом довгого строку. Відповідачі
ОСОБА_2. та ОСОБА_3. не надали суду заперечень проти вимог позивача стосовно
наявності та розміру моральної шкоди, завданої йому внаслідок ДТП, не надали
суду ніяких доказів на підтвердження відсутності моральної шкоди, таким чином
не спростували ствердження позивача щодо цих вимог. Тому суд вважає
встановленим факт спричинення моральної шкоди позивачеві відповідачем ОСОБА_2.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з наступного. Позивач
ОСОБА_1. просить суд стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 40000 грн.
00 коп. При цьому позивачем не надано суду доказів на підтвердження розміру
цієї шкоди. Тому при визначенні моральної шкоди суд виходить з вимог ст.ст.
1167, 23 Цивільного кодексу України, а також із суті позовних вимог та розміру
завданої матеріальної шкоди. Суд вживає по аналогії закону та права,
передбаченої ст. 8 Цивільного кодексу України, вимоги ст. 440-1 Цивільного
кодексу Української РСР 1963 року, яка регулювала дані правовідносини до
01.01.2004 року. Згідно цієї норми розмір відшкодування моральної шкоди
визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи,
яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших
негативних наслідків, але не менше п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Виходячи з логіки законодавця на той період часу, враховуючи те, що на
теперішній час законодавством не встановлено порядок розрахунку розміру
моральної шкоди, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача моральну шкоду
у розмірі п'яти мінімальних розмірів заробітної плати, яка діяла в той час,
коли позивач в найбільшій мірі зазнав моральних страждань. Розмір мінімальної
заробітної плати протягом липня 2006 року складав 375 грн.00 коп. за місяць.
Тому загальний розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача,
становить 1875 грн. 00 коп.

Згідно ст, 88 Цивільного процесуального кодексу-України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи   те,   що
позовні вимогиОСОБА_1. задовольняються, з ОСОБА_2. підлягають стягненню
на користь ОСОБА_1. витрати останнього на проведення автотоваровідницької
експертизи у розмірі 165 грн. 00 коп., вартість сплаченого державного мира у
розмірі 96 грн. 28 коп. а також суму витрат з інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн. 00 коп. Всього розмір судових
витрат, які підлягають стягненню з відповідача, становить 291 грн. 28 коп.

Всього на користь позивача з відповідача ОСОБА_2. суд
стягує -10 406 грн. 74 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 79, 86, 88, 215 Цивільного процесуального
кодексу України , ст.ст. 8, 23, 1166, 1167, 1187, 1192 Цивільного кодексу
України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні    вимоги
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з   ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1- 10 406 грн. 74 коп.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної
та моральної шкоди внаслідок дорожньої транспортної пригоди, - ВІДМОВИТИ.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подана в

апеляційний суд Харківської області через
Орджонікідзевський районний суд

м.Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга

на рішення суду може бути подана в апеляційний суд
Харківської області

через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом
20 днів після

подання заяви про апеляційне оскарження.