Справа №22ц-833/2007р.                                         Головуючий
Категорія 36                                                                                                  Дудкіна
Доповідач      Клочко В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 червня 2007р. колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
м. Севастополя в складі:

головуючого   - Клочка
В.П.,

суддів        - Сундукова В.М., Володіної Л.В.

при секретарі -
Федоніні Є.О.

за участю - позивачки, представника відповідача, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 23 квітня 2007р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в січні 2007р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення на її користь аліментів у розмірі Н частки всіх видів заробітку на
утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на час навчання останнього у вищому
навчальному закладі.

Вимоги мотивувала тим, що сторони по справі є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, він продовжує навчання та потребує матеріальної
допомоги, яку відповідач у добровільному порядку надавати відмовляється.

Рішенням суду позов задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти
на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3
у розмірі 1/8 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для
особи певного віку, починаючи з 10 січня 2007р. до досягнення 23-річного віку.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати через
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та вимогам
матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає, що остання
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення, суд виходив з того, що відповідач є батьком ОСОБА_3 та
зобов'язаний утримувати його в період навчання у вищому навчальному закладі, що
стало причиною для задоволення позову та стягнення аліментів.

З такими висновками погоджується колегія суддів, оскільки
вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх обставин справи,
з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.
199 СК України, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання і у
зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати
їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну
допомогу.

З матеріалів справи слідує, що сторони по справі є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
останній навчається на першому курсі вищого навчального закладу Харківського
університету повітряних сил ім.І.Кожедуба
(а.с.7); за 2 місяці 2007 року отримав 162,56 грн; є дитиною, яка постраждала
від Чорнобильської катастрофи; декілька разів знаходився на стаціонарному
лікуванні в лазареті навчального закладу (а.с.19).

Суд правильно
оцінив викладене, а також ті факти, що:

-     ОСОБА_3
потребує матеріальної допомоги, яку мати

пенсіонерка самостійно надавати не в змозі;

-   відповідач за законом зобов'язаний утримувати
свого сина;

будь-яких доказів неможливості надавати матеріальну допомогу відповідач
суду не надав, на підставі чого прийняв законне рішення про необхідність
стягнення аліментів у передбаченому законом розмірі.

Доводи відповідача щодо знаходження сина на повному матеріальному
забезпеченні у навчальному закладі були предметом розгляду суду першої
інстанції, однак вони не є підставами для скасування рішення з відмовою в позові.

Інші доводи скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для
зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись
ст.ст.303-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 23 квітня 2007р. - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.