Справа
№22Ц-1557/2007                              Головуючий
01,  02,  05                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2007 року колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів: Мережко
М. В.,  Данілова О.М. ,

при секретарі Колесник Н.І. розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скар­гою ОСОБА_2 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим будинком.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів

встановила:

У
вересні 2006 року
ОСОБА_1звернувся до суду з вказаним позовом,
вимоги яко­го обґрунтовував тим,
що був власником жилого будинку АДРЕСА_1.
Користуватись цим будинком йому заважав сусід- ОСОБА_2,  який в порушення будівельних норм та плану
забудови на своїй земельній ділянці облашту-вав майданчик для компосту та звів
сарай для утримання худоби і птиці. У зв'язку з незнач­ною відстанню між цими
господарськими спорудами та будинком позивача сім'я останнього постійно
відчуває значний шум та запах.

З огляду
на це,  ОСОБА_1просив суд усунути
перешкоди у користуванні будинком шляхом зобов'язання ОСОБА_2 перенести
майданчик для компосту та сарай для утри­мання худоби і птиці на відстань,  як б унеможливлювала поширення до будинку
позивача шуму та запаху.

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду від 14
березня 2007 року
позов задово­лений. Зобов'язано відповідача перенести майданчик для компосту у
глибину двору на від­стань не менше 20
метрів від жилого будинку позивача,
сарай для утримання худоби і птиці -
на відстань не менше 12
метрів.

В
апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове,  яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні
заявленого ним позову. Посилається на те,
що,  ухва­люючи оскаржуване
рішення,  суд допустив неповноту у
встановленні обставин,  які мають
значення для правильного вирішення спору. Зокрема,  залишив поза увагою те,  що господар­ські будівлі,  які позивач просить перенести,  були зведені ОСОБА_2 28 років тому у
відповідності до типового плану забудови вул.
Суворова в с.  Іванків Бориспільського райо­ну. Сусіди розпочали
будівництво лише у 2000 року без
встановлення спільних меж земель­них ділянок,
з приводу чого ОСОБА_2 неодноразово звертався до позивача та поперед­ніх
власників його будинку.

Крім
того,  суд не надав оцінку довідці
Бориспільської районної санітарно-епідеміоло­гічної станції №03/-104-17 від 4 січня 2007 року,  неналежним чином застосував до спірних
правовідносин ДБН 79-92,  у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про
недостатню відстань сараю для утримання худоби і птиці до будинку ОСОБА_1

Свої
заперечення на наведені доводи апеляційної скарги позивач до апеляційного суду
не подав.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1є власником
будинку АДРЕСА_1. Закріплена
за будинком земельна ділянка межує з земель­ною ділянкою ОСОБА_2  який на ній звів майданчик для компосту та
сарай для утри­мання худоби і птиці.

За
правилами  ст. 391 ЦК України та ч.2  ст. 48 Закону України „Про власність"
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та роз­поряджання своїм майном,
тобто,  вимагати усунення
будь-яких порушень його права,  хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

З
матеріалів позовної заяви та пояснень ОСОБА_1 вбачається,  що з майданчика для компосту та сараю для
утримання худоби і птиці,  які належать
ОСОБА_2,  поширюються запах та шум,  який заважає ОСОБА_1 та його сім'ї
користуватись будинком та закріп­леною за ним земельною ділянкою.

Наведені
перешкоди обумовлені незначною відстаню між майданчиком для компосту,  сараєм для утримання худоби і птиці,  які належать відповідачу,  та будинком позивача. У від­повідності до
листа головного державного санітарного лікаря Бориспільського району ОСОБА_3№1547 від 29 вересня 2005 року така
відстань не відповідає вимогам до необхід­них санітарних розривів.
Зокрема,  відстань від сарая для утримання худоби
і птиці до бу­динку ОСОБА_1 становить 5,
5 м. ,  тоді як необхідними видаються 12 м.  Від майданчика для компосту - 16, 1 м. ,  тоді як необхідними є 20 м.

Доводи,  які навів ОСОБА_2 в поданій ним апеляційній
скарзі,  наведене не спрос­товують:
посилання на те,  що майданчик для
компосту та сарай для утримання худоби і пти­ці зводились відповідачем у
відповідності до типового плану забудови вул.
Суворова в
с.  Іва­нків
Бориспільського району,  спростовується
листом начальника державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільського
району ОСОБА_4 №26 від 28 вересня 2005 року,
зі змісту якого вбачається,  що
всі господарчі споруди були збудовані ОСОБА_2 з порушенням вимог будівельного
паспорту.

У
зв'язку з цим,  колегія судців
погоджується з висновком суду про те,  що
майданчик для компосту та сарай для утримання худоби і птиці,  які належать ОСОБА_2,  порушу­ють право ОСОБА_1 користуватись
власним будинком,  яке може бути
відновлене лише шляхом перенесення цих господарчих споруд на встановлені в
оскаржуваному рішенні суду відстані.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню,  рішення суду
- залишенню без
змін.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,
п.1 ч.1  ст.
307,   ст.  ст. 308,
313-315,  317 та 319 ЦПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
суду може бути оскаржена-до Верховного Суду України протягом двох місяців з
моменту її проголошення.