Справа №2-1966 /2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31.05.2007 р.

Фрунзенський
районний суд м.  Харкова в складі:
головуючого - судді
Алфьорової Т.М.  при секретарі - Савченко В.Ю розглянувши у
судовому засіданні у м.  Харкові цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про поновлення
порушеного права та вселення.

Встановив.

Позивач
ОСОБА_1  звернувся до суду з позовною
заявою про поновлення порушеного права та вселення,  посилаючись на те,  що йому на праві власності належить 32/100 частини
комунальної квартири АДРЕСА_1 В
квартири він проживав з 1978
року,  а відповідачка ОСОБА_2.  з 1982
року після одруження. У них є доросла дочка,  яка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_4. З дружиною вони розійшлись у 1999 році і він був
вимушений залишити квартиру,  так як у
них стали виникати конфлікти. Він став знімаги квартиру в іншому місці за
гроші. Зараз вартість житла така,  що він
не може сплачувати за оренду. Він звертався до відповідачів про можливість
користуватися своєю власністю,  але вони
відмовили і стали погрожувати і він змушений звернутися до правоохоронних
органів. В квартирі зараз зареєстровані п'ять чоловік. 26.12.2005 року він отримав
свідоцтво про право власності на 32/100
частин квартири. Він просить поновити порушене право та вселити його в
кімнату площею 14, 7 кв. м.

В судовому
засіданні позивач підтримував свої вимоги і вказував на те,  що він зараз хоче вселитися в квартиру,  так як жити йому ні де. Останні 11 місяців він
проживав з тещею в однокімнатної квартирі АДРЕСА_2 Раніше
у нього були ключі від спірної квартири,
але він їх давно загубив,  а коли
попросив надати ключі відповідачів,  то
вони відмовились. А також він уточнював вимоги і просить вселити його в кімнату
розміром 8, 8 кв. м. ,
так як кімнати розміром 14, 7 кв. м .,  це належить йому разом с місцями загального користування.

Відповідачі
ОСОБА_2.  та ОСОБА_4 проти позовних вимог
не заперечували,  вказували на те,  що право позивача ніхто не порушував. Він
тривалий час не проживав в спірній квартирі і ключі у нього були. Де ключі вони
зараз не знають. В квартирі дві кімнаті,
де проживають зять,  якого позивач
прописав у своєї кімнаті та донька і онук. Кімнату розміром 8, 8 кв. м.  займають то вона,  то зять. У 1992 році вони з позивачем відкрили окремі договори найма жилого
приміщення. Вона свою частину приватизувала 21.09.2004 року. Позивач приватизував свою площу,  не поставив у відомість зареєстрованого там
зятя. Вони не заперечують,  щоб він
проживав у квартирі,  хоча жити фактично
там ні де. Позивач займав гроші у зятя і не віддав,  тому його

посилання ,
що відповідач ОСОБА_4 не сплачував за комунальні послуги
не відповідає дійсності.

Відповідачка
ОСОБА_3  в судове засіданні не
з'явилася,  надала заяву про слухання
справи в її відсутність .

Суд вислухав
сторони,  дослідивши надані докази,  вважає,
що позовна заява ОСОБА_1  підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено,  що позивач в справі ОСОБА_1 таОСОБА_2 знаходилась
в зареєстрованому шлюби з 1982
року і мають повнолітню дитину ОСОБА_3
Сторони проживали квартирі АДРЕСА_1
Квартира двохкімнатна,  житлові кімнати
розміром 18, 8 кв.
м.  та 8, 8 кв. м. ,  кухня 6, 6 кв. м.  Загальна площа 46, 0 кв. м.

Позивач
в цій квартири проживав с
1978 року,  сторони розірвали шлюб у 1999 році і у тому ж
році відкрили різни особисті рахунки. Згідно наданої довідки ОСОБА_2 відкрила
особистий розрахунок №
7137 на житлову площу 18,
8 кв. м. ,  загальна 30, 7 кв. м. с 1.09.1999 року.

21.09.2004 році було
отримано свідоцтво про право власності на житло,  реєстраційний НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та онука ОСОБА_4. Всього на 68/ 100 частин. 26.12.2005
року позивач ОСОБА_1  також получив свідоцтво про
право власності ( реєстраційнийНОМЕР_2) на 32 / 100 частин спірної
квартири ,  на загальну площу -
14, 7 кв. м.

Відповідно
до 391 ЦК України - власник майна
має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування й
розпорядження своїм майном,  тому позивач
на законних підставах має право вселитися і розпоряджатися своєю власністю.
Зараз він це зробити не може,  так як у
нього нема доступу до квартири. Крім цього встановлено,  що зараз кімната не вільна,  її займає відповідачка. З огляду на ці
обставини суд вважає , що позов підлягає задоволенню.

На підставі
викладеного й керуючись  ст.  ст.  10, 11, 60, 212, 213, 215 ЦПК
України,   ст.  ст.
356 391 ЦК України.,  суд

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , ОСОБА_4   про поновлення порушеного права на вселення   задовольнити .

Поновити
порушене право  користування власністю та
вселити ОСОБА_1 у квартируАДРЕСА_1 -
кімната 8,  8 кв. м.  Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.  Харкова.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти
днів з дня проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано,  якщо після
подачі заяви про апеляційне оскарження апеляційна скарга не подана - після закінчення
строку на подачу апеляційної скарги,  у
разі подання апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано,  набирає законної
сили після закінчення апеляційного розгляду справи.