АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Гайворонського
С. П.,  Виноградової Л.Є.,  Станкевича
В.А.,  Ступакова
О.А.,  Сегеди С. М.

розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2005 року,

встановила:

У жовтні
2003 року ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Зазначив,  що матеріальна шкода заподіяна в наслідок
пошкодження його автомобіля ВАЗ 21061,
державний номер НОМЕР_1 автомобілем відповідачки в наслідок
дорожньо-транспортної пригоди,  скоєної в
м. Бердянські 20.06.03р. по вині відповідачки.

Рішенням
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 липня 2004 року в
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2005 року рішення
міськрайонного суду скасовано,  а справу
направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа №
33ц-502/07                                                                         Категорія
ЦП: 36

Головуючий у
першій інстанції - Панченко О.М.
Суддя-доповідач - Гайворонський С. П.

2

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_2.
посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставить питання про
скасування ухвали суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення
міськрайонного суду.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга
підлягає задоволенню часткоьо з таких підстав.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий розгляд,  апеляційний суд виходив з того,  що міськрайонним судом при встановлені
фактичної сторони справи були допущені порушення норм процесуального
права,  не прийняті надані позивачем
докази у підтвердження заявленого до відповідачки позову,  не привів жодного доказу,  яким би відповідачка спростувала доводи
позивача,  що свідчить про допущену судом
однобічну оцінку доказів.

Проте
повністю погодитись з таким висновком апеляційного суду не можна,  оскільки він ґрунтується на неправильному
застосуванні норм процесуального права.

Підстави
для скасування рішення суду в апеляційному порядку і передачі справи на новий
розгляд були визначені  ст.  307 ЦПК України 1963 року,  який діяв на час розгляду справи. В ухвалі
апеляційного суду такі підстави не наведено.

Відповідно
до  ст.
309 зазначеного Кодексу неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для правильного вирішення
справи,  визначено як підставу для
скасування рішення і ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Крім
того,  апеляційний суд в порушення вимог
ч.2  ст.
301 ЦПК України 1963 року не врахував,
що суд апеляційної інстанції міг встановлювати нові факти,  досліджувати нові докази,  а також докази,  які на думку осіб,  що беруть участь у справі,  судом першої інстанції досліджувались з
порушенням встановленого цим Кодексом порядку.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
апеляційний суд не виконав своїх обов'язків,
визначених законом,  а тому його
ухвала підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

3

Керуючись  ст.
ст.  333,  336,
338  ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2005 року скасувати,  а справу направити на новий апеляційний
розгляд.