Справа № 22ц - 446/07                                             Головуючий
у 1 інстанції Гапончук В.В..
- 24                                                           Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

7 червня
2007 року                                                                           місто
Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Расевича С.І.,

суддів Киці
С.І., Свистун О.В.

при
секретарі Гордійчук І.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора
Любе-шівського району в інтересах Любешівського міжгосподарського
спеціалізованого лісогос­подарського підприємства до ОСОБА_1та ОСОБА_2про
стягнення заподіяної шкоди в сумі 983,43 грн. за апеляційною скаргою ОСОБА_2на
рішення Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2007
року.

Особи, які
беруть участь у справі: прокурор - ОСОБА_3, ОСОБА_4;

позивач -
Любешівське міжгосподарське спеціалізоване лісогосподарське підприємство;
представник позивача - ОСОБА_5; відповідач - ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Колегія суддів

встановила:

Рішенням
Любешівського районного суду Волинської області від 28 березня 2007 року
задоволено позов прокурора Любешівського району в інтересах Любешівського міжго­сподарського
спеціалізованого лісогосподарського підприємства (далі - Любешівське МСЛП) і
постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_1. та ОСОБА_2. 983,43грн. запо­діяної
шкоди та 30 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2. просить скасувати вказане судове рішення
і постановити нове про відмову в позові, посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи. Вважає, що він не вчиняв самовільної порубки
дерев породи сосна і тому не повинен нести ніякої відповідальності.

Судом
першої інстанції встановлено, що відповідачі ОСОБА_1та ОСОБА_2. 1 листопада 2006
року вчинили самовільну порубку дерев породи сосна об'ємом 1,3 м3 в
ква­рталі № 22 виділу № 4 Залізницького лісництва, внаслідок чого своїми
спільними діями за­подіяли лісовому господарству матеріальну шкоду в розмірі
983,43 грн.

Колегія
суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а
рішення Любешівського районного суду від 28 березня 2007 року залишенню без
змін ви­ходячи з наступних підстав.

Зі
змісту ст. 105 Лісового Кодексу України вбачається, що особи, винні у незакон­ному
вирубуванні та пошкоджені дерев і чагарників несуть, зокрема, цивільно-правову
від­повідальність.

Вирішуючи
спір про відшкодування шкоди, заподіяної лісопорушенням, суд вихо­див з
презумпції вини правопорушника, що передбачено статтею 1166 ЦК України.

Так,
відповідно до частин 1 та 2 зазначеної статті майнова шкода, завдана непра­вомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодову­ється в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не
з її вини.

Таким
чином, позивач не повинен доводити наявність вини відповідачів у заподі­янні
шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідачі повинні
довести, що у їх діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Як
вбачається з матеріалів справи, Любешівським МСЛП зафіксоване вчинення
відповідачами 1 листопада 2006 року у 22 кварталі 4 виділу Залізницького лісництва
лісопо-рушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, в результаті чого були незаконно
зрубані дерева сос­ни сироростучої в кількості 6 штук об'ємом 1,3 м3. Даний
факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення вимог
лісового законодавства.

Відповідач
ОСОБА_2. не надав суду жодного належного, достовірного і допус­тимого доказу на
підтвердження своїх заперечень.

Відповідно
до ст. 107 Лісового Кодексу України підприємства, установи, організа­ції і
громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок
порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених
законодавством України.

Вартість
завданої діями відповідачів шкоди становить 983,43 грн., який визначе­ний
згідно постанови Кабінету Міністрів України від 5 грудня 1996 року № 1464 „Про
за­твердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому
господарству".

Згідно
ч. 1 ст. 1190 ЦК України
особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть
солідарну відповідальність перед потерпілим.

Враховуючи
наведене, Любешівський районний суд обґрунтовано прийшов до ви­сновку про
вчинення відповідачами лісопорушення та стягнув солідарно з відповідачів за­вдану
ними лісовому господарству матеріальну шкоду в сумі 983,43 грн.

Не дають
підстав для зміни чи скасування рішення суду показання свідків ОСОБА_6. та
ОСОБА_7. про те, що відповідач ОСОБА_2. 1 листопада 2006 року весь вечір
перебував вдома, оскільки вони є суперечливими і спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у рі­шенні.

Оскаржуване
рішення постановлене з додержанням вимог матеріального і проце­суального права,
підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст.
307, 308, 314 ЦПК України, колегія судців

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відповідача ОСОБА_2відхилити, а рішення Любешівського районного суду
Волинської області від 28 березня 2007 року в даній справі залишити без змін,
замінивши в резолютивній частині рішення цифри „30" словами „по
п'ятнадцять".

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до судової палати у цивільних справах
Вер­ховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили.