Справа
№22-ц-1630-Ф/07 Головуючий суду першої інстанції                        Кіт М.В.
Суддя-доповідач
суду апеляційної інстанції        Соболюк
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду АР Крим у м. Феодосії в складі:

головуючого
- судді              Ломанової Л. О.,

суддів                                     Притуленко
О.В.,

Соболюк М.М.

при
секретарі                         Кніязькіній
О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи -Комунальне підприємство по ремонту і
експлуатації житлового фонду м. Керчі, Керченська міська рада, про зміну умов
договору найму жилого приміщення, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Керченського міського суду АР Крим від 27 липня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом
до ОСОБА_2, треті
особи - Комунальне підприємство по ремонту і експлуатації житлового фонду м.
Керчі, Керченська міська рада, про зміну умов договору найму жилого приміщення
-квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60, 2 м2- шляхом виділення йому кімнати
жилою площею 8, 9 м2, якою він фактично користується, а відповідачці виділити в
користування кімнати 12,1 м2 і 16, 3 м2, решту приміщень залишити в загальному
користуванні.

Вимоги позову мотивував тим, що він є наймачем вказаної
квартири, де також проживає його дружина - ОСОБА_2, з якою у нього припинені
шлюбні відносини. Він оплачує квартплату та комунальні послуги. Вважає, що є
підстави для зміни умов договору найму зазначеної квартири.

У квітні 2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до
ОСОБА_1 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням у
вказаній квартирі на підставі ст. 71 ЖК Української РСР, мотивуючи позовні
вимоги тим, що ОСОБА_1 з серпня 2005 року не проживає у зазначеній квартирі без
поважних причин.

Рішенням Керченського міського суду АР Крим від 27 липня 2007 року
відмовлено у позові ОСОБА_1, а зустрічний позов ОСОБА_2 - задоволений: визнано
ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі
АДРЕСА_1.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та
матеріального права, просить скасувати його та ухвалите нове -про задоволення
його позову та відмову у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2

Апелянт вважає, що суд першої інстанції повинен був критично ставитися до
показів свідків зі сторони ОСОБА_2,
оскільки відповіді на його питання у них були ідентичні. Інтересу до
спірної квартири апелянт не втратив, що підтверджує рішення Керченського
міського суду АР Крим від 15 лютого 2006 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги та заперечень на неї, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та її

представника, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Ухвалюючи оскаржуване рішення щодо відмови у позові ОСОБА_1 про зміну договору
найму жилого приміщення та задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 про визнання
ОСОБА_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у спірній
квартирі, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимогОСОБА_2, що було
підтверджено свідками ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 Також суд дійшов висновку про те, що оскільки
позивач втратив право користування жилим приміщенням, то його позов задоволенню
не підлягає.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки суд, розглядаючи спір, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини
справи, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних
правовідносин та закон, який їх регулює.

Посилання апелянта щодо критичного ставлення до показань свідків зі сторони
ОСОБА_2 не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки судом
першої інстанції показанням вказаних свідків була надана належна оцінка
відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України.

Твердження апелянта про те, що він не втратив інтересу до спірній квартирі,
що підтверджується рішенням Керченського міського суду АР Крим від 15 лютого
2006 року не може бути взято колегією суддів до уваги, оскільки не
підтверджується матеріалами справи, також судом першої інстанції було
встановлено те, що ОСОБА_1 втратив право користування жилим приміщенням на
підстав ст. 71 Житлового кодексу Української РСР з вересня 2006 року.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального прав, які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись статтею 303, пунктом 1 частини 1 статті
307, статтею 308 та 315 Цивільного процесуального кодексу України колегія
суддів судової палати у цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Керченського міського суду АР Крим від 27 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
однак може бути оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подачі касаційної
скарги протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.