Справа № 22-3656                                                         Головуючий
2007 р.                                                                       Нестеренко
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                                                                 м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:     Стрелець Л.Г.

Суддів :                Городовенка В.В.

Бондаря В.О.

При
секретарі:   Тахтаул О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 в особі
представника ОСОБА_2

на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від "05" липня
2007 року по справі за позовом

приватного
підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-ті особи: відкрите акціонерне товариство
„Запорізький завод „Перетворювач", відкрите акціонерне товариство
„Автотехсоюз", орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації", про визнання дійсним договору оренди та визнання права
власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні нерухомим майном, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2007 року приватний підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом, в якому зазначає, що між орендодавцем ВАТ „Перетворювач" та нею в
якості орендаря 31.05.2002р. було укладено договір оренди з правом викупу
№5/444, згідно з яким орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежиле
приміщення - склад допоміжних матеріалів №81 (інвентарний №10800) вартістю
132015 грн. 98 коп., розташований за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_1.

25.05.2006р. між ВАТ „Перетворювач" та ВАТ „Автотехсоюз" було
укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого
по АДРЕСА_1, в тому числі складу допоміжних матеріалів №10800.

ВАТ „Автотехсоюз" будучи попередженим про наявність договору оренди
між ВАТ „Перетворювач" та позивачем, уклало 14.03.2007р. договір купівлі-продажу
складу допоміжних матеріалів №10800 з ОСОБА_3

У відповідності до ч.1 ст. 770 ЦК
України у разі зміни власника речі, переданої у найом, до нового власника
речі переходять всі обов'язки наймодавця. Відповідні застереження зазначені в
п.8.2 договору оренди.

Відповідно до п.6.1 договору оренди право власності на об'єкт оренди
переходить до орендаря після внесення ним орендодавцю всієї належної суми, яка
дорівнює вартості наданого в оренду майна.

За договором оренди позивач сплатив на користь ВАТ „Перетворювач"
55478 грн. 54 коп., на користь ВАТ „Автотехсоюз" - 76537 грн. 98 коп., що
в цілому дорівнює вартості орендного майна, тому просить визнати договір оренди
дійсним та визнати за ним право власності на об'єкт орендного майна - склад допоміжних
матеріалів №81 (інвентарний №10800).

ОСОБА_3 в зустрічному позові вказує, що він є добросовісним набувачем
спірного нежилого приміщення. Оскільки склад допоміжних матеріалів №81
знаходиться в користуванні ОСОБА_1,
він не має змоги використовувати приміщення за цільовим призначенням, чим
порушуються його права. Просить суд зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні приміщенням звільнивши
його.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2007 року в
задоволенні позовних вимог приватному підприємцю ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному
обсязі, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши
обставини справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України апеляційний суд за наслідками
розгляду апеляційної скарги може скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення згідно ст.309 ЦПК України є
неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Згідно ч.2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках
скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо дійсності
договору оренди від 31.05.2002р., суд першої інстанції виходив з того, що
рішенням господарського суду Запорізької області від 26.03.2007р., яке набрало
чинності, у визнанні дійсним вказаного договору оренди ОСОБА_1 було відмовлено.

Між тим, такий висновок суду першої інстанції не відповідає дійсним
обставинам справи.

Підставою для такої вимоги ОСОБА_1 була відмова ВАТ «Автотехсоюз» здійснити
нотаріальне посвідчення договору оренди. Як вбачається з вказаного рішення,
господарський суд визнав необгрунтованими вимоги ОСОБА_1 до ВАТ «Автотехсоюз»
про визнання дійсним договору оренди, посилаючись на відповідність угоди
вимогам законодавства.

Отже, факт відповідності договору оренди вимогам законодавства було
встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 26.03.2007р.,
яке набрало чинності, і ця обставина відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України
звільнена від доказування.

Відповідач по
справі ОСОБА_3 дійсність договору оренди також не оспорює.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання дійсним договору оренди з правом викупу від
31.05.2002р. з метою подальшої реалізації її права власності на підставі
виконання його умов слід вважати обґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору оренди з правом
викупу №5/444 від 31.05.2002р., ВАТ „Перетворювач" передало в оренду ОСОБА_1 нежиле
приміщення - склад допоміжних матеріалів №81 (інвентарний №10800) вартістю
132015 грн. 98 коп., розташований за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_1.

25.05.2006р. між ВАТ „Перетворювач" та ВАТ „Автотехсоюз" було
укладено договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого
по АДРЕСА_1, в тому числі складу допоміжних матеріалів №10800.

Відповідно до п.6.1 договору оренди право власності на об'єкт оренди
переходить до орендаря після внесення ним орендодавцю всієї належної суми, яка
дорівнює вартості наданого в оренду майна.

Умови договору оренди, в тому числі щодо виплати вартості наданого в оренду
майна, приватним підприємцем ОСОБА_1 не порушувалися, що підтверджується
матеріалами справи. Зокрема, за договором оренди позивач сплатив на користь ВАТ
„Перетворювач" 55478 грн. 54 коп., на користь ВАТ „Автотехсоюз" -
76537 грн. 98 коп., що в цілому дорівнює вартості орендного майна.

За вказаних обставин є хибним висновок суду про наявність підстав для
задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні
нерухомим майном.

Колегія виходить з того, що правонаступництво у разі зміни власника речі,
переданої у найм, встановлюється статтею 770 ЦК України, згідно з частиною першою якої у разі зміни
власника речі, переданої у найм за діючим договором оренди до нового власника
переходять права та обов'язки наймодавця.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 770 ЦК
України, договір найму зберігає силу і у разі, якщо новий власник, до якого
перейшло право власності, не знав про те, що воно здане у найм.

Таким чином, до ОСОБА_3, як до нового власника, перейшли не тільки права,
але і обов'язки наймодавця щодо спірного об'єкту нерухомого майна.

Отже, задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні спірним об'єктом нерухомого майна, суд першої інстанції не
врахував вимоги ст. 391 ЦК
України, за змістом якої власник має право вимагати усунення перешкод у
користуванні власністю за умови, що відповідач використовує її без належних
правових підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 відповідно до
договору оренди від 31.05.2002р. є орендарем складу допоміжних матеріалів №81
(інвентарний №10800) і правомірно користується спірним нерухомим майном.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
дійсним договору оренди та в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 про
усунення перешкод у користуванні власністю підлягає скасуванню з ухваленням в
цій частині нового рішення.

Щодо відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання права
власності на об'єкт договору оренди з правом викупу № 5/444 від 31.05.2002р. -
склад допоміжних матеріалів №81 (інвентарний №10800), то суд першої інстанції
по суті правильно вирішив це питання. Однак, колегія вважає, що підстави, з
яких суд дійшов такого висновку, не відповідають фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом, маючи правові підстави для заявления позовних вимог
про визнання за нею права власності  на
об'єкт договору  оренди,  ОСОБА_1
питання про

припинення
договору оренди у зв'язку з його виконанням не ставила і не оспорила договір
купівлі-продажу між ВАТ „Автотехсоюз" і ОСОБА_3 у встановленому законом
порядку, у зв'язку з чим колегія вважає, що з наведених нею підстав позовні
вимоги в цій частині     не можуть бути
задоволені.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в цій частині скасуванню не
підлягає.

Керуючись ст.
ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦГЖ України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2007 року по
цій справі в частині відмови в задоволені позовних вимог приватного підприємця
ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-ті особи: відкрите акціонерне товариство „Запорізький
завод „Перетворювач", відкрите акціонерне товариство „Автотехсоюз",
орендне підприємство „Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації",
про визнання дійсним договору оренди та в частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном
скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-ті особи:
відкрите акціонерне товариство „Запорізький завод „Перетворювач", відкрите
акціонерне товариство „Автотехсоюз", орендне підприємство „Запорізьке
міжміське бюро технічної інвентаризації"", про визнання дійсним
договору оренди, задовольнити.

Визнати дійсним договір оренди з правом викупу №5/444 від 31.05.2002р.
нежилого приміщення - складу допоміжних матеріалів № 81 (інвентарний №10800),
розташованого за адресою м. Запоріжжя АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні нерухомим майном  відмовити.

Рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання
права власності на об'єкт договору оренди - склад допоміжних матеріалів № 81
(інвентарний №10800), залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.