Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М               У К Р А Ї Н И

09 листопада 2007 року                                                                              м.Шостка

Шосткинський
міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Ніколаєнко В.В.,

з участю позивачки
ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Шосткинського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приват
Банк», треті особи приватні нотаріуси ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсною
довіреності на право продажу квартири, визнання недійсними договору
купівлі-продажу квартири і договору іпотеки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернулась до суду з вказаним позовом в якому зазначила, що вона проживала і
була власницею трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка дісталась їй у спадок від її
бабусі ОСОБА_7.

Утримувати
вказану квартиру їй було важко, оскільки вона ніде не працювала і жила на одну
пенсію і тому на початку року вона вирішила продати квартиру.

Про свій
намір вона повідомила свого знайомого ОСОБА_8, який через декілька днів привів
до неї чоловіка на ім'я ОСОБА_9 і жінку на ім'я ОСОБА_10, які запропонували
продати квартиру їх знайомому. Вона погодилась, після чого вони прийшли до неї
з покупцем ОСОБА_4, у якого вона запросила за квартиру 18 000 доларів США.

ОСОБА_4
погодився на вказану суму, після чого 29.01.2007 р. вони поїхали до приватного
нотаріуса ОСОБА_5, щоб укласти договір купівлі-продажу квартири.

Проте
замість цього, нотаріус засвідчила від її імені довіреність на ім'я ОСОБА_4 на
право продажу належної їй квартири сторонній особі.

Однак,
на той час, вона не знала про це, оскільки за декілька днів до цього, у неї
загострилось психічне захворювання, яким вона страждає з 1979 року, внаслідок
чого вона не усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними.

Наприкінці
весни 2007 р., стан її здоров'я дещо поліпшився, вона звернулась до приватного
нотаріуса ОСОБА_5 і 11.06.2007 р. скасувала довіреність видану на ОСОБА_4 на
право продажу квартири.

Однак,
це вже було запізно, оскільки 29.05.2007 р. ОСОБА_4 продав належну їй квартиру
ОСОБА_3, посвідчивши договір купівлі-продажу квартири у приватного нотаріуса
ОСОБА_6, а гроші привласнив собі.

Вважає
вказаний договір купівлі-продажу незаконним, оскільки він був укладений на
підставі довіреності, яка була видана нею під час, коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати ними.

Просить
визнати недійсною вищевказану довіреність на ім'я ОСОБА_4, визнати недійсним
договір купівлі-продажу квартири та зобов'язати відповідачку ОСОБА_3 повернути
їй вказану квартиру.

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 доповнила свої позовні вимоги і  крім перелічених вимог, додатково просить
визнати недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1 пояснивши, що після
звернення до суду з позовом, їй стало відомо, що відповідачка ОСОБА_3
звернулась до Глухівського відділення Сумської філії Закритого акціонерного
товариства комерційного банку «Приват Банк» і 27.07.2007 р. уклала з ним у
приватного нотаріуса ОСОБА_6 договір іпотеки спірної квартири, яким
забезпечувалось її зобов'язання по кредитному договору на суму 6740 доларів
США. Вважає вказаний договір іпотеки незаконним, оскільки в ньому зазначено, що
відповідачка ОСОБА_3 в забезпечення своїх зобов'язань за кредитним договором
надала в іпотеку спірну квартиру, яка перебувала в її власності на підставі
вищевказаного договору купівлі-продажу, який в свою чергу був укладений на
підставі довіреності, яка була оформлена в той момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та не керувала ними.

Відповідач
ОСОБА_4 позов не визнав і показав, що він знайомий із сім'єю ОСОБА_3 і йому
стало відомо, що ОСОБА_3 хоче купити собі квартиру в м.Шостка. Від своїх
знайомих він дізнався, що одна жінка продає трикімнатну квартиру в м.Шостка.
Разом із своїми знайомими, він приїхав в м.Шостку, де його познайомили з раніше
йому невідомою позивачкою ОСОБА_1. Дізнавшись про ціни на квартири в м.Шостка,
він запропонував ОСОБА_1 11000 доларів США, на що вона погодилась.

Після
чого, 29.01.2007 р., він і ОСОБА_1 поїхали до приватного нотаріуса ОСОБА_5, де
ОСОБА_1 видала йому довіреність на право продажу належної їй квартири.

Далі,
протягом лютого 2007 р., ОСОБА_3 частками передала йому 11000 доларів США, які
він в свою чергу передав, також частками, позивачці ОСОБА_1, яка власноручно
написала розписки в отриманні вартості квартири в повному обсязі.

Вважає,
що позов задоволенню не підлягає, т.я. на момент видачі вищевказаної
довіреності, позивачка ОСОБА_1, на його думку, була в нормальному стані,
усвідомлювала значення своїх дій, вела себе адекватно і отримала всю вартість
спірної квартири.

Відповідачка
ОСОБА_3 позов також не визнала і показала, що з позивачкою вона не знайома і
ніяких відносин з нею не мала. ОСОБА_4 являється знайомим їх сім'ї. Її матір
звернулась до ОСОБА_4 з приводу купівлі квартири і ОСОБА_4 знайшов для них
спірну квартиру за 11000 доларів США, яка належала позивачці. Протягом лютого
місяця 2007 р. вона віддала ОСОБА_4 частками всю вартість квартири. Куди ці
гроші подів ОСОБА_4, їй не відомо. 29.05.2007 р. ОСОБА_4 уклав з нею договір
купівлі-продажу спірної квартири, який був посвідчений у приватного нотаріуса
ОСОБА_5

Вважає,
що позов задоволенню не підлягає, т.я. вона є добросовісним покупцем і на
момент придбання квартири, їй не було відомо про стан здоров'я позивачки
ОСОБА_1

27.07.2007
р. вона взяла кредит у Глухівському відділенні
«Приват Банку», в забезпечення виконання якого, між нею та «Приват
Банком», був укладений договір іпотеки на підставі якого вона передала в
іпотеку спірну квартиру.

Представник
відповідача Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» у
судове засідання не з'явився, а до суду був надісланий лист з проханням
розглядати справу без участі представника банку по суті позову зазначили, що
27.07.2007 р.,  до Глухівського
відділення  «Приват Банку» звернулась
ОСОБА_3 з метою отримання кредиту і з нею був укладений кредитний договір. Крім
того між банком та ОСОБА_3 для забезпечення останньою виконання своїх
зобов'язань по кредиту, був укладений договір іпотеки, згідно якого вона
передала банку в іпотеку спірну квартиру. Ніяких порушень чинного законодавства
з боку банку допущено не було.

Третя особа по справі
приватний нотаріус ОСОБА_5 по суті позову показала, що 29.01.2007 р. до неї
звернулись ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з проханням оформити на ім'я ОСОБА_4 довіреність
на право продажу квартири від імені ОСОБА_1 і вона оформила таку довіреність,
на час оформлення якої психічний стан ОСОБА_1 сумніву у неї не викликав.
Дієздатність ОСОБА_1, вона встановила із бесіди з нею.

Третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_6 у судове засідання не з'явилась, а надала до
суду лист з проханням розглядати справу без її участі, з приводу даного спору,
покладається на рішення суду.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У
судовому засіданні було встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 належала на
праві приватної власності позивачці ОСОБА_1 /а.с.7/

29.01.2007
р. була укладена і нотаріально посвідчена довіреність від імені ОСОБА_1 на ім'я
відповідача ОСОБА_4, згідно якої останній мав право продажу спірної квартири
від імені позивачки, та отримання належних позивачці грошей в результаті
продажу квартири. /а.с.7/

Вказана
довіреність була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_5, яка зазначила в цій
довіреності, що дієздатність ОСОБА_1 встановлено. /а.с.7/

Як
показала у судовому засіданні приватний нотаріус ОСОБА_5, дієздатність
позивачки вона встановлювала із бесіди з ОСОБА_1 і на момент оформлення
довіреності психічний стан ОСОБА_1 сумніву у неї не викликав.

Відповідач
ОСОБА_4 у судовому засіданні також пояснив, що на момент оформлення вказаної
довіреності, психічний стан позивачки не викликав у нього ніякого сумніву.

Однак
такі їх твердження спростовуються висновком судово-психіатричної
експертизи,  згідно якого позивачка
ОСОБА_1 страждає на хронічне психічне захворювання в формі параноідної шизофренії,
дефектний стан у вираженому ступені F.20.0 і по своєму психічному стану вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент підписання
довіреності від 29.01.2007 р. на ім'я ОСОБА_4 на продаж квартири. /а.с.27-30/

Крім
того, як було встановлено у судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 перебуває на
обліку у лікаря психіатра з вказаним діагнозом з 1979 року. /а.с.8/

Згідно з
ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент,
коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними,
може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

Враховуючи,
що на момент укладання вказаної довіреності від 29.01.2007 р. позивачка ОСОБА_1
не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, вказана
довіреність є недійсною.

Підлягає
визнанню недійсним і договір купівлі-продажу спірної квартири від 29.05.2007
р., згідно якого ОСОБА_4 продав ОСОБА_3 спірну квартиру, належну позивачці,
оскільки цей договір був укладений на підставі вищевказаної довіреності від
29.01.2007 р., яку позивачка ОСОБА_1 оформила в момент, коли не усвідомлювала
значення своїх дій та не могла керувати ними. /а.с.5/

У
відповідності з вимогами ст.5 Закону України «Про іпотеку» предметом іпотеки
можуть  бути  один
або  декілька  об'єктів нерухомого майна за умов, що
нерухоме майно  належить  іпотекодавцю на праві власності.

Відповідно
до ст.17 названого Закону, іпотека припиняється у разі визнання іпотечного
договору недійсним.

Таким
чином, підлягає визнанню недійсним і договір іпотеки спірної квартири від
27.07.2007 р., укладений між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк
«Приват Банк» і відповідачкою ОСОБА_3, згідно п.33.3. якого, ОСОБА_3, в
забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором надала в іпотеку
банку спірну квартиру, оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири, на
підставі якого ОСОБА_3 набула права власності на цю квартиру, являється
недійсним за вищенаведених підстав, тому власником спірної квартири є позивачка
ОСОБА_1 і спірна квартира підлягає поверненню у власність позивачки.

Згідно
ч.1 ст.216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину.

Враховуючи,
що договір купівлі-продажу спірної квартири є недійсним, тому відповідачка
ОСОБА_3 зобов'язана повернути позивачці ОСОБА_1 спірну квартиру АДРЕСА_1, а
позивачка ОСОБА_1 зобов'язана повернути відповідачці ОСОБА_3 отримані за спірну
квартиру грошові кошти, згідно договору купівлі-продажу, в сумі 55000 грн.
/а.с.5/

У
судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 зазначила, що вказану суму грошових коштів
за спірну квартиру вона не отримувала і що відповідач ОСОБА_4 ці грошові кошти
їй не передавав, а тільки відібрав від неї письмові розписки, яки вона писала
під його диктовку,  нібито вона частками
отримала від нього вказані гроші і що на момент написання цих розписок, вона
також не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.         У
висновку судово-психіатричної експертизи зазначено, що позивачка ОСОБА_1 із-за
свого психічного захворювання не усвідомлювала значення своїх дій та не могла
керувати ними на час написання розписок в отриманні грошей за спірну квартиру
від 02.02.2007 р., 12.02.2007 р., 25.02.2007 р., однак такий висновок
експертизи не є доказом того, що позивачка не отримувала цих грошових коштів.

Крім
того, твердження позивачки з приводу того, що вона не отримувала вказану суму
грошових коштів спростовуються самими розписками, написаними нею власноручно
про те, що вона отримала вказані кошти і в судовому засіданні позивачка
підтвердила, що власноручно писала ці розписки. /а.с.43-47/

Крім
того, із оглянутих і досліджених в судовому засіданні матеріалів № 1158 про
відмову в порушенні кримінальної справи за фактом продажу вказаної спірної
квартири ОСОБА_1, вбачається, що 27.04.2007 р. вона давала письмові пояснення
співробітникам міліції, в яких зазначила, що отримала всю суму грошових коштів
за спірну квартиру і на момент дачі цих пояснень, позивачка у хворобливому
стані не знаходилась.

28.06.2007
р., органом дізнання Шосткинського МРВ УМВС України в сумській області було
винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4
та інших за вищевказаним фактом.

Дана
постанова позивачкою не оспорювалась і ніким не скасовувалась.

Таким
чином, суд робить висновок, що грошові кошти в сумі 55000 грн. за спірну
квартиру, позивачкою були отримані в повному обсязі, а тому вона зобов'язана
повернути цю суму коштів відповідачці ОСОБА_3 в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 84, 88, 209,
213-215 ЦПК України, ч.1 ст.216, ч.1 ст.225 ЦК України,  ст.5, 17 Закону України «Про іпотеку»,

В И Р І Ш И В:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
недійсною з моменту посвідчення приватним нотаріусом ОСОБА_5, довіреність від
імені ОСОБА_1, видану 29 січня 2007 року на ім'я ОСОБА_4 на право продажу
квартири АДРЕСА_1.

Визнати
недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 29 травня 2007
року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3  і посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6, реєстровий номер № 1641.

Визнати
недійсним договір іпотеки квартири АДРЕСА_1, укладений 27 липня 2007 року між
ОСОБА_3 і Глухівським відділенням Сумської філії Закритого акціонерного
товариства комерційного банку «Приват Банк», яким забезпечувалось зобов'язання
ОСОБА_3 по кредитному договору № SUGWGA00000009 від 27.07.2007 року на суму
6740 доларів США.

Зобов'язати ОСОБА_3
повернути ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 55000 грн., які були отримані
нею від продажу квартири АДРЕСА_1.

Стягнути
з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 550 грн., стягнувши
з кожного по 275 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн., стягнувши з кожного по 15 грн.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської
області через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і поданням після
цього апеляційної скарги протягом двадцяти днів.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                    О.І.Чернобай