Справа №2-470/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2007 року
ЯСИНУВАТСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:головуючого судді
ГАВРИЛЮКА О.І., при секретарі Голуб С.С., за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
м.Ясинувата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу
за договором позики в сумі 155238
грн. 31 коп. В
обґрунтування вимог позивачка посилалась на те, що 15 червня 1998 року вона під
розписку зайняла відповідачу 15000
доларів США та в присутності свідків передала йому ці кошти. В розписці
відповідач вказав, що зайняв у позивачці ці кошти строком повернення до 15 червня 1999 року. Однак, у
встановлений строк відповідач кошті не повернув, але тільки 02 травня 2002 року відав їй 300 доларів США та 19.березня 2004 року відав їй ще
300 доларів
США. Станом на 06 березня 2007 року
заборгованість перед позивачем складає 14400
доларів США, що по курсу НБУ на 06
березня 2007 року
складає 72720 грн.
Крім того, вважає, що строк позовної давності за звернення до суду не сплинув,
оскільки відповідач часткового повертав борг у 2002 та 2004
роках. Також позивачка просить стягнути суму боргу з урахуванням індексу
інфляції за період з 01.11.1999 по 01.03.2007 pp. у
розмірі 65448 грн. 05 коп. та 3 % річних за той же період у розмірі 17070 грн.
26 коп., а також судові витрати у розмірі 1582 грн. 38 коп. У зв'язку з чим
просить позов задовольнити.

Відповідач про час І місце судового засідання
повідомлявся через оголошення у регіональній газеті „Донбас Неділя" від 13
квітня 2007 року за № 69 (21408), однак у судове засідання не з'явився,
клопотання про відкладення справи від нього не надійшло.

Вивчивши надані документи, вислухавши позивача,
представника позивача, свідків, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,
цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до
тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним
чинності.

Відповідно до ст.ст.374, 375 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає другій стороні (позичальникові) у власність (в оперативне управління)
гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж
роду і якості. Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або
речей. Договір позики на суму понад п'ятдесят карбованців повинен бути
укладений у письмовій формі.

У відповідності з роз'ясненням Пленуму Верховного Суду
України у п.6 постанови „Про судове рішення" від 29 грудня 1976 p., встановивши, що
строк для звернення з позовом пропущений без поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не
доведений.

2

До правовідносин слід застосувати ст.71 ЦК України (в
редакції 1963 року),
відповідно до якої загальний строк для захисту права за позовом особи, право
якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Як вбачається з розписки, 15 червня 1998
року позивачка зайняла відповідачу 15000
доларів США строком погашення до 15
червня 1999 року. 15 червня 1999 року відповідач
отримані кошти не повернув, тобто з цього дня позивачки виникло право
звернутися до суду з заявою про стягнення боргу за договором позики, протягом
трьох років, однак нею подана заява лише 13.03.2007
року, тобто через вісім років. Вимоги щодо поновлення строку позовної
давності позивачка не заявила, а поновити строк на звернення до суду з позовом
про стягнення боргу за договором позики можливо лише з поважних причин.

Посилання позивачки на ті факти, що відповідач частково
повертав їй кошти після спливу встановленого строку, а саме: 02 травня 2002 року відав їй 300 доларів США та 19 березня 2004 року відав їй ще
300 доларів
США не мають правового значення по суті заявлених вимог, оскільки дані факти не
є підставою для поновлення строку позовної давності у зв'язку з тим, що
відповідач визнає позику по даний час.

Допитані судом свідки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, що 19 березня 2004 року в їх
присутностіОСОБА_3 передав ОСОБА_1 300
доларів США в рахунок боргу. Також ОСОБА_5 вказав,
що йому відомо, щоОСОБА_3 повертав 300
доларів США ОСОБА_1 у 2002
році. Ці показання свідків суд не може прийняти до уваги, оскільки вони не
підтверджується матеріалами справи.

Крім того, на вказаній розписці відсутній підпис
відповідача, а підпис позивачки про часткове повернення боргу (1/30 частині від
суми) без підпису відповідача не має правового значення, а тому в позові
позивачки слід відмовити.

В зв'язку з відмовленням в позові про стягнення боргу за
договором позики також слід відмовити і в позові про стягнення індексу інфляції
в розмірі 65448 грн 05 коп. та 3% річних в розмірі
17070 грн. 26 коп. в зв'язку з
тим, що позов не обґрунтований.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково,
судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених
позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у
задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому в стягненні з відповідача
понесених позивачкою судових витрат слід відмовити, оскільки їй в позові
відмовлено.

Керуючись ст.ст. 71,
374, 375 ЦК України (в редакції 1963 року), Постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.1976 року, ст.ст.10, 11, 60, 74, 76, 88, 212-215 ЦПК
України суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за
договором позики відмовити у зв'язку з пропуском строку для звернення до суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються Апеляційному суду Донецькій області через Ясинуватський міськрайонний
суд Донецької області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, або протягом
десяти днів з дня проголошення рішення суду без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження.

Якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано,
рішення вважається таким, що набрало законної сили.