Справа
№22-ц-4439/2007 року                                      Головуючий
1 ін ст. -Усенко СІ.
Категорій: відшкодування шкоди                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

4
вересня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого     - Коростійової В.І.,

суддів                                            -
Кіпенко І.С. ,  Котелевець А.В.,

при
секретарі   - Круговій І.С. ,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Балаклійського районного суду Харківської області від 13 липня 2007 року по
справі за позовом Балаклійського районного виробничого управління
житлово-комунального господарства до ОСОБА_1,
третьої особи - Балаклійської районної державної адміністрації
Харківської області про відшкодування шкоди,
-

встановила:

В грудні
2006 року Балаклійське районне виробниче управління житлово-комунального
господарства /далі - Балаклійське РВУЖКГ/ звернулося у суд із позовом до
ОСОБА_1,  третьої особи - Балаклійської
районної державної адміністрації Харківської області /далі - Балаклійська РДА
Харківської області/ про відшкодування шкоди.

В
уточнених вимогах позивач вказав,  що
розпорядженням голови Балаклійської РДА Харківської області ОСОБА_1 № 46-к від
4 травня 2006 року начальника Балаклійського РВУЖКГ ОСОБА_2 було звільнено з
займаної посади за п. 8  ст.  36 КЗпТ І України. За рішенням суду його було
поновлено на роботі з виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного
прогулу,  чим завдано матеріальної шкоди.
Посилаючись на незаконність вказаного розпорядження,  просив задовольнити позов і стягнути з
відповідача на користь Балаклійського РВУЖКГ матеріальну шкоду у сумі 7757 грн.
42 коп. та судові витрати на загальну суму 107 грн. 57 коп.

Відповідач
в особі свого представника позов не визнав,
посилаючись па його безпідставність.

Представник
третьої особи з позовом погодився,
вважав необхідним стягнути матеріальну шкоду з ОСОБА_1 як з особи,  винної у незаконному звільненні ОСОБА_2

Рішенням
Балаклійського районного суду Харківської області від ІЗ липня 2007 року позов
задоволений. З ОСОБА_1 на користь Балаклійського РВУЖКГ стягнуто матеріальну
шкоду у сумі 7757 грн. 42 коп. і судові витрати на загальну суму 107 грн. 57
коп.

В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права,  просить скасувати рішення суду першої
інстанції і закрити провадження по справі. Зокрема зазначає,  що суд під час розгляду справи порушив
правило підсудності,  згідно якого позов
повинен розглядатись за місцем проживання відповідача; не застосував  ст.  49
Закону України від 9 квітня 1999 року «Про місцеві

державні адміністрації» як спеціальну норму матеріального права; не
з'ясував розмір матеріальної шкоди.

Позивач
і третя особа в своїх запереченнях на апеляційну скаргу просили залишити
рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню,
а рішення суду першої інстанції
скасуванню з відмовою в позові із таких підстав.

Приймаючи
рішення про задоволення позову,  суд першої
інстанції виходив із того,  що за
рішеннями судів,  що набрали законної
сили,  поновлено на роботі керівника
Балаклійського РВУЖКГ ОСОБА_2,  незаконно
звільненого за розпорядженням відповідача. Однак погодитись з таким висновком
не можна,  оскільки суд неповно з'ясував
обставини,  що мають значення для справи;
висновки суду не відповідають обставинам
справи; суд неправильно застосував норму матеріального права.

Відповідно
до вимог  ст.  237 КЗпП України суд покладає на службову
особу,  винну в незаконному звільненні
або переведенні працівника на іншу роботу,
обов'язок покрити шкоду,
заподіяну підприємству,  установі,  організації у зв'язку з оплатою працівникові
часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий
обов'язок покладається,  якщо звільнення
чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений
ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення па роботі.

Згідно з
и. 8  ст.
134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди,  заподіяної з їх
вини підприємству,  установі,  організації,
у випадку,  коли службова особа
винна в незаконному звільненні або переведенні працівника па іншу роботу.

Матеріали
справи свідчать,  що ОСОБА_2 посідав
посаду начальника Балаклійського РВУЖКГ. Розпорядженням голови Балаклійської
РДА Харківської області ОСОБА_1 № 46-к від 4 травня 2006 року його було
звільнено з посади за п. 8  ст.  36 КЗпП України /на підставах,  передбачених контрактом/.

Рішенням
Балаклійського районного суду Харківської області від 10 липня 2006 року
ОСОБА_2 поновлений на роботі зі стягненням на його користь з Балаклійської РДА
Харківської області 5 676 грн. 44 коп.3аробітної плати за час вимушеного
прогулу 117 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Вказане
рішення суду першої інстанції змінено ухвалою судової колегії судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 12 жовтня 2006 року.
В частині стягнення з Балаклійської РДА Харківської області на користь
Колеснікова А.Г1. 5676 грн. 44 коп. та негайно з них 2 644 грн. 70 коп. рішення
скасоване. Сума заробітної плати у розмірі 5 676 грн. 44 коп. стягнута з
Балаклійського РВУЖКГ /а. с.  21-28/.

Вважаючи,  що особою,
винною у незаконному звільненні ОСОБА_2,
є ОСОБА_1,  діями якого завдано
шкоди,  Балаклійський РВУЖКГ звернувся у
суд із відповідним позовом.  При цьому на
обґрунтування позову посилався на підстави,
передбачені статтями 134 п. 8 і 237 КЗпП України.

Разом з
тим,  вказані норми права стосується
відшкодування матеріальної шкоди працівником і підприємством.

У даному
випадку ОСОБА_1 не перебував і не перебуває у трудових стосунках з
Балаклійським РВУЖКГ,  а тому стягування
з нього суми матеріальної шкоди з урахуванням вимог статей 134 п. 8,  237 КЗпП України є безпідставним.

Як пояснив
відповідач в суді апеляційної інстанції,
повноваження щодо звільнення ОСОБА_2 із займаної посади були делеговані
Балаклійській РДА Харківської області,
оскільки Балаклійське РВУЖКГ на той час перебувало у комунальній
власності. З інших підстав позову не заявлено.

Керуючись    ст.
ст.  303,  309 ч. 1 п. п. 1,  3,
4,  313,  314 ч. 1 п. 6,  316,
317,  319 ЦПК України,  судова колегія,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Балаклійського районного суду Харківської області від 13 липня 2007 року
скасувати.

В позові
Балаклійського районного виробничого управління житлово-комунального
господарства до ОСОБА_1,  третьої особи -
Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області про відшкодування
шкоди - відмовити.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно і може буї и оскаржено в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня його проголошення безпосередньо
до Верховного Суду України.