Справа №2-962/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007
року Балаклійський районний суд Харківської області в складі :

головуючого   -
судді НОСОВА Г.С,

при секретарі - Паточка A.M.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балаклія
цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за
договором позики

ВСТАНОВИВ:

03.04.2007 року позивач
звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за договором позики в
сумі 3 640 грн. 87 коп.

В
судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3,  підтримала
позовні вимоги та пояснила,  що 25 жовтня 2005 року на прохання
відповідача,  з яким вона на той час
співмешкала,  її мати за свої особисті
заощадження сплатила його заборгованість по квартирній платі в розмірі 717, 87 грн. Крім цього
влітку 2006 року
мати позичила відповідачу ще 2
923 грн. для придбання автомобілю,  які
він зобов'язався повернути. В кінці серпня 2006 року відповідач забрав свої
особисті речі і автомобіль та став проживати з іншою жінкою у своїй квартирі.
До теперішнього часу гроші позивачу ОСОБА_2. так і не повернув.

Відповідач
в судовому засіданні позов не визнав,
вказуючи на те,  що не позичав у
позивачки гроші на придбання автомобіля в сумі 2 293 грн.,  а сплачені
нею 717 грн. 87 коп. в рахунок
погашення його заборгованості по квартирній платі повернув.

Вислухавши
пояснення сторін,  перевіривши матеріали
справи,  матеріал про відмову в порушенні
кримінальної справи,  суд приходить до
висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову виходячи з таких підстав.

Судом були
встановлені   такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно
до п.3 ч.1  ст.  208 ЦПК України правочини фізичних осіб між
собою на суму,  що перевищує у двадцять і
більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян,  належить вчиняти у письмовій формі.

Згідно
ч.1  ст.
1046 ЦК
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти,
а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Відповідно
до  ст.
1047 ЦК
України договір позики укладається у письмовій формі,  якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян,  на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або
іншій документ,  якій посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Позивач
в обгрунтування своїх вимог вказує на те,
що вона позичила ОСОБА_1. гроші на придбання автомобіля в сумі 2 923 грн. та погасила
його заборгованість по квартирній платі у сумі 717, 87 грн.,  але доказів
підтверджуючих вищевказане не надала.

Відповідно
до ч.2  ст.  1047
ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ,  який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми .

Як
вбачається із постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою
ОСОБА_3 від 14.10.2006року,  в ході
проведеної первірки було встановлено,  що
при позичанні та поверненні грошей між позивачкою та відповідачем ніяких
документальних підтверджень не оформлялось (а.с. 2).

Таким
чином,  приймаючи рішення п придбання
автомобілю о справі суд,  виходить з
того,  що позивачкою в обґрунтування
своїх вимог не було надано жодних доказів того,

що вона
позичила відповідачу гроші в сумі 2
293 грн. та сплатила заборгованість по квартирній платі в сумі 717 грн.87 коп.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  10,
11,  88,  209,
212,  214-215 ЦПК
України,   ст.  ст. 208,
1046, 1047 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

У
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення боргу за договором позики у
сумі 3640, 87 грн.
відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_1на користь держави держмито у сумі 51 грн. та 30,
0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через
Балаклійський районний суд шляхом подачі в 10-д енний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги,  або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК України.