РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
судді: Іващенко В.В.

Суддів:
Летягіної О.В., Бордачева В.М.

При
секретарі: Урденко Г.В.

розглянувши
у відкритому судову засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до
Чорноморського ЖГУ
(ПУЖКХ),  Приватного
малого підприємства (ПМП) „Вожега",
та Чорноморської селищної ради АР Крим про розірвання договору оренд
нежилого приміщення,  усунення перешкод у
користуванні підвальним приміщенням,  за
апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на рішення Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим від
04 червня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачі
звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачів про розірвання
договору оренди нежилого приміщення,
усунення перешкод у користуванні підвальним приміщенням.

Вимоги
мотивовані тим,  що позивачі є власниками
квартир № 1, 2, 3 у
багатоквартирному будинку АДРЕСА_1.
Позивачу ОСОБА_1 належить квартира №2,
ОСОБА_2 квартира №1,  ОСОБА_3
квартира №3. 01 березня 2000року між Чорноморським ЖКУ та ПМП „Вожега" був
укладений договір оренди нежилого приміщення - підвалу жилого будинку,  відповідно до якого ПМП „Вожега"
використовує вказаній підвал багатоквартирного жилого будинку під магазин.
Вважають,  що вказаний договір був
укладений без їх згоди як власників жилого багатоквартирного будинку,  тому просять суд визнати вказаній договір
оренди недійсним.  Просять суд усунути
перешкоди у користуванні підвальним приміщенням,  зобов'язати відповідача ПМП „Вожега"
звільнити вказане приміщення.

Рішенням
Чорноморського районного суду АР Крим 04 червня 2007року,  у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

На зазначене
рішення суду ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3
подали апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати рішення суду і постановити по справі нове рішення про задоволення їх
позову в повному обсязі,  посилаючись на
неповне з'ясування судом обставини,  що
мають значення для справи,  порушення
судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає що при
постановленні рішення суд

Справа №
22-ц-5419/2007             Головуючий суду
першої інстанції - Бондаренко А.А.

Доповідач -
Летягіна О.В.

врахував,  що спірне підвальне приміщення знаходиться у
власності територіальної громади смт.
Чорноморське та знаходиться в комунальної власності селища,  такий висновок суду слідує з розпорядження ЧРДА
від 02.10.1996року за №442-р,  Постанови
Ради Міністрів Криму №11 від 11.01.1994року „Про прийомку на баланс житлове -
комунальних організацій виконавчих комітетів місцевих рад відомчого
житла".

Однак,  з моменту прийняття на баланс будинку
АДРЕСА_1 у 1996року усі квартирі в вказаному будинку були приватизовані,  при цьому додаткових документів
підтверджуючих право власності не потрібно. З положень ч.7  ст. 10 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду" вбачається,
що приватизація квартир у багатоквартирному будинку припиняє права
власності Чорноморської селищної ради. Висновок суду про те що спірне
приміщення не відноситься до нежилого не обґрунтовано,  оскільки з інвентарної справи
вбачається,  що спірне приміщення є
підвальним приміщенням житлового будинку. Крім того відповідачами не було
надано доказів,  що підвальне приміщення
було переобладнано під магазин та введено в експлуатацію.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши
сторони,  проаналізувавши доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга є
обгрунтованою і підлягає задоволенню.

Відмовляючи
в позові,  суд виходив з того,  що положення закону «Про приватизацію
державного житлового фонду» на спірні правовідносини не поширюються,  оскільки спірні приміщення не відносяться до
допоміжних приміщень жилого будинку,  а є
окремими нежилими приміщеннями,  яки
розташовані в будинку та належать до комунальної власності Чорноморської
селищної ради АРК. Крім того,  позивачами
пропущений строк позовної давності і причини поважності пропуску строку
відсутні.

3. такими
висновками суду не може погодитися колегія суддів.

Судом
було встановлено,  що позивачі є
власниками квартир 1, 2, 3 багатоповерхового будинку АДРЕСА_1. ОСОБА_1 є
власником квартири № 2 на підставі договору купівлі - продажу від 21.03.2002
року,  ОСОБА_2 є власником квартири № 1
на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2001 року,  ОСОБА_1 є власником квартири № 3 на підставі
договору купівлі-продажу від 15.06.1996 року.

З
матеріалів справи слідує,  що 1 березня
2000 року між Чорноморським РЖЕК там ПМП «Вожега» був укладений договір оренди
нежилого приміщення підвалу у жилому будинку АДРЕСА_1 строком на 10 років,  за яким ПМП «Вожега» взяло в оренду 95
кв.м.  як слід з додатка до договору \
площі для використання під магазин.

Згідно
інвентарної справи ,  а саме з оціночних
актів БТІ,  до будинку АДРЕСА_1 на
28.05.1994 року,  коли власником даного
будинку був ПО «Чорноморнефтігазпром»,
тобто до передачі будинку на баланс Чорноморської РЖЕК,  до складу будинку відносилися: загальна
частина будинку площею 596 кв.м ,  підвал
565, 2 кв.м. ,  інша площа 40 кв.м.  а.с.
45-49.

З
вказаних документів безумовно вбачається,
що підвал відноситься до допоміжних приміщень будинку,  так як з тих ж актів слідує,  що в підвалі розташовані електропровід,  каналізація,
а також вказане,  що покрівля
підвалу сумісна з будинком.

До того ж,  директор ПМП «Вожега» підтвердив у судовому
засіданні Апеляційного суду,  що дійсно
із комунікацій будинку скрізь задню частину магазину проходить водопровід та
каналізація .

Відносно
відмови в позові у зв'язку з пропуском строку на подачу даного позову,   колегія суддів також не згодна з висновком
суду.

Після
придбання квартир позивачі отримали всі права та обов'язки власників квартир та
користувачів  придомової території
будинку АДРЕСА_1.

З
позовної заяви слідує,   що вони просять
розірвати договір оренди з власником магазину,
який розташований і підвалі їх будинку і заважає їм користуватися
підвалом,   як допоміжним
приміщенням.

Таким
чином,   в позивачів тільки після
отримання права власності на житло виникло право на пред'явлення права на
допоміжні приміщення. Тому не можна визнати пропущеним строк на звернення за
захистом свого права.

Проте,   відповідно до ч.1   ст.  1
Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» дана приватизація
підлягає у відчуженні квартир будинків ,
кімнат у квартиранта одноквартирних будинків,   де мешкають два і більше наймачів,   та належних до них господарських споруд і
приміщень підвалів,   сараїв тощо \
державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно
із ч.2,  3   ст.
10 даного Закону власники багатоквартирних будинків є співвласниками
допоміжних приміщень будинку,
технічного обладнання та елементів зовнішнього благоустрою; допоміжні
приміщення підвали,   комори,   горища,
колясочні тощо передаються у спільну власність квартиронаймачів
безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Товариства або об'єднання індивідуальних власників квартир можуть

створюватися   для
забезпечення   ефективного   використання   приватизованих квартир та управління ними.

.
Отже,   законом не передбачено,   що після приватизації квартир до утворення
зазначеного товариства об'єднання допоміжні приміщення залишаються в
комунальної власності.

Оскільки
спільна часткова власність створюється за участю всіх співвласників,   то будь-які дії щодо майна ,   яке є об'єктом права спільної часткової
власності,   мають проводитися лише за
наявності згоди всіх співвласників незалежно від розміру частки кожного з них.
Тому висновок суду про те,   що у
власників квартир не виникло право спільної власності на будинок,   не можна визнати таким,   що ґрунтується на законі.

З
договорів купівлі - продажу квартир ОСОБА_1,
ОСОБА_2,   ОСОБА_3 слідує,   що вони придбали квартири,   яки належали продавцям на праві власності,   яке виникло у ОСОБА_4   яка продала квартиру ОСОБА_2
28.03.2001року,   у сім'ї ІНФОРМАЦІЯ_1
01.12.1995 року,   яки продали квартиру
ОСОБА_1,   у тієї ж сім'ї ІНФОРМАЦІЯ_1
01.12.1995 року ,   яки продали квартиру
ОСОБА_3.

Тобто на
час укладання договору оренди на 1.03.2000 рік у будинку АДРЕСА_1 вже були
власники квартир,   однак даних про
те,   що вищевказані власники квартир чи
інші власники квартир давали згоду на укладання договору оренди в справі не
має.

В
зв'язку з вказаним,   колегія суддів
вважає можливим скасувати рішення суду про відмову в позову та постановити по
справі нове рішення,   яким задовольняє
позов про розірвання договору оренди підвалу жилого будинку,   як укладеного з порушенням норм права,   прав жильців будинку,   та в порядку захисту прав позивачів
задовольняє позов про усунення перешкод у володінні допоміжними приміщеннями
будинку,   шляхом зобов'язання ПМП
«Вожена» звільнити спірні підвальні приміщення.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303,
304,  309,  313,
316,  317,  319 Цивільного процесуального кодексу
України,   колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення
Чорноморського районного суду Автономної Республіки Крим від 04 червня 2007
року скасувати.

Постановити по
справі нове рішення.

Позов
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 задовольнити.

Розірвати
договір оренди нежилих приміщень будинку АДРЕСА_1 по вул.  Південної в смт.  Чорноморське площею 95 кв.м.  укладеного між Чорноморською ремонтною
житлове-експлуатаційною конторою та Приватним малим підприємством «Вожена» 01
березня 2000 року.

Усунути
перешкоди ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 в користуванні нежилими приміщеннями
- підвалом жилого будинку АДРЕСА_1 ,
шляхом зобов'язання Приватного малого підприємства «Вожега» звільнити
вказане підвальне приміщення.

Рішення набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено протягом двох
місяців з дня набрання нею законною сили в касаційному порядку до Верховного
Суду України.