АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„21"
грудня 2007 року                                                                                 м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Головуючого:                                                    Червинської
М. Є.

Суддів:                                                               Олєйникової
Л.С.

Осипчук О.В. Лоленко А.В. Біляєвої О.М.

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення,
виселення,  визнання свідоцтва про
приватизацію та договору купівлі - продажу квартири недійсними,  за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді
апеляційного суду м.  Києва від 23
березня 2006 року,  -

встановила:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 27 червня 2002 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2  задоволено.

Ухвалою
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 14.06.2002 року провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,  3-тя особа: Шевченківська
райдержадміністрація в м.  Києві про
визнання такою,  що втратила право на
житло,  закрито.

09 січня
2006 року до апеляційного суду м.  Києва
надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3  на
рішення Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.06.2002 року та ухвалу цього ж суду від 14.06.2002
року,  в якій вона поряд з іншим просить
поновити їй строк для розгляду апеляційної скарги,  оскільки можливість оскарження зазначених
процесуальних документів їй стало відомо лише в грудні 2005 року.

Ухвалою
судді апеляційного суду м.  Києва від 23
березня 2006 року апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Шевченківського
районного суду м.  Києва від 27.06.2002
року та ухвалу цього ж суду від 14.06.2002 року залишена без розгляду.

Справа № 33
ц-3018 кс-07

Головуючий
першої інстанції Олійник А.С.

Доповідач:
Осипчук О.В.

Категорія: 26

2

В
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду м.  Києва від 23 березня 2006 року,  а рішення Шевченківського районного суду
м.  Києва від 27.06.2002 року та ухвалу
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 14.06.2002 року скасувати,  а справу
направити на новий розгляд в інший районний суд м.  Києва.

В
обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на порушення судом норм
процесуального права,  оскільки висновок
судді апеляційного суду в ухвалі про те,
що порушене нею в апеляційній скарзі питання про поновлення строку на
апеляційне оскарження,  не передбачене
законом,  - є помилковим і протизаконним.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи
апеляційну скаргу без розгляду,  суддя
апеляційного суду м.  Києва виходив з
того,  що ОСОБА_2  заяву про апеляційне оскарження рішення і
ухвали суду першої інстанції не подавала,
а порушене нею питання в апеляційній скарзі про поновлення строку для
розгляду апеляційної скарги,  до уваги не
приймається,  оскільки таке не
передбачено законом.

Проте
погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна,  оскільки він грунтується на неправильному
застосуванні норм процесуального права.

Згідно
до ч.1  ст.  294 ЦПК України заяву про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

З
матеріалів справи вбачається,  що в
поданій до суду апеляційній скарзі на рішення Шевченківського районного суду
м.  Києва від 27.06.2002 року та ухвалу
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 14.06.2002 року,  ОСОБА_2  просила поновити їй строк на апеляційне оскарження
цих судових рішень з зазначенням причин пропуску строку на апеляційне
оскарження.

За таких
обставин,  суддя апеляційного суду
м.  Києва помилково прийшов до висновку
про залишення апеляційної скарги без розгляду,
з тих підстав,  що заява ОСОБА_3  про поновлення строку на апеляційне
оскарження і зазначені причини пропуску цього строку містяться безпосередньо в
самій апеляційній скарзі.

Відповідно
до п.2 ч.1  ст.  342 ЦПК України суд касаційної інстанції
скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої або
апеляційної інстанції,  якщо було
порушено порядок,  встановлений для його
вирішення.

Колегія суддів
вважає,  що суддя апеляційного суду
постановив ухвалу від 23 березня 2006 року з порушенням встановленого
порядку,  а тому зазначена ухвала
підлягає скасуванню з направленням справи до апеляційного суду м.  Києва на новий розгляд цього питання.

Керуючись  ст.
ст.  333, 336, 342 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області,  -

2

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_3 задовольнити частково

Ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 23
березня 2006 року скасувати. Справу направити до апеляційного суду м.  Києва на новий розгляд питання про можливість
поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного
суду м.  Києва від 27 червня 2002 року та
ухвали цього ж суду від 14.06.2002 року..

Ухвала
оскарженню не підлягає.