АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1551/2007 року                                                  Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року серпня місяця   „ 08 "   дня                                                               м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого :
Акопян В.І.

Суддів : Лобова
О.А.,  Петренка В.М.

при секретарі:
Фадєйкіній Н.Б.

з участю:
позивачки ОСОБА_1

представника
позивачки ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянула   у
відкритому   судовому   засіданні
в   м. Полтаві    цивільну
справу   за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на  повторне заочне рішення Автозаводського
районного суду М. Кременчука Полтавської

області від 12
квітня 2007 року

по справі за
позовом ОСОБА_1 до Відкритого міжнародного університету

розвитку людини
«Україна» про скасування наказу про звільнення,
зміну формулювання

причин
звільнення,  стягнення середньої
заробітної плати,  невиплаченої при
звільненні та

моральної шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Повторним
заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської
області від 12 квітня 2007 року позов ОСОБА_1 до Кременчуцької філії відкритого
міжнародного університету розвитку людини «Україна»,  відкритого міжнародного університету розвитку
людини «Україна» про скасування наказу про звільнення,  зміну формулювання причин звільнення,  стягнення середньої заробітної плати,  невиплаченої при звільненні та моральної
шкоди задоволено частково.

Визнано
формулювання запису № 10 від 01 вересня 2006 року в трудовій книжці про причину
звільнення ОСОБА_1 неправильним.

Зобов'язано
відповідача - Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна»
скасувати наказ про звільнення ОСОБА_1 № 2/5-К від 01 вересня 2006 року та в
трудовій книжці на ім'я ОСОБА_1 за порядковим номером 10 внести запис
«Звільнена з посади старшого викладача Кременчуцького міжрегіонального центру
дистанційного навчання та заступника завідувача КМрЦДН Кременчуцької філії
відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» за власним
бажанням у зв'язку з порушенням роботодавцем трудового законодавства,  ч.3
ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто
з Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» на користь
ОСОБА_1 невиплачену при звільненні заробітну плату в сумі 6413, 62 грн.,  середній заробіток за час затримки розрахунку
в сумі 5367, 04 грн.,  компенсації втрати
частини грошових доходів,  у зв'язку у
зв'язку з порушенням термінів їх виплати в

сумі 466, 71
грн.,  вихідної допомоги в сумі 2191, 95
грн  недонарахованої оплати щорічної
відпустки в сумі 339, 50 грн.,  не
нарахованої заробітної плати в сумі 480 грн.,
допомоги на оздоровлення в сумі 730, 65 грн та 2000 грн в рахунок
компенсації завданої моральної шкоди.

Стягнуто
з Відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна» в прибуток
держави держмито в сумі - 151, 46 грн та 30 грн витрат на
інформаційно-технічний розгляд справи.

Рішення
суду в межах заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.

В
апеляційній скарзі на рішення Автозаводського районного суду М. Кременчука
Полтавської області від 12 квітня 2007 року ОСОБА_1 прохає його змінити з тих
підстав,  що постановлено з порушенням
норм матеріального та винести нове про задоволення її позовних вимог в повному
обсязі,  тобто стягнути з відповідачів
5000 грн моральної шкоди.

Перевіривши
матеріали справи,  доводи апеляційної
скарги,  колегія судців вважає,  що вона підлягає відхиленню.

Відповідно
до ч.1 ст. 308 ЦПК України,  апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Згідно  ст. 116 КЗпП України у разі звільнення
працівника всі суми,  що належать
йому,  виплачують у день звільнення.

Як
вбачається з матеріалів справи,
встановлено в суді першої інстанції,
позивачка ОСОБА_1 з 1 вересня 2005 року працювала в Кременчуцькій філії
відкритого міжнародного університету розвитку людини «Україна»,  де займала штатні посади заступника
завідувача Кременчуцькій філії відкритого міжнародного університету розвитку
людини «Україна» з посадовим окладом 500 грн. та старшого викладача з окладом
230, 65 грн. З вересня 2005 року заробітна плата в учбовому закладі в порушення
вимог  ст. 24 Закону України «Про оплату
праці» та  ст. 115 КЗпП України майже не
виплачувалася. В період з вересня 2005 року по вересень 2006 року їй було
виплачено лише 619, 78 грн.

Судом
першої інстанції вірно встановлено,  що
відповідач допустив порушення прав позивачки на працю,  своєчасну оплату праці та проведення
розрахунку в день звільнення. Обгрунтовано задоволено позов в цій частині
позову.

Оскільки
судом встановлено порушення трудових прав позивачки,  то правильно стягнуто і моральну шкоду.

Колегія
суддів вважає,  що судом першої інстанції
сума,  яка стягнута у відшкодування
моральної шкоди є розумною,  виваженою та
справедливою,  встановлена з урахуванням
характеру та обсягу страждань,  яких
зазнала позивачка,  характеру немайнових
втрат (їх тривалості,  можливості
відновлення).

За таких
обставин,  приймаючи до уваги відсутність
в апеляційній скарзі доводів,  які б
спростовували висновки рішення суду першої інстанції,  вірне застосування судом норм трудового
законодавства,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду - залишенню
без змін.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 квітня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.