інстанції Кулігіна Т.Д.
36 ( 1)                                              Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

2007
року жовтня 02 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного

суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого:
судді Михайлів Л.В.

суддів      Барильської А.П.,  Карнаух В.В.

при секретарі
Бондаренко І.В.

за участю:
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,

розпянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справ за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 12 грудня 2006 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментам та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання розміру заборгованості по аліментам та стягнення пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по аліментам, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
17 жовтня 2006 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ,  у якому просив звільнити його від сплати
заборгованості по аліментам.  При цьому
посилається на те,  що згідно з постановою
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 18.01.1993. з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у розмірі 14
частини з усіх видів заробітку на утримання доньки ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження до її
повноліття,  про що було видано виконавчий
лист за № 2а-271993. Просив суд звільнити його від сплати заборгованості по
аліментам,  оскільки відповідачка,  коли v 2004
році вони проживали однією сім, єю,
забрала виконавчий лист і він добровільно сплачував аліменти.

ОСОБА_1
07 листопада 2006 року звернулася з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання
розміру заборгованості по аліментам та стягнення пені за несвоєчасне погашення
заборгованості. У своїй позовні заяві просила суд визнати,  що у ОСОБА_2 мається заборгованість по
аліментам за три роки у сумі 6 3003. грн.. 20 коп.,  які просила стягнути на свою користь; також
просила стягнути з нього пеню за несвоєчасну виплату заборгованості у сумі 21
874 грн. 60 коп.,  посилаючись на
те,  що ОСОБА_2 ухилявся від сплати
аліментів на утримання доньки.

Рішенням
Жовтневого районного суду м,  Кривого
Рогу від 12 грудня 2006 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені: суд звільнив
ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментам у сумі 6 303 грн. 20 коп. на
користь ОСОБА_1,  а в задоволені позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2 відмовив.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду,  просить направити справу на новий
розгляд,  оскільки судом першої інстанції
при постановлені оскаржуваного рішення не в повній мірі з, ясовані обставини по
справі: суд не перевірив її доводи відносно того,  що ОСОБА_2 не працював з 2003 року,  що він сам надав в бухгалтерію заяву про
стягнення з нього аліментів; він не проживав з

сім, єю
з серпня 2003 року; суд не перевірив виконавчого провадження та не впевнився в
тому,  де подівся виконавчий ли ст.

ОСОБА_1
підтримала апеляційну скаргу,  просить
скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції,  оскільки судом
першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення не в повній мірі з,
ясовані обставини по справі: суд не перевірив її доводи відносно того,  що ОСОБА_2 не працював з 2003 року,  що він сам надав в бухгалтерію заяву про стягнення
з нього аліментів; він не проживав з сім, єю з серпня 2003 року; суд не
перевірив виконавчого провадження та не впевнився в тому,  де подівся виконавчий ли ст.

ОСОБА_2
заперечує проти апеляційної скарги,
просить залиши рішення суду без змін,
вважає його законним і обгрунтованим.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і
заявлених вимог,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено,  що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з 1990 року,
від якого мають доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. 13.02.2006. шлюб було розірвано.

Постановою
судді Жовтневого району м.  Кривого Рогу
від 18.01.1993. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнено аліменти у розмірі 14
частини з усіх видів заробітної плати відповідача на утримання дитини
ОСОБА_3,  до її повноліття.

Виконавчий
лист за № 2а-271993. ОСОБА_1 подала на виконання у тому ж 1993 році,  а в кінці 1993 року,  чи на початку 1994 року,  забрала виконавчий лист,  який не подавала до вересня 2006 року,  оскільки,
як вона пояснила в засіданні колегії суддів,  вона з ОСОБА_2 поновлювали шлюбні відносини і
він добровільно сплачував аліменти; дитина була мала і не потребувала значних
коштів на утримання,  а також з тієї
причини,  що ОСОБА_2 з 2003 року не
працював і не було сенсу з нього стягувати аліменти.

Вирішуючи
даний спір,  суд першої інстанції у
відповідності до вимог ч.3  ст.  197 Сімейного Кодексу України та.п.1  ст.  21
Закону України «Про виконавче провадження»,
дійшов правильного висновку про те,
що заборгованість по аліментам виникла внаслідок непред, явлення без
поважної причини виконавчого листа до виконання особою,  на користь якої присуджено аліменти та
звільнив платника аліментів від її сплати.

Суд
першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов, язки
сторін,  обставини справи,  перевірив доводи і дав їм правову
оцінку,  постановив рішення,  яке відповідає вимогам закону. Висновки суду
достатньо обгрунтовані і підтверджені матеріалами справи та поясненнями сторін.

Суд не
припустився порушень матеріального чи процесуального закону,  які могли б потягнути скасування рішення.

Доводи,  викладені в апеляційній скарзі,  не можуть бути взяті до уваги колегією
суддів,  оскільки вони фактично зводяться
до переоцінки доказів і незгоді з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно
до  ст. . 212 ЦПК України оцінку доказам дає
суд за своїм внутрішнім переконанням,  що
грунтується на всебічному,  повному,  об, єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів.

За таких
обставин,  колегія судців не вбачає
підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів-,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Кривого
Рогу від 12 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.