УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 вересня 2007 р.                                                                                м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                  Мелінишин Г.П.,

суддів                          Пнівчук О.В., Фединяка В.Д.

секретаря                     Довжинської Н.Б.

з участю:      адвоката                       ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 на рішення Івано-Франківського міського суду від 26
червня 2007 р.,-

встановила:

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 26.06.2007 р. задоволено
позов ОСОБА_2 та розірвано шлюб між нею та ОСОБА_3.

На дане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення постановлено з порушенням норм процесуального права,
оскільки судом неповно з"ясовано обставини, що
мали значення для вирішення справи та зроблено висновки, що не відповідають дійсним обставинам справи. Задовольняючи
позов суд не прийняв заходів щодо збереження сім"ї, не
надав строк для примирення у відповідності до ст. 111 CK України. Посилаючись на вказані обставини просив рішення
суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

В засіданні апеляційного суду апелянт доводи скарги підтримав з наведених у
ній мотивів.

ОСОБА_2 доводів скарги не визнала, посилаючись на обгрунтованість висновків
суду.

Вислухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів підстав для задоволення апеляційних скарг не
знаходить.

Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, що 04.07.2006 р. сторонами було
зареєстровано шлюб, дітей в якому немає. Судом
встановлено, що причиною розірвання шлюбу є неправомірна поведінка відповідача,
нанесення ним позивачці тілесних ушкоджень, з приводу чого вона проходила судово-медичне обстеження. Подружні відносини
сторонами припинено. Наведені обставини підтверджуються
поясненнями позивачки, даними про звернення її в органи міліції
(а.с. 7), частково поясненнями відповідача.

З врахуванянм наведених обставин суд прийшов до правильного висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є
недоцільним. А тому обгрунтовано

Справа № 22-ц-968/2007р.                                                 Головуючий у 1 інстанції Шалаута Г.І.

Категорія 35                                                                       Доповідач Мелінишин Г.П.

2

задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2

Твердження апелянта про те, що судом не вжито заходів до примирення
подружжя не заслуговує на увагу. Відповідно до
змісту ст. Ill CK України та п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 р.
№16 вирішення питання про визначення строку для примирення є правом, а не обов'язком суду і такі заходи застосовуються
судом у випадку можливості збереження шлюбу.
Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу суд
не знайшов підстав для збереження шлюбу.

Колегія суддів приходить до висновку, що справа судом першої інстанції
розглянута повно і об"єктивно, а рішення
постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального
права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують. А
тому підстав для її задоволення та скасування рішення
суду з направленням справи на новий судовий розгляд не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 26 червня 2007 р. залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з часу набрання
нею законної сили.