Справа 22ц-8596 Головуючий у 1 інстанції Кудіна А.С.
Категорія 34 Доповідач Солодовник О.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року м. Донецьк

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Денисенко Л.Л., суддів Солодовник О.Ф., Лоленко А.В.,

при секретарі Баранові В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування удочеріння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харцизького міського суду Донецької області від 12 жовтня 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування удочеріння відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд з тих підстав, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи.

Відповідачка та її Представник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції постановлено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального законодавства.

Судом першої інстанції встановлено 06 жовтня 1995 року сторони зареєстрували шлюб (а.с. 9). Згідно з рішенням виконкому Харцизької міської ради № 50/1 від 07 лютого 1996 року позивач удочерив дочку відповідачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7, 8, 10). З червня 2003 року сторони припинили подружні відносини, після чого позивач спілкувався з донькою ОСОБА_3. 06 вересня 2005 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5). Після розірвання шлюбу позивач припинив спілкування з дитиною. Позивач 10 лютого 2006 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 (а.с. 6).

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1, відповідачку ОСОБА_2, її представника ОСОБА_5, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно з ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

На підставі ч.ч.3, 4, 5 ст. 232 СК України з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права

і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Згідно з ч.1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:

1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання;

2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення;

3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача,

стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання

усиновлювачем своїх батьківських обов'язків.

Відповідно з ч.3 с 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, щодо того, що між ним і дитиною склалися, незалежно від його волі, стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов'язків, наприклад, що відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, тощо.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано вважаючи, що скасування удочеріння негативно вплине на дитину, суперечить інтересам дитини, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При встановленні зазначених фактів і ухваленні рішення судом не було порушено норм процесуального права та правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги необгрутовані і не спростовують висновків суду.

У відповідності до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Харцизького міського суду Донецької області від 12 жовтня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили цією ухвалою.