Справа
№22-ц-4313//2007р.                                             Головуючий
1 інстанції Попрас В.О.
Категорія: стягнення збитків                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04
вересня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого -
Ізмайлової Г.М.

Суддів                                                      -
Шевченко Н.Ф.,  Кружиліної О.А.

При
секретарі - Андрійко О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника позивача
ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.
Харкова від 18 червня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Держави
Україна в особі Президента України,
відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний Банк
України»,  Харківської філії ВАГ
«Державний ощадний Банк України» про встановлення права на отримання
заощаджень,  повернення вкладів,  стягнення матеріальних збитків і моральної
шкоди,

встановила:

25
травня 2007 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Держави Україна в
особі Президента України,  ВАТ «Державний
ощадний Банк України»,  Харківської філії
ВАТ «Державний ощадний Банк України» про встановлення права на володіння,  користування,
розпорядження і отримання грошових вкладів,  повернення вкладів у їх реальній вартості І
сумі 227 млн. 955 грн.,  344 грн. 47
коп.,  стягнення матеріальних збитків і
моральної шкоди.

Ухвалою
судді Київського районного суду м.
Харкова від 04 червня 2007 року позов залишено без руху з наданням
строку до 17.06.2007р. для виправлення його недоліків.

Ухвалою
судді Київського районного суду м.
Харкова від 18 червня 2007 року позов ОСОБА_2 визнано неподаним і
повернуто останній.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1  просить скасувати ухвалу судді,  посилаючись на те,  що вона постановлена з порушенням норм
процесуального закону.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 119 ЦПК України позовна заява
повинна містити в собі: точну назву позивача і відповідача,  їх місце проживання або знаходження,  зміст позовних вимог,  виклад обставин,  якими позивач обґрунтовує свої вимоги,  зазначення доказів,  що стверджують позов.

Залишаючи
позов без руху та вважаючи його неподаним,
суддя послався на норми Кодексу адміністративного судочинства та виходив
з того,  що у наданий строк повивач не
усунув недоліки позову,  не додав
письмових доказів,  які б підтверджували
вимоги.

З таким
висновком судді першої інстанції погодитись не можна,  оскільки заявник звернувся до суду на
підставі норм цивільного законодавства та йому запропоновано виконати
вимоги,  які не передбачаються  ст.
119 ЦПК України.

Крім
того,  відповідно до роз'яснень
Верховного Суду України в постанові Пленуму „Про   практику
застосування   судами   процесуального      законодавства   при
розгляді

цивільних справ по першій інстанції" від 21 грудня 1990 року № 9 заява
не може бути визнана неподаною та повернута за мотивами ненадання доказів.

За таких
обставин ухвала судді районного суду постановлена з порушенням вимог чинного
цивільно-процесуального законодавства України,
а тому підлягає скасуванню і направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про відкриті я провадження у справі.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  312,  313,
315,  317 ЦП К України,  судова колегія ,

ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника позивача ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу судді Київського районного суду М. Харкова від 18 червня 2007 року

скасувати,  справу повернути в той же
суд для вирішення питання про відкриття

провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно,  проте може бути

оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня її проголошення

безпосередньо
до Верховного Суду України.