УХВАЛА,

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2007 року                                                                                м. Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого  Іващука В.А

суддів:
Ковальчука О.В., Колоса С.С.,

при секретарі:
Цехмістер О.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вінницької
міської ради про усунення перешкод в приватизації земельної ділянки та усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Вінницької міської ради про визнання права користування земельною ділянкою,
відновлення меж, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Староміського
районного суду м. Вінниці 13 липня 2005 року,

встановила:

Рішенням
Староміського районного суду м. Вінниці 13 липня 2005 року в задоволенні -
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вінницької міської ради про усунення перешкод в
приватизації земельної ділянки та усунення перешкод в користуванні земельною
ділянкою і позовуОСОБА_2до ОСОБА_1, Вінницької міської ради про визнання права
користування земельною ділянкою, відновлення меж відмовлено.

У апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,
порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду
скасувати в частині відмови йому у позові та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

У доводах
апеляційної скарги посилається на те, що судом зроблено неправильний висновок
про відсутність правових підстав для задоволення позову, звернення до суду
оскільки він використовує земельну ділянку з 1977 року у зв'язку купівлею
51/100 частини будинку АДРЕСА_1
Земельна   ділянка   закріплювалася   за
будинковолодінням,   що

Справа № 22 -
1999     2007 р.    Категорія: 33        Головуючий у суді першої інстанції Венгрии О.О.

Доповідач:
Івашук В.А.

2

відповідало раніше діючому ЗК
України, а також відповідає нині діючому
ЗК, України.

У доводах апеляційної скарги
посилається на те, що суд неповно з'ясував ' обставини справи, зокрема щодо права користування земельною ділянкою   її розмірів та розмежування.

Зазначає, що судом порушені вимоги ст.ст. 30, 62 ЦПК України що призвело
до неправильного вирішення справи.

Також посилається на те що судом неправильно витлумачені норми матеріального права оскільки саме статті 1І8, 158 ЗК
України, на які суд посилається, дають підстави для Задоволення позову.

ОСОБА_2 та її представник заперечували доводи апеляційної скарги посилаючись на їх безпідставність. Просили апеляційну скаргу
відхилити, рішення суду залишити без змін.'

Встановлено, що співвласниками цього домоволодіння (у подальшому №№27, 31-33) були ОСОБА_2 (49/100 часток з 24.03.1967 р.
разом з ОСОБА_3, а з 15.06.1982 р. сама) і
ОСОБА_1(51/100 частки з 06.09.1977 p.).

Із земельної
ділянки, закріпленої за будинковолодінням АДРЕСА_1, співвласниками якого були ОСОБА_1та ОСОБА_2, було виділено в окреме домоволодінняАДРЕСА_2 і закріплено
заОСОБА_2земельну ділянку площею 770
кв.м. (170 кв.м. з яких передано в тимчасове користування). Рештою земельної ділянки користувався і користується
власник домоволодіння по АДРЕСА_1
ОСОБА_1, але рішення виконкому щодо
передачі (закріплення) йому земельної ділянки не приймалось. Ця земельна
ділянка належить до міських земель.

ОСОБА_1 звернувся до Вінницької міськради з вимогою про закріплення за ним вказаної вище земельної ділянки,
однакОСОБА_2відмовилась підписати погодження
меж земельної ділянки як суміжний землекористувач.

Актів відводу земельної ділянки на домоволодіння поАДРЕСА_1 немає.

Перевіривши  законність
та  обґрунтованість  рішення
суду,  в  межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна   скарга задоволенню не підлягає з
наступних     підстав.

Відповідно ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих доказів, вірно встановив обставини справи та дійшов вірних висновків.

3

Відповідно
правил ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Колегія суддів
не знайшла обґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність та
необґрунтованість рішення суду з наведених у апеляційній скарзі підстав. Такі
доводи не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно ч.2
ст.309 ЦПК України норми матеріального права вважаються порушеними або
неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, тому
доводи апеляційної скарги щодо порушення норм матеріального права не можна
визнати обґрунтованими.

Доводи
апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права не є такими що
вказують на порушення норм процесуального права внаслідок яких суд неправильно
вирішив справу.

Відповідно ч.3
ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою
для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Також не можна
визнати обґрунтованими доводи про те, що суд неповно з'ясував обставини справи,
оскільки із матеріалів справи вбачається, що суд дослідив та дав оцінку всім
наданим сторонами доказам.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України (ст.15-1 ЦПК України 1963 року) суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК
України (ст.30 ЦПК України 1963 року ), кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на „ підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що у ОСОБА_1 відсутні належні документи, що
посвідчують право користування земельною ділянкою у тих межах і тих розмірах на
які він посилається.

За таких
обставин суд обгрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Суд першої інстанції ухвалив правильне по суті і справедливе рішення, з

додержанням норм матеріального і процесуального
права.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 303, 307, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

4

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Староміського районного суду м. Вінниці 13 липня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з
дня її проголошення до Верховного Суду України.