АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"13"
вересня 2007 року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого - Храпак Н.М. ,  Суддів - Стефлюк О.Д.,
Бахметової В.М. ,  при секретарі -
Танцюрі О.В.,  з участю - представника
апелянта ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою
квартирно-експлуатаційного відділу м.
Тернополя на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13 липня
2007 року по справі за Позовом ОСОБА_2 до квартирно-експлуатаційного відділу
м.  Тернополя,  Тернопільської міської ради,  третя особа - ТзОВ "Міське бюро
технічної інвентаризації" про визнання дійсним договору купівлі-продажу
гаража та визнання права власності на нього,
-

ВСТАНОВИЛА:

В червні
2007 року ОСОБА_2 пред'явив позов до квартирно-експлуатаційного відділу м.  Тернополя Західного оперативного командування
про визнання дійсним договору купівлі-продажу гаража та визнання права
власності на нього. Посилався на те,  що
в 1990 році купив у відповідача гараж №1,
розташований по АДРЕСА_1,  вніс за
нього обумовлену суму коштів і гараж був переданий йому в користування. Проте
договір купівлі-продажу в той час оформлений не був,  хоча всі його умови були виконані,  а в даний час відповідач заперечує проти його
оформлення.

Ухвалою
суду від 6 липня 2007 року до участі у справі притягнуто в якості
співвідповідача Тернопільську міську раду та в якості третьої особи - ТзОВ
"Міське БТІ".

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 13 липня 2007 року

Справа №
899                                        Головуючий
у 1 -й інстанції - Хома М. В.

Категорія
- 26                                         Доповідач
- Стефлюк О.Д.

2

позов
задоволено.

В
апеляційній скарзі квартирно-експлуатаційний відділ м.  Тернополя просить рішення суду скасувати
посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представника апелянта ОСОБА_1 який підтримує доводи
апеляційної скарги,  заперечення на
скаргу позивача ОСОБА_2,  розглянувши
матеріали справи,  колегія суддів прийшла
до висновку,  що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Судом
встановлено,  що наказом начальника
Тернопільської КЕЧ району від 19.10.1990 р. було створено комісію для
визначення вартості гаражів,  що
продаються,  а 29.10.1990р. - начальником
Тернопільського гарнізону затверджено список осіб,  кому гаражі повинні бути продані. В цьому
списку зазначений і позивач ОСОБА_2;

Оціночну
вартість гаража №5 в сумі 1234 крб. 17 коп. позивач вніс в касу відповідача 31
жовтня 1990 року,  після чого гараж був
переданий позивачу ,  користується він
ним до цього часу . 9 липня 1996 року керівництво Прикарпатського військового
округу дало згоду на оформлення права власності на вказаний гараж за ОСОБА_2,
проте цей дозвіл реалізовано не було,  хоча ніхто ( в т. ч.1 відповідач) протягом
майже 17 років право ОСОБА_3 на вказаний гараж не оспорював.

Відповідно
до вимог  ст.  224 ЦК
України (в ред. 1963 р.),
ст.  655 ЦК (2004р.) за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується прийняти майно і оплатити його вартість.

Виходячи
з зазначених обставин та вимог закону суд обгрунтовано прийшов до
висновку,  що між сторонами був укладений
договір купівлі-продажу спірного гаража та позивачем повністю виконані істотні
його умови.

Згідно з
ч. 2  ст.
47 ЦК (1963 p.) якщо одна із
сторін повністю або частково виконала угоду,
що потребує нотаріального посвідчення,
а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення,  су вправі за вимогою сторони,  що виконала угоду,  визнати її дійсною.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування немає.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і
підстав для його скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги,  що начальник
Тернопільської КЕЧ району,  за наказом
якого було проведено продаж спірного гаража позивачу ОСОБА_2,  не мав повноважень на його продажу,  не заслуговують на увагу,  оскільки є голослівними і спростовуються
матеріалами справи.

3

Керуючись  ст.
ст.  307,  311,
313,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м.
Тернополя відхилити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 13
липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом
2-х місяців.