Справа № 22ц-2260/07р.                             Головуючий   1 інстанції
26                                                  Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

29
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої               -        Буренкової К.О.,

суддів:   Козаченка В.І.,    Довжук Т.С,

при секретарі
судового засідання  Гапєєвій Т.В.,

за участю
позивачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,

представника
позивачів                   ОСОБА_5,

відповідачки                                           ОСОБА_6,

представника
відповідачки                 ОСОБА_7,

третьої
особи                                         ОСОБА_8,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення   Корабельного
районного суду   м.  Миколаєва
від   18 квітня 2007 року за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_6,  третя особа:
П'ята Миколаївська державна нотаріальна контора,  про визнання недійсним свідоцтво про право на
спадщину за законом,

ВСТАНОВИЛА:

22 січня
2007 року ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_4,
ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_6 про визнання свідоцтва
про право на спадщину за законом частково недійсним.

Позивачі
вказували,  що є спадкоємцями у рівних
частках майна ОСОБА_9,  померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1. За життя він прийняв спадщину після смерті своєї матері
ОСОБА_10,  яка складалася з 1/2 частини
житлового АДРЕСА_1. ОСОБА_6,  як донька
померлої ОСОБА_10,  у встановлені законом строки з заявою
до нотаріуса не звернулась,  і тільки 04
вересня 2004 року їй було видано свідоцтво про право на спадщину за
законом  на 1/2 частину АДРЕСА_1.
Вважають,  що відповідачка

2

має
право на частину будинку,  але в меншому
розмірі,  так як їх батько за життя
збільшив житлову площу будинку,  збудував
господарські споруди,  чим збільшив свою
частку у спадковому будинку,  а тому їх
частка також повинна бути більше. На даний час відповідачка звернулась до суду
з позовом про виділення їй в натурі 1/2 частини спірного будинку

Посилаючись на
вказане,  позивачі просили позов
задовольнити.

В
судовому засіданні позивачі неодноразово уточнювали позовні вимоги та остаточно
просили визнати свідоцтво про право на спадщину за законом,  яке було видане ОСОБА_6 недійсним в цілому на
підставі ч. 3  ст.  215 ЦК
України.

Рішенням
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 18 квітня 2007 року в задоволенні позову про визнання частково недійсним
свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

Додатковим
рішення цього ж суду від 16 жовтня 2007 року в задоволенні позову про визнання
недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4,  ОСОБА_3
просять рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення їх
позову. На думку апелянтів,  рішення суду
є незаконним,  не відповідає фактичним
обставинам справи та постановлено з порушенням норм матеріального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін та їх
представників,  третьої особи,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволені позову ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_4,
ОСОБА_3,  суд першої інстанції
виходив з того,  що відповідно до
положень  ст.  529 ЦК України 1963 року при спадкуванні за
законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти,  подружжя і батьки померлого,  а тому відповідачка,  як донька померлої ОСОБА_10,  на підставі Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України від 07 липня 1994 року має право на 1/2
частину спірного будинку разом з померлимОСОБА_9

Між тим
з таким висновком суду погодитися не можна,
оскільки суд неповно з'ясував всі обставини справи,  вважав встановленими недоведені обставини та
порушив норми процесуального права.

З
матеріалів справи вбачається,  що
рішенням Корабельного виконкому м.
Миколаєва від 23 березня 1990 року заОСОБА_9,
який проживав по АДРЕСА_2,  були оформлені господарські споруди,  а саме - сіни «а» розміром 2, 35 м х 11, 7
м,  нежитлова прибудова «А1» розміром 8,
36 м х 2, 75 м,  сараї «Д» розміром 2, 83
м.  х 5, 8 м,  «Ж» розміром 3, 06 м х 5, 91 м,  «К» розміром 3, 53 м х 3, 13 м,  «Н» розміром 4, 06 м х 2 м,  літній душ «М»,  туалет «Л»,
гараж «З» розміром 3, 92 м х 6м,
навіс «Е» розміром 2, 83 м х 2, 37 м та 18,  9 м2 житлової площі спірного будинку (а.с.  12).

Зазначене
підтверджується самим рішенням виконкому від 22 лютого 1990 року та заявою
ОСОБА_9 на ім'я голови Корабельного райвиконкому про оформлення
самозабудови,  які були надані при
розгляді справи в апеляційній інстанції.

Суд
першої інстанції в порушення вимог  ст.  10 ЦПК України не перевірив цю
обставину,  не уточнив позовні
вимоги,  не притягнув виконком до участі
у справі та не з'ясував його позицію щодо винесення рішення про оформлення
самовільних забудов на ім'я ОСОБА_9,
хоча земельна ділянка під спірний будинок була відведена ОСОБА_10 та
власником АДРЕСА_1 була теж вона.

Крім
того,  суд не звернув увагу на час
відкриття спадщини та помилково вважав,
що спірні правовідносини регулюються Інструкцією про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Мінюста за № 152/361
від 07 липня 1994 року.

3

Таким чином,  незаконність та необґрунтованість судового рішення є
підставою для його скасування,  а
непритягнення до участі в справі виконкому є підставою для передачі справи на
новий судовий розгляд відповідно до п. 4
ст.  311 ЦПК України.

При
новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене,  вжити всіх передбачених законом заходів до
всебічного,  повного й об'єктивного
з'ясування дійсних обставин справи,
з'ясувати коло суб'єктів спірних правовідносин,  права та обов'язки сторін,  і в залежності від встановленого ухвалити
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись
статями 303,  311, 313, 315 ЦПК
України,  колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення
Корабельного районного суду м.  Миколаєва
від 18 квітня 2007 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 жовтня 2007
року скасувати,  а справу направити на
новий розгляд в той же суд,  але в іншому
склади

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.