Справа №2-3610/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

31 травня 2007 року                                                                                  місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк
З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
позивача ОСОБА_1,  розглянувши у
відкритому   попередньому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну справу
за   позовом   ОСОБА_1
до   ОСОБА_2,  Заборольської сільської ради про визнання
права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 ,
Заборольської сільської ради про визнання права власності на спадкове
майно.

Свій
позов мотивує тим,  що після смерті її
чоловіка - ОСОБА_3
відкрилася спадщина,  яка складається з
житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами за АДРЕСА_1,
яку вона не може отримати у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Спадкоємцями
першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є позивач,  ОСОБА_2 ,
ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 ,  останні на спадщину не претендують.

Просить
визнати за нею,  як спадкоємцем першої
черги за законом після смерті ОСОБА_3,
право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і
спорудами,  що знаходиться за АДРЕСА_1.

В
попередньому судовому засіданні позивач підтримала позов з підстав,  наведених у заяві та просить його задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2  в попередньому судовому
засіданні позов визнав та не заперечує відносно його задоволення.

Представник
відповідача Заборольської сільської ради в судове засідання не з'явився,  подав до суду заяву,  в якій просить справу слухати у його
відсутності,  проти задоволення позову не
заперечує.

Заслухавши
пояснення позивача та відповідача,
дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку,  що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як
вбачається з витягу погосподарської книги №
1 за 2007 рік,  по особовому рахунку НОМЕР_1 будинок з
надвірними будівлями і спорудами,  що
знаходиться в АДРЕСА_1,  належить ОСОБА_3. (а.с. 2).

З копії
свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2,  вбачається,  що 17 травня 1946 року було
зареєстровано шлюб між позивачем та ОСОБА_3( а.с. 6).

Як
встановлено в судовому засіданні,
спірний будинок був побудований ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час шлюбу,  а тому,
як це передбачено  ст. 22 Кодексу
про шлюб та сім'ю України (
в редакції 1969 року),  є їх спільною сумісною власністю.

Згідно
вимог  ст.  28
Кодексу про шлюб та сім'ю України (
в редакції 1969 року),  в разі поділу майна,  яке є спільною сумісною власністю
подружжя,  їх частки визнаються рівними.

2

Відповідно
до вищенаведеної норми закону,  ОСОБА_3
належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по
АДРЕСА_1.

З
врахуванням вищевикладеного,  після
смерті ОСОБА_3,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року ( а.с.  7),  відкрилась спадщина лише на належну йому 1/2 частину будинку
з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Згідно  ст. 1261 ЦК України,  у першу
чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця,  той з подружжя,  який його пережив.

Спадкоємцями
після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_1 та діти ОСОБА_2,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  останні на спадщину не
претендують,  що стверджується
поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_2
та дослідженими в судовому засіданні заявами. (а.с.  14,
15).

Фактично
ОСОБА_1 прийняла спадщину,  оскільки ,
як це передбачено
ст.  1268 ЦК України,  на час її відкриття постійно проживала із
спадкодавцем,  що стверджується довідкою
Заборольської сільської ради від 29.05.2007
року ( а.с.  13).

Проаналізувавши
зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності,  суд прийшов до висновку,  що слід визнати за ОСОБА_1ю право власності
на спадкове майно за законом,  що
залишилось після смерті ОСОБА_3,  а саме
на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами,  що знаходиться за АДРЕСА_1.

Разом з
тим,  оскільки 1/2 частина вказаного
будинку належить ОСОБА_1 як частка у спільній сумісній власності,  то суд приходить до висновку,  що за позивачем слід визнати право власності
на весь будинок з погосподарськими будівлями та спорудами,  який знаходиться за АДРЕСА_1.

Судом
встановлено,  що визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не порушує права,  свободи та інтереси інших осіб,  тому суд вважає за можливе ухвалити рішення
про задоволення позову в попередньому судовому засіданні.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
58,  60,  213,
214,  215 ЦПК
України,  на підставі  ст.
ст. 22,  28 КпШС
України,   ст.  ст.  1261, 1268 ЦК України,  суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та
спорудами,  що знаходиться за АДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,  але апеляційна скарга не буде подана в
строк,  встановлений статтею 294 ЦПК
України,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.