Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року                                                                                              м.
Малин

Малинський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Тимошенка
А.О.,

при
секретарі Крушевській Н.М.,

за
участю:

позивача
ОСОБА_1.,

відповідача
ОСОБА_2., розглянувши
у  відкритому судовому засіданні  в
місті Малині  цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про  усунення
перешкод  в  користуванні
майном  та  стягнення моральної шкоди,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про усунення перешкод
в користуванні криницею та стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. Свої
позовні вимоги обґрунтував тим, що відповідач здійснила забруднення його
криниці, що робить неможливим користування нею. Крім того вважає, що діями
відповідача йому заподіяна моральна шкода, яка підлягає стягненню з
відповідача.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав та
пояснив, що він проживає в домоволодінні АДРЕСА_1. Поряд
з ним проживає ОСОБА_2. Напротязі тривалого часу між ними існують неприязні
відносини, що стає причиною виникнення цивільних спорів. Під час розгляду в
Малинському районному суді однієї із справ за участю позивача та відповідача
ОСОБА_2. був направлений лист з повідомленням про те, що розгляд справи, який
повинен був відбутися 13.09.2006
року, відкладений на 22
вересня 2006 року. 24 вересня 2006 року він виявив
в своїй криниці конверт зі шматочками цього листа та туалетним папером з
каловими нечистотами. Зробивши аналіз в санітарно-епідеміологічній службі
Малинського району було виявлено, що в криниці перевищений вміст бактерій групи
кишкової палички. Хто кинув в криницю конверт зі шматочками листа та туалетного
паперу він не бачив та не знає, але впевнений, що це зробила відповідач і це її
калові нечистоти. Крім неї цього ніхто не може зробити. У зв'язку з цим просить
усунути перешкоди в користуванні криницею шляхом зобов'язання відповідача в
місячний строк провести її дезинфекцію наступним чином. Звільнити криницю від
води,

2

стінки вичистити механічним шляхом від забруднення. Потім
продезинфікувати, зібравши до звичайного об'єм води із розрахунку 400-600 грамів хлорного
вапна на 1 круг/м
води. Необхідну кількість хлорного вапна у відрі води, розвести рівномірний
розчин. Воду в криниці перемішати на протязі четверті години. Після цього
криницю закрити на шість годин, не допускати забору води з неї. Після вказаного
терміну визначити по запаху наявність залишкового хлору у воді. Після виконання
даних робіт поінформувати райсанепідстанцію для проведення повторного
бактеріологічного дослідження.

Також просить стягнути з відповідача моральну шкоду в
розмірі 10000 гривень,
оскільки діями відповідача порушується його право на користування своєю
власністю - криницею
і протягом тривалого часу він не може пити з неї чисту воду.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що дійсно 13 вересня 2006 року вона
повинна була з'явитись в судове засідання Малинського районного суду, але не
з'явилась у зв'язку з хворобою. Через деякий час після вказаного судового
засідання вона виявила в своїй кишені лист Малинського районного суду про
відкладення розгляду справи і оскільки він їй не був потрібен, то вона його
порвала його та викинула в пакет для сміття, який розміщений на її подвір'ї
біля воріт. Як цей лист потрапив в криницю позивача вона не знає.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши інші докази у
справі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 2 та 3
статті 10 та
частини 1 статті 11 Цивільного
процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Згідно із статтею 179 Цивільного процесуального кодексу
України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для
вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають
встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому
засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються
показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Судом встановлено, що позивач проживає в домоволодінні АДРЕСА_1(а.с. 7). Це домоволодіння
належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується технічним
паспортом (а.с. 14) і в його
склад, крім іншого майна, входить криниця (а.с. 15). Згідно повідомлення державної санітарно-епідеміологічної
служби Малинського району від 06.10.2006
року № 3/01 - 949 в шахті
криниці, що розташована по провулку Якіра №  1, вміст бактерій групи

3

кишкової палички в літрі води (колі-індекс) становить 23 при нормі 10, що свідчить про
бактеріологічне забруднення води і може послужити приводом виникнення
інфекційної захворюваності серед споживачів. По цьому факту дільничним
інспектором міліції проводилась перевірка, однак постановою органу дізнання від
18.10.2006 року (а.с. 11) в порушенні кримінальної справи відмовлено у зв'язку
з відсутністю в діях відповідача складу злочину. Згідно листа судді Малинського
районного суду Міхненка С.Д. від 13.09.2006 року № 11755 (а.с. 13) ОСОБА_2.
дійсно зобов'язана була з'явитись в засідання Малинського районного суду
13.09.2006 року, але не з'явилась у зв'язку з хворобою, що підтверджується
довідкою лікарської консультативної комісії № 1006 від 13.10.2006 року    (а.с. 21).

Згідно показань свідка ОСОБА_3 вищевказаний лист судді, та туалетний папір з каловими
нечистотами її чоловік ОСОБА_1.
виловив в своїй криниці. Як вони туди потрапили вона не бачила, але вважає,
що їх вкинула туди ОСОБА_2. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що йому взагалі нічого не
відомо про отруєння криниці, що належить позивачу, але вважає, що причиною тому
може бути гній, який позивач зберігав біля своєї криниці.

В частині 2 статті 48 ЗУ „Про власність" вказано, що
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих
цим збитків. Згідно із статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має
право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Отже, із змісту вищевказаних статей вбачається, що
позивач повинен довести наступні обставини:

1.         Наявність перешкод в користуванні майном;

2.          Вчинення певною особою дій чи
бездіяльності, які створюють

перешкоди в користуванні майном.

Позивач же не надав суду жодного доказу, який свідчив би
про те, що забруднення криниці здійснила ОСОБА_2. Цих обставин не підтвердили і
свідки, які були допитані в судовому засіданні.

У зв'язку з цим суд відмовляє в задоволенні позову в
частині зобов'язання відповідача здійснити дезинфекцію криниці.

Вимога про відшкодування моральної шкоди є похідною від
вищевказаної вимоги і також не підлягає задоволенню, оскільки позивачем,
відповідно до статті 1167
ЦК України, не доведено, що діями відповідача йому заподіяна моральна
шкода.

Вирішуючи питання про судові витрати суд керується ст.
ст. 79-88 ЦПК
України і враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору як
постраждалий внаслідок Чорнобильської катастрофи 4 категорії.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 15, 57, 60, 79-88, 176, 177, 179, 185, 192, 193,
212-215 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі
частини 2 статті 48 ЗУ „Про
власність", статей 391
та 1167 Цивільного
кодексу України,-

4

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод в користуванні криницею шляхом її дезинфекції та стягнення моральної
шкоди відмовити за безпідставністю.

Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнений як постраждалий внаслідок Чорнобильської
катастрофи 4 категорії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного
суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до Малинського районного
суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.