Цивільна справа № 2 - 332 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 січня 2007
року                                                    місто
Шахтарськ, Донецької області

Шахтарський міськрайонний суд Донецької області в складі: судді - B.C. Чекіної

за участю секретаря судового
засідання - О.М. Грузнової

з участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Пишняк
Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Шахтарська
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і профзахворювань України в місті
Шахтарську про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача
30000 гривень у відшкодування моральної шкоди заподіяного йому втратою здоров'я
при роботі на підземних роботах у вугільній промисловості
більше 24 років, внаслідок чого висновком МСЕК від 29.11.2006 року встановлено 40% втрати професійної працездатності у зв'язку
з професійним захворюванням - хронічний обструктивним бронхітом.

У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Пояснив, що
обґрунтування тяжкості моральних страждань
висловлені в позовній заяві. Відчуває себе неповноцінною людиною в наслідок професійного захворювання, що глибоко відображується на
його душевному стані.

Представник відповідача позов не визнав, надавши письмове заперечення на
позовну заяву, посилаючись на п.27 ст.77
Закону України "Про бюджет", що припинив дію ст.ст.21, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, що призвели втрату
працездатності", що стосуються відшкодування
моральної шкоди; на ст.233 КЗпП України та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, викладених в пункті 16 Постанови від
13.03.1995 року № 4 "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, із змінами і
доповненнями, внесеними Постановою Пленуму ВС України від 25.05.2001 року № 5 термін позовної давності
у разі заподіяння працівникові моральної шкоди
внаслідок небезпечних чи шкідливих умов праці, становить 3 місяці. Питання про його поновлення позивачем не порушується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 237і
КЗпП України відшкодування моральної шкоди здійснюється власником підприємства. Позивач не пройшов МСЕК для визначення наявності
факту моральної шкоди, рівня обмеження
життєдіяльності позивача. Моральна шкода позивачем не доведена. Фонд виплатив позивачу одноразову допомогу, а також
призначено щомісячні грошові виплати. Крім того, пояснив, що раніше позивач вже
отримав кошти по рішенню суду у відшкодування моральної шкоди, у зв'язку з травмою на виробництві. Просив у задоволенні
позовних вимог відмовити.

2

Заслухав пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Позивач в результаті роботи у вугільній промисловості на вугільних підприємствах більше 24 років на підземних роботах на шахті
"Шахтарська" працюючи в якості гірника по ремонту
гірських виробіток, прохідника, ГРОЗа з украй важкими умовами праці одержав професійне захворювання - хронічний обструктивний
бронхіт, що призвело до встановлення втрати
професійної працездатності 40 % з 7.11.2006 року по 29.11.2008 року, група 2 інвалідності, згідно висновку МСЕК від
29.11.2006 року. Тривалий час проходив лікування, що
підтверджується матеріалами справи. Погіршення стану здоров'я у зв'язку з професійним захворюванням та його наслідками, призвело до
неможливості нормального спілкування з членами сім'ї,
знайомими, друзями, неможливості виконання навіть простої роботи по веденню домашнього господарства, порушення сну,
внаслідок постійного фізичного болю, що викликає у
позивача постійні моральні страждання, що призвели до зміни його характеру в
гіршу сторону: замкнутості, дратівливості, втрати
інтересу до життя. При визначенні розміру компенсації за заподіяну моральну шкоду, суд враховує обсяг фізичних і
моральних страждань позивача, їх тривалість,
встановлений ступінь стійкої втрати працездатності (40 % з 7.11.2006 року по 29.11.2008 року, 2 група інвалідності), ступінь
порушення життєвих зв'язків позивача, характер додаткових зусиль для
організації життя, позивачу протипоказана важка фізична праця в умовах професійної шкідливості, тому, виходячи із
принципів справедливості, проголошених ст. 41
Конвенції про захист прав людини й основних свобод, суд оцінює моральну шкоду у
розмірі 20000 гривень. Суд вважає доведеним, що
позивачеві наслідками професійного захворювання
заподіяна моральна шкода, що він випробовував і продовжує випробовувати стрес, фізичні та моральні страждання, змушений постійно
лікуватися, професійне захворювання призвело до необоротних наслідків -
частковій втраті працездатності, зміні емоційного стану, зміні способу життя й потребують від його додаткових зусиль для її
організації. Суд не приймає до уваги пояснення представника
відповідача про те, що позивач вже отримав грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди, оскільки ним раніше отримано у
відшкодування моральної шкоди в наслідок травми
на виробництві 2004 року, а не по професійному захворювання.

Суд вважає доводи відповідача, оспорюючого позовні вимоги необгрунтованими,
оскільки правовідносини виниклі до прийняття
Закону України "Про бюджет", які цим законом не регулюються. Ст.34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань, що призвели втрату працездатності", який
передбачає відшкодування моральної шкоди в наслідок втрати професійної працездатності при виконанні трудових обов'язків діє на
теперішній час. Цей закон не може бути змінений
яким-небудь іншим, крім як внесення змін та доповнень до нього у відповідному порядку. Право позивача на відшкодування моральної шкоди
не може залежати від бюджетного фінансування. Позивачу встановлена стійка втрата
працездатності у зв'язку з професійним захворюванням,
тому через ст.34 п. З Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань, що призвели втрату працездатності" він не зобов'язаний проходити МСЕК для
визначення моральної шкоди. Згідно ст.21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних
захворювань, що призвели втрату працездатності" при настанні страхового
випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний в установчому законом порядку грошову суму за
моральну шкоду при наявності факту спричинення шкоди
потерпілому, що встановлено у судовому засіданні та своєчасно та у повному
обсягу шкоду, спричинена працівнику в наслідок ушкодження його здоров'я. Згідно ст.22 Конституції України у разі
прийняття нових законів або внесення змін до діючих законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Посилання відповідача на строки позовної давності, передбачені
ст.233 КЗпП України, є не спроможними, так як позивач
не перебуває у трудових відносинах з відповідачем. Крім того, згідно ст. 268 ЦК України на вимоги, які витікають з порушення особистих
немайнових прав позовна давність не розповсюджується. Не встановлені строки
позовної давності по спорам про відшкодування моральної шкоди і Законом України "Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних  випадків
на виробництві  і  професійних
захворювань,  що  призвели
втрату

3

працездатності".

Сторони від сплати судових витрати
звільненні.

Керуючись ст. 22 Конституції України, ст. 41 Конвенції про захист прав
людини й основних свобод, ст.ст. 21, 34
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань, що призвели втрату
працездатності", ст.ст.10, 57, 60, 88, 212, 215 Цивільного Процесуального
Кодексу України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і
профзахворювань України в місті Шахтарську на користь ОСОБА_1 у
відшкодування моральної шкоди 20000 гривень.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
Апеляційний суд Донецької області.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення через
Шахтарський міськрайонний суд Донецької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження через
Шахтарський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення ухвалене в дорадчій кімнаті в єдиному екземплярі.