У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24
грудня 2007
року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України у складі :

Левченка
Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства
(далі-ВАТ) Бурова компанія “Букрос” про зміну формулювання причини звільнення з
роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористану
відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та за
час затримки видачі трудової книжки, вихідної допомоги та відшкодування
моральної шкоди,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_1 звернувся до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що працював у відповідача на посаді
головного енергетика, ВАТ Бурова компанія “Букрос” систематично порушувало
трудове законодавство, тривалий час не виплачувало заробітну плату і у вересні
2006 року він звільнився з роботи, при чому у заяві про звільнення мав на увазі
підставу - ч. 3 ст. 38 КЗпП України, проте товариство провело звільнення на
загальній підставі - ст. 38 КЗпП України, а також не видало йому трудову
книжку, не виплатило заробітну плату, компенсацію за невикористану відпустку.

Позивач просив змінити
формулювання причини його звільнення з роботи на ч. 3          ст. 38 КЗпП України, стягнути
невиплачену заробітну плату, середній заробіток за час затримки розрахунку при
звільненні та за час затримки видачі трудової книжки, компенсацію за
невикористану відпустку, вихідну допомогу згідно ст. 44 КЗпП України та 50000
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Октябрського районного
суду м.Полтави від 13 липня 2007 року позов задоволено частково, постановлено
стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену заробітну плату в сумі
6648 грн. 53 коп., компенсацію за невикористану відпустку - 1337 грн. 72 коп.,
середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 13377 грн.           20 коп., середній заробіток за час
затримки видачі трудової книжки в сумі 2675 грн. 44 коп. та 2000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а також 827 грн. 37 коп. на відшкодування витрат
по оплаті судово-психологічної експертизи; в задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 27 вересня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасоване в частині задоволення позову про стягнення середнього заробітку за
час затримки розрахунку при звільненні та за час затримки видачі трудової
книжки, відшкодування моральної шкоди й судових витрат та ухвалене в цій
частині нове рішення про відмову в задоволенні таких вимог ОСОБА_1; в решті
рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати ухвалені в справі судові рішення в частині відмови в
задоволенні його позову та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог у
повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи скарги та матеріали витребуваної
справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги в цій частині не
можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Судові рішення в оскаржуваній частині
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Cудової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 13 липня 2007 року
та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 27 вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін