УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30 липня 2007
року                                                                                                  м.
Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Колтунової А.І.,
Коваленко І.П., Яцинн
В.Б.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційними скаргами ОСОБА_1 та
управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Одеській області
на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2004 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Одеській області, відділення Приморського району м. Одеси Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України про стягнення суми заборгованості по страхових виплатах,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2002 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому
після його уточнення просив зобов'язати нарахувати йому щомісячне відшкодування
шкоди у зв'язку з травмою на підприємстві у розмірі 1083 грн., стягнути з
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування на його користь 84 329,28
грн. заборгованості по страховим виплатам та компенсацію за затримку виплат в
сумі 25172,02 грн., стягнути з відділення в Приморському районі м. Одеси Фонду
соціального страхування заборгованість на суму 38721,49 грн., та компенсацію за
затримку виплат в сумі 3572,88 грн., 715 грн. за придбані медикаменти,
одноразову допомогу в розмірі 6400 грн., 50 000 грн. моральної шкоди, яку він
обґрунтував неналежним виконанням обов'язків працівниками фонду, 1 127,06 грн.
понесених витрат на проведення судової експертизи, допустивши негайне виконання
рішення суду.

На обґрунтування позову послався на те, що працював
головою учбово-

виробничого кооперативу «Труд» при міжшкільному
учбово-виробничому комбінаті

Центрального району м. Одеси. Одноразово виконував
обов'язки виконроба. Під час

роботи 11 жовтня 1990 року був травмований на
підприємстві,

Справа №
503-кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Корчевний Г.В.

Доповідач: Яцина
В.Б.

про що був складений акт по формі Н-1. У 1991 році йому встановили групу
інвалідності, що пов'язана з каліцтвом, встановлена втрата професійної
працездатності 60 %. За виплатою страхових сум неодноразово звертався до
керівництва кооперативу, в чому йому було відмовлено, в травні 1993 року
кооператив було ліквідовано. В 2001 році він звернувся до управління виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в Одеській області, де не погодилися з
розрахунками позивача, у зв'язку з чим він звернувся до суду із вказаним
позовом.

Справа розглядалася
неодноразово.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2004 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Призначено ОСОБА_1 щомісячне відшкодування шкоди у
зв'язку із травмою на виробництві в розмірі 1083 грн.

Стягнуто з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Одеській
області на користь ОСОБА_1: заборгованість з 01.09.1993р. по 01.04.2001 рік в
розмірі 84 329,28 грн., компенсацію за затримку виплат за період з 01.01.1998р.
по 01.04.2001р. в сумі 25 172,02 грн., 30 000 грн. моральної шкоди.

Стягнуто з відділення в Приморському районі м. Одеси Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на користь ОСОБА_1: заборгованість з
01.04.2001р. по 01.06.2004 р. на суму 38 721 грн., компенсацію за затримку
виплат за період з 01.04.2001р. по 01.10.2003р. в сумі 3572,88 грн., витрати на
судові витрати 1127,06 грн.

У задоволенні
іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Допущене негайне виконання рішення суду в частині відшкодування шкоди в
межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1083 грн. з відділення в
Приморському районі м. Одеси Фонду соціального страхування від нещасних
випадків.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2004 року рішення
районного суду змінено.

Стягнуто з виконавчої дирекції управління в Одеській області Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України на користь ОСОБА_1 суму щомісячної страхової виплати у
відшкодування шкоди з 01.03.2004 року - 798,49 грн., 17 100,77 грн.
заборгованості, 1127 грн. судових витрат.

У задоволенні
іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням апеляційного суду, в касаційній скарзі ОСОБА_1
просить його змінити та повністю задовольнити його позовні вимоги, представник
управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в Одеській області
просить рішення апеляційного суду змінити, задовольнивши позовні вимоги лише в
частині призначення ОСОБА_1 щомісячне відшкодування шкоди у зв'язку із травмою
на виробництві в розмірі 81,76 грн., посилаючись на порушення апеляційним судом
норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено,
що позивач працював головою учбово-виробничого кооперативу «Труд» при міжшкільному
учбово-виробничому комбінаті Центрального району м. Одеси, одноразово виконував
обов'язки виконроба.

11 жовтня 1990 року позивач отримав травму на виробництві, у зв'язку з чим
було складено акт по формі Н-1.

12.02.1991р. позивачу була призначена 3 група
інвалідності, безстроково. За місцем роботи позивачу було відмовлено у сплаті
грошових сум на відшкодування шкоди. У 1993р. кооператив «Труд» було
ліквідовано. У травні 2001 року позивач вперше звернувся до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві, внаслідок чого йому було
нараховано і сплачено за період з 30.10.2001р. по 01.06.2004р. 2615 грн.,
виходячи з суми мінімальної заробітної плати, яка на березень 2004 року
складала 81,77 грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги апеляційний суд з
посиланням на ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», що набрав чинності з 01.04.2001р., та на
Положення «Про обчислення середньої заробітної плати для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», затвердженого Постановою Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України від 14 вересня 2004 року № 66, та відповідно до Порядку обчислення заробітної
плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001 року N 1266, обґрунтовано не погодився з вимогою позивача про
те, що йому повинні нараховувати суму страхових виплат виходячи з
середньомісячного заробітку 1083 рублів, який той вирахував всупереч порядку,
передбаченому вказаним законодавством. Апеляційний суд правильно взяв до уваги
розрахунки Фонду соціального страхування, які відповідають наведеному
законодавству, на підставі яких стягнув на користь позивача страхові виплати з
дня його звернення і додання всіх документів до Фонду страхування, з жовтня
2001 року.

Всупереч свого обов'язку, передбаченому ст. 30 ЦПК України 1963р., який
діяв на час розгляду справи (ст. 60 ЦПК України), позивач не надав відповідних
доказів на підтвердження вини працівників Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві у несвоєчасному нарахуванні страхових виплат,
а також на обгрунтування витрат на ліки в сумі 715 грн., як це передбачено ч. 4
ст. 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Висновки апеляційного суду належним чином мотивовані, відповідають нормам
матеріального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не
дають підстав для висновку про порушення апеляційним судом норм матеріального й
процесуального права, що згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України є підставами
касаційного оскарження, то відсутні й підстави для його скасування.

Тому колегія суддів відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України вважає за
необхідне відхилити касаційні скарги.

Керуючись статтями 323, 332, 335, 345 ЦПК України, колегія суддів з
касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області, -

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Одеській області відхилити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 23 грудня 2004 року
-залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.