Справа № 22-Ц-1399-Ф/07                       Головуючий суду першої
інстанції Петров М. О.
Суддя-доповідач суду апеляційної інстанції Мудрова В.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим у м.  Феодосії
в складі:

головуючого
- судді                               Моісеєнко
Т.І.,

суддів                                                      Мамасуєвої
Л.О.,  Мудрової В.В.

при
секретарі                                         Брежнєвій
O.K.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Феодосії цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного
товариства «Крименерго» про зниження розміру збитків за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Нижньогірського районного суду АР Крим від 18 червня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_1,  обґрунтовуючи свою позовну вимогу  ст. 1193 ЦК України,  звернувся
до суду з позовом до ВАТ «Крименерго» про зниження розміру збитків.

Вимоги
позову мотивовані тим,  що 24 листопада
2006 року стосовно нього був складений акт № 117698 про порушення Правил
користування електричною енергією,
згідно з яким був нарахований розмір шкоди в сумі 5959,  40 грн. Позивач вважає,  що такий розмір шкоди для нього є дуже
великий,  виплатити його відповідачу він
не в змозі,  тому,  враховуючи його тяжкий матеріальний
стан,  а також те,  що у нього важко хвора дружина,  просив знизити цій розмір шкоди до 500,  00 грн.

Рішенням
Нижньогірського районного суду АР Крим від 18 червня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не
погодившись з вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу де,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи,  просить його
скасувати та ухвалите нове по суті позовних вимог.

Апелянт
вважає,  що він не знаходиться з
відповідачем у договірних відносинах. У скарзі зазначено,  що суд не врахував те,  що відповідач безпідставно нарахував збитки
за весь період з моменту заселення позивача у будинок. Також суд не урахував
важке матеріальне становища позивача.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,  вислухавши пояснення позивача,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно з
вимогами ч. 1  ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність
і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Ухвалюючи
оскаржуване рішення про відмову у задоволення позову ОСОБА_1,  суд першої інстанції виходив з того,  що норма права,  на підставі якої позивач звернувся до
суду,  не може бути застосована до
правовідносин,  які склалися між
позивачем та відповідачем,  оскільки вони
перебувають у договірних відносинах.

З таким
висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів,  тому що він заснований на законі та
відповідає обставинам справи.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб,  поданим відповідно до цього

2

Кодексу,  в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Судом
встановлено,  що позивач з 2004 р. є
власником жилого будинкуАДРЕСА_1,
Нижньогірського району (а.с.
8-10).З вказаного часу він користується електричною енергією,  яку постачає йому відповідач. 24 листопада
2006 року стосовно позивача був складений акт № 117698 про порушення Правил
користування електричною енергією (а.с.
14),  на підставі якого комісією
Нижньогірського РЕМ було
нарахована сума збитків у розмірі 5959, 40 грн. (а.с.  16),
яку і належало сплатити позивачу у строк до 17 грудня 2006 року.

Вказані
обставини не заперечуються сторонами.

Згідно з
положеннями  ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або більше сторін,  спрямована на встановлення,  зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків.

Доводи
позивача про відсутність договірних відношень з відповідачем і тому він не може
нести відповідальність за порушення Правил не заслуговують на увагу,  оскільки з матеріалів справи випливає
те,  що позивач користується електричною
енергією з 2004 p.,
яку постачає йому відповідач.

Таким
чином з матеріалів справи вбачається,  що
сторони фактично перебувають у договірних відносинах,  а тому положення  ст. 1193 ЦК України не поширюються на договірні відносини.

За таких
обставин висновок суду про те,  що норма
права на підставі якої позивач звернувся до суду не може бути застосована до
правовідносин,  які склалися між
позивачем та відповідачем,  оскільки вони
перебувають у договірних відносинах є правильним.

Враховуючи
наведене,  твердження апелянта про
те,  що суд першої інстанції не врахував
його важке майнове становище колегія суддів визнає безпідставним.

Інші
доводи апеляційної скарги не мають правового значення,  оскільки не відносяться до предмету цього
спору.

Таким
чином суд апеляційної інстанції вважає,
що судом першої інстанції ухвалене рішення з додержанням вимог
матеріального та процесуального права, яке ґрунтується на повному та всебічному
з'ясуванню всіх обставин справи,  які
мають істотне значення для правильного вирішення спору,  висновки суду відповідають обставинам
справи,  а доводи,  викладені в апеляційній скарзі,  не спростовують висновків суду.

Відповідно
до статті 308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

На
підставі наведеного,  керуючись статтею
303,  пунктом 1 частини 1 статті
307,  статтями 308,  313,
314 та 315 Цивільного процесуального кодексу України колегія суддів
судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Нижньогірського районного суду АР Крим від 18 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців
з дня набрання ним законної сили.