Справа № 33-ц-476
Головуючий у І ін ст.  Галущак Л.О.
Суддя-доповідач Шимків С. С
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16
листопада 2007 року                                                                                           м.  Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі суддів:

головуючого
судді    -     Собіни І.М. ,

суддів:
Гордійчук C.O.,
Василевича B.C.,  Мельника Ю.М. ,
Шимківа С. С. ,

розглянувши
в порядку касаційного провадження у судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  виконкому Калуської
міської ради,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу нежилого приміщення та усунення перешкод в користуванні
підвальним приміщенням,  за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (ОСОБА_4),
ОСОБА_3,  виконкому Калуської
міської ради про визнання недійсним договорів купівлі-продажу та дарування
нежитлових приміщень,  за позовом
Калуської ОДПІ до ОСОБА_6,  ОСОБА_1 про
визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину,  за позовом Калуської ОДПІ до ОСОБА_7,  ОСОБА_6,
ОСОБА_1 про визнання недійсним договору дарування та за позовом ОСОБА_8
до ОСОБА_5 (ОСОБА_4),  ОСОБА_3,  виконкому Калуської міської ради,  ВЖЕО міськвиконкому про визнання недійсним
рішень органу місцевого самоврядування та договорів купівлі-продажу та
дарування нежитлових приміщень за касаційними скаргами Калуської
об"єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській
області,  ОСОБА_1 та ОСОБА_6,  ОСОБА_9
на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19
листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від
21 квітня 2005 року, -

встановила:

Рішенням
Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2004
року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
виконкому Калуської міської ради,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про визнання
недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення та усунення перешкод в
користуванні підвальним приміщенням - відмовлено за безпідставністю позовних
вимог.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 (ОСОБА_4),  ОСОБА_3,
виконкому Калуської міської ради про визнання недійсним договорів
купівлі-продажу та дарування нежитлових приміщень - відмовлено за
безпідставністю позовних вимог.

В
задоволенні позову Калуської ОДПІ до ОСОБА_6,
ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу магазину -
відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В
задоволенні позову Калуської ОДПІ до ОСОБА_7,
ОСОБА_6,  ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору дарування - відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

В
задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_5 (ОСОБА_4,
ОСОБА_3,  виконкому Калуської
міської ради,  ВЖЕО міськвиконкому про
визнання недійсним рішень органу місцевого самоврядування та договорів
купівлі-продажу та дарування нежитлових приміщень - відмовлено,  у зв"язку із пропуском звернення до
суду.

Ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2005 року апеляційні
скарги начальника Калуської об"єднаної державної податкової інспекції в
Івано-Франківській області,  ОСОБА_1,  ОСОБА_6 відхилено. Апеляційну скаргу ОСОБА_8
задоволено частково.

Відмовлено
ОСОБА_8 в задоволенні позову про визнання недійсними договорів оренди
підвальних приміщень від 16.09.1996 року,
рішення міськради від 09.02.1998 року в частині включення до
приватизації підвального приміщення,
наказ фонду комунального майна від 23.09.1998 року в частині
приватизації підвального приміщення,
договору купівлі-продажу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  ОСОБА_5 (ОСОБА_4) від 20.12.2000 року,  договору дарування 1/2 частини підвалу від
25.09.2001 року між ОСОБА_5 (ОСОБА_4) та ОСОБА_3 - відмовлено за недоведеністю
позовних вимог.

В решті
рішення Калуського міськрайонного суду від 19 листопада 2004 року залишено без
зміни.

У
касаційній скарзі Калуська об"єднана державна податкова інспекція в
Івано-Франківській області просить скасувати постановлені судові рішення в
частині відмови в задоволенні позовних вимог Калуської ОДПІ,  а справу направити на новий судовий розгляд у
суд першої інстанції,  посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права,  неповне з"ясування обставин справи та
неналежну оцінку зібраним доказам по справі.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 просять змінити постановлені судові
рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 та постановити нове
рішення,  яким її позов задовольнити,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
неповне з"ясування обставин справи.

У касаційній
скарзі ОСОБА_9  просить змінити
постановлені судові рішення в частині відмови в задоволенні позову
ОСОБА_8,  задовільнивши його позов,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
та невідповідність висновків суду обставинам справи.

3

Перевіривши
матеріали справи,  та обговоривши
наведені у скаргах доводи,  колегія
суддів судової палати у цивільних справах приходить до висновку,  що касаційна скарга Калуської об"єднаної
державної податкової інспекції в Івано-Франківській області підлягає
задоволенню частково,  а касаційні скарги
ОСОБА_1,  ОСОБА_6 та ОСОБА_9  - відхиленню з таких підстав.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права. Не може бути скасоване правильне по
суті та справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє
законність судових рішень лише в межах вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з
положеннями статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну
скаргу,  якщо визнає,  що рішення ухвалено з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення стосовно ОСОБА_1,  ОСОБА_6 та ОСОБА_9  ухвалено з додержанням судами норм
матеріального та процесуального права,  і
доводи касаційних скарг цих висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Разом з
тим,  постановляючи рішення про відмову
Калуській ОДПІ у задоволенні позову до ОСОБА_6,
ОСОБА_1,  ОСОБА_7 про визнання
недійсним договору дарування приміщення магазину по вул.  С.
Бандери,  1 в м.  Калуші від 08 вересня 2000 року та договору
купівлі-продажу від 05 червня 2001 року,
суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків,  що податкова застава магазину який тоді
належав дарителю ПП "Карат"
в особі ОСОБА_7,  згідно повідомлення від
24 вересня 1999 року,  вчинена з
порушенням чинного законодавства (а.с.
405 зворот).

З
матеріалів справи вбачається,  що спірне
приміщення магазину ПП "Карат" на час його відчуження перебувало у
податковій заставі до повного погашення податкової заборгованості.

Про
податкову заставу цього майна,  власнику
було відомо з 24 квітня 1999 року про що свідчить повідомлення податкової
інспекції від 24 квітня 1999 року,  яке
було в цей же день направлено в його адресу та вручено 03 травня 1999 року
(а.с.  288 справа № 2-8/04),  а також даними про податкову заборгованість
ПП "Карат",  що містяться у справі
№ 2-449/04,  яка є додатком до справи №
2-8/04).

Крім
того у матеріалах справи № 2-8/04 на 11 а.с.
міститься акт опису і арешту майна від 31 січня 2000 року,  складений державним виконавцем Калуського
відділу ДВС.  Даним актом накладено арешт
на спірне приміщення магазину. Дані про те,
чи знято цей арешт у матеріалах справи відсутні. Не встановлено такого і
судом.

У поданій
апеляційній скарзі Калуська ОДПІ вказувала,
що судом першої інстанції не враховано положення п. 4  ст.  15
ЗУ "Про заставу"
від 01 жовтня 1992 року,   згідно  якого
"обов"язки  з  реєстрації та нотаріального  посвідчення
не

4

поширюються
на виникнення та зміну прав податкової застави,
що регулюється податковим законодавством.

У
порушення вимог  ст.  ст.
301,  313,  діючого на час розгляду справи,  ЦПК України апеляційний суд на зазначене
уваги не звернув,  не перевірив належним
чином доводи позивача в цій частині,  в
ухвалі не вказав конкретні обставини і факти,
що спростовують ці доводи і залишив рішення суду першої інстанції без
зміни.

Керуючись
підпунктом 2 пункту 3 розділу VII "Прикінцевих та перехідних положень Закону України
"Про судоустрій України"
ст.  ст.  335,
336,  338 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області,
-

ухвалила:

Касаційну
скаргу Калуської об"єднаної державної податкової інспекції в
Івано-Франківській області задовольнити частково.

Ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 21 квітня 2005 року в частині
відхилення апеляційної скарги Калуської ОДПІ скасувати.

Справу в
цій частині направити на новий розгляд до апеляційного суду Івано-Франківської
області.

У решті
зазначені судові рішення залишити без змін,
а касаційні скарги без задоволення.

Ухвала
оскарженню не підлягає.