У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 грудня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВАТ НАСК “Оранта” про стягнення страхових коштів в зв'язку із
захворюванням, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 8 серпня 2007 року,

встановила:

У  травні 2006 року позивач звернувся
в суд із зазначеним позовом,  мотивуючи
його тим, що експертним висновком військово-лікарняної комісії УМВС України в
Кіровоградській області від 4 березня 2003 року йому встановлено причинний
зв'язок захворювання з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих
чинників, пов'язаних з виконанням службових обов'язків з ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
14 листопада 2005 року він отримав третю групу інвалідності, що
підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (1 категорія).

Зазначав, що 15 листопада 2005 року подав зібрані документи до відділу
кадрів МВС України в Кіровоградській області щодо подання заяви НАСК “Оранта”
для виплати йому страхової суми внаслідок отримання захворювання при виконанні
службових обов'язків за висновком МСЕК.                                   18 листопада
2005 року відділом кадрів МВС України в Кіровоградській області йому
повідомили, що НАСК “Оранта” відмовлено у прийнятті його документів. Після
чого, 21 грудня 2005 року позивач подав зазначені документи безпосередньо до
НАСК “Оранта”, які за вказівкою директора були прийняті.

Вказував, що НАСК “Оранта” видано розпорядження про виплату йому   страхової суми - 21870 грн., однак при цьому
розмір нарахування страхових виплат був нарахований не на підставі розміру
грошового утримання, зазначеного у відповідній довідці від 12 грудня 2005 року,
а з урахуванням  лише четвертих її
складових, хоча у довідці зазначено 8 складових.

Просив суд визнати незаконними дії посадових осіб відповідача щодо
несвоєчасного прийняття документів, невірного нарахування та виплати йому
страхової суми та відшкодувати з відповідача на його користь страхову суму у
розмірі трирічного грошового утримання, що становить 99557 грн. 28 коп. та з
посадових осіб моральну шкоду в розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від                                 6 червня 2007
року позов задоволено частково. Зобов'язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу страхову суму,
передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1991 року № 59
з урахуванням розміру місячного грошового утримання - 2765 грн., зазначеного у
довідці про місячне грошове утримання від 12 грудня 2005 року. В іншій частині
позову відмовлено.

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від                                  8 серпня 2007
року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від                 6 червня 2007 року скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У поданій
до Верховного Суду України касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від                8 серпня 2007 року та залишити
в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не    може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається,
що оскаржуване судове рішення
постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права та
передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його обов'язкового скасування
відсутні.

Керуючись ст. ст. 331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від                                      8 серпня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк