Справа № 33-ц-440/07                                             Головуючий у
першій інстанції - Ваврів І.З.
- 44                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному
порядку апеляційного суду Волинської області в складі:

Завидовської-Марчук
О.Г.,  Стрільчука В.А.,  Русинчука М. М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
управління пенсійного фонду України в м.
Тернополі до ОСОБА_1 про
стягнення надміру виплаченої суми пенсії за касаційною скаргою позивача
Пенсійного фонду України в м.  Тернополі
на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 4 серпня 2005 року,

встановила:

В лютому
2005 року управління пенсійного фонду України в м.  Тернополі звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1.  про стягнення надміру виплаченої суми пенсії,  посилаючись на те,  що рішенням Комісії із спірних питань
визначення статусу осіб,  які брали
участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС при МНС України за №
431 від 23.05.2003р. визнано безпідставною видачу відповідачу ОСОБА_1  посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС»
другої категорії і відповідно до чого останній не мав права на пільгову пенсію.

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2005 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Тернопільської області від 4 серпня 2005 року,
позовні вимоги задоволено частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1.  на користь управління пенсійного фонду України в м.  Тернополі 2000 грн.

В решті позовних
вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі позивач просить судові рішення скасувати та постановити нове
рішення,  яким його позовні вимоги
задоволити,  посилаючись на невідповідність
висновків судів дійсним обставинам справи та порушення судами процесуального
права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами               встановлено,               що постановою  президії
Тернопільського

обласного
суду від 22.01.1997р. рішення Тернопільського міського суду від
24.12.1992року,  яким було встановлено
факт участі ОСОБА_1  в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та на підставі якого відповідачу видано
посвідчення «Учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС в 1986року»
категорії 2 ,  скасовано. Відповідне
засідання президії облсуду та засідання комісії по вирішенню спірних
питань,  пов'язаних з визначенням статусу
осіб,  які брали участь у ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС проходили без участі відповідача,  доказів про направлення йому копій цих
документів не здобуто,  дане посвідчення
на підставі вказаних документів компетентними органами не вилучалось.

Задовольняючи
позовні вимоги частково,  суд першої
інстанції відповідно до ч.4  ст. 1193 ЦК України
правильно зменшив розмір відшкодування відповідачем надміру виплаченої пенсії
позивачу з урахуванням його матеріального становища та обставин справи за якими
не було встановлено факту зловживань з боку пенсіонера.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
зі  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального і процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1  ст.  338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведенні в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Касаційну
скаргу управління пенсійного фонду України в м.
Тернополі відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 18 травня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 4 серпня 2005 року в даній справі
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.