Справа №22ц-1202/07                                                  Суддя
першої інстанції Костюченко Г.С.
36                                                   Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14
червня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                     Козаченка
В.І.,

суддів:                                                                  Данилової
О.О.,  Мурлигіної О.Я.,

при секретарі
судового засідання Негрун І.О.,

за
участю: позивачки ОСОБА_1,  її
представника ОСОБА_2 та представника від­повідача ОСОБА_3 ,  розглянула в відкритому судовому засіданні в
м.  Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.  Миколаєва від 29 березня 2007 р. за позо­вом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення
алімен­тів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2007 р. позивачка звернулась до суду з указаним позовом,  в якому просила суд винести рішення про
стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання до­ньки ОСОБА_5 та
сина ОСОБА_6,  відповідно,  14 квітня 1990 та 11 березня 1998 років
народження,  в розмірі 1/3 частини всіх
його заробітків щомісячно.

Рішенням
Ленінського районного суду від 02 серпня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволенні частково. Постановлено стягувати щомісячно з відповідача на ко­ристь
позивачки кошти (аліменти) на утримання двох дітей,  в розмірі 220 грн. щомісячно на кожну
дитину,  але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
по­чинаючи з 20 лютого 2007 р.
й до повноліття дітей.

Не
погодившись з таким рішенням суду,
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,
в якій,  посилаючись неповне
з'ясування судом першої інстанції всіх обставин справи,  просила оскаржене рішення скасувати та
ухвалите нове про повне задоволення її позову.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення
сторін,  дослідивши надані докази та пере­віривши
законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених в суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції,  в межах заявлених позовних
вимог,  дослідив обставини справи,  перевірив надані сторонами докази й дійшов
вірного висновку,  що відповідно до  ст.
ст.  180 - 182 СК
України та роз'яснень,  викладених у
Постанові Пленуму Верховного Суду Украї­ни „Про застосування судами окремих
норм СК України при розгляді справ щодо батьківс­тва,  материнства та стягнення аліментів" від
15 травня 2006 p.,  батьки зобов'язані утримува­ти до досягнення нею
повноліття.

За
відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із
них,  з ким вона проживає,  вправі звернутись до суду з відповідним
позовом.  За рішенням суду аліменти на
дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері,  батька або в твердій грошовій сумі.

Відповідно
до  ст.
184 СК України,  якщо платник
аліментів має нерегулярний,  мінли­вий
дохід,  частину доходу одержує в
натурі,  а також за наявності інших
обставин,  що мають істотне значення,  суд може визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі.

З матеріалів
справи вбачається,  що відповідач
постійного місця роботи в Україні не має. Періодично працює за короткочасними
контрактами з судноплавними компаніями іно­земних держав,  в зв'язку з чим,  контролювати та перевіряти правильність
відрахувань алі­ментів у частці з його заробітку державні виконавці не в змозі.

До того
ж,  як визнала позивачка в судовому
засіданні апеляційного суду,  після повер­нення
з плавання,  відповідач деякий час
(більше кількох місяців) не працює.

Таким
чином,  районний суд,  виходячи з указаних обставин справи та
відповідно до вимог сімейного законодавства України,  обґрунтовано поклав на відповідача обов'язок
що­місячної сплати аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

Разом з
тим,  всупереч вимогам  ст.
182 СК України,  визначаючи розмір
аліментів,  які підлягають щомісячному
стягненню з відповідача,  районний суд
зробив висновки невідпо­відні обставинам справи. Оскільки не в повній мірі
врахував достатній матеріальний рівень ОСОБА_4 та стан здоров'я дітей,  а тому встановив розмір аліментів у меншому
ніж відповідач спроможний сплачувати.

В
зв'язку з чим,  оскаржене рішення,  відповідно до п.3 ч. 1  ст.
309 ЦПК України,  під­лягає в цій
частині зміні в бік збільшення розміру аліментів.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України року,  колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду від 29 березня 2007 р. в частині розміру аліме­нтів,  які підлягають стягненню з ОСОБА_4,
змінити,
збільшивши розмір стягнення з 220 грн. до 500 грн. щомісячно на кожну
дитину.

В іншій частині
рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене безпосередньо
до^ерховного Суду України протягом двох місяців.