АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                                                                      м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
у складі:

Головуючого:
Копаничук С. Г

Суддів: Нікушина
В.П.,  Гуцола П, П.

При секретарі:
Шевчук Л. В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,  Майданської сільської ради Вінницького району
про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки,  відшкодування матеріальної та моральної шкоди
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1та Майданської сільської ради про
поновлення прав на користування земельною ділянкою в зв'язку з переходом права
власності на будинок,  за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11
травня 2007 року,  якою відмовлено в
перегляді судового рішення цього ж суду від 22 березня 2004 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2
звернувся до суду про перегляд рішення суду від 22 березня 2004 року,  яким було частково задоволено позов ОСОБА_1 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та Майданської сільської ради,  Вінницького району про повернення самовільно
зайнятої земельної ділянки,
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,  а також відмовленоОСОБА_2в задоволенні його
зустрічного позову до ОСОБА_1. та Майданської сільської ради про поновлення
прав на користування земельною ділянкою в зв'язку з переходом права власності.

Справа
№22-1374                                                                      Категорія:
33

Головуючий у
суді І інстанції: Бондаренко О.І. Суддя-доповідач: Нікушин В.П.

Дане
судове рішення було предметом судового розгляду апеляційного та касаційного
судів і залишене без змін.

Ухвалою
суду першої інстанції ОСОБА_2відмовлено у перегляді судового рішення.
Відмовляючи в задоволенні заяви суд виходив із того ,  що обставини на які посилався заявник у своїй
заяві не нововиявленими тому що вони були предметом дослідження при винесенні
рішення від 22 березня 2004 року і про їх існування знав заявник.

Не
погоджуючись з ухвалою ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній
скарзі він просив скасувати ухвалу,
постановивши нову ухвалу,  якою
задовольнити його заяву про перегляд рішення суду від 22 березня 2004 року.

Обґрунтовуючи
свої вимоги ОСОБА_2 посилався на те,  що
суд при розгляді його заяви безпідставно не визнав нововиявленими обставинами
шість обставини,  наведених ним у заяві і
зокрема при винесені рішення,  не було
відомо про те,  що станом на 14 серпня
1958 року присадибна ділянка на якій знаходиться придбаний 30 жовтня 1989 року
ним будинок ,  становила 0, 30 га і
жодного рішення про її зменшення або ж вилучення з того часу не приймалось. За
яких обставин її було зменшено суд не дослідив.

Крім
цього він стверджував,  що судом не
розглядались обставини щодо виготовлення технічної документації на земельну ділянку
поАДРЕСА_1,  адже такої документації не
виявлено,  а також не перевірялось місце
знаходження спірної ділянки та можливість її надання для обслуговування будинку
ОСОБА_1.

Ухвалу
він вважає незаконною і тому,  що в
порушення вимог ч. 1  ст.  365 ЦПК України його представник не був
належним чином повідомлений про час та місце розгляду заяви.

Колегія
суддів заслухавши доповідача,
ОСОБА_2,  який підтримав свою
апеляційну скаргу,  ОСОБА_1.,  перевіривши обґрунтованість апеляційної
скарги та законність ухвали дійшла до наступного висновку.

Суд
першої інстанції дійшов правильного висновку,
відмовившиОСОБА_2в задоволенні його заяви про перегляд справи за
нововиявленими обставинами.

Дійсно
обставини на які посилається ОСОБА_2 у своїй заяві були предметом судового
дослідження при винесенні рішення від 22 березня 2004 року. В заяві фактично
наводяться докази,  які стосуються цих
обставин. Для обізнаності заявника в існуванні цих доказів на час розгляду
справи не існувало будь яких перешкод об'єктивного характеру.

Твердження
заявника про те,  що рішення підлягає
перегляду в зв'язку з тим,  що
представник ОСОБА_1.,  який надавав їй
правову допомогу не є адвокатом і тому витрати з наданням ним допомоги не
підлягали стягненню і ця обставина йому стала відома після винесення рішення не
відповідає дійсності. В самому рішенні від 22 березня 2004 року зазначалось про
стягнення судових витрат за надання
юридичної   допомоги   суб'єктом
підприємницької   діяльності,    однак

ОСОБА_2 як в апеляційній
і так і
касаційній скаргах не ставив питання про скасування рішення в цій частині. Отже
дана обставина свідчить про юридичну необізнаність і не дає підстав для
визнання її,  як нововиявленою
обставиною.

Як
вбачається із матеріалів справи,  ОСОБА_2
про день розгляду заяви було повідомлено в попередньому судовому засіданні про
що в нього було відібрано розписку (а.с. 597) отже подальший розгляд заяви у
його відсутність цілком ґрунтується на нормах ЦПК України.

А тому
за наведених обставин та керуючись
ст.  ст. 308, 314,  315 ЦПК України,  колегія суддів палати у цивільних справах
апеляційного суду Вінницької області.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити    .

Ухвалу
Вінницького районного суду Вінницької області від 11 травня 2007 року про
відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового
рішення цього ж суду від 22 березня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили.

Справа
№22-1374                                                                       Категорія:
33

Головуючий у
суді І інстанції: Бондаренко О.І. Суддя-доповідач: Нікушин В.П.