Справа № 2-689/2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05
вересня 2007 року         Криворізький
районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді:                                                                    Бондарчука Г.Д.

при   секретарі                                                                           Ференц І.З.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.  Кривому
Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеною позовною заявою,  де вказала,
що 28.11.1992 року уклала шлюб з відповідачем.  Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх
дітей: сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1народження та сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2народження. Причиною розпаду сім'ї стало взаємне небажання
підтримувати нормальні сімейні стосунки,
в наслідок чого між сторонами почали виникати сварки та скандали. Шлюбно-сімейні
стосунки сторони не підтримують,  не
ведуть спільного господарства. Майновий спір та спір про місце проживання дітей
відсутній. Позивачка просила постановити рішення,  яким шлюб укладений між нею та відповідачем
розірвати.

Позивачка
у судове засідання не з'явилася,  в
матеріалах справи є її письмова заява про розгляд справи у її відсутність,  свої позовні вимоги підтримала та наполягала
на їх задоволенні.

Відповідач
у судове засідання не з'явився,  в
матеріалах справи є його письмова заява про розгляд справи у його
відсутність,  позовні вимоги визнав та не
заперечував проти їх задоволення.

Суд,  вивчивши письмові матеріали,  вважає,
що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню на наступних
підставах.

Виходячи
з наведеного,  суд вважає,  що рішення у справі можливо постановити при
проведені попереднього судового засідання.

Відповідно
до ч. 4  ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому  ст. 174 ЦПК
України. Згідно ч. 4  ст. 174 ЦПК України
у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що 28.11.1992 року між
позивачкою по справі та відповідачем був укладений шлюб,  який зареєстровано Будинком укладення шлюбів
№ 2 "Шодлік",  актовий
записНОМЕР_1 (а.с.  5).

Від
шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3  ІНФОРМАЦІЯ_1народження та сина ОСОБА_4  ІНФОРМАЦІЯ_2народження (а.с.  6,
7),  батьком яких є відповідач по
справі,  що підтверджується свідоцтвами
про народження дітей.

Сторони
не проживають разом,  не ведуть спільне
господарство,  не підтримують шлюбні
відносини. Причиною припинення шлюбних відносин та розпаду сім'ї стала втрата
почуття любові та взаємоповаги,  взаємне
небажання підтримувати сімейні стосунки,
в наслідок чого між сторонами почали виникати постійні сварки та
скандали,  роблячи подальше спільне
проживання єдиною сім'єю не можливим.

Сторони
миритися не бажають та наполягають на розірванні шлюбу. Майнового спору та
спору щодо місця проживання дітей не має.

Суд не
застосовує положення  ст.111 CK
України,  оскільки в судовому засіданні
було  зібрано  достатньо
доказів, які   підтверджують,
що   подальше   спільне
життя

2

подружжя і
збереження сім'ї стали неможливими,
почуття любові та взаємоповаги зникло,
а подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки.

Аналізуючи
вищевикладене,  суд вважає можливим
шлюб,  зареєстрований 28.11.1992 року
Будинком укладення шлюбів № 2 "Шодлік",  актовий записНОМЕР_1 - розірвати.

При отриманні
свідоцтва про розірвання шлюбу державне мито стягнути з обох сторін.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 10,  11,
60,  130,  209,
213-215 ЦПК України,   ст.  ст. 104,
105,  110,  112 Сімейного Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 28.11.1992 року Будинком укладення шлюбів № 2
"Шодлік",  актовий записНОМЕР_1
- розірвати.

Стягнути
судовий збір на користь держави при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу з
ОСОБА_1 в розмірі 8 /вісім/ гривень 50 коп.,
зОСОБА_2 в розмірі 8 /вісім/ гривень 50 коп.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження,  яка може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення,  або протягом 10
днів без подачі заяви на апеляційне оскарження