Справа № 22-ц- 2575/2007р.                                              Головуючий
І -ої ін ст.  Єрмоленко В.Б.
Категорія: визнання договору недійсним                                        Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

31
травня 2007 року                                                                                            м.  Харків

Судова
колегія Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого
судді - Коростійової В.І.

Суддів                                                                                            -
Кіпенка І.С. ,

Котелевець
А.В. при секретарі - Половецькій А.В. розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.  Харкові цивільну справу
за апеляційними скаргами представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2,  3-ої особи - приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального округу - ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 14 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_4 -
правонаступник ОСОБА_5 до ОСОБА_1,  3-я
особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання
договору дарування недійсним,  -

встановила:

17
лютого 2005 року ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом.

Позивачка
зазначала,  що будучи одинокою,  похилого віку людиною,  звернулась до свого родича,  який мешкає в Росії - ОСОБА_1. з тим,  щоб він про неї потурбувався.

ОСОБА_1.
відгукнувся на її прохання і пообіцяв їй догляд. Натомість вона повинна була
передати йому свою квартиру.

В січні
2002 року в нотаріальній конторі вони з ОСОБА_1. уклали договір,  при цьому вона, ОСОБА_4,  сповістила нотаріуса про те,  що ОСОБА_1. буде її доглядати,  а вона передасть йому свою квартиру.

Після цього вона виїхала в Росію,  де
впродовж двох років проживала в с.  Парабель Томської області
в сім і' ОСОБА_1.

Спочатку
до неї відносилась нормально,  а потім
змінили своє ставлення: не надавали належного догляду,  харчування,
вважали її тягарем.

Вона
повернулась в Україну і вирішила розірвати. договір. При цьому з'ясувалось,  що 22 січня 2002 року між нею та ОСОБА_1.
було укладено договір дарування належної їй квартири,  який був посвідчений нотаріусом ОСОБА_3

Посилаючись
на те,  що мала волевиявлення на
укладення договору довічного утримання,
а не дарування,  була
обманута,  а також на  ст.
ст.  203,  215 ч. 1,
230 ч. 1,  216 Цивільного Кодексу
України, ОСОБА_4 просила визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1
укладений між нею,  ОСОБА_4.,  і ОСОБА_1. 22 січня 2002 року та відшкодувати
їй моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_4
померла.

Ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 25 лютого 2005 року провадження по справі зупинено до вступу
в справу правонаступників померлої ОСОБА_4

Ухвалою
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 15 листопада 2005 року провадження по справі відновлено.

Цією ж
ухвалою визнана правонаступником ОСОБА_4. ОСОБА_5. При цьому суд виходив із
того,  що ОСОБА_5 надала заповіт,  згідно якого ОСОБА_4 заповідала їй все своє
майно,  в тому числі і квартиру АДРЕСА_1

ОСОБА_5
притягнута до участі у справі,  в якості
правонаступника ОСОБА_4,  позов останньої
підтримала в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_1. проти позову заперечував,
посилаючись на те,  що ініціатива
укладення договору дарування квартири належала його рідній тітці -ОСОБА_4 і
волевиявлення останньої,  було направлено
саме на укладення договору дарування квартири,
а не договору довічного утримання.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 14 березня 2007 року позов задоволено частково.

Визнано
недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від імені ОСОБА_4. на користь
ОСОБА_1.; посвідчений 22 січня 2002 року приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3

В позові
про відшкодування моральної шкоди відмовлено за необґрунтованістю вимог.

В апеляційних скаргах представник відповідача ОСОБА_1. - ОСОБА_2 та третя
особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3
просять рішення суду скасувати та ухвалити нове,  яким в позовіОСОБА_5 відмовити. При цьому
посилаються на: неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи; недоведеність обставин,  що мають значення для справи,  які суд вважав встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального і матеріального
права.

ОСОБА_5
подала на апеляційні скарги заперечення, - вважала скарги безпідставними,  а рішення суду першої інстанції законним і
обґрунтованим.

Апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню,
а рішення -скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду
першої інстанції з підстав,  передбачених
п.3 ч. 1  ст.  311 ЦПК України.

Задовольняючи
позов про визнання договору дарування квартири недійсним,  суд першої інстанції вважав доведеним,  щоОСОБА_4' мала волевиявлення на укладення
договору довічного утримання,  а не
договору дарування. А сам договір був складений і посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_3 з грубим порушенням чинного законодавства,  а саме - Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України. ОСОБА_4 була людиною похилого віку,  мала вади зору,  не володіла українською мовою. Нотаріус
повинен був зробити ОСОБА_4 переклад .договору російською мовою,  прочитати його,  про що зробити відповідний надпис,  вручити їй текст договору. Проте цього не
зробив.

Погодитись
з таким висновком не можна,  оскільки він
зроблений судом з порушенням норм процесуального права,  що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно
до п.3 ч. 1  ст.  311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий розгляд,
якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином не повідомлених про час і
місце судового засідання.

Приватний
нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 була притягнута до
участі у справі як третя особа.

12
травня,  22 червня,  26 липня 2006 року суд розглядав справу по
суті за відсутності третьої особи Т.Д.,
не повідомивши її про час і' місце судового засідання (а.с.  129-179).

5
вересня 2006 року третя особа ОСОБА_3 подала до суду клопотання,  в якому просила перенести розгляд
справи,  в зв'язку з її хворобою. При
цьому надала довідку про стан свого здоров'я (а.с.  113-116).

Клопотання
судом не обговорено.

12 вересня 2006 року,  18 січня,  13-14 березня 2007 року суд продовжив розгляд
справи також за відсутністю третьої особи ОСОБА_3

Доказів
того,  що вона в порядку,  передбаченому
ст.  76 ЦПК України,  повідомлена про час і місце розгляду
справи,  її матеріали не містять.

Розглянувши
справу за відсутності третьої особи,
належним чином не повідомленої про час і місце розгляду справи,  суд зробив висновок про грубе порушення
приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3
Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусом України.

В
апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_3 посилається на порушення судом першої
інстанції її процесуальних прав.

Суд
апеляційної інстанції вважає,  що
висновок суду першої інстанції про порушення приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_3 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України при посвідченні оспорюваного договору
зроблений судом за відсутності третьої особи ОСОБА_3 по неповно з'ясованим
обставинам,  які мають значення для   вирішення справи.

Вказані
порушення процесуального права є суттєвими,
такими,  що відповідно до п.3 ч.
1  ст.
311 ЦПК України тягне за собою безумовне скасування рішення з
направленням справи на новий розгляд.

При
розгляді справи судом допущені і інші порушення процесуального права.

За
змістом  ст.  37,  п.
1 ч. 1  ст.  201 ЦПК України процесуальне
правонаступництво можливе в разі смерті фізичної особи,  яка була стороною у справі,  якщо спірні правовідносини допускають
правонаступництво.

Суд
допустив до участі у справі правонаступника померлої ОСОБА_4. - ОСОБА_5 лише на
підставі копії заповіту,  згідно якого
ОСОБА_4 все своє майно,  в тому числі і
спірну квартиру заповідала,  ОСОБА_5

При
цьому суд не перевірив наявність або відсутність заповіту та спадкової справи
за даними Спадкового реєстру.

Крім
того,  ОСОБА_5 не надала суду доказів
свого правонаступництва -прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_6 за
заповітом.

Не надано таких
доказів ОСОБА_5 і суду апеляційної інстанції.

За таких
обставин у суду першої інстанції не було законних підстав для визнання ОСОБА_5
правонаступницею померлої ОСОБА_4.

Із
позовної заяви вбачається,  що ОСОБА_4
просила,  відшкодувати їй моральну
шкоду,  спричинену їй особисто укладенням
договору дарування замість договору довічного утримання.

Суд не перевірив,  чи допускають вказані правовідносини
правонаступництво,  оскільки,  вони безпосередньо пов'язані з особою
померлої позивачки.

2 лютого
2005 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної
контори за реєстром № 1-88 була посвідчена генеральна довіреність видана
ОСОБА_4. ОСОБА_5 на управління та розпорядження майном (а.с.  62).

17        лютого 2005 року за підписом
ОСОБА_4 була подана позовна

заява про визнання договору дарування квартири від 22 січня 2002 року
недійсним

(а.с.  3-4).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_4 померла (а.с.  24).

Ці дії
ОСОБА_4,  вчинені нею незадовго до своєї
смерті,  щодо сторонньої людини -
ОСОБА_5,  викликали у відповідача
ОСОБА_1. сумнів.

Заперечуючи
проти позову,  він посилався на те,  що доручення і позовну заяву підписала не
ОСОБА_4

На
підтвердження цього ОСОБА_1. подав суду першої інстанції акт експертизи № 2616
від 24 липня 2005 року Російської державної установи -Центральної Томської
лабораторії судової експертизи,
відповідно до висновку якої,
підписи,  виконані від імені
ОСОБА_4. на генеральній довіреності та позовній заяві,  виконані не ОСОБА_4,  а іншою особою (а.с.  98,
99).

12
вересня 2006 року ОСОБА_1. заявив клопотання про проведення почеркознавчої
судової експертизи зазначених документів в експертній установі України -
Харківському науково-дослідницькому інституті судових експертиз,  проте йому було в цьому безпідставно
відмовлено.

Зазначені
порушення процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

При
новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно врахувати наведене,  з'ясувати,
які правовідносини допускають правонаступництво,  а які ні. По правовідносинам,  які допускають правонаступництво,  визначити правонаступника померлої ОСОБА_4 за
даними спадкового реєстру. Запропонувати правонаступнику надати належні докази
свого правонаступництва. Шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи
з'ясувати,  чи підписувала ОСОБА_4
позовну заяву і за яких обставин позовна заява була подана суду. Доводам і
запереченням сторін та наданим ними доказами дати належну оцінку і вирішити
спір відповідно до встановленого і вимог закону.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
п. 5 ч. 1  ст.  307,
п.3 ч. 1  ст.  311,
ст.  313,  п. 6 ч. 1
ст.  314,   ст.
ст.  315,  317,
319 ЦПК України,  судова
колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2,  3-ої особи - приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального округу - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 14 березня 2007 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд до того ж суду,  іншому
судді.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.