УХВАЛА

Іменем   України

27
липня   2007 року                       колегія суддів судової палати у цивільних
справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

Базовкіної Т.М., Галущенка О.І., Довжук Т.С.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту
недійсним й визнання права власності на частину житлового будинку, за
касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного
суду м. Кіровограда від 31 березня 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 26 січня 2005 року,

встановила:

В листопаді 2002 р. ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом до
ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним й визнання права власності на частину житлового
будинку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2004 р.
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено частково.

Постановлено визнати недійсним свідоцтво про право власності на будівлі від
21 вересня 1989 грн. про належність ОСОБА_5
49/100 житлового будинку АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_5 й ОСОБА_1 право
власності на 49/200 частин зазначеного будинку за кожним. В решті вимог
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 січня 2005 р.
рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 просять скасувати судові
рішення в частині відмови у задоволенні вимог про визнання заповіту недійсним
та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у зазначеній частині,
посилаючись на невірну оцінку зібраних по справі доказів та невідповідність
висновків дійсним обставинам спору.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що спільним майном подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 є 49/100
житлового будинку АДРЕСА_1. 4 грудня 2000 р. чоловік позивачки ОСОБА_5, за яким
зареєстровано право власності на вказану частину будинку, помер, склавши 5
травня 1998 р. заповіт, відповідно до якого заповів належну йому частину будинку
по вул. Херсонській, 73 своїй сестрі ОСОБА_4

Справа № 33ц -
389 кс/07                                                      Головуючий
у першій інстанції: Льон С.М.

Категорія: 57                                                                           Суддя-доповідач:
Базовкіна Т.М.

Відмовляючи в позові в частині вимог про визнання заповіту недійсним,
місцевий суд з урахуванням фактичних обставин справи, виходив з недоведеності
того, що померлий на час складання заповіту внаслідок зловживання спиртними
напоями та викликаних цім хвороб не розумів значення своїх дій, на що позивачі
посилаються як на підставу своїх вимог.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив
його рішення без змін.

Наведені у
касаційній скарзі доводи таких висновків не спростовують.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалено
з додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також
відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України від 22 лютого
2007 р. № 697-V "Про
внесення змін до Закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ", колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31
березня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26
січня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.