УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня
2007р.                                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М.
Шишко А.І.,  Павлишиної А.Т.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до МРЕВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області про визнання
права власності на автомобіль та усунення перешкод в користуванні власністю,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2005 року,  -

встановила:

У грудні
2004 року ОСОБА_1
звернулася з позовом в суд до МРЕВ УДАЇ УМВС України в Закарпатській
області про визнання права власності на автомобіль та усунення перешкод в його
користуванні.

Рішенням
Ужгородського міськрайонного суду від 13.012.2004 р позов задоволено,  визнано право власності ОСОБА_1 на автомобіль- BMW,
1992 р.в. та зобов'язано відповідача видати позивачці
свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля . Дане рішення допущено до
негайного виконання.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 07.06.2004 р. рішення місцевого
суду в частині зобов"язання МРЕВ УДАЇ УМВС України в Закарпатській області
видати ОСОБА_1,  як власнику,  свідоцтво про реєстрацію автомобіля,  скасовано ухвалено в цій частині нове
рішення,  яким відмовлено ОСОБА_1 в
задоволенні зазначених вимог. В решті рішення суду залишено без змін.

Не
погоджуючись з ухвалою Апеляційного суду ОСОБА_1
подала касаційну скаргу,  в якій вказав
на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  невідповідність висновку суду фактичним
обставинам справи,  у зв"язку з чим
просила ухвалу скасувати,  залишивши в
силі рішення місцевого суду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду ухвали Апеляційного суду відсутні виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1 місцевий
суд виходив з того,  що відповідно до
вимог ст.391, 392 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном та може пред"явити
позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,  а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.
Враховуючи зібрані по справі докази,  суд
прийшов до правильного висновку про

Справа №
33-ц-398кс/07р.                          Головуючий
у 1 інстанції Леміш О.М.

Категорія
19                                                 Доповідач:
Вакарук В.М.

2

визнання за
позивачкою права власності на придбаний нею автомобіль,  щодо якого при його первинній реєстрації у
МРЕВ ДАЇ були перевірені всі дані та документація.

Однак,  висновок суду щодо неправомірності відмови
відповідача видати свідоцтво про реєстрацію автомобіля суперечить вимогам
діючого законодавства та є невірним.

Відповідно
до вимог Закону України "Про дорожній рух" та п.14 Правил державної
реєстрації та обліку автомобілів.../затверджених Постановою КМУ від 07.09.1998
р. № 1388 транспортні засоби із знищеними,
фальсифікованими або підробленими ідентифікаційними номерами вузлів і
агрегатів реєстрації,  перереєстрації та
зняттю з обліку /крім випадків вибраковування/ не підлягають. Заміна таких
вузлів і агрегатів на нові допускається за наявності повідомлення органу
внутрішніх справ про те,  що транспортний
засіб у розшуку у зв"язку з угоном або крадіжкою не перебуває. Враховуючи
те,  що номер кузова зазначеного
автомобіля був змінений кустарним способом,
зобо"язання судом відповідача провести перереєстрацію цього
автомобіля із підробленими ідентифікаційними номерами кузову,  є прямим порушенням зазначених вимог закону.

За таких
обставин Апеляційний суд обгрунтовано не погодився з таким висновком суду і
рішення в цій частині скасував,
постановивши нове рішення,  яким
відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні зазначених вимог.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
ухвала Апеляційного суду постановлена! з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для її обов"язкового
скасування.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області, -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 07 червня 2005 року
залишити

без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.