УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року серпня
місяця «06» дня колегія суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:   Курської А.Г.

Суддів:                                                           Горбань
В.В.

Берзіньш B.C.

При секретарі: Іванові O.K.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3
особа - Алуштинська державна нотаріальна контора, про визнання права власності
на обов'язкову частку у спадковому майні, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 28 лютого
2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, 3 особа - Алуштинська державна
нотаріальна контора, про визнання права власності на обов'язкову частку у
спадковому майні.

ОСОБА_1 заявив
клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спадкове майно,
яке залишилося після смерті його батька та було прийнято відповідачкою як
спадкоємцем за заповітом.

Ухвалою Алуштинського міського суду від 28 лютого 2007 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення
позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та будинок АДРЕСА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали суду від 28.02.2007 року, посилаючись на те, що
ухвала незаконна і необгрунтована, постановлена судом при неповному з'ясуванні
всіх обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення позивача та його представника,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необгрунтованою і задоволенню не
підлягає за таких підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд
першої інстанції виходив із того, що не прийняття заходів забезпечення позову
може ускладнити виконання рішення у майбутньому та зробить його виконання
неможливим.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів,
оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам
процесуального закону.

Справа № 22-ц-
4252/2007 р.                     Головуючий

в першій
інстанції   Лантратова
А.І.

Доповідач                Гарбань В.В.

Згідно зі ст. 151 Цивільного процесуального кодексу
України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи
забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням
позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа,
заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують
реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут
забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може
сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії
відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду
про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Як убачається зі змісту позовної заяви позивачем
заявлений позов до ОСОБА_2 майнового характеру, він просить визнати за ним
право власності на обов'язкову частку у спадщині, яку отримала ОСОБА_2 після смерті
його батька як спадкоємець за заповітом. При цьому позивач у заяві про
забезпечення позову посилається на те, що у нього є сумніви щодо дій
відповідачки, яка може провести відчуження спірного майна.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд
першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність прийняття такого
виду забезпечення позову, як накладення арешту на спірне майно, оскільки
невжиття заходів забезпечення може утруднити у подальшому виконання рішення
суду.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для
скасування ухвали суду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вимоги процесуального закону судом
першої інстанції не порушені, підстав для скасування ухвали суду першої
інстанції немає.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Виходячи з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 312, 314, 315
Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Алуштинського міського суду Автономної Республіки
Крим від 28.02.2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом двох місяців з дня
набрання нею

законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Справа №
22ц- 4252/2007 р