Справа №33ц 3199кс-07
Головуючий у першій інстанції  Мельник А.В.
Доповідач Новодворська О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Новодворської
О.І.,  Висоцької В.С. , Олєйникової
Л.С.  розглянувши в попередньому судовому
засіданні в м.  Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю „Нотінгем
Хауз",  Товариства з обмеженою
відповідальністю „Миколаївський глиноземний завод",  Товариства з обмеженою відповідальністю
Компанія „Алюміній України" про визнання недійсним звіту оцінки 2% пакета
акцій Відкритого акціонерного товариства „Миколаївський глиноземний
завод",  стягнення збитків та
визнання недійсним договору за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
16 лютого 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 26 травня 2006 року

встановила:

У грудні
2004 року представники неповнолітнього ОСОБА_3 в його інтересах звернулися до
суду з позовом до ТОВ „Нотінгем Хауз" - відповідача по справі про визнання
недійсним звіту,  який був ним виконаний
про оцінку 2% пакету акцій ВАТ „Миколаївський глиноземний завод" та стягнення
збитків у розмірі 553, 5 грн.,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,
що відповідно до вищезазначеного звіту вартість однієї акції без
врахування ПДВ складає 0, 09 грн.,  разом
із тим номінальна вартість однієї акції складала 0, 25 грн.,  виходячи з вартості пакету акцій ВАТ
„Миколаївський глиноземний завод",
яка була визначена при здійснені його продажу Фондом державного майна
України 29 травня 2000 р. ринкова вартість однієї акції на той період складала
1, 23 грн.. оскільки з моменту оцінки акцій,
яка була здійснена Фондом держмайна України і до часу проведення оцінки
відповідачем - ТОВ „Нотінгем Хауз" пройшло більше трьох років,  основні показники ВАТ „Миколаївський
глиноземний завод" на думку позивачів збільшилися щонайменше втричі,  а тому вартість однієї акції ВАТ
„Миколаївський глиноземний завод" повинна була скласти 3, 69 грн. і на
думку позивачів звіт про оцінку вартості 2 % акцій ВАТ „Миколаївський
глиноземний завод" повинен бути визнаний недійсним на підставі  ст.
203 ЦК України.

Доповнивши
позовні вимоги,  просили суд визнати
недійсним договір № 04-620 від 03 березня 2004 року про проведення оцінки акцій
ВАТ „Миколаївський глиноземний завод".

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
16 лютого 2006 року,  залишеним без зміни
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
26 травня 2006 року,  у задоволенні
позову відмовлено.

ОСОБА_1
звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою,  в якій просить скасувати судові рішення та
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень,  виходячи з
наступного.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог,  місцевий
суд виходив із того,  що позивачем не
було надано доказів для визнання недійсною проведеної відповідачем оцінки
майна,  та що діями відповідачів ОСОБА_3
заподіяно шкоду.

Такий
висновок зроблений судом на підставі встановлених обставин,  підтверджених висновками судово - економічної
експертизи від 25.06.2006 року та іншими зібраними по справі доказами,  та з урахуванням вимог закону.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з висновками місцевого суду та залишив його рішення
без змін.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,
рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням судом апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права,  а також відсутні передбачені ч. 1 ст,  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргою ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
16 лютого 2006 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 26 травня 2006 року    залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.