справа №2-ц-702 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМ»ЯМ УКРАЇНИ

8 червня 2007 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого  Тимошенко
І.B.

при секретарі                        Бородастової О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1    до    комунального    унітарного    підприємства «Житловик»  про     поновлення
на  роботі,  стягнення
середнього   заробітку  за  час
вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить постановити рішення, яким поновити його на роботі на посаді водія комунального унітарного підприємства
«Житловик» , стягнути на його користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу, стягнути на його користь моральну шкоду в сумі 5000 грн. Позивач посилається на те, що наказом директора
КУП «Житловик» від 15.01.2007 року він звільнений з роботи з посади водія за
прогул без поважних причин. Таке звільнення він
вважає незаконним, посилається на те, що 12 січня 2007 року дійсно приблизно о 12 годині 45 хвилин він залишив своє
робоче місце та пішов до дому, в зв»язку з тим,
що погано себе почував , а також в зв»язку з тим, що в КУП «Житловик» склалася
така практика, що в разі виконання встановленого об»єму роботи до закінчення робочого часу можна пити до дому. Позивач просить
також поновити йому строк звернення до суду з цим
позовом, посилаючись на те, що він цей строк пропустив з поважних причин.

Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що 12 січня 2007 року позивач у робочий час був відсутній на
своєму робочому місці більше 3х годин, а тому був звільнений з
роботи за прогул без поважних причин з додержанням вимог діючого
законодавства.

Третя особа на боці відповідача ОСОБА_5 позов не визнав з тих самих підстав.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що позивач працював в КУП «Житловик» на посаді водія. Наказом директора КУП «Житловик» № 7 від 15 січня 2007
року був звільнений з займаної посади на підставі ст.. 40 п.4 Кодексу Законів про працю України за прогул без поважних
причин /а.с. 27/.

В судовому засіданні встановлено, що 12 січня 2007 року позивач знаходився на своєму робочому місці, виконував свої
трудові обов»язки по вивезенню сміття з міста , після вивезення
сміття з території закріпленого за ним маршруту він приблизно об 11 годині 30 хвилин пішов до дому і більше в цей день на
роботі не з»явився. Тобто судом встановлено,
що дійсно 12 січня 2007 року позивач більше 3х годин був відсутній на своєму робочому місці. Це підтверджується
поясненнями самого позивача, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Відповідно до вимог ст.. 40 п.4 Кодексу Законів про працю
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, може бути розірваний у випадку прогулу / в тому числі відсутності на роботі більше 3х годин протягом
робочого часу/ без поважних причин.

З пояснень позивача в судовому засіданні вбачається , що він 12 січня 2007 року, виконуючи свої трудові обов»язки, погано себе
почував, у нього була підвищена температура, в зв»язку з
чим він заїхав до дому щоб прийняти ліки, після

-2-

чого, виконавши той об»ем роботи , якій він повинен був
виконати в цей день, він залишив роботу та не вийшов на
роботу після обіденної перерви . Про свій стан здоров»я позивач вказав і у своєму поясненні, відібраному у нього перед
застосуванням дисциплінарного стягнення /а.с.28
/. Про те, що позивач 12 січня 2007 року, знаходячись на роботі, погано себе почував та заїздив до дому щоб прийняти ліки
підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_2
Цей факт ОСОБА_2 вказав і в своєму поясненні від
15.01.2007 року /а.с. 29/ . З медичної довідки поліклінічного відділення Белградської центральної районної лікарні вбачається, що
позивач перебуває на диспансерному обліку у лікаря -
онколога, потребує тривалого лікування /а.с.9/. З листа непрацездатності / а.с. II вбачається , що в листопаді 2006 року позивач знаходився на амбулаторному
лікуванні з онкологічною хворобою.

Встановлено також, що позивач передчасно залишив робоче місце тому, що він вважав, що може залишити роботу без дозволу
керівництва, оскільки колишній директор КУП «Житловик» ОСОБА_4 дозволяв до закінчення
робочого часу залишати роботу за умови
виконання встановленого об»ему роботи. В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно
коли він працював директором КУП «Житловик»
, він дозволив працівникам КУП, в тому числі водіям , залишати роботу одразу після виконання відповідного об»єму роботи,
навіть якщо не закінчився робочий час.

За таких обставин суд доходить висновку, що прогул скоєний позивачем не можна вважати прогулом без поважних причин. Хоча позивач
і не звертався 12.01.2007 року до лікаря за медичною
допомогою, суд все ж вважає встановленим , що роботу він залишив через
стан свого здоров»я.

Звільнення за скоєння прогулу являється дисциплінарним стягненням і має
здійснюватися з додержанням правил, встановлених для застосування дисциплінарних стягнень. Відповідно до ст.. 149 ч.3 КЗпП України при обранні виду дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним
орган повинен врахувати ступень тяжкості вчиненого проступку
і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок , і попередню роботу працівника. Застосовуючи до позивача меру дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з роботи,
відповідач не врахував, що позивач 12 січня 2007 року таки
виконав свою роботу, тобто вивіз сміття з закріпленого за ним маршруту
,будь-якої шкоди через його відсутність на роботі протягом після обіденного часу підприємству спричинено не було, а також
те , що раніше позивач до дисциплінарної відповідальності не
притягувався. Тому на погляд суду застосування до позивача в
даному випадку найбільш суворого дисциплінарного стягнення є недоцільним. Крім того, встановлено, що вантажник ОСОБА_2 , якій 12 січня 2007 року працював разом з позивачем і скоїв таке саме порушення по теперішній
час працює у відповідача.

Суд вважає, що за викладених обставин позивач підлягає поновленню на попередньому місці роботи. Відповідно до вимог ст. 235
КЗпП України на користь позивача підлягає стягненню середній
заробіток за час вимушеного прогулу з такого розрахунку:

·
заробітна плата позивача
складала   в жовтні 2006 року 511
грн.44коп., в грудні 2006 року 456 грн.02коп..

·
середньомісячна заробітна
плата  складає     511.44
+  456.02  =
967.46   :   2= 483грн.73коп.

·
середньоденна заробітна плата
складає 483 грн 13коп.: 24 = 20 грн. 15коп.,

·
вимушений прогул з 15 січня по 8
червня 2007 року - 4 місяці і 18 днів,

·
483грн.73коп. х 4 місяці = 1934
грн.92коп.,

·
20грн. 15коп. х 18 днів = 362
грн.70коп„

1934 грн.92коп. + 362грн.70 коп. = 2297 грн.62 коп.

-3-

Суд вважає, що строк звернення до суду з цим позовом , пропущений позивачем на 4 дні, підлягає поновленню. З наказом про
звільнення з роботи він був ознайомлений 15 січня 2007 року. 18
січня 2007 року відбулося засідання профспілкового комітету КУП «Житловик», на якому профком дав згоду на звільнення позивача.
19 лютого 2007 року позивач звернувся до суду з
позовом про поновлення на роботі. Суд вважає, що
пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом через незнання вимог закону може бути визнаний пропуском з поважної
причини, а тому на думку суду є підстави для поновлення цього строку.

Відповідно до вимог ст.. 237-1 КЗпП України на користь
позивача підлягає стягненню моральна шкода, оскілки
звільнення позивача з роботи завдало йому моральних страждань та вимагало додаткових зусиль для організації свого
життя. При визначенні розміру моральної шкоди
суд враховує конкретні обставини справи щодо звільнення позивача, ступень його
моральних страждань та характер заподіяної йому моральної шкоди и вважає
необхідним стягнути на користь позивача на відшкодування моральної шкоди
200 грн.

Керуючись ст.10,11,60,212-215,294 ЦПК України, ст.. 40ч.1п.4, 233, 234, 235, 237-1 Кодексу Законів про працю України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про
поновлення на роботі.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді водія комунального унітарного
підприємства «Житловик» з 15 січня 2007 року.

Стягнути з КУП
«Житловик» на користь ОСОБА_1 середній
заробіток за час вимушеного прогулу 2297 грн. 62 коп., а також 200 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а всього 2497 грн.62 коп.

Стягнути з КУП «Житловик» на
користь держави 51 грн. судового збору.

Стягнути з КУП «Житловик» 30 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення
розгляду справи.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині поновлення на
роботі підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через
Белградський районний суд в наступному порядку: заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
10 днів з дня його проголошення, апеляційна скарга може бути подана протягом 20
днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.