Справа 2988 - 2006                                                                    Суддя
1 інстанції Кляночкін О.В.
Категорія 36                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

28
березня 2007 року                                                                                                         м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі

головуючого
Новосядлої В.М.,

суддів
Постолової В.Г., Троценко Л.І.,

при секретарі
Алексеєвій Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1на
ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2007
року в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1принесла апеляційну скаргу на ухвалу Артемівського
міськрайонного суду Донецької області від 21 січня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів, якою було визнано неподаною і
повернута її позовна заява.

В апеляційній скарзі позивачка просить ухвалу суду
скасувати і направити справу для розгляду по суті, оскільки судом першої було
порушено норми процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала
суду скасуванню з направленням справи на розгляд по суті.

Відповідно до вимог частини 1 статті 121 ЦПК України
суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір чи не оплачено
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді
Артемівського міськрайонного суду від 21 січня 2007 року була залишена без руху
позовна заява з тих підстав, що в позові не зазначені докази, що підтверджують
місце роботи та прибуток відповідача, а також місце проживання або
місцезнаходження відповідача і не додані щодо цього докази, які повинні бути
надані відповідно до кількості осіб, які приймають участь у справі.

Через не усунення вказаних недоліків, 6 лютого 2007 року
позовна заява була визнана неподаною і повернута позивачці.

Але з таким висновком суду
погодитись неможливо з наступних підстав.

В позовній заяві про стягнення аліментів ОСОБА_1. зазначає, що відповідач
не має постійної роботи, а їздить на заробітки, а тому вимога суду про надання
доказів про місце роботи та прибуток відповідача є необґрунтованою. В позовній
заяві також зазначено, що відповідач проживає в с Зайцеве Артемівського району
Донецької області, і тому вимога суду про надання доказів щодо місця проживання
відповідача є необґрунтованою, оскільки не передбачена законом.

Виходячи із наведеного, апеляційний суд вважає, що висновок суду в ухвалі
від 6 лютого 2007 року про визнання позовної заяви неподаною і повернення її
позивачці не відповідає нормам процесуального закону і підлягає скасуванню з
направленням справи на розгляд по суті.

Керуючись
статями 119, 121, 307, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької від 21
січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів
скасувати і справу направити для розгляду по суті.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.