Справа № 22ц-2382/07 р.                                                     Головуючий у 1 інстанції Ярмола О.Я.
Категорія   35                                                                        Доповідач
у 2 інстанції Поліщук М.А.
УХВАЛА

Іменем України.

7 серпня
2007 року                            Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду Київської
області в складі:

головуючого -
судді Приходька К.П. суддів - Поліщука М.А., Касьяненко Л.І. при секретарі -
Велицькому О.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2007 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді
справи, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2007 року ОСОБА_1. звернулась в суд із вказаним позовом, просила
стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
аліменти у розмірі 14 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею
повноліття.

Позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає.

В квітні
2007 року ОСОБА_2. звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1, просив стягнути
з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі
14 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним
повноліття.

Вимоги
за зустрічним позовом обґрунтовував тим, що дитина знаходиться на його
утриманні, а ОСОБА_1. участі в утриманні дитини не приймає.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2007 року
позов ОСОБА_1 задоволено, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 14 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття
дитини щомісячно, починаючи з 22.03.2007 року.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить рішення суду скасувати, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити заявлений ним зустрічний позов, в первісному позові
відмовити, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення
для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню із наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

2

Законним
є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу
згідно з законом.

Обґрунтованим
є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд
першої інстанції встановив, що сторони від сумісного проживання у шлюбі мають
неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

28.04.2007
року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду шлюб між ними розірвано, але
вони продовжують проживати у одній квартирі, проте спільне господарство не
ведуть.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 і відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд
виходив із того, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач
лише періодично приймає участь у додаткових витратах на дитину.

Вказані висновки
є обґрунтованими та узгоджуються із вимогами закону.

Як вбачається із
матеріалів справи і встановлено судом сімейне життя сторін не склалося.

Неповнолітній
син ОСОБА_3 знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1, середньомісячний заробіток
якої становить 375-400 грн.

ОСОБА_2.
проживає в одній квартирі із позивачкою та дитиною, проте не виконує обов'язку
щодо участі в утриманні неповнолітньої дитини.

Відповідно
до ст.181 Сімейного кодексу України сторони не досягай домовленості щодо
способу виконання відповідачем обов'язку по утриманню дитини.

За
вказаних обставин, поскільки відповідач отримує пенсію, має дохід від
підприємницької діяльності, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків
інших осіб на утриманні немає, суд обґрунтовано стягнув із ОСОБА_2 на користь
позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 14 частини
заробітку(доходу).

Доводи
апеляційної скарги про те, що судом не прийнято до уваги придбання відповідачем
речей для сина не заслуговують на увагу, поскільки між сторонами не було
досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину,
першочергових витрат на дитину.

Інші
доводи апеляційної скарги про неповне з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і
процесуального права не спростовують висновків, викладених в рішенні суду.

Суд ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
303,307,308, 315 ЦПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2    відхилити.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.