Справа № 22-Ц-2066/2007                                Головуючий
в 1 інстанції    БабішА.А.
Категорія    21                                                     Доповідач
у 2 інстанції      Голуб С.А.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня
2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого            Мережко М.В.

суддів:                       Голуб С.А.,  Коцюрби О.П.

при
секретарі           Козак І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за

апеляційною    скаргою            ОСОБА_2на    рішення

Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2

про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди ,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2007 року позивач пред'явив в суді названий позов. В позові
посилався на те, що з вини відповідача 14 травня 2006 року сталася
дорожньо-транспортна пригода. Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль
позивача. Позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі
3815 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати за надання юридичної
допомоги у розмірі 1000 грн., 400 грн. за проведення авто товарознавчого
дослідження, витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 грн., а
також сплачене державне мито.

Рішенням Васильківського міськрайоного суду від 20 квітня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заявлена
матеріальна шкода та понесені ним судові витрати. Моральна шкода визначена
судом у розмірі 400 грн., які також стягнуті з відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному
порядку. В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд необгрунтовано встановив
його вину в порушенні правил дорожнього руху, оскільки відносно нього протокол
про адміністративне правопорушення не складався. Протокол про адміністративне
правопорушення від 14 травня 2006 року, який міститься в матеріалах справи, був
складений без його участі. Він даний протокол не підписував і про його
існування не знав.

Васильківським міськрайонним судом була винесена постанова
1 вересня 2006 року, про закриття адміністративного провадження у зв»язку із
закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вина
відповідача цією постановою не встановлювалась.

Апелянт вважає, що у ДТП винен позивач, оскільки він перевищив
швидкість та з»їхав з лівої смуги на праву не переконавшись, що ці дії будуть
безпечними та не створять перешкоди іншим учасникам руху.

Також апелянт не погоджується із висновком суду в частині
відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що позивач не користувався
автомобілем лише 10 днів.

Крім того, не погоджується із актом авто товарознавчого дослідження,
оскільки його на проведення огляду автомобілям не запрошували.

Апелянт не погоджується із висновком суду і в частині стягнення витрат на
юридичну допомогу, оскільки в матеріалах справи відсутній договір позивача з
його представником на надання юридичних послуг.

Просить скасувати рішення суду і винести нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Заперечень
відповідача на апеляційну скаргу не надійшло.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що в судовому засіданні доведена
вина відповідача в скоєнні ДТП,
яка сталась внаслідок порушення ним п. 10.1 ПДР України відповідно- до
якого перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху водій
повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки
іншим учасника руху та п. 10.4. ПДР України відповідно до якої водій, що
виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього
положення на проїзній частині даного напрямку повинен дати дорогу зустрічним
транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого
положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки обставини,
за яких сталась ДТП, а саме
здійснення відповідачем розвороту з виїздом на смугу зустрічного руху,
сторонами не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що в
дорожньо-транспортній пригоді винен позивач, оскільки він перевищив встановлену
швидкість і внаслідок чого відповідач не встиг закінчити маневр, не грунтуються
на матеріалах справи. В справі немає жодного доказу, який би свідчив про
обґрунтованість таких доводів.

Таким чином судова колегія вважає правильними висновки
суду про те, що перед виконанням розвороту відповідач мав оцінити дорожню
обстановку, а саме наявність зустрічного транспорту, його швидкість і тільки
після цього виїжджати на смугу зустрічного

руху.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами
апеляційної скарги щодо необгрунтовано стягнення судом з відповідача витрат на
надання юридичної допомоги з наступних підстав.

Представником позивача у судовому засіданні була ОСОБА_3,
яка діяла як фізична особа на підставі довіреності від 27 червня 2006 року.
(а.с. 8) Даних про оплати її участі у судовому засіданні матеріали справи не
містять.

В матеріалах справи заходиться квитанція до прибуткового
касового ордеру без номера, видана юридичною конторою ОСОБА_4, відповідно до
якої від ОСОБА_1 прийнято 1000 грн. на підставі договору № 01/10-06. (а.с.64)

На час винесення
рішення у суду першої інстанції не було в розпорядженні договору, на виконання якого
сплачено 1000 грн. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, представники
юридичної контори ОСОБА_4 участі у судовому засіданні не брали.

Представником
позявача у судовому засіданні в апеляційному суді була надана фотокопія
договору № 01/10-06, але вона не може бути прийнята судом як належний доказ,
оскільки відсутній її оригінал. Крім того в наданій копії договору відсутні
дані про надання юридичних послуг саме по даній справі.

За наведених обставин судова колегія вважає, що   рішення суду підлягає зміні в частині
стягнення судових витрат на надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст.
303, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20
березня 2007 року змінити в частині задоволення позовних вимог про стягнення з
відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1000 грн., відмовивши в цій
частині позовних вимог.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржене протягом
двох місяців з дня

набрання ним законної сили в касаційному порядку шляхом
подання касаційної

скарги до Верховного Суду України