Справа №2-325/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

14 червня 2007 року                                                                              м.
Галич

Галицький
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
судді                 - Мельника І.І.

секретаря                                 - Матейко О.С

адвокатів                                 - ОСОБА_1,  ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Галичі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про стягнення матеріальних витрат та моральної шкоди,  -

встановив:

ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом і просить стягнути в її користь з ОСОБА_4 2133
грн. 06 коп.,  понесених нею в
зв"язку з судовим розглядом справи в Галицькому районному та Апеляційному
суді Івано-Франківської області,  а також
1500 грн. завданої моральної шкоди.

В
судовому засіданні представник позивачки позов підтримав повністю і суду
пояснив,  що в березні 2006 року ОСОБА_4
звернулася до Галицького районного суду з позовом до виконавчого комітету
Височанківської сільської ради та ОСОБА_3,
про визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на
нерухоме майно -64/100 домоволодіння
по АДРЕСА_1,  виданого 28 лютого 2006 року
Височанківською сільською радою ОСОБА_3,
рішення виконкому Височанківської сільської ради від 22.02.2006 року за
№ 7 „Про розгляд заяв" в частині надання ОСОБА_3 дозволу на оформлення
права власності на 64/100 будинковолодіння та визнання за ОСОБА_4 права
власності на житловий будинок загальною площею 82.4 кв.м по АДРЕСА_1.

Справа в
Галицькому районному суді та Івано-Франківському апеляційному суді розглядалася
неодноразово. Рішенням Галицького районного суду від 14.12.2006 року в
задоволенні позову ОСОБА_4 було відмовлено. Рішення вступило в законну
силу,  так як ухвалою колегії суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області
від 02 березня 2007 року залишено
без змін.

Для
того,  щоб домогтись обгрунтованого і
справедливого рішення суду,  відстоюючи
своє право власності,  ОСОБА_3 понесла
значні витрати на правову допомогу,  витрати
на оплату дороги для поїздки в суд для себе і свідків,  сплати державного мита та витрат на
інформаційно-технічне забезпечення. Так,
згідно представлених квитанцій витрати на допомогу адвокатів становлять 1900 грн.,  потрачено на дорогу по мінімальних розцінках 84 грн.,  сплачено 236 грн. держмита та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Крім
того,  ОСОБА_3 завдано моральної
шкоди,  яка полягає в тому,  що через безпідставність позовних вимог
ОСОБА_4 в деяких односельчан склалася думка,
що ніби-то вона (ОСОБА_3) самоправно захопила належну їй частину
будинку,  що принижувало її честь та
гідність,  вона перенесла моральні
переживання та страждання. Моральну шкоду оцінює в 1500 грн.

Представник
відповідачки в судовому засіданні позову не визнала і суду пояснила,  що ОСОБА_4 до суду звернулася правомірно і
дотепер вважає,  що її право власності на
будинковолодіння порушено і вона звертатиметься до вищестоящих судових
інстанцій. Право на звернення до суду їй гарантоване Конституцією України. В
позові просила відмовити.

Заслухавши
доводи представників сторін та перевіривши матеріали справи суд вважає,  що позов слід задовольнити частково.

Судом
встановлено,  що в березні 2006 року ОСОБА_4
звернулася до Галицького районного суду з позовом до виконавчого комітету
Височанківської сільської ради та ОСОБА_3,
про визнання незаконними та скасування свідоцтва про право власності на
нерухоме майно - 64/100 домоволодіння
по АДРЕСА_1,  виданого 28 лютого 2006 року
Височанківською сільською радою ОСОБА_4,
рішення виконкому Височанківської сільської ради від 22.02.2006 року за № 7 „Про розгляд
заяв" в частині надання ОСОБА_3. дозволу на оформлення права власності на 64/100 будинковолодіння
та визнання за ОСОБА_4 права власності на житловий будинок загальною площею 82.4 кв.м по АДРЕСА_1.

Справа в
Галицькому районному суді та Івано-Франківському апеляційному суді розглядалася
неодноразово. Рішенням Галицького районного суду від 14.12.2006 року    в

задоволенні
позову ОСОБА_4 було відмовлено. Рішення вступило в законну силу,  так як ухвалою колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 02 березня 2007 року залишено
без змін. При винесенні вищевказаного рішення питання про розподіл судових
витрат не розглядалося.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК
України стороні,  на користь якої
ухвалено рішення,  суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З
представлених позивачкою квитанцій про оплату послуг адвокатів вбачається,  що такі послуги оплачено нею в сумі 1900 грн. Крім
того,  позивачкою документально
підтверджені витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного
забезпечення,  які разом становлять 118 грн. 50 коп. Таким
чином,  суд приходить до висновку,  що вищевказані витрати слід стягнути з
відповідачки. Документально не підтверджені інші витрати стягненню не
підлягають.

Суд також
вважає,  що не підлягає до задоволення
позов в частині стягнення з відповідачки в користь позивачки моральної
шкоди,  оскільки  ст.  55 Конституції
України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати
свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

На
підставі  ст.   ст.  84,
88 ЦПК України,  1167 ЦК України та
керуючись  ст.  ст.
213-215 ЦПК України суд,  -

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 и 1900 грн. витрат на правову допомогу та 118 грн.
50 коп. сплаченого держмита та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення,  а всього стягнути 2018
грн. 50 коп.

В решті частині
позовних вимог - відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом
подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги
через Галицький районний суд.