Справа № 22ц-1531/2007 р.                                                      Головуючий
- цивільна                                                                   Доповідач
Рішення

Іменем України

09
листопада 2007 року                                                                              м.  Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі:

головуючого:
Коренькової З.Д.

суддів:                         Заболотного В.М. ,
Острянського В.І.

при
секретарі:             Вареник О.М.

з участю:
позивача ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Прилуцького
міськрайонного суду від 13 серпня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій
власності шляхом переведення прав та обов'язків співвласника - боржника з
проведенням відповідного перерахунку та визнання права власності на 1/2 частину
квартири, -

встановив

Рішенням
Прилуцького міськрайонного суду від 13 серпня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені, переведено на позивачку права і обов'язки на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3  у майні,
що є у спільній частковій власності з проведенням відповідного перерахунку.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири з припиненням права
спільної часткової власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3.  18119 грн. 63 коп.
На дане рішення подана апеляційна скарга ОСОБА_3 , в якій він просить рішення
скасувати і постановити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що дійсно, він має заборгованість по
сплаті аліментів в зв'язку з недостатністю коштів для погашення всього боргу.
Заборгованість склалась через те, що він тривалий час не має постійного місця
роботи, перебивається тимчасовими заробітками.

На даний чає він
проживає з іншою дружиною у її будинку, але своєї частки у будинку не має. Із
нерухомого майна йому належить лише частина у квартирі АДРЕСА_1. Вважає, що
позбавляючи права власності, суд не врахував того, що він не має іншого
власного житла. Також, посилається на те, що суд міг би зменшити його частку,
але не повністю позбавляти права на житло за борги, що склались через
безробіття. Суд поклав в основу рішення і той факт, що позивачка сплатила його
борги перед комунальними службами, але суд також не врахував, що вона це
зробила з власної ініціативи. Крім того, посилається на те, що вартість
квартири, згідно з якою суд провів перерахунок, не відповідає дійсній ринковій
вартості. Суд керувався експертною оцінкою, яка застаріла і не відповідає
дійсній ринковій вартості на даний час.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції вийшов з того, що ОСОБА_3 згідно
виконавчого листа має заборгованість по аліментах в сумі 9276 грн. 48 коп., а
також мав заборгованість за комунальні послуги на загальну суму 3434 грн. 07
коп. доки ОСОБА_1 не сплатила зазначений борг, що підтвердила в судовому
засіданні, надавши понесені нею і документально підтверджені витрати по оплаті
комунальних платежів. Відповідно до цього, суд прийшов до висновку, що між
сторонами склались правовідносини як кредитора і боржника. Оскільки, власниками
нерухомого майна, а саме спірної квартири є і ОСОБА_1, і ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі - продажу від 24.12.1996 року, які мають по 1/2 частини
квартири на праві власності, права та обов'язки на частку ОСОБА_3.  у виконання його зобов'язань суд перевів на
кредитора - позивачку, визнавши за нею право власності і на частку відповідача,
припинивши право спільної часткової власності сторін, та у зв'язку з цим провів
відповідний перерахунок, взявши за основу дійсну ринкову вартість 1/2 частини
квартири за висновком експерта від 01.12.2006 року.

Вислухавши суддю
- доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної
скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга ОСОБА_3.  підлягає частковому
задоволенню, рішення суду зміні шляхом збільшення розміру стягнутої з позивачки
на користь відповідача суми, виходячи з наступного.

З матеріалів
справи вбачається, що відповідно до виконавчих листів № 2-33004 від
02.03.2004р., № 2-24807 від 14.03.2007р., № 2-21306 від 06.02.2006р.,
2-129705 від 17.06.2005р. ОСОБА_3 є боржником перед ОСОБА_1 і борг складає
18113 грн. 92 коп. Крім того відповідач є боржником за комунальні послуги та
спожитий природний газ відповідно до виконавчих листів № 2-392 від 13.04.2007р.
та № 2-365 від 28.03.2005р. на суму 3434 грн. 07 коп.

Ухвалою
Прилуцького міськрайонного суду від 26 лютого 2007 року був змінений спосіб та
порядок виконання судових рішень шляхом звернення стягнення на належну
відповідачу 1/2 частину квартири 39 за адресою АДРЕСА_1. так як відповідач на
передбачені законом заходи впливу для сплати заборгованості з 2004 року не
реагує і ухиляється від виконання судових рішень.

Суд обґрунтовано
прийшов до висновку, що між позивачкою та відповідачем склалися правовідносини,
як кредитора та боржника, проте безпідставно визнав її кредитором на суму боргу
3434 грн. 07 коп.3а комунальні послуги та спожитий газ, так як з відповідача за
судовими рішеннями заборгованість була стягнута не на користь позивачки, а на
користь надавача послуг. Та обставина, що позивачка за власною ініціативою
сплатила борги відповідача за комунальні послуги та спожитий газ може бути лише
підставою для її звернення до суду з позовом про стягнення понесених нею витрат
з відповідача і не робить його перед позивачкою автоматично боржником.

Відповідно до
правил ч.2  ст.  366 ЦК
України кредитор має право вимагати реалізації належної боржнику частки
майна або переведення на нього прав та обов'язків співвласника - боржника. Так
як квартира є власністю сторін у рівних частках, а позивачка є і співвласником
і кредитором боржника, суд обґрунтовано перевів права та обов'язки співвласника
- боржника на кредитора та припинив між ними права спільної власності, визнавши
за позивачкою право власності на належну відповідачу Уг частину квартири з
проведенням відповідного перерахунку.

Відповідно до
висновку експерта від 1 грудня 2006 року дійсна ринкова вартість спірної
квартири становить 79339 грн. 19 коп., а її 1/2 частини 39669 грн. 60 коп.3аборгованість
відповідача перед позивачкою становить 18113 грн. 07 коп. (без врахування
сплаченої суми боргу за комунальні послуги та спожитий газ), а тому відповідачу
позивачка повинна сплатити 21555 грн. 08 коп.

Доводи апелянта,
що оцінка квартири експертом занижена і не відповідає вартості аналогічного
житла на час ухвалення судом рішення не можуть бути взяті до уваги так як
експерт проводив оцінку конкретного житла, з врахуванням його стану, місця
розташування та інше, а з оголошень в газетах, що були додані до апеляційної
скарги зазначені ціни, які просить продавець. Крім того в оголошеннях зазначені
квартири значно більшого розміру ніж спірна квартира та відсутні посилання на
їх стан.

Також не можуть
прийматися до уваги доводи апелянта про відсутності в нього іншого жилого
приміщення так як в квартирі він тривалий
час не проживає, має іншу сім'ю, кімнату в квартирі здавав в

найом, що підтверджується рішенням суду від 19.04.2005
року про виселення з квартири квартирантів.

Апелянт не навів
належних доказів, які б давали суду підстави для задоволення у повному обсязі
апеляційної скарги, скасування судового рішення та відмови позивачки у позові.

Керуючись  ст.
ст.  303, 307, 309, 312, 313-315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення
Прилуцького міськрайонного суду від 13 серпня 2007 року в частині стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 18119 грн. 63 коп.3мінити шляхом збільшення суми до
21555 грн. 08 коп.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Вішення набирає
законної сили після його проголошення і може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили рішенням апеляційного суду.