Справа № 33-ц- 432/07                                            Головуючий
- 36                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Мудренко Л.І.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди за
касаційними скаргами ОСОБА_3. та ОСОБА_1
на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005
року,

встановила:

В
березні 2002 року ОСОБА_1  в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди,  посилаючись на те,  що 9.05.2001р. відповідач заподіяв його сину
легкі тілесні ушкодження,  чим спричинив
останньому моральні страждання,  яку вона
оцінює в розмірі 5000 грн.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2003
року в позові відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005 року дане рішення
місцевого суду скасовано і постановлене нове рішення,  яким стягнуто з ОСОБА_3. в користь
ОСОБА_1  1000 грн. моральної шкоди
завданої неповнолітньому ОСОБА_2

У
касаційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить змінити рішення апеляційного суду та
позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

У
касаційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного
суду та залишити в силі рішення Тернопільського міськрайонного суду,  посилаючись на неправильне застосування судом
норм матеріального і процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в позові,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивачем не представлено
доказів про нанесення відповідачем побоїв та моральних страждань його синові,  а також не встановлено причинного зв'язку між
діями відповідача та виявленим у неповнолітнього синцем.

Судом
апеляційної інстанції встановлено,  що 9
травня 2001 року відповідач наніс неповнолітньому Германенку А.С.  легкі тілесні ушкодження,  в результаті чого   останньому
спричинено      моральну   шкоду,
даний   факт   стверджується

письмовими
доказами по справі та поясненнями свідків ОСОБА_4. і ОСОБА_5

У
зв'язку з цим апеляційний суд обґрунтовано скасував рішення суду дійшовши
висновку,  що протиправними діями
відповідача були порушені права неповнолітнього ОСОБА_2  та нанесено останньому моральну шкоду,  яка виразилась у психологічних та фізичних
стражданнях,  погіршенню стану
здоров'я,  зміні звичного способу життя,  який потребує певних зусиль для його
відновлення.

Доводи
позивача про більший розмір відшкодування моральної шкоди нічим не підтверджені,  а тому не можуть впливати на висновки
апеляційного суду з цього питання.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржуване рішення апеляційного суду постановлене з додержанням норм
матеріального і процесуального права,  а
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення відсутні.

Наведенні
в касаційних скаргах доводи не спростовують висновків апеляційного суду.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 11 жовтня 2005 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.