Справа № 22 ц/604                             Головуючий
у 1-й інст. Нечуй Б.П.
Категорія 36                                        Доповідач
Ухвала

Іменем   України

10 квітня 2007 року                                                                 м.
Житомир

Апеляційний суд                                                               Житомирської
області

в складі:                                    головуючого                    Омельчука М.І.

суддів :                                                                                Кашапової
Л.М.

Плотіциної Н.А.

при секретарі                                                                      Константіновій
І .А.

з участю
відповідача ОСОБА_1.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Луганського районного суду від 24 січня 2007 року,

встановив:

У грудні 2006 року ОСОБА_2. звернулася з позовом до
ОСОБА_1. про
стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, зазначила, що з
відповідачем перебувала у шлюбі, мають дочку ОСОБА_3,1987 року народження.
Дочка продовжує навчання на денній формі в Конотопському інституті Сумського
державного університету, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги.
Відповідач такої допомоги не надає. Просила стягнути з нього аліменти в розмірі
1/4 частини заробітку на утримання дочки у зв'язку із навчанням.

Рішенням Луганського районного суду від 24 січня 2007
року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі вона просить скасувати рішення райсуду , як ухвалене з
порушенням вимог матеріального, процесуального права та ухвалити нове про
задоволення її вимог.

Апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає   задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо
неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку цим потребують
матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти
трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Виходячи із змісту вказаної норми закону, обов'язковою
умовою у наданні такої допомоги є те, що дитина таку допомогу потребує, а
батьки спроможні її надавати.

2

Позивачка згідно ст.
60 ЦПК України доказів на підтвердження зазначених обставин суду не надала.
Тому суд правильно визнав безпідставними її вимоги і відмовив у їх задоволенні.

Це не перешкоджає сторонам в добровільному порядку
відповідно до ст. 189 СК України укласти письмовий договір про сплату аліментів
(надання допомоги дитині), посвідчивши його нотаріально.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують,
не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права .
Підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209,218,303,304,308,313-315,324,325 ЦПК
України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення
Луганського районного суду від 24 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею законної
сили.