справа № 2-325/07р.
РІШЕННЯ

іменем   України

02
квітня 2007 року                                                                                м.
Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого -
судді Криворученко Д.П.,

при секретарі
Дударенко Ю.П.,

за участю
представника позивачів ОСОБА_2,
представника відповідача Трясухо

З.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
суду у м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
відділу освіти Городянської районної державної адміністрації, третьої особи на
боці відповідача Головного управління державного казначейства України у
Чернігівській області про зобов'язання виплатити компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, -

ВСТАНОВИВ: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до
суду з позовом до відділу освіти Городянської районної державної адміністрації,
третьої особи на боці відповідача Головного управління державного казначейства
України у Чернігівській області про зобов'язання виплатити компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з
01.07.1998 року по 31.08.2002 року.

Позивачі у позовній заяві зазначили, що вони працюють вчителями
Городнянської ЗОШ І-ІІІ ст. №2 і отримали за рішенням суду у 2006 році
заборгованість по заробітній платі у вигляді невиплаченої надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення за період. Відповідно до ПКМУ №159 від
21.02.2001 року, підприємства, організації та установи всіх форм власності та
господарювання, які своєчасно не виплатили своїм працівникам зарплату, повинні
в обов'язковому порядку при виплаті цієї заборгованості заробітної плати
нараховувати та виплачувати працівникам компенсацію втрати частини заробітної
плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати в порядку, встановленому ПКМУ
№1427 від 20.12.1997 року. При виплаті зазначеної заборгованості, компенсація
не була нарахована та виплачена. Просять стягнути з відділу освіти компенсацію
втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати
згідно нарахувань відділу освіти.

21 лютого 2007
року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивачів і самаж позивач ОСОБА_2
підтримала заявлений позов, просить стягнути на користь позивачів з відділу
освіти компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати нараховану згідно довідок відділу освіти: ОСОБА_1 - 812.84
грн. за період з 01.01.1999 року по 30.09.2000 року, ОСОБА_2 - 204.74 грн. за
період з 01.01.2001 року по 31.08.2002 року, ОСОБА_3 - 780.22 грн. за період з
01.01.1999 року по 31.08.2002 року, ОСОБА_4 - 837.86 грн. за період з
01.01.1999 року по 31.08.2002 року, ОСОБА_5 - 158.65 грн. за період з
01.01.2001 року по 31.08.2002 року, ОСОБА_6
-1418.95 грн. за період з 01.01.1998 року по 31.08.2002 року.

Представник відповідача по справі Трясухо З.О. у судовому
засіданні заявлений позов не визнала і пояснила, що у зв'язку з не
фінансуванням з бюджету виплат передбачених ст.57 Закону України „Про
освіту", відсутністю відповідних бюджетних асигнувань протягом 1997-2000
років працівникам районного відділу освіти не проводилось нарахування надбавки
за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки
педагогічним працівникам. Ці виплати не були нараховані, не вівся їх облік,
вони не відносились до кредиторської заборгованості. Згідно Закону України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.2004 року №1994-IV
врегульовано правовідносини з цього питання і цим Законом не передбачено
виплати компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати. Крім того, спільним листом Міністерства освіти і науки України,
Мінфіну  України   за
погодженням  з   Мінпраці
та   соціальної  політики
України,   Державним

казначейством України
від 30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що виплата згідно Закону України „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів" від 09.09.2004 року №1994-IV є
разовою виплатою державного бюджету, яка здійснюватиметься протягом п'яти років.
Таким чином, вимоги позивачів є такими, що суперечать бюджетному законодавству
і компенсація нарахуванню та виплаті не підлягає.

Представник третьої особи на боці відповідача ГУ Державного
казначейства України в Чернігівській області, у судове засідання не з'явився,
згідно листа від 26.02.2007 року №14-13/204/1246 ГУ ДКУ просить справу розглянути без участі представника
казначейства, у задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали
справи та дослідивши надані сторонами докази, встановив наступні обставини і
визначені відповідно до них правовідносини.

З довідок державної виконавчої служби у Городнянському районі встановлено,
що позивачі на виконання рішень Городнянського районного суду ухвалених у 2003
році, отримали у червні та жовтні 2006 року грошові кошти як заборгованість по
зарплаті.

З довідок директора Городнянської ЗОШ №2 встановлено, що позивачі дійсно
працюють вчителями у зазначеній школі.

З довідок відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації,
які надані на виконання ухвали суду встановлено, що компенсація втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати становить позивачам
ОСОБА_1 - 812.84 грн. за період з 01.01.1999 року по 30.09.2000 року, ОСОБА_2 -
204.74 грн. за період з

2001
року по 31.08.2002 року, ОСОБА_3 - 780.22 грн. за період
з 01.01.1999 року по 31.08.2002 року, ОСОБА_4 - 837.86 грн. за період з
01.01.1999 року по 31.08.2002 року, ОСОБА_5 - 158.65 грн. за період з
01.01.2001 року по

2002
року, ОСОБА_6 -
1418.95 грн. за період з 01.01.1998 року по 31.08.2002 року.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Стаття 43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні,
безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної
законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону України „Про освіту", якою визначені гарантії
держави педагогічним, науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям
працівників навчальних закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній
категорії працівників виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках
до посадового окладу ( ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної
роботи та виплату допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового
окладу (ставки заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до СТ.94 КЗПП України, заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України „Прот оплату праці",
додаткова заробітна плата, це - винагорода за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачам неправомірно своєчасно
не виплачувалась надбавка за вислугу років, яка є частиною їх заробітної плати,
чим порушено їхнє конституційне право на своєчасне одержання винагороди за
працю. Згідно положень ст. 34 Закону України „Про оплату праці"
компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням
строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Цей
порядок врегульовано законодавством, зокрема Законом України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-ІП, Постановою КМУ від 20 грудня
1997 p.
N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати", Постановою КМУ від 21 лютого 2001 p. N 159 „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати".

Суд не приймає до уваги твердження представника
відповідача, що надбавка за вислугу років не виплачувалась у зв'язку з тим що
дію ст. 57 ЗУ „Про освіту"
було призупинено у 2001 році, було відсутнє фінансування на реалізацію цієї
норми, а Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"" зазначену

заборгованість було визначено як кредиторську
заборгованість Державного бюджету України і вона погашається протягом 5 років
рівними частинами, і цим же Законом не передбачено виплати компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, оскільки вони не
відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми якої є нормами
прямої дії. Зазначений Закон встановлює та регулює правовідносини, що склалися
у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту", а не порядок компенсації громадянам втрати
частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів"
було прийнято 09.09.2004 року, правовідносини що склалися між позивачами та
відділом освіти, і які досліджуються судом, відбувались в період 1998-2002
років, і таким чином зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права
позивачів, оскільки відповідно до ст.58 Конституції України він не має
зворотної дії у часі.

Роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну України за
погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним казначейством
України від 30.11.2005 року №1/9-681, на яке посилається представник
відповідача, у тій частині, що виплата по ст.57 ЗУ „Про освіту" є разовою виплатою державного бюджету,
суперечить вимогам ч.1 ст.5 ЗУ
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів", оскільки кредиторська
заборгованість погашається працівникам помісячно разом з виплатою поточної
заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу освіти Городнянської
районної державної адміністрації нарахована позивачам компенсація втрати
частини заробітної плати, у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відділу освіти Городнянської
райдержадміністрації слід стягнути судові витрати по справі.

На підставі викладеного й у відповідності до положень ст.ст. 22, 43, 55, 58
Конституції України, ст. 57 Закону України „Про освіту", ст.2, ст. 34
Закону України „Про оплату праці", ст. 233 КЗПП України, Закону України
„Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року N 2050-ИІ, Постанови КМУ від
20 грудня 1997 p. N 1427 „Про затвердження Положення про порядок компенсації
працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її
виплати", Постанови КМУ від 21 лютого 2001 p. N 159
„Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини
грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати", керуючись
ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до
відділу освіти Городянської районної державної адміністрації, третьої особи на
боці відповідача Головного управління державного казначейства України у
Чернігівській області про зобов'язання виплатити компенсацію втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати - задовольнити
повністю.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації
Чернігівської області на користь ОСОБА_1 - 812.84 грн. за період з 01.01.1999
року по 30.09.2000 року, ОСОБА_2 - 204.74 грн. за період з 01.01.2001 року по
31.08.2002 року, ОСОБА_3 - 780.22 грн. за період з 01.01.1999 року по
31.08.2002 року, ОСОБА_4 - 837.86 грн. за період з 01.01.1999 року по
31.08.2002 року, ОСОБА_5 - 158.65 грн. за період з 01.01.2001 року по
31.08.2002 року, ОСОБА_6 - 1418.95 грн. за період з 01.01.1998 року по
31.08.2002 року, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням строків її виплати, без врахування податків та обов'язкових
платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації 51 грн. 00 коп. державного мита (судового збору) на
користь держави та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи на користь державного бюджету Городнянського району
Чернігівській області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Чернігівської

області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення

заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або

в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.