Справа № 22-87307
інстанції: Доля В.А.
39                            Доповідач: Хилевич С.  В.
УХВАЛА

іменем України

22 серпня 2007 року                                                                                        м.   Рівне

Колегія суддів
Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого -
судді: Оніпко О.В.

суддів: Міщенко
О.А.,  Хилевича С.  В.,

при секретарі
судового засідання Чалій

за участю сторін
та їх представників

розглянула  у
відкритому  судовому  засіданні
цивільну  справу  за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського

міського суду
від 25 квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про притягнення
до

юридичної
відповідальності,

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду від 25 квітня 2007 року в позові ОСОБА_1. до
притулку для неповнолітніх служби в справах неповнолітніх Рівненської обласної
державної адміністрації та ОСОБА_2. про визнання наказу про накладення
дисциплінарного стягнення незаконним і притягнення до юридичної
відповідальності - відмовлено.

У
поданій апеляційній скарзі позивачка зазначає,
що суд першої інстанції не з'ясував усіх обставин,  що мають істотне значення для правильного
вирішення справи,  та порушив норми
процесуального права,  що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так,  всупереч заявлених вимог судом першої
інстанції розглянуто позов до притулку для неповнолітніх служби в справах
неповнолітніх Рівненської обласної державної адміністрації,  натомість позовна вимога адресована до
керівника цього закладу.

Вважає,  що місцевий суд не врахував тієї
обставини,  що праля ОСОБА_3.,  якій доручено частково обов'язки
кастелянки,  є дружиною завідувача
притулку ОСОБА_2.,  що свідчить про
незаконність наданих переваг. В зв'язку із цим вбачає в діях ОСОБА_2. ознаки
корупційного діяння.

Також
покликалася на порушення процедури дисциплінарного провадження,  оскільки на її вимоги про пояснення причин
розподілу обов'язків,  їй було
необґрунтовано відмовлено.

На
вказаних підставах просила апеляційний суд рішення Рівненського міського суду
від 25 квітня 2007 року скасувати і направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  які з'явилися в судове засідання,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів
дійшла висновку,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з такого.

Судом
першої інстанції при прийнятті до свого провадження позовної вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2. про притягнення до юридичної відповідальності,  який брав участь в справі як відповідач (а.с.  а.с.
89-91),  та при ухваленні рішення
не з'ясовано характер спірних правовідносин. Суд помилково прийняв до свого
провадження в

порядку цивільного судочинства та розглянув справу в цій частині
із застосуванням положень Цивільного процесуального кодексу України.

Як
вбачається з матеріалів справи,  і це
встановлено в судовому засіданні,  вимога
позивачки про притягнення ОСОБА_2 до юридичної відповідальності пов'язана із
притягненням відповідача до адміністративної відповідальності за вчинення
корупційних дій,  які,  на думку ОСОБА_1,
мають місце з боку ОСОБА_2.

Натомість,  положеннями цивільного судочинства не
передбачено розгляд таких вимог. Для вирішення питання про наявність в діях
особи корупційного діяння і притягнення його за такі дії до юридичної
відповідальності передбачено інші умови та порядок,  зокрема правилами Кодексу України про
адміністративні правопорушення та Закону України „Про боротьбу з
корупцією".

Виходячи
з положень ч.3  ст.  303 та п. 1 ч. 1  ст.
205 ЦПК України,  колегія суддів
вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги,  частково закривши провадження в справі.

Керуючись
п. 1 ч. 1  ст.  205,
ч.3  ст.  303,
п. 4 ч. 1  ст.  307,
ст.  ст.  310,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Рівненського міського суду від 25 квітня 2007 року в частині позовної вимоги
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про притягнення до юридичної відповідальності -
скасувати,  а провадження в справі в цій
частині - закрити.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею чинності.