Справа- 22ц- 525/2007                           Головуючий в 1 інстанції - Лисенко В.В.
Категорія  -   11,13                                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
квітня     2007 року  колегія
судової палати  в  цивільних справах апеляційного суду Київської
області в складі: головуючого-Воробйової Н.С. суддів - Оношко Г.М.,
Олійника В.І. при секретарі -
Данчук Т.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Бучанське» на рішення
Києво-Святошинського районного суду від 11 грудня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1до Сільськогогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Бучанське», третя особаОСОБА_2 про розірвання договору дарування майнового
паю, позовом третьої особи з самостійними вимогами - ОСОБА_3про визнання
договору недійсним,-

встановила:

Позивач ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом про розірвання договору
дарування майнового паю, укладеного 09.09.2006
року між нею та СТОВ «Бучанське», посилаючись на те, що 09 вересня 2006 року між нею та
відповідачем укладено договір дарування майнового паю, який посвідчено
приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4. та
зареєстровано в реєстрі за №
5216. За умовами договору вона подарувала СТОВ майновий пай у пайовому фонді
майна колективного сільськогосподарського підприємства «Агрокомбінат
«Бучанський», вартістю 624
152,00 грн.

При цьому вона домовилась з директором СТОВОСОБА_2, який підписав договір
від імені товариства про те, що подарує пай за умови оплати їй подарованого паю
за ціною, еквівалентною його вартості, яка зазначена в майновому сертифікаті.

ОСОБА_2 надав їй розписку про зобов»язання виплатити до 30.09.2006 року суму коштів
у розмірі 630393 грн. ( вартість паю та
вартість витрат на нотаріальне посвідчення договору).

Свої
зобов»язанняОСОБА_2 не виконав.

2

Позивач просила розірвати договір дарування майнового
паю, укладений між нею та СТОВ «Бучанське».

ОСОБА_3
звернувся до суду, як третя особа з самостійними вимогами, з позовом про
визнання недійсним договору дарування майнового паю, укладеного 09.09.2006 року міжОСОБА_1.
та СТОВ «Бучанське».

Вважав, що даний
договір є фактично договором купівлі-продажу.

Посилався на те, що розписка ОСОБА_2.
про те, що він отримав в борг відОСОБА_1. 630393 грн. свідчить про намір розрахуватися за подарований
останньою СТОВ «Бучанське» майновий пай, а тому договір дарування майнового
паю, укладений міжОСОБА_1. та СТОВ «Бучанським»
є удаваним. Просив визнати його недійсним.

ОСОБА_3 також
вважав, що фактично укладений договір купівлі-продажу майнового паю порушує
його переважне право на купівлю даного паю, оскільки у разі продажу частки у
праві спільної часткової власності, він як співласник, мав таке право.

Просив в задоволені позовуОСОБА_1. відмовити. Його позовні вимоги
задовольнити, визнати недійсним договір дарування майнового паю, укладеного 09.09.2006 року міжОСОБА_1.
та СТОВ «Бучанське» та визнати недійсним фактично укладений договір
купівлі-продажу від 09.09.2006
року, укладений міжОСОБА_1. та СТОВ «Бучанське».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 11 грудня 2006 року у
задоволені позовуОСОБА_1. про розірвання договору дарування відмовлено.

Позов ОСОБА_3
задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі СТОВ «Бучанське» просить рішення суду скасувати,
оскільки судом неповно та неправильно встановлено обставини справи, а також
порушені норми матеріального і процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовляючи у задоволені вимогОСОБА_1, суд виходив з
того, що правочин, вчинений   ОСОБА_1. та
СТОВ «Бучанське» у вигляді договору

3

дарування
є удаваним, про що свідчить розписка
між дарувальникомОСОБА_1. та громадяниномОСОБА_2

Суд вважає, що
сторони насправді уклали договір купівлі-продажу.

Оскільки третя особа з самостійними вимогами на предмет
спору -ОСОБА_3 мав
переважне право, як співласник майна, на придбання майнового паю, укладений
договір купівлі-продажу міжОСОБА_1. та СТОВ «Бучанське» є недійсним.

Проте, даний
висновок суду не є безспірним.

З матеріалів справи встановлено, що міжОСОБА_1. та СТОВ
«Бучанське» було укладено договір дарування майнового паю.

За цим договором Дарувальник безоплатно передає у
власність Обдарованого, а Обдарований приймає у свою власність майновий пай у
пайовому фонді майна КСП «Агрокомбінат «Бучанський». Частка дарувальника
визначена у розмірі 630301
грн. або 12,91%. Дарувальник
дарує згідно з даним договором майновий пай у розмірі 624 152 грн.

П.8 договору зазначає, що сторони правочину стверджують, що їх
волевиявлення є вільним, відповідає дійсним намірам створити для себе правові
наслідки. Правочин не носить характеру фіктивного, удаваного, а також будь-які
обставини помилки, обману, насильства, тяжких обставин для вчинення цього
правочину відсутні (а.с. 12,12 зв.).

В матеріалах справи знаходиться розпискаОСОБА_2, згідно
якої останній запозичив у гр.ОСОБА_1грошові кошти у сумі 630393 грн., які
зобов»язався повернути до 30.09.2006
року (а.с. 11).

Будь-які дані про те, щоОСОБА_2 брав на себе зобов»язання повернути кошти
від імені СТОВ «Бучанське» в матеріалах справи відсутні.

За такої умови, існують два правочини ,
укладання яких та їх невиконання мають самостійні правові наслудки,
визначені законом.

Ці обставини суд
залишив поза-увагою.

Висновок суду,
що правочин, вчиненийОСОБА_1. та СТОВ «Бучанське» у вигляді договору дарування
є удаваним, доказом чого є розпискаОСОБА_2. за договором позики , не грунтується
на законі.

4

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд виходив з того,
що договір дарування від 09.09.2006 року , укладений міжОСОБА_1. та СТОВ
«Бучанське» є удаваним, оскільки сторони фактично уклали договір
купівлі-продажу, а ОСОБА_3, як співвласник майнового фонду КСП «АК «Бучанський»
має переважне право на купівлю спірного паю.

Проте, з таким
висновком суду колегія погодитися не може.

Згідно ст.5 Закону України «Про колективне сільськгосподарське
підприємство» членство в підприємстві грунтується на праві добровільного вступу
до членів підприємства та безперешкодному виходу із складу його членів.

Відповідно до ст.9 даного Закону право членів підприємства на пайовий фонд
майна залежить від їх трудового внеску, а право розпоряджатися своїм паєм за
власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року №177 затверджено
Порядок визначення розмірів паїв членів КСП, згідно з яким список осіб, які
мають право на майновий пай складається комісією і затверджується зборами
співвласників, а внесенням осіб до зазначеного списку здійснюється на підставі
заяви.

Суд першої інстанції посилається на права ОСОБА_3, як співвласника
майнового фонду КСП «АК «Бучанський», які він отримав на підставі протоколу
загальних зборів співвласників майнового фонду від 18.01.2000 року.

Проте, суд не дав оцінку тій обставині, щоОСОБА_1. отримав майновий пай
відОСОБА_1. за договором дарування лише 31.08.2006
року.

Дані про те, що позивач звертався у встановленому порядку
з заявою про вступ до КСП або про внесення його до списку осіб - співаласників
майнового фонду в матеріалах справи відсутні.

А тому, ОСОБА_3 не входить до кола осіб - співвласників майнового фонду КСП «АК «Бучанський» і не
має переважного права на купівлю спірного паюОСОБА_1.

Оскільки ОСОБА_3
не був стороною в договорі дарування майнового паю міжОСОБА_1. та СТОВ
«Бучанський» , а також
те, що будь-які

5

докази,
що даний договір порушує його права в матеріалах справи відсутні, вимоги
останнього щодо визнання договору недійсним колегія вважає безпідставними, а
рішення в частині задоволення його позовних вимог -необгрунтованим.

Рішення суду постановлене з порушенням норм матеріального
і процесуального права, а тому не може бути залишене без змін і піддягає
скасуванню.

По справі слід
ухвалити нове рішення.

З урахуванням викладеного, колегія вважає, що позивач ОСОБА_3 не надав
доказів щодо порушення його права у зв»язку з укладанням договору дарування
майнового паю міжОСОБА_1. та СТОВ «Бучанське».

В задоволені його позовних вимог про визнання даного договору недійсним
слід відмовити.

Щодо позовуОСОБА_1. про розірвання договору дарування

майнового паю від 09.09.2006
року, то дані вимоги також не підлягають

задоволенню.

Статтею 727 ЦУ
України визначено обставини, за якими дарувальник має право вимагати розірвання
договору дарування.

Будь-яка обставина, зазначена в законі, яка б давала підстави для
розірвання спірного договору дарування відсутня.

Колегія
вважає  можливим     скасувати     заходи
забезпечення  позову, застосовані
судом по даній справі 18.10.2006
року.

Керуючись ст.ст.
154, 307, 309 ЦПК
України, колегія

Вирішила:

Апеляційну
скаргу задовольнити. Рішення
Києво-Святошинського районного суду від 11 грудня 2006
року скасувати. Ухвалити нове рішення.

1.      У
задоволені  позову ОСОБА_1 про розірвання
договору дарування майнового паю від 09.09.2006
року відмовити.

У задоволені
позову ОСОБА_3про визнання договору недійсним відмовити.

6

3. Скасувати заходи
забезпечення позову, застосовані згідно ухвали Києво-Святошинського районного
суду від 18 жовтня 2006 року.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.