№ 22-5662
у інстанції Кулікової К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

2007 року грудня
21 дня Судова колегія суддів судової палати в цивільних

справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого
Кухарської Т. Г.

Суддів Жайворонок
Т.Є., Лапчевської О.Ф.

При секретарі
Дима О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за

апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького

районного суду
м. Києва від 28 березня 2007 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
суми.

Заслухавши
доповідь судді Кухарської Т.Г. пояснення сторін, їх представників обговоривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2004 року
ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_1 про стягнення 36450 грив, сплачених за
автомобіль «Мерседес
-Бенц» моральну шкоду в розмірі 5 000 грн та судові витрати.

В обґрунтування
позову позивач посилався на те, що 28 січня 2002 року він купив у відповідачки
автомобіль «Мерседес-Бенц» за 5000 доларів США.

Угода
купівлі-продажу автомобіля була оформлена шляхом видачі доручення на його ім'я,
відповідачка пояснила, що пізніше він зможе сам зняти автомобіль з обліку і
зареєструвати на своє ім'я.

16.10.2002 року
він звернувся до органів ДАІ для переоформлення автомобіля, але йому було відмовлено,
тому що на автомобіль був накладений арешт.

Рішенням суду
від 11.02.2003 року йому відмовлено в позові про визнання права власності на
майно та виключення його з-під арешту.

Відповідачка
позов визнала.

Автомобіль
знаходився у його користуванні.

В лютому 2004
року відповідачка скасувала генеральне доручення на його ім'я, і в даний час
утримує автомобіль у себе.

Арешт з
автомобіля вже знятий.

Просить
постановити рішення яким стягнути з відповідачки кошти сплачені за автомобіль,
витрати на ремонт автомобіля в сумі 1750 доларів США, моральну шкоду в розмірі 5000 грив, судові витрати.

Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від 28 березня 2007 року позов задоволений
частково.

Постановлено:
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 27188 грив. 27 коп.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2000 грив,
у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 381 грив. 50 коп. сплаченого державного мита.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 351 грн. у відшкодування витрат пов'язаних з проведенням
експертизи.

В апеляційній
скарзі відповідачка просить скасувати рішення суду і провадження у справі
закрити, посилаючись на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав
неправильну оцінку доказам і безпідставно задовольнив позов позивача.

Позивач не надав
жодних доказів, щодо передачі їй будь якої суми грошових коштів.

Довіреність
позивачу була видана на прохання її чоловіка, який на той час мав з позивачем
бізнесові справи.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. п. 4,
5 ст.  203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин, має
бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Судом
встановлено, що 28 січня 2002 року позивач ОСОБА_2 передав невстановлену суму
грошей за автомобіль MERCEDES BENZ - 190 Е державний номер НОМЕР_1,
кузов НОМЕР_2, рік випуску - 1990, колір білий, що належить на праві власності
відповідачці ОСОБА_1., постільки між сторонами відбулась домовленість, згідно
якої позивач купує, а відповідачка продає йому вказаний автомобіль.

В цей же день 28
січня 2002 року відповідачка на ім'я позивача видала доручення на право
керування та розпорядження вказаним автомобілем.

16 жовтня 2002
року позивач звернувся до органів ДАІ для переоформлення автомобіля, але йому
було відмовлено так як на автомобіль 4 жовтня 2002 року був накладений арешт,
державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дарницького районного
управління юстиції, у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про
стягнення з ОСОБА_1. суми боргу.

04 листопада
2002 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1., 3-тя особа ВДВС
Дарницького району м. Києва про визнання права власності на майно та виключення
його з - під арешту.

Рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від 11 лютого 2003 року в позові ОСОБА_2 до
ОСОБА_1., 3-тя особа ВДВС Дарницького району м. Києва про визнання права
власності на майно та виключення його з - під арешту - відмовлено.

Рішення суду
набуло чинності.

Вказаним
рішенням встановлено, що відповідачка ОСОБА_1. позов позивача ОСОБА_2 визнала,
і підтвердила в судовому засіданні, що вона дійсно продала спірний автомобіль
позивачу 28.01.2002 року за усним договором, оформила на позивача доручення, та
отримала гроші у ОСОБА_2.

Вказане
підтверджується матеріалами справи Дарницького районного суду м. Києва № 2-423
за 2003 р., та показами
свідка ОСОБА_3 - чоловіка ОСОБА_1., який показав суду, що позивач дійсно купив
у відповідачки автомобіль і віддав їй за нього гроші ( а. с. 21 справа № 2 -
423 за 2003 р.)-

Згідно висновку
авто товарознавчої експертизи від 25.01.2007 року, дійсна ринкова вартість
автомобіля «MERCEDES
BENZ - 190Е 2.0, 1990 p.
випуску станом на 28.01.2002 р. складає 27188,27 грн. 27 коп. ( а. с 61, 62).

Враховуючи
наведене, суд правильно прийшов до висновку, що між сторонами мало місце
укладання усної угоди щодо спірного автомобіля та передача коштів, тому суд
правильно стягнув з відповідачки на користь позивача суму дійсної ринкової
вартості автомобіля, що становить 27188,27 грн.

Доводи відповідачки,
що кошти за автомобіль вона від позивача не отримувала, а покази в судовому
засіданні 06.12.2002 року про продаж автомобіля позивачу та отримання від нього
коштів вона дала помилково, так як була введена в оману юристом, не
заслуговують на увагу і не можуть бути прийняті судом як достовірні, постільки
спростовуються наведеними доказами.

Доводи
апеляційної скарги, що рішення суду є незаконним і постановлено в порушення
норм матеріального і процесуального закону безпідставні і спростовуються
наведеними доказами.

Рішення суду
відповідає матеріалам справи і вимогам закону - ст.  ст.  203,215,216,
1176, 1168 ЦК України.

Керуючись ст.
ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвал суду може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили рішення Апеляційного суду.