У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 20
грудня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду
Закарпатської області від 12 липня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської
області від 9 жовтня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Хустської міської
ради,  третя  особа -
благодійний  фонд "Любов  і
милосердя  (Карітас)  ім. Святого Йосипа", про визнання права
власності на жилий будинок,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що до 1960 року вона з чоловіком та його
батьками проживали в будинку АДРЕСА_1, який належав батькам чоловіка - ОСОБА_2
та ОСОБА_3.

У 1946 році даний будинок і рухоме
майно в ньому визнано безхазяйним, будинок передано в комунальну власність.
Однак всі вони продовжували проживати в цьому будинку. Рішенням Хустської
міської ради від 20 жовтня 1950 року ОСОБА_2 виділено під забудову земельну
ділянку розміром 600 кв.м., розміщену між вулицями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1, -
поруч зі спірним  будинком.

Їх проживання та користування
будинком АДРЕСА_1 стверджується наявністю будинкової книжки з відміткою про
прописку, довідкою про сплату податків, нотаріально посвідченою заявою
завідуючої дитячим садком; інші правовстановлюючі документи при вивезенні їх
майна втрачені.

У 1960 році був збудований новий
будинок, в який вони всі переселилися, а старий будинок використовували як
господарську споруду, а потім на прохання завідуючої дитячим садком дозволили
користуватися будинком та зберігати там інвентар. Дитячий садок користувався
будинком до 1993 року, після чого перестав працювати і будинок ніким не
використовувався.

Вони неодноразово зверталися до
міської ради щодо вирішення питання про повернення будинку, однак міська рада
листом від 7 грудня 2005 року повідомила, що будинок на балансі
житлово-експлуатаційної контори не знаходиться, в зв'язку з чим їх право
власності на будинок відновити не можливо.

Позивачка просила визнати за нею
право власності на жилий будинок АДРЕСА_1.

Рішенням Хустського районного суду
Закарпатської області від 12 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2007 року, в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень і ухвалення нового
рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК
України, у разі якщо касаційна скарга є необгрунтованою і викладені  в ній доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до Хустської міської ради,
третя  особа -  благодійний
фонд "Любов  і  милосердя
(Карітас)  ім. Святого Йосипа",
про визнання права власності на жилий будинок за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 12 липня 2007 року
та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2007 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги
матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема