Справа № 22- ц- 2085/
Категорія: стягнення боргу
Головуючий 1 інст. - Бабенко Ю.П
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого:                          Маміної О .В.

Суддів:                                     Хребтова
В.П.

Цвірюка В.О.

При секретарі   Каменковій CO.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від
16 січня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

10 червня 2004
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми
боргу та 7% річних
за прострочення грошового зобовязання.

Відповідач проти
позову заперечував, посилаючись на те, що позивач грошей йому не передавав.
Розписку він написав під тиском позивача.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16 січня 2006 року позовні
вимоги   ОСОБА_2задоволені частково.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_226842
грн. 47 коп.

На вказане
рішення суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати
рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 16 січня 2006 року та справу
направити на новий розгляд в іншому суді м. Харкова.При цьому посилається на
порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування судом обставин,
які мають значення для справи.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів
справи вбачається, що 12.08.2003
року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики на суму 25 000 гривень. Згідно
умов договору ОСОБА_1. зобов'язався повернути гроші до 20.09.2003 року, але до
часу розгляду справи в суді борг не повернув. Про отримання грошей відповідачем
була написана розписка. Факт її написання не оспорюється ОСОБА_1.

Суд першої
інстанції обгрунтовано з урахуванням вимог ст.ст. 203, 214 ЦК України ( в ред. 1963р.) стягнув
з ОСОБА_1. на користь позивача суму боргу та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Судові на надано
достовірних доказів на підтвердження доводів апелянта про написання ним
розписки під тиском та фактичне неотримання ним грошей.

ОСОБА_1. з
серпня 2003 року до
теперішнього часу не звертався до правоохоронних органів з приводу тиску на нього
та погроз з боку позивача. Посилання апелянта та його представника на пояснення
осіб, які можуть бути допитані як свідки з приводу неотримання грошей, судова
колегія не приймає до уваги, оскільки вказані обставини не можуть бути
підтверджені таким видом доказів.

2

Доводи апелянта
стосовно розгляду справи у його відсутність спростовуються протоколом  судового засідання (а.с. 35). Зауваження щодо
неповноти або неправильності протоколу судового засідання відповідачем не
подавались.

Рішення суду ухвалено з додержанням вимог матеріального
та процесуального права. Доводи апеляційної скарги виводи суду не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 303,304,307, 308,. 313, 315, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення   Орджонікідзевського районного суду міста
Харкова від  16 січня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.

Головуючий:

Судді: