Справа № 22-ц-3832 2007р.                        Головуючий 1-ї
- поновлення строків                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 серпня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
КАРІМОВОЇ Л.В.

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарі -
ЗЕЛІНСЬКІЙ І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 25 червня 2007
року по справі за клопотанням ОСОБА_1 про поновлення процесуальних строків для
подачі скарги на бездіяльність Головного управління юстиції в Харківській
області і Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського
управління юстиції по виконанню ухвали суду від 11.06.1996 року, -

встановила :

У травні 2007
року ОСОБА_1. звернувся до Московського районного суду міста Харкова зі скаргою
на бездіяльність головного управління юстиції в Харківській області і
Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління
юстиції по виконанню ухвали Московського районного суду міста Харкова від
11.06.1996 року.

При цьому
зазначав , що під час розгляду Московським районним судом міста Харкова справи
за його позовом про припинення стягнення аліментів на неповнолітню дочку, 11
06.1996 року була постановлена ухвала про призупинення стягнення аліментів, яка
надійшла до бухгалтерії Фармацевтичної академії за місцем його роботи
01.10.1997 року. Станом на цей час на депоненті у касі бухгалтерії
фармацевтичної академії знаходилися грошові кошти в сумі 493 грн. ( невиплачена
заробітна плата за період з 01.01.96 р. до 01.10.97р.)

Державний
виконавець Київського району не вирішив питання про повернення цих коштів, не
склав акту і не надіслав його до суду для вирішення цього питання у судовому
порядку.

09.11.98 року і
14.05.99 року були складені акти перевірки бухгалтерії про відсутність порушень
при виконанні ухвали судді від 11.06.1996 року .

Вказував на те,
що він постійно оскаржує неправомірні дії державної виконавчої служби, не
втрачає інтересу до цих правовідносин; набувшим чинності рішенням Київського
районного суду міста Харкова від 22.06.2000 року встановлено, що «бухгалтерією
стягувалися аліменти   с червня 1996 року
по вересень 1997 року, не дивлячись на наявність ухвали від 11.06.1996 року про
призупинення виконання рішення суду про їх стягнення, однак відповідачами і це
рішення не було виконане.

На чергову
скаргу від 15.01.2007 року щодо невиконання ухвали судді від 11.06.1996 року
він не отримав відповіді від ДВС Харківської області.

На підставі
наведеного заявник просив суд:

Поновити
пропущений строк для звернення зі скаргою в зв»язку з неотриманням відповіді на
скаргу до ДВС області;

Визнати дії
відповідачів з невиконання ухвали судді від 11.06.1996 року у повному обсязі
неправомірними;

Зобов»язати
відповідача забезпечити виконання набравшої чинності ухвали у повному обсязі
відповідно до ст.5 Закону України « Про виконавче провадження» зафіксувавши
факт виконання винесенням постанови відповідно до п.8 ст.37 цього Закону з
направленням його на адресу Московського районного суду і йому як стягувану.

Ухвалою
Московського районнного суду міста Харкова від 25 червня 2007 року у
задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для подачи скарги на
бездіяльність Головного управлівненя юстиції в Харківській області і Київського
відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції по
виконанню ухвали суду від 11.06.1996 року відмовлено, а скарга залишена без
розгляду.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати зазначену ухвалу як таку, що перешкоджає
розгляду по суті справи про порушення Закону про оплату праці,   та повернути справу на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Вважає, що судом
порушені норми матеріального і процесуального права та вимоги ч. 1ст. 11 ЦПК
України щодо меж розгляду справи.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення ОСОБА_1., який підтримав свою апеляційну скаргу;
перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги судова колегія не
знаходить підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Спірні
правовідносини, з приводу яких ОСОБА_1 подана скарга, тривали з червня 1996
року по вересень 1997 року, чого останній не заперечує, звертався до Київського
районного суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив визнати
недійсними акти перевірок бухгалтерії Національної фармацевтичної академії від
09.11.1998 року і 14.05.1999 року. 22 червня 2000 року по справі за його
скаргою Київським районним судом міста Харкова постановлено рішення.

Відповідно до
ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які
залучаються  до проведення виконавчоих
дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного виконавчої служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до цйого Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статею 385 цього
Кодексу встановлено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з
дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи
свобод;

у триденний
строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її
прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відлкладення провадження
виконавчих дій.

Пропущений з
поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Звернувшись до
суду зі скаргою та з клопотанням про поновлення строку на її подання ОСОБА_1.
не довів суду наявність перешкод для подання цієї скарги у встановлені законом
строки та поважність причин пропуску цих строків.

За таких
обставин суд правомірно відмовив у задоволенні його клопотання про поновлення
процесуального строку для подачі скарги на бездіяльність Головного управління
юстиції в Харківській області і Київського відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління юстиції по виконанню ухвали суду від
11.06.1996 року, залишивши його скаргу без розгляду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, не
свідчать про недотримання судом норм матеріального і процесуального права і не
є підставою для скасування ухвали суду від 25 червня 2007 року.

Керуючись ст.ст.
303,304, ч.2 ст.307, ст.ст.312,313,314,315,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА   :

Апеляційну
скаргу відхилити.

Ухвалу
Московського районного суду міста Харкова від 25 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.