Справа №22  ц 2765/2007
Головуючий у 1 інстанції Пасіка К.Г.
Категорія 01, 26                                                    Доповідач у 2 інстанції  Березовенко Р.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого        Лащенка В.Д.,

суддів    Березовенко Р.В., Оношко Г.М.

при секретарі       Степура Н.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської
області від 12 червня 2007"' року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3
частини квартири, -

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2007 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності в порядку спадкування
за заповітом на 2/3 частини квартири.

Рішенням
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 .   червня 2007
року в задоволенні її позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його як незаконне, і
просила ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційну скаргу обґрунтувала тим, що суд, відмовляючи в задоволені її
позову з підстав пропуску строку позовної давності, неповно встановив обставини, які мають значення для справи та неправильно
застосував норми

2

матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дішла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 05.03.1993 року на ім"я ОСОБА_4 було придбано квартиру АДРЕСА_1. Вказана квартира була придбана ОСОБА_4 під
час перебування в шлюбі з ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, ' після її смерті відкрилася спадщина на зазначену вище
квартиру. У встановлений законом строк
відповідачі - сини померлої - ОСОБА_3
та ОСОБА_2 звернулися з заявами про
прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак свідоцтва про право на спадщину не отримали. Спадкоємцем
після смерті ОСОБА_4 був також її
чоловік ОСОБА_5, який фактично
прийняв спадщину, оскільки постійно проживав
у спадковій квартирі, однак через тяжкий стан здоров"я, чого не заперечують сторони, не звернувся до нотаріальної
контори з заявою, і ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належну йому частину
спірної квартири, а саме: 1/2 частина
- як спільне майно подружжя та 1/6 частина успадкована після смерті дружини ОСОБА_4, а всьго спадщина
відкрилася на 2/3 частини квартири.

23 березня 2001 року ОСОБА_5 заповів належну йому
частину квартири позивачці ОСОБА_1, - яка після смерті діда, у
встановлений законом строк звернулася до нотаріальної
кантори з заявою про прийняття спадщини, однак Друга Васильківська державна нотаріальна контора
Київської області відповіддю за № 932
від 12 квітня 2003 року відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно,
посилаючись на те, що ...померлий
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, при житті не виділив свою частку у спільному майні подружжя та не подав заяву про її
виділення, • а правовстановлюючий
документ на квартиру виданий на ім'я його дружини ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначені обставини встановлені судом на підставі пояснень сторін та письмових
доказів.

Згідно ст. 213
ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

3

обгрунтованим. Законним є рішення,
яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з"ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні Відповідно до ст.
ст. 256-258 ЦК України
позовна давність - це трирічний строк, у межах якого особа може звернутись до
суду з вимогою про захист свого цивільного права # або інтересу.

Відповідно до ч.
1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Суд першої
інстанції в своєму рішенні вірно вказав, що відповідно до ст.ст. 256-258 ЦК України позовна
давність - це трирічний строк, у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а токож , що згідно ст.
261 ЦК України
перебіг позовної давності, якщо законом не
встановлено інше, починається від дня, коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Однак з
висновком суду про те, що позивачкою було пропущено строк позовної давності, у
зв"язку з чим їй було відмовлено в позові, колегія суддів погодитися не
може, оскільки позивачка у порядку та у строки встановлені законом, відповідно
до ст.ст. 548, 549 ЦК України
(в ред. 1963
року), прийняла спадщину.

Спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Спадкоємці, які прийняли спадщину у встановлений строк і встановленими законом
способами, можуть оформити свої спадкові права шляхом одержання у нотаріуса за
місцем відкриття спадщини свідоцтва про право на спадщину. Видача свідоцтва
спадкоємцям, які прийняли спадщину, відповідно до ст. 560 ЦК України (в ред. 1963 року), ніяким строком не обмежена - останні мають право
звернутися із заявою про його одержання у будь-який час після прийняття
спадщини.

За таких
обставин, колегія суддів визнає рішення таким, що ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права і що висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому воно є необгрунтованим
та незаконним і підлягає скасуванню
з ухваленням нового рішення, яким слід задовольнити позовні вимоги.

Оскільки відповідно до ст. 22 КзШС України ( в ред. 1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є
його спільною   сумісною   власністю.

4

Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і розпорядження цим майном.

Згідно ст. 23 КзШС України ( в ред. 1969 року) майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряжається за спільною згодою. При
укладенні угод одним з подружжя вважається, що він
діє за згодою другого з подружжя

Крім того ст. 28 КзШС України ( в ред. 1969 року) передбачає, що при поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, їх частки визнаються рівними.

Враховуючи наведене 1/2 частина спірної квартири належала ОСОБА_5, оскільки була придбана ОСОБА_4 під час шлюбу в інтересах сім"ї, а тому являлася спільною
сумісною власністю подружжя.

Виходячи з цього
спадкова маса, яка залишилася після смерті ОСОБА_4
складалася з 1/2 частини спірної квартири,
яка повинна бути розділена між спадкоємцями за законом-ОСОБА_5,ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках,
тобо по 1/6 частині, кожному. З урахуванням цього спадкова маса, яка залишилася після смерті ОСОБА_5 становить 2/3
частини (1/2+1/6) спірної квартири, право власності на яку повинно бути визнано в порядку спадкування за заповітом за
позивачкою.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня
2007 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права
власності в порядку спадкування за заповітом на 2/3 частини квартири -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку
спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_5 на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в

5

порядку
спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку
спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 на 1/6 частину
квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двох
місяців з дня набрання законної сили може бути оскаржене до Верховного Суду
України.