Справа №33ц-2194кс-07
АПП: Головуючий у першій інстанції Калініченко О.Б.
Доповідач Олєйникова Л.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

21 грудня 2007
року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області в складі: Висоцької B.C.,
Новодворської
О.І.,  Олєйникової Л.С. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Споживчого товариства Будівельно-гаражного кооперативу „Кардіолог",  третя особа: ОСОБА_2 про поновлення на
роботі, визнання запису в трудовій книжці недійсним, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ,  за касаційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
Споживчого товариства Будівельно- гаражного кооперативу „Кардіолог" на
рішення Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2005 року,

встановила:

У серпні
2004 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Споживчого товариства Будівельно-гаражного
кооперативу „Кардіолог" про визнання дій відповідача щодо його звільнення
незаконними, просив суд зобов"язати відповідача провести перерахунок
виплаченої йому заробітної плати та стягнути з відповідача на його користь
моральну шкоду в розмірі 1200 грн., посилаючись на те, що наказ голови
правління кооперативу від 20 червня 2004 року котрим він звільнений з посади
охоронника за п.3  ст. 40 КЗпП України, є
незаконним.

В
процесі розгляду справи,  позивач уточнив
свої позовні вимоги і просив визнати дії відповідача щодо його звільнення за
п.3  ст. 40 КЗпП України незаконним та
поновити його на попередній посаді, стягнувши середній заробіток за час
вимушеного прогулу,  2400 грн. моральної
шкоди, заподіяної незаконними діями відповідача.

Рішенням
Солом"янського районного суду м. Києва від 23 травня 2005 року позов  задоволено частково.

Визнано
недійсним запис в трудовій книжці ОСОБА_1 від 20
червня 2004 року про звільнення з посади за
ст. 40 п.3 КЗпП України за невихід на роботу.

Зобов"язано
голову правління Споживчого товариства Будівельно-гаражного кооперативу
„Кардіолог" ОСОБА_2 внести виправлення в запис в трудовій книжці ОСОБА_1 відповідно до
тексту наказу №9 від 20.06.2004 року щодо підстав звільнення,  а саме:звільнити відповідно п.4  ст. 40 КЗпП України за прогул.

В іншій частині
позову відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 витрати, пов"язані з оплатою допомоги адвоката в розмірі
500 грн.

Рішенням
Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2005 р. рішення
Солом"янського районного суду м. Києва від 23 травня 2005 року скасовано,
постановлено нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Поновлено
ОСОБА_1 на
посаді охоронника Споживчого товариства Будівельно-гаражного кооперативу
„Кардіолог", стягнуто з Споживчого товариства Будівельно-гаражного
кооперативу на користь ОСОБА_1
середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 4502 грн., 500 грн. У відшкодування
моральної шкоди та 900 грн. за надання юридичної допомоги, а всього 5802 грн.35
коп.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 10 травня 2006 року виправлена арифметична
помилка,  допущена в резолютивній частині
рішення Апеляційного суду м. Києва від 17 листопада 2005 року в частині
загальної суми, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1, визначивши замість 5802 грн.35 коп - 5902 грн.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 в інтересах Споживчого товариства
Будівельно-гаражного кооперативу „Кардіолог" просить скасувати рішення
Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2005 року, залишити в силі
рішення місцевого суду, як помилково скасоване,
посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної Інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.  ст.
332,  336   ЦПК України,
колегія суддів Апеляційного

суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_3 в інтересах Споживчого товариства Будівельно- гаражного
кооперативу „Кардіолог" відхилити.

Рішення
Апеляційного суду міста Києва від 17 листопада 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.