Справа
22ц-2981/08                                    Головуючий
суддя першої інстанції Романенко В.В.
Суддя-доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23   квітня
2007   року   колегія
суддів   судової   палати
в   цивільних   справах Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим у складі:

головуючого,
судді    М'ясоєдової Т.М.,

суддів    Кирюхіної М.А., Руснак А.П.,

при
секретарі    Галіч Ю.Є.,

з участю:
представника відповідача ОСОБА_1.,

прокурора
Туробової Г.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за
позовом   заступника прокурора м. Ялти в
інтересах держави в особі Ялтинської міської ради, Державної інспекції з
контролю за використанням і охороною земель АР Крим до ОСОБА_2 про звільнення
самовільно зайнятої земельної ділянки  ,
за апеляційною скаргою    ОСОБА_2 на рішення
Ялтинського міського суду АР Крим від 30 листопада 2007 року ,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник
прокурора м. Ялти в інтересах держави в особі Ялтинської міської ради та
Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель АР Крим
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
в якому просить зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку орієнтовною площею 0,047 га, розташовану в районі будинку АДРЕСА_1 в
місті Ялті, шляхом знесення сараю та стягнути з відповідача судові витрати по
справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що працівниками Державної інспекції з
контролю за використанням та охороною земель АР Крим 26 вересня 2007 року в
ході проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства було
виявлено , що відповідач використовує земельну ділянку за вказаною адресою без
правовстановлюючих документів, оскільки зазначена ділянка у власність, або
користування ОСОБА_2. не передавалась.

Рішенням
Ялтинського міського суду АР Крим від 30 листопада 2007 року позов Заступника
прокурора м. Ялти задоволений . Зобов'язано ОСОБА_2. звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку орієнтовною площею 0,047 га, що розташована за
адресою: місто Ялта, АДРЕСА_1шляхом знесення сараю. Стягнуто з ОСОБА_2. на
користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
сумі 7 грн.50 коп. і судовий збір в сумі 8 грн.50 коп..

Не погодившись з
вказаним рішенням суду, ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, в якій ставить
питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення, яким в
задоволенні позовних вимог заступнику прокурора м. Ялти відмовити. Апеляційна
скарга мотивована тим, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального
права, по неповно з'ясованим обставинам , без урахування того, що ним була
повністю додержана процедура
оформлення земельної ділянки.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, цояснення представника відповідача ОСОБА_1., прокурора
Туробової Г.С., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Згідно зі
статтею 303 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Ухвалюючи
рішення про задоволення.позовних вимог заступника прокурора м. Ялти, суд першої
інстанції виходив с
того, що вони обґрунтовані.

Між тим, з
такими висновками суду погодитися не можна з наступних підстав . Згідно  статті 13
Конституції України земля, що знаходиться в межах  території України є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють
органи державної влади і органи місцевого самоврядування.

У відповідності
з вимогами ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст
належить розпорядження землями територіальних громад і передача земельних
ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

На підставі
частини 1 статті 116 цього Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права
власності та права користування земельними ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних
ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх
повноважень.

Положеннями
статті 118 наведеного Кодексу передбачено, що громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або
комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до
відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає заяву і в разі згоди на передачу земельної
ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення.

У відповідності
зі статтею 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та
охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель
здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади із питань земельних
ресурсів.

Таким органом на
території АР Крим є Державна інспекція з контролю за використанням та охороною
земель АР Крим , що діє відповідно до Положення про Державну інспекцію з
контролю за використанням і охороною земель.

Як вбачається з
матеріалів справи , 26 вересня 2007 року при проведенні перевірки дотримання
вимог земельного законодавства робітниками Державної інспекції з контролю за
використанням та охороною земель було встановлено, що земельною ділянкою
орієнтованою площею 0,047 га
в районі будинку АДРЕСА_1 в місті Ялті, на якій розташований сарай, без
правовстановлюючих документів користується ОСОБА_2. у зв'язку з чим останньому
виданий припис №010092 про усунення допущеного порушення земельного
законодавства і постановою №10-3471 від 28 вересня 2007 року відповідача
притягнуто до адміністративної відповідальності.

При розгляді
суперечки , суд дійшов висновку , що власником спірної земельної ділянки є
Ялтинська міська рада, а ОСОБА_2. самовільно зайняв цю ділянку і добровільно її
не звільнив і не демонтував самовільно встановлений сарай.

Вимогами статті
90 ЗК України передбачено, що порушені права власників земельних ділянок
підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Самовільно
зайняті земельні ділянки підлягають у відповідності зі статтею 212 наведеного
Кодексу поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування
витрат за час незаконного користування.

З членської книжки
ОСОБА_2. на а.с. 22 слідує, що 20 березня 1993 року він прийнятий в Садівниче
товариство «Дарсановський спуск» і йому виділена садівнича ділянка НОМЕР_1
розміром 3 кв.м..

Садівничо-городницьке
товариство «Дарсановський спуск» зареєстроване виконкомом Ялтинської міської
ради 27 липня 2002 року (а.с.23).

Рішенням 35
сесії 4 скликання Ялтинської міської ради № 418 від 5 жовтня 2005 року ОСОБА_2.
відмовлено в передачі земельної ділянки у власність для ведення садівництва,
оскільки генпланом міста Ялти не передбачено використання земель міста для
ведення садівництва та рекомендовано звернутися з заявою для передачі землі під
будівництво жилого будинку(а.с.25,27).

Суду першої
інстанції відповідачем ОСОБА_2. були надані матеріали на розробку проекту
відводу земельної ділянки площею 0,0470 га під будівництво житлового будинку і
господарських споруд в районі будинку АДРЕСА_1 в місті Ялті (а.с.28-36).

В судовому
засіданні Ялтинського міського суду 28 листопада 2007 року представник
Ялтинської міської ради Яворський А.Л. пояснив, що ОСОБА_2. всі документи
зібрані і можливо будуть розглянуті сесією Ялтинської міської ради і буде
наданий дозвіл (а.с. 39).

За таких
обставин колегія суддів вважає висновки суду про самовільне зайняття ОСОБА_2.
спірної земельної ділянки помилковими , оскільки це не відповідає матеріалам
справи   і фактичним обставинам.

В даному випадку
має місце використання ОСОБА_2. земельної ділянки без правовстановлюючих
документів, а не її самовільне зайняття.

З урахуванням
того, що судом першої інстанції при вирішенні суперечки не був встановлений
дійсний власник земельної ділянки і його не притягнуто до участі у справі , чим
порушені його законні права і охоронювані законом інтереси , не визначене
цільове призначення спірної ділянки, рішення суду не можна визнати законним і
обґрунтованим і воно підлягає скасуванню на підставі пункту 4 статті 311 ЦПК
України, оскільки суд допустив суттєве порушення норм процесуального права і
вирішив питання про права і обов'язки особи, яка не брала участі у справі.

З урахуванням
наведеного, керуючись пунктом 4 статті 311, статтями 303,308,313. 315,317
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів судової колегії з
цивільних справ Апеляційного суду АР Крим,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення
Ялтинського міського суду АР
Крим  від 30 листопада 2007 року
скасувати і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України у двохмісячний строк
з дня набрання нею законної сили.