УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                                                                                          м.  Харків

Колегія
судців апеляційного суду Харківської області з касаційного розгляду цивільних
справ у складі:

Колтунової А .1.,  Коровіна С. Г.,
Маміної О.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
апеляційного суду Одеської області від 11
жовтня 2005 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до,  відкритого
акціонерного товариства "Одеській домобудівельний комбінат",  третя особа Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про
встановлення факту нещасного випадку на виробництві,  визнання дій адміністрації
неправомірними,  відшкодування моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду із позовом до відповідача,
третя особа Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Одеській області,  про встановлення факту нещасного випадку на
виробництві,  визнання дій адміністрації
неправомірними,  відшкодування моральної
шкоди,  посилаючись на те,  що з 13 червня 1980 року працювала в
Одеському домобудівельному комбінаті маляром - штукатуром та під час роботи 17
червня 1980 року її направили у відділ кадрів для проходження інструктажу. При
переході вул.  Ак. Заболотного в м.  Одесі її збив автомобіль,  у зв'язку з чим вона отримала травму та
інвалідність 2-ї групи.
Акт по формі Н-1 не був складений належним чином,  тому Фондом соціального страхування їй було
відмовлено у виплаті допомоги по соціальному страхуванню.

Посилаючись
на те,  що внаслідок нещасного
випадку,  що стався з нею в робочій
час,  вона стала інвалідом,  позивачка просила встановити цей факт,  оскільки це необхідно їй для одержання
допомоги по соціальному страхуванню,  а
також стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 300 000 грн. та судові
витрати в сумі 579 грн. 79 коп.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від 12 травня 2005 року позов
ОСОБА_1 - задоволено
частково,  встановлено факт нещасного
випадку пов'язаного з виробництвом,  що
мав місце 17 червня 1980 року о 10 годині 40 хвилин на
вул.  Ак. Заболотного в м.  Одесі з ОСОБА_1,  визнано дії ВАТ "Одеській
домобудівельний комбінат" неправомірними та зобов'язано надати останній
акт про нещасний випадок пов'язаним з виробництвом,  що мав місце 17 червня 1980 року,  по формі Н-1,
стягнуто на користь позивача моральну шкоду 10 000 грн.,  в іншій частині позовних вимог відмолено,  стягнуто з ВАТ "Одеській домобудівельний
комбінат" на користь позивачки судові витрати у розмірі 579, 79 грн.

Справа № 1478-КС-07                                                          Головуючий
1 ін ст. : Огренич
І.В.

Суддя доповідач:
Маміна О.В.

2

Рішенням
апеляційного суду Одеської області від 11
жовтня 2005 року,  рішення Київського районного суду м.  Одеси від 12 травня 2005
року - скасовано,  у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмолено
в повному обсязі.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду Одеської області
від 11 жовтня 2005 року
скасувати,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  перевіривши матеріали
справи,  обговоривши доводи касаційної
скарги,  дійшла висновку,  що касаційна скарга задоволенню не підлягає,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
суд апеляційної інстанції виходив з того,  що нещасний випадок,  внаслідок якого позивачка стала інвалідом 2 групи,  стався за вини водія АТП 15065 ОСОБА_2,  та не під час виконання нею своїх трудових
обов'язків. Вини підприємства у заподіянні ушкодження здоров"я ОСОБА_1
немає,  тому немає і підстав для покладення
на відповідача обов'язку щодо відшкодування шкоди,  завданої позивачці ушкодженням здоров"я.

Так
відповідно до п.1 „Правил відшкодування підприємствами,  установами,
організаціями шкоди,  спричиненої
робітникам і службовцям каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я,  пов'язаним з їхньою роботою",  затверджених постановою Державного комітету
Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати і Президії ВЦСПС від
22.12.1961 року,  які діяли на час
заподіяння ушкодження здоров"я позивачці,
підприємства,  установи та
організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду,  спричинену робітникам і службовцям каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров"я,
пов'язаним з їх роботою,  і яке
відбулось на території підприємства,
установи,  організації,  або поза територією підприємства,  установи,
організації при виконанні ними своїх трудових обов'язків,  а також під час прямування до місця роботи і
з роботи на транспорті підприємства,
установи організації. Така відповідальність настає,  якщо каліцтво або інше ушкодження
здоров"я робітника або службовця мало місце за вини підприємства,  установи організації.

Суд
апеляційної інстанції правильно застосував зазначені Правила,  та з урахуванням роз'яснень,  даних у постанові Пленуму Верховного Суду
України „Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування
шкоди" №6 від 27.03.1992 року,  та
обставин справи дійшов висновку про відсутність вини відповідача у заподіянні
ушкодження здоров"я ОСОБА_1,  і у
зв"язку з чим відсутність підстав для покладення на відповідача обов'язку
щодо відшкодування шкоди,  завданої
позивачці ушкодженням здоров"я.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Доводи
скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для висновку,  що судом при розгляді справи допущенні
порушення норм матеріального чи процесуального права,  які передбачені  ст.  338-341 ЦПК
України,  як підстави для зміни рішень.

Згідно із
ч.1  ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими,  а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

3

Оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального
права.

Керуючись  ст. 332,
335,  336,
337,  343,  345 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Одеської області від 11
жовтня 2005 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.