АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№22ц-
1837/2007року                                        Головуючий
Корсун О.М.  Суддя-доповідач: Корнієнко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року жовтня місяця 15 дня                                                                     м.  Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді: Корнієнка В.І.

Суддів :
Гальонкіна С. А.,  Абрамова П.С.

При секретарі:
Коротун І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 березня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1  звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2  про розподіл майна,  посилаючись на те,  що в період шлюбу з відповідачем ними було
побудовано житловий будинок з господарськими будівлями поАДРЕСА_1 . Проте,  оскільки спільне проживання з ОСОБА_2  стало є можливим,  просила суд визнати за нею право власності на
1 / 2 частину домоволодіння,  яке
розташоване поАДРЕСА_1,  що складається з
житлового будинку,  а саме: з
веранди,  ванної кімнати,  коридору,
передньої,  кімнати і
котельні,  погребу,  літньої кухні,  сараю і зливної ями дійсною вартістю 29118
грн.. Поряд з цим просила суд визнати за ОСОБА_2  право власності на 1 / 2 частину
домоволодіння,  яке розташоване по вул. .
П.Мирного,  12,  с
Замостище,  що складається з
житлового будинку,  а саме: з двох жилих
кімнат,  сарай - гараж,  вбиральня,
огорожа і колодязь дійсною вартістю 31824 грн..   Далі,
в ході розгляду справи,

з

Колегія
суддів,  перевіривши матеріали справи та
доводи апелянта,  приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
до задоволення частково,  рішення
необхідно змінити за наступних підстав.

Відповідно
до п.3  ст.  307 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд має право змінити
рішення.

Виходячи
з положень п.п. 1, 3  ст.  309 ЦПК України підставами для зміни рішення
суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин,  що мають значення для справи та
невідповідність висновків суду обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції вірно встановлено,  що в період з 1976 року по 22 травня 2006
року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі,  за час якого ними було набуто наступне майно:
житловий будинок із господарчими будівлями,
розташований за адресою:АДРЕСА_1,  дійсною вартістю 60927, 00 гривень;
недобудований житловий будинок,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
дійсною вартістю 33660, 0 гривень,
автомобіль OPEL Askona,  1984 року
випуску,  державний реєстраційний
номерНОМЕР_1,  вартістю 11181, 00
гривень.

Далі,  судом першої інстанції вірно
встановлено,  що автомобіль
ВАЗ-2109,  1993 року випуску,  державний реєстраційний номер НОМЕР_2,  номер кузоваНОМЕР_3,  який зареєстрований на ім'я ОСОБА_1,  не являється власністю сторін і до
теперішнього часу рахується за ПСП "Авангард",  у зв'язку з чим не є об'єктом спільного
сумісного майна сторін і не підлягає розподілу.

У
відповідності до ч. 1  ст.  70 Сімейного кодексу України,  у разі поділу майна ,  що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя,  частки майна дружини
і чоловіка є рівними.

Виходячи
з цього судом першої інстанції вірно здійснено розподіл житлового будинку із
господарчими будівлями,  розташованого за
адресою:АДРЕСА_1,  дійсною вартістю
60927, 00 гривень,  шляхом виділення у
власність кожній із сторін по 1 / 2 його частині,  а також розподіл іншого сумісного майна:
недобудованого житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1,
дійсною вартістю 33660, 0 гривень,
та автомобіля OPEL Askona,  1984 року випуску,
державний реєстраційний номерНОМЕР_1,
вартістю 11181, 00 гривень,
шляхом виділення у власність ОСОБА_1
недобудованого житлового будинку з виплатоюОСОБА_2 різниці вартості
майна в сумі 11239,  50 гривень,  та шляхом визнання за ОСОБА_2  права власності на автомобіль.

Положеннями  ст.  60
ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі.

Виходячи
з вищенаведеного,  судом вірно
встановлено підстави - відсутність висновків судово-технічної експертизи,  для відмови сторонам у задоволенні позовних
вимог в частині реального розподілу будинку.

Доводи
апелянта не спростовують правильності висновків суду,  оскільки судом було винесено рішення у
відсутність ОСОБА_1  за наявності
підтвердження про належним чином сповіщення її щодо часу та місця розгляду
справи. В свою чергу ОСОБА_1 ,  будучи
відповідно до вимог  ст.  74 ЦПК України завчасно повідомлена про явку
в суд,  не надала заяви суду про
неможливість бути присутньою в судовому засіданні і взагалі не повідомила про
причини своєї відсутності.

У
відповідності до положень ч. 1  ст.  157 ЦПК України суд розглядає справи протягом
розумного строку,  але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у справі.

4

Виходячи
з викладеного,  судом першої інстанції
правомірно застосовано норми наслідків неявки в судове засідання особи,  яка бере участь у справі,  передбачені
ст.  169 ЦПК України.

Проте,  колегія суддів не може погодитися з висновком
суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат,  пов'язаних з розглядом справи.

Так,  згідно ч. 1
ст.  88 ЦПК України,  якщо позов задоволено частково,  судові витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи
з вказаної норми закону,  враховуючи
розмір задоволених вимог позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2  та позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 ,  на користь ОСОБА_2  з ОСОБА_1
підлягають стягненню 88 гривень в рахунок відшкодування справи судового
збору та 300 гривень в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу,  а всього 388 гривень.

Крім того,  колегія суддів приходить
до висновку про необхідність доповнення резолютивної частини рішення суду
першої інстанції вирішенням питання про відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1  та ОСОБА_2 ,  підстави відмови задоволення яких описані у
мотивувальній частині рішення. Зважаючи на це в резолютивній частині рішення
необхідно уточнити вирішення питання про відмову у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 та позовних вимог ОСОБА_2 в частині реального розподілу будинку за їх
недоведеністю,  а також вирішення питання
про відмову в задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1  та ОСОБА_2
за їх безпідставністю

Керуючись  ст.
ст.  303,  п.3
ст.  307,  309,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Пирятинського районного суду Полтавської області від 22 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна - змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 388 гривень.

В
резолютивній частині рішення необхідно уточнити вирішення питання про відмову у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та позовних вимог ОСОБА_2 в частині
реального розподілу будинку за їх недоведеністю,  а також вирішення питання про відмову в
задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1
та ОСОБА_2  за їх безпідставністю

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Верховного Суду України.