УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                                                    м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів -                    Фадєєнко
А.Ф.,  Вадовської Л.М.

при
секретарі - Повар
О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1і ОСОБА_2на рішення Роздільнянського районного
суду Одеської області від 19
вересня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання таким, що втратив право користування
жилим приміщенням і за зустрічним позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1, Роздільнянської
міської ради про визнання частково недійсними рішення міськради, свідоцтва про
право власності,  визнання права
власності на частину домоволодіння та вселення ,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1. ,  24.12.2004
року,  звернувся   із позовом
до   ОСОБА_2 про визнання його
таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у
будинкуАДРЕСА_1,  зазначаючи,  що відповідач не проживає у будинку без
поважних причин з 1997 року.

21.02.05р.ОСОБА_2
звернувся   із зустрічним позовом до
ОСОБА_1.  і Роздільнянської міської ради
про його вселення у спірний будинок, визнання частково недійсним рішення
Роздільнянської міської ради від 16.11.2004 р. та свідоцтва про право власності
від 17.12.2004 року на спірне домоволодіння на
прізвище ОСОБА_1. ,  визнання
права власності на частину домоволодіння, вказуючи , що у будинку він не мешкає
з поважних причин, оскільки відповідач ОСОБА_1.
тривалий час перешкоджав йому у проживанні. Вважає,  що рішення міськради і видане ним свідоцтво
про право власності прийняті без належної перевірки обставин і з порушенням
прав спадкоємців ОСОБА_3 на спірне домоволодіння.

ОСОБА_1. ,  заявлений ним позов підтримав, зустрічний
позов не визнав, ОСОБА_2 позов про визнання його таким, що втратив право на
жиле приміщення не визнав, зустрічний позов підтримав, представник
Роздільнянської міської ради участі у судовому засіданні не приймав.

Рішенням
Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.09.2006 року ОСОБА_1.  у позові відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2
задоволено частково.

Суд вселив
ОСОБА_2 у будинок АДРЕСА_1, а у решті позовних вимог відмовив.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1.  просить рішення суду
скасувати і постановити нове рішення про задоволення   його позову та  про
відмову   у зустрічному позові про
вселення,  посилаючись на незаконність
рішення суду та неналежність оцінки доказів, що є у матеріалах справи.

1 Головуючий у
першій інстанції Теренчук Ж.В.                                    Справа
№22ц-24207

Доповідач
Ващенко Л.Г.                                                                            Категорія
532 ЦП

В апеляційній
скарзіОСОБА_2 просить рішення суду у частині відмови у позові про визнання
частково недійсним рішення міськради та свідоцтва про право право власності,
визнання права власності змінити, постановити нове рішення про задоволення його
позову у повному обсязі, зазначаючи, що висновки суду у цій частині частині не
відповідають фактичним обставинам справи.

У
засіданні колегії суддів ОСОБА_1.  і його
представник свою скаргу підтримали, а скаргу ОСОБА_2 не визнали,ОСОБА_2 свою
скаргу підтримав, а скаргу ОСОБА_1.  не
визнав, представник Роздільнянської міської ради у судове засідання не
з'явився.

Рішення
суду першої інстанції у частині відмови у позові ОСОБА_1.  і вселення ОСОБА_2 підлягає залишенню без
змін на підставі  ст. 308 ЦПК України, а
у частині відмови у позові про визнання частково недійсними рішення
Роздільнянської міськради, свідоцтва про право власності , визнання права
власності підлягає скасуванню з поверненням справи на новий розгляд на підставі
п.3 ч.1  ст. 311 ЦПК України.

Відмовляючи
ОСОБА_1.  у позові про визнання ОСОБА_2
таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 суд першої
інстанції виходив з того, щоОСОБА_2 був відсутнім у спірному жилому приміщенні
з поважних причин.

Висновки суду у
цій частині відповідають обставинам справи і вимогам закону. Суд навів належну,
відповідно до вимог  ст. 212 ЦПК України,
оцінку доказам у справі щодо відсутності відповідача у спірному жилому
приміщенні понад встановлені законом строки і дійшов до правильного висновку,  щоОСОБА_2 був відсутній у спірному будинку з
поважних причин.

Оскільки
суд визнав, щоОСОБА_2 має право на користування жилим приміщенням у
будинкуАДРЕСА_1, суд обгрунтовано постановив рішення при вселення ОСОБА_2 у
спірне жиле приміщення приміщення.

ОСОБА_2 заявив у
суді також вимоги до ОСОБА_1.  і
Роздільнянської міської ради про визнання недійсними рішення № 58 від 16.11.2004 року та
свідоцтва про право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1від 17.12.2004 року на прізвище
ОСОБА_4та визнання права власності на частину домоволодіння (а.с. 34, 35).

До
участі у справі за вимогами про визнання недійсними рішення міськради та
свідоцтва про право власності, яке видано Роздільнянською міськрадою, визнання
права власності на 14 частину домоволодіння, суд залучив у якості
відповідачівОСОБА_4. і
Роздільнянську міську раду.

Справа у
цій частині позовних вимог розглянута судом по суті у відсутності представника
Роздільнянської міськради.

У справі
відсутні відомості про належне, відповідно до вимог  ст.
ст. 74 ч.3, 4, 76 ЦПК України, сповіщення Роздільнянської міськради у
судові засідання на:06.07.05 р., 06.10.05 р., 25.10.05 р., 02.11.05 р.,
11.11.05 р., 20.01.06 р., 14.02.06 р., 05.07.06 р., 19.09.06 р.(а.с. Ю7-154).

Наведене
свідчить про порушення судом вимог п.1 ч.1
ст. 169 ЦПК України, що згідно із п.3 ч.1  ст. 3П ЦПК України є безумовною підставою для
скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд.

Наявні у
справі листи-повідомлення на адресу Роздільнянської міськради не свідчать про
належне сповіщення відповідача у судове засідання, оскільки не містять
відомостей про їх вручення відповідачу (уповноваженій ним особі), як
визначено  ст. 76 ЦПК України.(а. с. 58,
89, 91, 98, 102).

ОСОБА_2,
у засіданні колегії суддів стверджував про те, що домоволодіння по АДРЕСА_1,
ОСОБА_1.  побудував у період шлюбу з його
матір'ю - ОСОБА_3(з1977по1997
р.р), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
р. Так,ОСОБА_2 зазначав, що на час смерті його матері будинок фактично був
відбудований, крім того,  у 1996-1997 p.p. здійснювалась прописка
осіб, що у ньому проживали, зокрема ОСОБА_1.
і його мати - ОСОБА_3
були прописані у жовтні 1996
р., а самОСОБА_2у січні

1997 р.(а.с. 5, 6, 13-16, 24, 25,
53-55), хоча ОСОБА_1.  здав в
експлуатацію цей будинок вже після смерті ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_2 р.(а.с. 46-52).

ПозивачОСОБА_2
пояснив, що він, як спадкоємець ОСОБА_3, фактично прийняв спадщину після смерті
матері, оскільки з 1997 року
проживав у будинку і від прийняття спадщини - будника АДРЕСА_1,  ніколи не відмовлявся. 17.09.1997 рокуОСОБА_2 відмовився
від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1.
стосовно незакінченого будівництвом будинка АДРЕСА_2 (а. с. 22, 23)
і 15.01.1998 року
видано свідоцтво про право на спадщину за законом на прізвище ОСОБА_1.  саме на незакінчений будівництвом житловий будинок
(48% готовності)
по АДРЕСА_2(а. с. 31).

На
зазначені обставини , які мають суттєве значення для правильного вирішення
спору, звертав увагуОСОБА_2 у суді першої інстанції, однак суд, всупереч
ч.4  ст. 10 ЦПК України, не сприяв
всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.

Так,
згідно зі  ст.   ст. 16, 17 Закону України "Про
власність", право власності, зокрема виникає, коли будівництво велось
подружжям у період шлюбу, у зв'язку з чим жилий будинок є їх спільною сумісною
власністю.

Як
роз'яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 04.10.1991 р., п.9
абз.2,  "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий
будинок"- за позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували
будинок, а також спадкоємців,  суд вправі
провести поділ незакінченого будівництвом домоволодіння, якщо враховуючи
ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу,
і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами.

Тому,  рішення суду у цій частині залишатись
без  змін не може   і
підлягає скасуванню, з поверненням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст. 303, 307ч.1 п.п.1, 5 , 308, 311 ч.1 п.3, 5,  313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити
апеляційну скаргу ОСОБА_2-
задовольнити частково.

Рішення
Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 вересня 2006 року у частині
відмови ОСОБА_1у позові до ОСОБА_2про визнання таким, що втратив право
користування жилим приміщенням і у частині задоволення зустрічного позову
ОСОБА_2до ОСОБА_1про вселення -
залишити без змін.

Рішення
Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 вересня 2006 року у частині
відмови ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_1Роздільнянської міської ради про визнання
частково недійсними рішення міськради та свідоцтва про право власності,  визнання права власності на частину
домоволодіння - скасувати,
а справу у цій частині повернути на новий розгляд до того ж суду,  іншим суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяцівзмоменті її проголошення.