РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«28» лютого 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого судді -
Іващенко В.В.

Суддів                       - Летягіної О.В.

- Сінані О.М.

При секретарі  -
Сафіній Ф.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Сімферопольському районі АРК
про стягнення сум у відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за
апеляційною скаргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Сімферопольському районі АРК на рішення Сімферопольського районного
суду АР Крим від 13 червня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України
в Сімферопольському районі АРК про стягнення сум у відшкодування матеріальної
та моральної шкоди.

Вимоги
мотивовані тим, що 31.07.2002
року при виконанні трудових обов'язків він одержав трудове каліцтво.
Висновком МСЕК йому встановлено 5%
втрати працездатності. В період з 14
по 28 січня 2004 року він
знаходився на лікуванні в медичному закладі. Оскільки допомогу в зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю відповідач виплатив не в повному обсязі,
заборгованість склала 49грн. 56коп., крім того, йому не виплачені кошти на
лікування в сумі 508грн. 05коп. Вважає також, що неправомірними діями
відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10000грн., і
просить стягнути зазначену суму на підставі ст. 1167 ЦК України.

Рішенням
Сімферопольського районного суду АР Крим від 13 червня 2006
року позов задоволено частково. Стягнено з Відділення виконавчої дирекції
ФССНВВПЗ України в Сімферопольському районі АРК на користь ОСОБА_1 49грн.
56коп. - грошову
допомогу з тимчасовою непрацездатністю, 508грн. 05коп. - витрати на
лікування, а також 1500грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з
Відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Сімферопольському районі АРК
в доход держави держмито в розмірі 59грн. 50коп. В іншій частині позову
відмовлено.

На зазначене
рішення суду ВВД ФССНВВПЗ України в Сімферопольському районі подана апеляційна
скарга, в якій ставиться питання про скасування рішення

Справа № 22-212/2007 р.                 Головуючий у першій інстанції
Хмарук Н.С.

Доповідач Летягіна О.В.

2

суду, як ухваленого з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалення нового рішення про відмову в позові.

Апелянт вважає, що висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи. Суд необгрунтовано задовольнив вимоги
позивача, тому що МСЕК не була встановлена потреба ОСОБА_1 в додаткових видах
допомоги, і відповідно, немає підстав для відшкодування витрат на лікування. В
довідці МСЕК, наданій до суду першої інстанції, не має записів про додаткові
види допомоги. Вказує, що в рішенні суду не фігурують робітники МСЕК, як
учасники судового процесу, хоча у відношенні МСЕК була винесена окрема ухвала,
яка має суттєве значення для вирішення цього спору по суті, та на яке так і не
була отримана відповідь. Вважає, що судом належним чином не були досліджені
матеріали справи, тому його висновки є неправильними.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1, суд виходив з того, що затрати на лікування, допомога у
зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, суми в відшкодування моральної шкоди,
яки вимагає сплатити йому позивач, пов'язані з нещасним випадком на
виробництві, а також що для підтвердження цього факту достатньо лікарняного
аркуша та відповіді Республіканського центру медико-соціальної експертизи.

З такими висновками суду не може погодитися колегія
суддів.

Судом було
встановлено, що ОСОБА_1, одержав трудове каліцтво , працюючі в АТОВ
«Радянська України» 31.07.2002
року, що підтверджується актом про нещасний випадок на виробництві від 09.08.2002 року а.с.10.

Відповідно до
висновку МСЄК від 05.02.2003
року ОСОБА_1 було встановлено 5%
ступеню втрати професійної працездатності а.с.4.

З матеріалів справи слідує, що у
період з 14 по 28 січня 2004 року ОСОБА_1
знаходився на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, що підтверджується
копією лікарняного листка, з якого вбачається, що знаходження в лікарні в
зазначений період часу і лікування, пов'язане з нещасним випадком на
виробництві а.с.9. Позивач був направлений на лікування Мирновською лікарнею
Сімферопольського району 09.01.2004
року а.с.24.

Крім того, в
матеріалах справи є відповідь Республіканського центру медично-соціальної
експертизи, що у січні у ОСОБА_1  була
потреба в додатковому медикаментозному лікуванні, а також довідка
Сімферопольської Центральної клінічної лікарні з 14.01.2004 р по 28.01.2004
р. ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні, з переліком
лікарняних препаратів, які потрібні для лікування а.с.121,123.

Проте, п.4 ст.34
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності» №
1105 передбачається, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві фінансує витрати на медичну і соціальну допомогу, у тому числі на
додаткове харчування, придбання ліків ,
спеціальний медичний постійний сторонній догляд, побутове обслуговування,
протезування, придбання спеціальних засобів пересування і т.п., якщо потреба до
них визначена висновком МСЄК.

Передбаченого
законом висновку МСЄК, який би підтверджував причинний зв'язок між травмою на
виробництві та необхідністю лікування, ОСОБА_1 суду надано не було.

.                                                           Головуючий
у першій інстанції Хмарук Н.С.

Доповідач
Летягіна О.В.

3

До того ж суд не звернув
уваги на документ, що є в
матеріалах справи, а саме, лист
Відділення Виконавчої Дирекції ФССНВВПЗ у Сімферопольському районі АРК від 16.04.04 p., з якого
слідує, що після проходження переогляду у МСЄК комісія дійшла к висновку, що
працездатність поновлена і встановлені раніше 5% втрати професійної працездатності зняті а.с. 137.

Також в
матеріалах справи є постанова ВВД ФССНВВПЗ від 20.03.2006 року, якою з зв'язку з закінченням строку довідки МСЄК
була припинена виплата ОСОБА_1 щомісячній грошової допомоги а.с.133.

При наявності
таких документів, суд не виконав вказівки Апеляційного суду АРК в ухвалі від 06.04.2005 року, при
скасуванні першого рішення по даній справі, про необхідність проведення по
справі медико-соціальної експертизі для з'ясування причинного зв'язку між
травмою на виробництві та лікуванням позивача в січні 2004 року .

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для
задоволення позову, в зв'язку з чим, рішення суду підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення
про відмову у позові.

Керуючись
статтями 303, 304, 309,
313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Сімферопольському районі АРК -
задовольнити частково.

Рішення
Сімферопольського районного суду АР Крим від 13 червня 2006
року - скасувати.

ОСОБА_1 у позові
до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Сімферопольському
районі в АРК про стягнення матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його проголошення, і може бути оскаржено в касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили безпосередньо до
Верховного суду України.