АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-1488-2007р.                                             Головуючий
41                                                                       Бурлака
апеляційній інстанції Бурлака В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12"
вересня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуюча                        Адаменко Л.В.

суддів                                Бурлака
В.О.,  Бабенко В.М.

при
секретарі                    Петренко С.
П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 19 червня 2007р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до Уманської дитячої школи мистецтв про стягнення
заробітної плати та всіх належних сум при звільненні та стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку до відділу культури Уманського
міськвиконкому про стягнення заробітної плати з 01 липня по 11 серпня 2004р. та
компенсацію втрати частини термінів її виплати, -

встановила:

ОСОБА_1.
08.08.2006р. звернулася до суду з позовом про визнання незаконними дій
директора школи мистецтв в частині неподання їй щорічної відпустки в повному
обсязі. 02 лютого 2007 року ОСОБА_1. розширила свої позовні вимоги та просила
визнати незаконними дії начальника відділу культури Уманського
міськвиконкому,  щодо наказу №55 від
21.12.2004р.

01.03.2007р.
ОСОБА_1. збільшила позовні вимоги в частині залучення до справи третіх осіб та
витребування додаткових доказів. Після приєднання до справи доказів та
закінчення розгляду по суті,  ОСОБА_1.
змінила свої позовні вимоги та 04.06.2007р. подала нову позовну заяву про
стягнення з відділу культури заробітної плати за період з 01.07 по 11.08.2004р.
та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів
її виплати,  встановлення початку її
щорічної відпустки за 2003-2004 рік,
стягнення з Уманської школи мистецтв всіх належних їй виплат при
звільненні та середньої заробітної плати за затримку розрахунку,  посилаючись на те,  що по наказу вона значиться у відпустці з
19.07.2004р.,  але їй своєчасно не було
виплачено заробітну плату за робочі дні та відпускні,  чим було порушено її право. Крім того при
звільненні з роботи Уманська дитяча школа не провела з нею розрахунок згідно
діючого трудового законодавства.

Рішенням
Уманського міськрайонного суду від 19.06.2007р. в задоволенні позову ОСОБА_1.
відмовлено.

Не
погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу,  так як вважає його незаконним,  необгрунтованим.  Просить його скасувати і направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

2

Заслухавши
доповідача ОСОБА_1. та її представника,
представників дитячої школи мистецтв та управління культури,  вивчивши та обговоривши матеріали справи в
межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1. наказом від 30.09.1972р. по Уманській
дитячій музикальній школі зарахована з 01.10.1972р. викладачем баяну.

Наказом
від 25.11.2002р. по відділу культури міськвиконкому ОСОБА_1. тимчасово
призначена виконуючою обов'язки директора школи.

Наказом
від 21.12.2007р. №55 по відділу культури міськвиконкому ОСОБА_1. звільнена від
тимчасового виконання обов'язків директора школи в зв'язку із призначенням на
посаду директора ДШМ ОСОБА_2

Наказом
від 19.02.2005р. №4 по Уманській дитячій школі мистецтв ОСОБА_1. звільнена з
роботи з 21.02.2005р. за власним бажанням,
але не ставить питання про незаконність розірвання трудового договору та
поновлення на роботі.

В
неодноразово змінюваних під час розгляду справи позовних вимогах як до
Уманської дитячої школи мистецтв,  так і
відділу культури Уманського міськвиконкому ОСОБА_1. просила суд про стягнення
заробітної плати та всіх належних сум при звільненні,  стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку та до відділу культури Уманського міськвиконкому про
стягнення заробітної плати за період з 01.07. по 11.08.2004р.,  компенсацію втрати частини заробітної плати у
зв'язку з затримкою її виплати,  проте
нею не надано достатніх доказів,  які б
свідчили про порушення її прав у вказаних виплатах.

Відпускні
в сумі 1860 грн.19 коп.3а 53 дні відпустки в 2004р. позивачці були нараховані
але вона відмовилась їх отримувати. Тому вказана сума депонована відповідно до
Положення про ведення касових операцій. Отримана нею 3 серпня 2004р. по
видатковому касовому ордеру.

Згідно  ст. 117 КЗпП України відповідальність
власника або уповноваженого ним органу за затримку розрахунку при звільненні з
роботи наступає лише у випадку наявності його вини,  що не знайшло підтвердження під час розгляду
справи.

При
звільненні з роботи їй пропонувалось отримати належні кошти та трудову
книжку,  що підтверджується направленими
на її адресу листами,  телеграмою,  актом,
але ОСОБА_1. відмовилась їх отримувати.

Відповідно  ст. 60 ЦГОС України кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається,  як на підставу своїх вимог
і заперечень.

В
апеляційній скарзі не зазначено жодної з підстав,  передбачених
ст. 3П ЦПК України,  про
направлення справи на новий розгляд.

До того
ж з первісним позовом про визнання незаконними дії директора Уманської дитячої
школи мистецтв ОСОБА_2 в 2004р.
ОСОБА_1. звернулась до суду лише 08.08.2006р.,
пропустивши строк,  передбачений
ч.1  ст. 233 КЗпП України.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315 ЦПК України,  судова колегія,
-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Уманського міськрайонного суду від
19.06.2007р. залишити без змін. Ухвала може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі 2 місяців з дня проголошення.