Апеляційний суд м.  Києва
Справа №
22к-3870/07                                           Головуючий
у 1 -й інстанції: Принцевська Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                                                                               м.  Київ

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва у складі:

Шахової
О.В.,  Антоненко Н.О.,  Панченка М. М. ,

розглянула
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 31 серпня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 17 листопада 2005 року

в справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моарльної шкоди
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,  -

встановила:

У травні
2004 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом,  в якому зазначав,  що 01.05.2004 року відповідач,  керуючи автомобілем ВАЗ-21011,  державний номерний знак НОМЕР_1,  рухався по вул.  Кірова у м.
Донецьку та здійснив поворот наліво,
не переконавшись,  що цей маневр
буде безпечним для інших учасників руху,
в наслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем "Тойота",  д.н.з. НОМЕР_2,  яким він керував на підставі довіреності.

В
результаті зіткнення автомобіль "Тойота" був пошкоджений,  однак відповідач,  винний у ДТП,
матеріальну шкоду йому не відшкодовує,
а тому просив стягнути з відповідача на його користь 10389, 24 грн. у
відшкодування завданої матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди,  а також судові витрати.

Заперечуючи
проти позову,  ОСОБА_1 звернувся із
зустрічним позовом та зазначав,  що
приблизно за ЗО метрів перед поворотом наліво він включив відповідний сигнал
повороту і жодних перешкод для здійснення маневру не було.

Однак,  в цей час автомобіль "Тойота",  під керуванням ОСОБА_2,
який рухався в попутному напрямку,
виїхав на зустрічну смугу та здійснив наїзд на його автомобіль
ВАЗ-21011,  внаслідок чого були завдані
значні механічні пошкодження.

Вважає,  що зазначена ДТП сталася саме з вини ОСОБА_2,  а тому просив стягнути з нього матеріальну
шкоду в сумі 1913, 60 грн. та відшкодування моральної шкоди у розмірі 2500 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Донецька
від 31 серпня 2005 року позовні вимоги сторін задоволено частково,  стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в
рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5194, 62 грн.,  моральну шкоду 2000 грн.,  а також витрати на проведення експертизи та
по сплаті державного мита,  стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 956, 80
грн.,  в рахунок відшкодування моральної
шкоди 300 г7рн.,  а також державне мито
та витрати на проведення експертизи.

Ухвалою
колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області від 17 листопада 2005 року вказане рішення суду першої інстанції в
частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 2000 грн.
змінено,  та постановлено в цій частині
нове рішення,  яким стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 300 грн.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Ленінського районного суду
м.  Донецька від 31 серпня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17 листопада 2005 року,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню,  виходячи з
наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки
доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,  що при розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або процесуального права,  які передбачені  ст.
ст. 338-341 ЦПК України,  як
підстави для скасування рішення та ухвали,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись  ст.
ст. 331, 332 ЦПК України,  колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва,
-

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Донецька
від 31 серпня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 17
листопада 2005 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили негайно і оскарженню не підлягає.