Справа
№ 22- ц- 5306/07 р.
.                                                                                             Головуючий
Категорія: трудові                                                                1
інстанції - Прошутя І.Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області у складі:

Головуючого
- судді                    - Шаповал Н.М.

Суддів                                           -
Хребтова В.П.,  Цвірюка В.О.,

за
участю секретаря                    -
Дмитренко A.M.,
Вільховик C.O.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Червоно заводського районного суду м.
Харкова від 27 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до малого
приватного підприємства « Асмарал » про стягнення заробітної плати,  компенсації за невикористані щорічні
відпустки,  середнього заробітку за час
затримки виплат,  -

ВСТАНОВИЛА:

12
квітня 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду до МПП « Асмарал» з вищевказаним позовом.

Зазначив,  що з відповідачем знаходився у трудових
стосунках з 05 січня 2004 року по 01 грудня 2006 рік.

При
звільнені йому не була виплачена заборгованість по заробітній платі за останні
шість місяців,  а саме,  з червня по листопад 2006 року,  що складає 3600 грн. Також не були надані
щорічні відпустки,  а тому відповідач
повинен виплати компенсацію за три роки невикористаних відпусток у сумі 1750
грн. .

З
урахуванням того,  що при звільненні
підприємством не були виплачені всі суми,
просить стягнути з останнього середній заробіток за час затримки
розрахунку.

Рішенням
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 27 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені
частково.

Стягнуто
з МПП « Асмарал» на користь ОСОБА_1.
компенсацію за невикористані щорічні відпустки у розмірі 750 грн. і середній
заробіток за весь час затримки виплат,
належних при звільненні по день ухвалення рішення - 1025 грн. А всього
стягнуто з відповідача - 1775 грн.

Стягнуто з МПП «
Асмарал » на користь держави судовий збір у сумі 51 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1.
ставиться питання про скасування рішення суду та ухвалення нового
рішення,  яким задовольнити його позовні
вимоги.

Посилається     на
неправильне     застосування     судом
норм     матеріально    та процесуального законодавства.

Так,  на його думку,  відомості про одержання заробітної
плати,  що були надані відповідачем до
суду,  сфабриковані. Також суд не
застосував вимоги  ст.  117 КЗпПУ і не стягнув за затримку розрахунку
з відповідача 40600 грн.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  учасників процесу,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду зміненню за таких підстав.

Згідно
вимог  ст.  303 ЦПК України,  суд апеляційної інстанції перевіряє
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених в
суді першої інстанції.

Приймаючи
рішення про відмову ОСОБА_1
у задоволенні позову про стягнення

2

з МПП «
АСМАРАЛ» заробітної плати за червень - листопад 2006 року,  суд виходив із того,  що позивач отримував заробітну плату за
вказаний період,  що підтверджується
прибутковими та видатковими касовими ордерами та платіжними відомостями,  а також актом від 01.12. 2006 року. ( а.с.  42,
127-128,  145-168)

Судова
колегія погоджується з такими висновками районного суду,  оскільки вони відповідають наданим доказам.

Вирішуючи
питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1. грошової компенсації за невикористані відпустки у сумі
750 грн.,  суд першої інстанції у рішенні
не навів розрахунок із якого він виходив при визначенні зазначеної суми,  не мотивував своє рішення у цій частині,  а тому,
судова колегія змінює рішення,  виходячи
з наступного.

Судом
встановлено і не заперечується сторонами,
що ОСОБА_1 за час
роботи в МПП « Асмарал » надавалась відпустка з збереженням середньої
заробітної плати. ( а.с.  39)

Згідно
наказам по підприємству від 22.04. 2004 року,
18.04. 2005 року,  21.12. 2005
року,  25.04. 2006 року,  ОСОБА_1.
знаходився у відпусці з збереженням заробітної плати у зв'язку з виробничою
необхідністю,  оскільки на той час було
заборонено по « Укртелекому » проводити будівельно - монтажні роботи. (
а.с.  128 - 135)

Судова
колегія вважає,  що ОСОБА_1. фактично не
працював на підприємстві у зазначений період не з його вини,  а у зв'язку з простоєм і отримував при цьому
середній заробіток.

Зазначене не
оспорювали представники відповідача в суді апеляційної інстанції.

За
змістом  ст.  113 КЗпПУ,
час простою не з вини працівника,
оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки
встановленого працівникові розряду ( окладу).

За таких
підстав,  позовні вимоги ОСОБА_1. про стягнення
компенсації за невикористані щорічні відпустки за 2005 та 2006 рік підлягають
задоволенню у розмірі 783 грн. 67 коп. ( 377,
76 грн. компенсація за 2005 рік,
405,  91 грн.- за 2006 рік,  а разом - 783 грн. 67 коп.) ( а.с.  232 ,
233)

Згідно  ст.  74
КЗпПУ,  всім працівникам надаються
щорічні відпустки із збереженням місця роботи і середнього заробітку.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1. не звертався
до підприємства з заявою про надання щорічної відпустки,  та фактично не використав їх,  а тому,
судова колегія вважає за необхідне стягнути з відповідача грошову
компенсацію.

У
задоволенні позову щодо стягнення компенсації за невикористану відпустку за
2004 рік судова колегія відмовляє,
виходячи з наступного.

Із заяви
ОСОБА_1. від
14.08. 2003 року вбачається,  що він
просить прийняти його на роботу за сумісництвом до ТОВ СМНП « Стройсвязь » (
а.с.  256)

Згідно
наказу від 18.08. 2003 року Спеціалізованого монтажно - налагоджувального підприємства
« Стройсвязь» з 18.08. 2003 року ОСОБА_1.
прийнятий на роботу за сумісництвом.
(а.с.  257)

Наказом
від 31.12. 2004 року по цьому ж підприємстві був звільнений з роботи у зв'язку
з закінченням контракту. ( а.с.  258)

Згідно  ст.
102-1 КЗпПУ,  працівники,  які працюють за сумісництвом,  одержують заробітну плату за фактично
виконану роботу.

Позивач
фактично отримував заробітну плату за весь 2004 рік у ТОВ « Стройсвязь »,  про що свідчить довідка про його середню
заробітну плату. Тому,  він не позбавлений
можливості ставити питання про стягнення компенсації за невикористану відпустку
за 2004 рік перед ТОВ « Стройсвязь »,
оскільки при цьому роботи на МПП « Асмарал » у зазначений період ним не
проводились та заробітна плата не нараховувалась.

За таких
підстав,  рішення районного суду у
частині стягнення компенсації за щорічні невикористані відпустки за 2005,  2006 рік,
слід змінити,  збільшити розмір
компенсації з 750 грн. 783 грн. 67 коп.

З висновками
районного суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку
судова колегія погоджується,  оскільки
вони відповідають наданим доказам і вимогам
ст.  117 КЗППУ.

2

Виходячи
з наявності заборгованості у відповідача перед позивачем на час вирішення спору
у сумі 783,  67 грн. судова колегія з
врахуванням щомісячної середньої заробітної плати позивача у розмірі 600 грн.
погоджується з сумою компенсації за затримку розрахунку у розмірі 1025
грн.,  відповідно до вимог  ст.
117 КЗпПУ та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня
1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату
праці» ,  щодо пропорційності сум
компенсації заборгованій сумі.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
ч.1 п.3  ст.  307,
ч.1 п . 1,  4  ст.
309,  313,  317,
319 ЦПК України,  судова
колегія,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 27 серпня 2007 року змінити. Збільшити розмір компенсації за
невикористані щорічні відпустки з 750 грн. до 783 грн. 67 коп. і стягнути
вказану суму з МПП « Асмарал » на користь ОСОБА_1.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набуває
чинності негайно,  але може бути
оскаржено касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення
безпосередньо до Верховного Суду України.