overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№ 2 -0- 23/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ      УКРАЇНИ.

10 квітня 2007
р. Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі:

головуючого:
судді Дрюка 17. М.

при
секретарі:       Джантіміровій А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.  Велика Новосілка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1   до
виконавчого   комітету   Великоновосілківської   селищної ради

Великоновосілківського
району Донецької області про    визнання
права власності на домоволодіння,
земельний пай та грошові вклади -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернувся до суду з позовом вказуючи,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка,
ОСОБА_2.ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дядько,
ОСОБА_3,  який фактично прийняв
спадщину від тітки у вигляді житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1. Після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді
домоволодіння,  земельного паю та
горошових вкладів. Але вона не може прийняти спадщину,  так як у свідоцтві про народження її батька,  по батькові він значиться як ОСОБА_3,  а в свідоцтві про народження дядька по
батькові він значиться ОСОБА_3.Просить суд встановити факт родинних відносин її
з померлим дядьком,  та визнати за нею
право власності на житловий будинок,
земельний пай,  який належить
померлому ОСОБА_3,  та грошові вклади.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просить суд встановити факт
родинних відносин с померлим
ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на домоволодіння ,  розташоване в АДРЕСА_1,  земельну ділянку площею 4, 5 га та грошові
вклади. Відповідач в судове засідання не прибув,  але
суд вважає можливим справу розглянути в відсутності відповідача,  провівши заочний розгляд справи.

Вислухавши
пояснення позивачки,  дослідивши
матеріали справи , а саме,  копію
свідоцтва про право власності на житло,
копію свідоцтва про смерть ,  витяг з реєстру прав власності на нерухоме
майно,  довідки Великоновосілківської
селищної ради,  суд вважає,  що позовні вимоги підлягають задоволенню .

На
підставі викладеного та cm.
234, 316-317, 319, 376 ЦК
України,  керуючись cm.  ст. 60, 212, 213, 215, 218,  256 ЦПК України суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити,  що померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є рідним
дядьком ОСОБА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння з надвірними побудовами,  розташовані в АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 4, 5 га,  яка належала ОСОБА_3 на підставі державного
акту на право власності на землю серії НОМЕР_1 та грошові вклади,  які належать ОСОБА_2,  які знаходяться на рахунках № НОМЕР_2та
НОМЕР_3 в Ощадбанку 3227,  та ОСОБА_3 на
рахунках № НОМЕР_4/НОМЕР_5,  НОМЕР_6,
НОМЕР_4/НОМЕР_7в відділеннні Ощадбанку 3227.

Заява  на
апеляційне  оскарження
рішення  суду може  бути
подана     протягом  десяти
днів з  дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне
оскарження рішення суду.
Справа №2-284/07
Великоновосільківський
районний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Єфименко В.І.дгри
секретарі Кирпічніковій Н.Є.,  розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду см. т. Велика Новосілка справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору купівлі - продажу дійсним і визнання права приватної
власності на домоволодіння, -
праві приватної власності мав житловий будинок з надвірними спорудами,
розташований по АДРЕСА_1. 05.03.1998 року,
позивач згідно договору купівлі-продажу,
який був складений і зареєстрований в центральній універсальній біржі за
№ 867,  придбав у відповідача
вищевказаний будинок. Зараз він бажає його продати, але нотаріус відмовив
засвідчити договір купівлі-продажу, посилаючись на те,  що біржевий договір не являється
правовстановлюючим документом,  так як
згідно  ст.  227 ЦК Ук-раїни(1963 р.) такий договір
повинен бути засвідчений нотаріально.Позивач звернувся до відповідача з тим,
щоб засвідчити укладений між ними договір нотаріально, але той ухиляється .Тому
він і просить суд визнати дійсним договір купівлі -продажу«укладений між ним і
відповідачем,  а також право приватної
власності на домоволодіння.
В судове засідання
позивач надав письмову заяву,  в
якій,  підтримуючи позовні вимоги,
просить справу розглянути за її відсутності.
судове засідання не явивсядоча був належним чином повідомлений і не надав суду
пояснень своєї поведінки.
матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, ухвалив
про це заочне рішення за таких підстав.
до  ст. 227 ЦК України
(редакції 1963 р), оскільки договір купівлі-продажу будинку між сторонами
укладався на час дії цього кодексу, форма його новина була бути нотаріально
посвідченою. Тому такий договір є нікчемним.
Але згідно ч.2  ст.  47 ЦК
України (ред.. 1963 р.) , якщо сторони
домо­вились щодо усіх істотних умов договору,
і відбулося повне або часткове виконання договору,  але одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення такий договір суд визнає дійсним. Із договору купівлі
-продажу будинку з надвірними побудовами , який був зареєстрований 05.03.1998
року за №867 в центральній універсальній біржі вбачається , що позивач виконав
усі істотні його умови добто повністю сплатив за будинок і одержав  його у свою власність. Але відповідач із-за
своєї юридичної необізнаності ухиляється від нотаріального посвідчення цього
договору,  як того вимогає закон. Позивач
обгрунтовано у відповідності до  ст. .
ст. 328, 386.392 ЦК України
просить визнати за ним право власності на будинок придбаний у відповідача по
документу який оспорюється іншою особою. На підставі викладеного,
60, 209, 212-215, 224 -226 ЦПК України,
купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, розташований по
АДРЕСА_1, укладений 05.03.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і зареєстрований під
№ 867 в цент­ральній універсальній біржі визнати дійсним і визнати за ОСОБА_1
право приватної власності в натурі на цей будинок з надвірними побудовами.
рішення підлягає може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. 3аяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Справа № 2-272 107
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007
року.

Великоновосільківський
районний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Єфименко В.І., при
секретарі Тахтаровой Н.П. , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі
суду с. м. т. Велика Новосілка справу за заявою ОСОБА_1,  заінтересована особа -виконком Октябреької
сільради Великоновоеільківеького району Донецької області про встановлення
факту належності ХА частки на праві приватної спільної, сумісної власності в
жилому будинку за померлим чоловіком,  -

встановив:

заявникОСОБА_1
3находилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.В період сумісного проживання,  вони 18.04.1994 року приватизували жилий
АДРЕСА_1. Після смерті ОСОБА_2 ,
залишилась спадщина у вигляді Vz частки належної
йому в вищевказаному будинку ,  але
нотаріус не переоформляє її на заявника,
так як в свідоцтві про право власності на житло,  розмір часток не вказан .В зв'язку з цим,
ОСОБА_1 просить встановити факт про належність померлому ОСОБА_2  на праві спільної,  сумісної,
приватної власності 1А частки в вищевказаному будинку. В судовому
засіданні вона підтримала свої вимоги.

Заінтересована
особа надала суду письмову заяву,  в якій
просить задовольнити вимогиОСОБА_1 і справу розглянути за відсутності її
представника.

Заслухавши
пояснення заявника,  перевіривши
матеріали справи,  суд вважає за
необхідне заявлені вимоги задовольнити за таких підстав.

З
свідоцтв про одруження і смерті вбачається,
що заявникОСОБА_1 дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2
,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. За час
сумісного проживання подружжя Гриценяк , шляхом приватизації,  придбали в приватну , спільну,  сумісну власність жилий будинок розташований
по АДРЕСА_1, що вбачається з свідоцтва про власність на житло від 18.04.1994
року,  виданого за распорядженням
Великоновосільківської районної державної адміністрації за № 718 від 31.03.1994
року,  в якому не вказані розміри часток
кожного власника у цьому будинку.ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею першої черги після
смерті чоловіка і тому вона не зможе без встановлення факту належності
йому,  як спадкодавцю,  конкретної частки в приватизованому будинку,
переоформити її в нотаріальній конторі на своє ім'я.

У
відподності до ч.2  ст.  370 ЦК
України частки кожного із співвласників у спільній сумісній власності є
рівними.

На
підставі викладеного, керуючись  ст.  ст. 368, 369, 370 ЦК України,  ст.
ст. 234, 256 ЦПК України,  -

вирішив:

Встановити факт , що ОСОБА_2, який померІНФОРМАЦІЯ_1, мав право приват­

ної власності на % частку у спільній суміеній власності-домоволодінні
.розташованого по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через
Великоновосільків­

ський райсуд шляхом подачі в апеляційний строк з дня його проголошення заяви
про апеляційне

Оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч.4  ст. 295

ЦПК України.
Справа № 2-278 107
Рішення

іменем України

21 березня   2007 року.

Великоновосільківський
районний суд Донецької області у складі: головуючого-судді Єфименко В.І.,  при секретарі Тахтаровой Н.П.,  розглянувши у відкритому судовому за­сіданні
в залі суду с м. т.
Велика Новосілка справу за позовом ОСОБА_1
до виконкому Старомлинівської сільської ради про визнання права
власності на самочинно збудовані споруди,
-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер чоловік позивачки - ОСОБА_2.

Після
його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними по­будовами
,  розташованих по АДРЕСА_1.

Позивач є
спадкоємцем першої черги,  але не може
отримати у нотаріуса свідоцтва про право власності на цю спадщину,  так як
спадкодавець свого часу без належного дозво­лу відповідача самочинно
збудував на своєму подвір*ї господарсько- побутові споруди і зокрема: тамбур -
Б-1; сарай -С-1; сарай- Е-1 ;еарай -Н-ї; убиральню - У-1; огорожу -№1; огорожу
- №2 ; ворота - № З.Тому вона і просить суд визнати за померлим чоловіком право
приватної власності на ці споруди,
оскільки іншого шляху,  щоб
узаконити їх,  у неї нема.

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Від відповідача надійшла письмова
заява,  в якій він визнає їх і прохає про
розгляд справи за відсутності його представника.

Заслухавши
пояснення позивачки,  перевіривши
матеріали справи,  суд вважає за
необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити за таких  підстав. З свідоцтва про смерть серії 1-НО
№НОМЕР_1,  виданого відповідачем
26.06.2006 року, у по­зивачки дійсно 26.06.2006 року помер чоловік -
ОСОБА_2   Як вбачається з договору ку­півлі
- продажу від 30.04.1991 року,
зареєстрованого в Великоновосільківській держнот-конторі за № 782,  за померлим дійсно на праві приватної
власності значиться житловий будинок з надвірними побудовами,  які розташовані по АДРЕСА_1 , з яких ,  згідно довідки Великоновосільйвської БТІ від
19.02.2007 року,  самочинно збудовані:
тамбур; три сараї; убиральня; дві огорожі; ворота.

Іншого шляху,
крім судового , щоб узаконити ці самочинно збудовані споруди,  у позива­ча нема.

Керуючись  ст. 376 4.3 ЦК України,  ст.  ст.
60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

вирішив:

визнати за
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1,  право
приватної власності на самочинно збудовані господарсько- побутові споруди:
тамбур під літерою Б-1; сарай С-1 ; сарай Е-1 ;сарай Н-1 ; убиральню -У;
огорожу №1 ; огорожу № 2 ; ворота № З,
розташованих по АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Великоно­восільківський
районний суд   Донецької області шляхом
подачі в 10 денний строк з дня його ухвалення заяви  про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4  ст.  295 ЦПК Укоаїни.
Справа № 33ц-445
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30
серпня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Вовненко Г.Ю.,
Колосовського С.Ю., Лівінського І. В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на квартиру, за
касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу судді Ленінського районного
суду міста Кіровограда від 28 лютого 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 травня 2005 року,

встановила:

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 оскаржили в апеляційному порядку ухвалу судді Ленінського районного
суду міста Кіровограда, якою була визнана неподаною та повернута заявникам їх
апеляційна скарга на ухвалу цього ж судді від 6 вересня 2004 року про
повернення позовної заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3. про визнання права
часткової власності на квартиру.

Ухвалою
судді вказаного вище районного суду від 28 лютого 2005 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 19 травня 2005 року,
зазначена апеляційна скарга повернутазаявникам як неподана.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили скасувати судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Колегія
суддів, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що підстав для перегляду
судових рішень не має з врахуванням наступного.

Судами
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу з порушенням вимог,
встановлених ст. 293 ЦПК України 1963 року. В наданий суддею час, заявники
вказані недоліки не виправили.

За таких
обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд,
обгрунтовано визнав зазначену апеляційну скаргу неподаною та повернув
заявникам.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального
та процесуального права, а в матеріалах справи відсутні передбачені ч. 1 ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись
ст.ст.332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України»

(із змінами від
22 лютою 2007 року), колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу судді Ленінського районного суду
міста Кіровограда від 28 лютого 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 19 травня 2005 року - залишити без змій.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

30 серпня 2007 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Галущенка О.І.,
Базовкіної Т.М., Довжук Т.С.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності,

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 24 березня 2005 року і ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від
14 червня 2005 року,

ВСТАНОВИЛА:

30 листопада 2004 року ОСОБА_1.3вернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2. про визнання права власності на 23/50 частини
квартири № 65 по вул. 50 років Жовтня, 24-А в м. Кіровограді, а за
відповідачкою - 27/50 частини спірної квартири.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 березня 2005 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14 червня 2005
року в задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзіОСОБА_1просить скасувати ухвалені по справі судові рішення та
справу направити на новий розгляд.

В
обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що зазначені судові рішення
не відповідають нормам матеріального та процесуального права.

Розглянувши
касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Судами
встановлено, що сторони є власниками по 1/2 частини спірної квартири. Рішенням
Кіровського районного суду від 19 лютого 2004 року визначено порядок
користування цією квартирою та БТІ визначені ідеальні частки в неї. Реальний
розподіл квартири, при якому можливо зменшення часток, не проводився.

Справа № 33ц -
476 кс 07

Категорія 19

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням
судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені
ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України „Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22 лютого 2007 року, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 24 березня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області
від 14 червня 2005 року -залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №33ц-426кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Базовкіної Т.М., Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Зоряне» (далі - ПСП
«Зоряне») за касаційного скаргою

ОСОБА_1

ухвалу
апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2005 року,

встановила:

В січні
2005 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПСП «Зоряне» про відшкодування
5761 грн. збитків, спричинених самовільним зайняттям та використанням належної
йому на праві власності земельної ділянки.

Рішенням
Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2005 р.
позов ОСОБА_1 було задоволено.

Ухвалою
апеляційного суду Кіровоградської області від 17 травня 2005 р. зазначене
рішення районного суду скасовано, а справу повернуто на новий розгляд до суду
першої інстанції.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. порушив питання про скасування ухвали суду
апеляційної інстанції та залишення без змін рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Колегія
вважає, що підстави для перегляду оскарженого судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з порушення судом першої
інстанції при розгляді справи вимог ст. 172 ЦПК України 1963 р.

Судом
апеляційної інстанції встановлено, що справа розглянута 17 лютого 2005 р. у відсутність
представника відповідача, хоча поважність причини неявки останнього в судове
засідання районним судом не перевірена і не взято до уваги, що така неявка не є
повторною.

Згідно
ч.3 ст.172 ЦПК 1963 р. лише у разі повторної неявки у судове засідання,
незалежно від причин, позивача або відповідача, яким повідомлено у
встановленому порядку про час і місце судового засідання, суд розглядає справу
за наявності у ній достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Через
те, що з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається порушень
судом апеляційної інстанції норм процесуального права, відсутні і

передбачені
ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення, то колегія вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст. ст.332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із
змінами від 22 лютого 2007 p.),
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області
від 17 травня 2005 р. - залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа № 33ц-488
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Вовненко Г.Ю.,
Колосовського С.Ю., Лівінського І. В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2004
року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 13 квітня 2005
року,

встановила:

ОСОБА_1 звернулась в суд
до ОСОБА_2 з позовом про стягнення аліментів на двох повнолітніх дітей, які
навчаються.

Рішенням
Долинського районного суду Кіровоградської області від 27 грудня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 13
квітня 2005 року, позов задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_2 на утримання двох повнолітніх дітей 1/4 частину його доходів
до закінчення навчання дочки, а потім 1/6 частину - до закінчення навчання
сина.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати судові рішення, посилаючись на
неповне з'ясування судами обставин справи, неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Колегія
суддів, вивчивши матеріали справи, дійшла висновку, що підстав для перегляду
судових рішень не має з врахуванням наступного.

Судами
встановлено, що відповідач має постійний заробіток і як батько, зобов'язаний
утримувати своїх дочку та сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим
потребують матеріальної допомоги.

За таких
обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд,
обгрунтовано задовольнив частково позовні вимоги ОСОБА_1

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено, що судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального
та процесуального права, а в матеріалах справи відсутні передбачені ч. 1 ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України»

(із змінами від
22 лютою 2007 року), колегія суддів Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської
області від 27 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 13 квітня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.