Справа №2-2614/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
листопада 2007 року                                                                          місто
Луцьк

Луцький міськрайонний суд
Волинської області в складі:

головуючого - судді
Бовчалюк З.А.

при секретарі Захаровій
Н.А.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Підгайцівської сільської ради про визначення часток у
спільному майні,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась
в суд із позовом до ОСОБА_2, Підгайцівської сільської ради про визначення
часток в спільному майні.

Свій позов мотивує тим, що
рішенням Луцького міськрайонного суду від 04.05.2006 року за нею визнано право
власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а
саме на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 11.07.2006 року внесено виправлення у вищевказане рішення, а
саме номер будинку вказано "4", замість помилково зазначеного
"4-а". Право власності на дану частину будинку було зареєстровано у
Волинському бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 27.07.2006 року за відповідачем ОСОБА_2 визнано право
власності на квартиру АДРЕСА_1.

З технічного паспорта
вбачається, що приміщення в будинку, які умовно позначені як квартира №1 і
належать позивачу, фактично займають площу, яка більша ніж 1/2 частина
будинкуАДРЕСА_1, як це зазначено в рішенні суду.

Оскільки існує розбіжність
між зареєстрованими правами та фактичною площею квартир в будинку АДРЕСА_1,
позивач просить визначити належну їй   на
праві власності частку у вищевказаному будинку.

В судовому засіданні
позивач підтримала позов з підстав, наведених у заяві та просить його
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав та не заперечував відносно його задоволення.

Представник Підгайцівської
сільської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце слухання справи.

Заслухавши пояснення
сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з копії
рішення Луцького міськрайонного суду від 04 травня 2006 року, яке вступило в
законну силу 15 травня 2006 року, за ОСОБА_1 визнано право власності на
спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті

ОСОБА_3, а саме на 1/2
частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1
(а.с.4)

Ухвалою Луцького
міськрайонного суду від 11.07.2006 року внесено виправлення у вищевказане
рішення, а саме номер будинку вказано "4", замість помилково
зазначеного "4-а" по АДРЕСА_1 ( а.с. 5).

Згідно витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого комунальним
підприємством "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації",
ОСОБА_1 належить 1/2 частина будинкуАДРЕСА_1 Волинської області ( а.с.6)

Рішенням Луцького
міськрайонного суду від 27 липня 2006 року, яке набрало законної сили
08.08.2006 року, визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру № 2 в житловому будинку з надвірними будівлями
та спорудами по АДРЕСА_1, як спадкове майно після смерті ОСОБА_4. ( а.с. 10).

З копії технічного паспорта
на житловий будинокАДРЕСА_1 Волинської області вбачається, що загальна площа
будинку - 87.1 кв.м., площа квартири № 2 ( згідно плану приміщення - 2-1, 2-2,
2-3, 2-4, 2-5, 2-6)в даному будинку становить 19,2 кв.м., площа квартири № 1 (
згідно плану приміщення - 1-1, 1-2, 1-3, 1-4) становить 69,9 кв.м. ( а.с. 7-9)

Частиною 2 ст. 370 ЦК
України передбачено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом а бо рішенням суду.

Як вбачається з вище
досліджених матеріалів, ОСОБА_1 належить 1/2 частина житлового будинку
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 - квартира № 2
у вищевказаному будинку.

Відповідно до висновку
НОМЕР_1 судової будівельно-технічної експертизи від 29.10.2007 року, приміщення
позначені на плані 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 становлять 62/100 ідеальної частини будинкуАДРЕСА_1
Волинської області; приміщення позначені на плані 2-1,2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6
становлять 38/100 ідеальної частини будинкуАДРЕСА_1 Волинської області (
а.с.38-51).

Таким чином,
проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності
на 62/100 частини житлового будинкуАДРЕСА_1 Волинської області, за ОСОБА_2 - на 38/100 частини вищевказаного будинку.

Керуючись ст.ст. 10, 11,
58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст.. 328, 1222, 1223, 1268,
1269, 1270 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 62/100 частини житлового будинкуАДРЕСА_1 Волинської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 38/100 частини житлового
будинкуАДРЕСА_1 Волинської області.

Рішення може бути оскаржене
до апеляційного суду Волинської області шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана в строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.