№ 2-67707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року                                                              м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді                            Дмитрюк
О.В.,

при
секретарі                        Прохорові
Р.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, що
діють в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5
(треті особи -приватний
нотаріус ОСОБА_6, орган опіки та піклування Шевченківської районної
адміністрації Запорізької міської Ради) про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про виселення, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2004 р. ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5. про визнання договору купівлі-продажу недійсним,
який був уточнений в процесі розгляду справи, в позові позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2., що
діють в своїх інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей, зазначають, що 24.03.2000 р. ОСОБА_1. взяв у ОСОБА_5.
у позику три тисячі доларів США,
що підтверджено розпискою від 24.03.2000
р. На підтвердження укладення договору було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Договір купівлі-продажу був посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6. В
квартирі на момент продажу мешкали двоє неповнолітніх дітей -ОСОБА_3., 1990
р.н., ОСОБА_4., 1997 р.н. За умовами договору між ОСОБА_1. та ОСОБА_5., який
був укладений шляхом обміну розписками, після повернення боргу з процентами
відповідач зобов"язався повернути квартиру шляхом розірвання договору
купівлі-продажу від 24.03.2000 р. Ці суттєві умови не були зазначені в тексті
договору. У період з 24.03.2000
р. по 16.10.2004 р. борг
відповідачу був повернутий в повному обсязі в сумі 3905 доларів США. Після сплати
суми відповідач відмовився виконати своє зобов"язання про розірвання
договору купівлі-продажу квартири від 24.03.2000
р. та продав квартиру ОСОБА_7. Посилаючись на те, що укладений договір
купівлі-продажу був підписаний з наміром укласти іншу угоду, тому що насправді
сторони домовилися про позику з заставою нерухомості, що відповідало вимогам
ч.2 ст.58 ЦК України
(в редакції 1963 р.) та
зазначений договір порушив особисті та майнові права неповнолітніх дітей
ОСОБА_3., 1990 р.н., та
ОСОБА_4, 1997 р.н.,
які досі мешкають у цій квартирі, просить визнати недійсним договір
купівлі-продажу від 24.03.2000
р. квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_7 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1., ОСОБА_2,
ОСОБА_3., ОСОБА_4. про виселення. В позові зазначає, що 06.09.2004 р. на підставі
договору купівлі-проджау купив у ОСОБА_5. квартиру АДРЕСА_1. Договір
посвідчений нотаріально та зареєстрований в державному реєстрі за № 250408. На цей час

2

він
позбавлений можливості вселитися в квартиру, так як цьому перешкоджає її
колишній власник ОСОБА_1.,
який в 2000 р.
продав квартиру ОСОБА_5., але до цього часу не виселився та продовжує проживати
там з своєю сім"єю. За позовом просить виселити відповідачів за зустрічним
позовом зі спірної квартири, усунувши таким чином перешкоди в здісненні права
власності.

Позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2.
та їх представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов, просили його
задовольнити, проти зустрічного позову заперечували.

Представник відповідача ОСОБА_5. та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7.
просив відмовити у задоволенні первісного позову, підтримав заявлений зустрічний
позов.

Представник третьої особи -
приватного нотаріуса ОСОБА_6. в судове засідання не з'явилась, про день,
час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку,
причини неявки суду не повідомила, в процесі розгляду справи пояснила, що
нотаріус діяв у відповідності до вимог діючого законодавства.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Шевченківської
районної адміністрації Запорізької міської Ради в судове засідання не
з"явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у
встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, заперечень не
надав.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачів ОСОБА_1., ОСОБА_2, їх
представника, представника ОСОБА_5. та ОСОБА_7., приймаючи до уваги позицію
представника третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_6., суд вважає, що
заявлений первісний позов не підлягає задоволенню, вважає можливим задовольнити
позов ОСОБА_7. виходячи з наступних встановлених судом обставин та відповідних
ним правовідносин:

Судом встановлено, що на підставі договору дарування посвідченого
П"ятою державною нотаріальною конторою 06.06.1994 р. ОСОБА_1.
належала квартири АДРЕСА_1.
24.03.2000 р. ОСОБА_1. уклав з ОСОБА_5. договір купівлі-продажу згаданої
квартири. 06.11.2004 р. ОСОБА_5.
продав квартиру ОСОБА_7.

Згідно ч.З ст.368 ЦК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст..57
Сімейного кодексу України майно, набуте дружиною, чоловіком за час шлюбу,
але на підставі договору дарування або в порядку спадкування є особистою
приватною власністю дружини, чоловіка.

Ст..346 ЦК України
передбачає, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого
майна.

Рішенням Шевченківського районного суду М.Запоріжжя від 02.03.2006 р. усунені
перешкоди в здійсненні ОСОБА_7. права власності, виселені з квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1., ОСОБА_2 та
неповнолітні ОСОБА_3., ОСОБА_4. Відповідно до постанови державного виконавця
від 11.11.2006 р. виконавче
провадження з примусового виконання виконавчого листа за згаданим рішенням
закінчено у зв"язку з його виконанням. Ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 20.11.2006
р. рішення Шевченківського районного суду М.Запоріжжя скасовано та справу направлено
на новий судовий розгляд. ОСОБА_1., ОСОБА_2., неповнолітні ОСОБА_3., ОСОБА_4.
вселилися в спірну квартиру та проживають там, що підтверджується їх
поясненнями в судовому засіданні.

3

Справа знаходиться у Верховному Суді України за касаційною скаргою ОСОБА_1.
на ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13.07.2006 р. про відмову у
прийнятті апеляційної скарги ОСОБА_1. на заочне рішення Шевченківського
районного суду М.Запоріжжя по справі за позовом ОСОБА_7. про усунення перешкод
в здійсненні права власності.

Згідно ст..319 ЦПК України рішення або ухвала апеляційного суду набирають
законної сили з моменту їх проголошення.

Згідно ст..386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав усіх суб"єктів права власності, а
відповідно до ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном.

Відмовляючи в задоволенні первісного позову суд виходив з
того, що є ОСОБА_1. є єдиним
власником подарованої йому квартири АДРЕСА_1,
ОСОБА_2. та їх неповнолітні діти не є належними позивачами по справі, їх права
при укладенні договору купівлі-продажу квартири з ОСОБА_5. не порушені. Крім
того, викладених в позові обставин судом не встановлено, позивачем не надано
суду оригіналу розписки, ніби-то написаної ОСОБА_5., не надано доказів
повернення ОСОБА_5. боргу. Пояснення ОСОБА_1., що договір купівлі-продажу ним був укладений з метою
укласти іншу угоду не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_7. суд виходив з того, що рішення
Шевченківського районного суду М.Запоріжжя від 02.03.2006 р. про виселення ОСОБА_1., ОСОБА_2, ОСОБА_3., ОСОБА_4. скасовано. Хоча рішення
виконано, що але відповідачі за зустрічним позовом проживають в спірній
квартирі, що підтверджується їх поясненнями в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.346, 368, 386, 391 ЦК України, ст.57 Сімейного кодексу
України, ст.ст. 10,11, 88,209, 212,214, 215, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 (третя особа - приватний
нотаріус ОСОБА_6, орган опіки та піклування Шевченківської районної
адміністрації Запорізької міської Ради) про визнання договору купівлі-продажу
квартири недійсним - відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_7 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
виселення - задовольнити.Виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 з квартири
АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подання апеляційної скарги без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.