Справа №2-2068-2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

3 липня 2007 року Слов'янський міськрайонний суд Донецької області у
складі:

Головуючого                   судді          Мірошниченко Л.Є.

При секретарі                                               Дудкевич
С.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
виконкому Слов'янської міської Ради про визнання права власності на самовільно
споруджений житловий будинок в порядку спадкування, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на самовільно
споруджений жилий будинок в порядку спадкування, обґрунтувавши свої вимоги тим,
що ОСОБА_2 - її батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилося
спадкоємне майно: житловий будинок АДРЕСА_1, який її батько самовільно
побудував у 1975 році. Згідно до Акту №316 державної технічної комісії про
готовність закінчених будівництвом об'єктів індивідуальної забудови до
експлуатації від 2 червня 2004 року, житловий будинок АДРЕСА_1, - було прийнято
в експлуатацію. У теперішній час, правовстановлюючого документа, на житловий
будинок АДРЕСА_1, на ім'я батька позивачки не зареєстровано. У цей час
зареєструвати право власності на ОСОБА_2 неможливо, тому що його правоздатність
припинилася в момент його смерті. Інших спадкоємців крім неї немає. У зв'язку
із цим позивачка змушена звернутися в суд, просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1.

У
судовому засіданні представник позивачки - ОСОБА_3, діюча за
дорученням(а.с.25), підтримала свої позовні вимоги позивачки, привела доводи
аналогічні доводам позовної заяви й просить суд визнати за позивачкою право
власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1.

Представник
відповідача Слов'янської міської Ради у судове засідання не з'явився, але від
них надійшла заява, про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти
задоволення позовних вимог(а.с.18). Суд визнає, причину неявки представника
відповідача поважною та вважає розглянути справу без його участі, що відповідає
положенням ст. 169 ЦПК України.

Суд,
вислухавши пояснення позивачки, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, допитаних у судовому
засіданні, дослідивши матеріали справи, вважає що позов обґрунтований і
підлягає задоволенню.

Як
установлено в судовому засіданні, що ОСОБА_2 - батько позивачки(а.с.24), який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.14). Після його смерті залишилося спадкоємне майно:
житловий будинок АДРЕСА_1, який батько позивачки самовільно побудував у 1975
році(а.с.8-11). Згідно до Акту №316 державної технічної комісії про готовність
закінчених будівництвом об'єктів індивідуальної забудови до експлуатації від 2
червня 2004 року, житловий будинок АДРЕСА_1 було прийнято в
експлуатацію(а.с.12). У теперішній час, правовстановлюючого документа на
житловий будинок АДРЕСА_1 на ім'я батька позивачки не зареєстровано.

Відповідно
до ч.3 ст. 376 ЦК України:
„Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно".

Оскільки
в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 дозволу на будівництво виконавчим
комітетом надано не було, то суд вважає, ОСОБА_2 побудував

житловий будинок
самочинно. Разом з тим, будівництво він проводив на земельній ділянці на якій
було побудовано споруду тому, цільового призначення землі змінено не було.

У
відповідності зі ст. 328 ЦК
України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
впливає із закону або спадкоємцем незаконність набуття права власності не
встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державної
реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.
Фактично, ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, але
юридично право власності оформлено за ним не було.

У
теперішній час, зареєструвати право власності на ОСОБА_2 не можливо, оскільки у
відповідності з ч.4 ст.25 ЦК
України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її
смерті.

Спадкоємцем
майна ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_1, яка мешкала зі своїм батьком однією сімьєю більш п'яти
років до відкриття спадщіни(а.с.4), але не зверталась до нотаріальної контори з
заявою про прийняття спадщіні, однак фактично прийняла спадщину, поховавши
спадкодавця, після цього володіла його майном, здійснювала ремонт у будинку,
несла витрати по утримуванню будинку. Дану обставину у судовому засіданні також
підтвердили свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5. Інших спадкоємців за законом
немає(а.с.34).

У
відповідності с ч.3 ст.
1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленного ст. 1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від неї.

Таким
чином позивачка набула право власності, на житловий будинок АДРЕСА_1 у порядку
спадкування, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного й керуючись ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, 15,
16, 25, 316-319, 328, 334, 1268, 1269 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до виконкому Слов'янської міської Ради про визнання права
власності на самовільно споруджений житловий будинок в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування
після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею
іі копії до апеляційної інстанції в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Решения складено у
нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.