Апеляційний суд Вінницької області
Рішення Іменем України

24.05.2007
року                                                                                                        м.  Вінниця

Колегія
судців судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Луценка В.В.

Суддів:
Голембевської Л.М. ,  Іванюка М. В.

При секретарі:
Торбасюк О.І.

За участю:
сторін.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
Вінницької області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Бершадського районного суду Вінницької області від 26.12.2006 року по справі за
позовом ОСОБА_1до ТОВ «Агрофірма «Джулинка» про зміну формулювання причини та
дати звільнення,  стягнення боргу по
заробітній платі та стягнення середнього заробітку за час затримки трудової
книжки та розрахунку,  -

встановила:

ПозивачОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Агрофірма «Джулинка» про зміну
формування причини та дати звільнення,
стягнення боргу по заробітній платі та стягнення середнього заробітку за
час затримки трудової книжки та розрахунку,
в завіОСОБА_1 стверджує,  що з
01.01.1976 року він працював в колгоспі с Джулинка Бершадського району,  який потім був реорганізований в КСП,  а потім в ТОВ«Агрофірма «Джулинка»
шофером,  потім заправником,  а потім завскладом паливно-мастильних
матеріалів,  з 24.07.2004 р. по
24.09.2004 р.ОСОБА_1 хворів,  що
підтверджується лікарняним листом та епікрізом.
З 25.09.2004 рокуОСОБА_1 був у відпустці по 18.11.2004 p.,  з 18.11.2004 р. по 17.12.2004 р.ОСОБА_1 знову
хворів,  що підтверджується лікарняним
листом.  В зв'язку зі станом здоров'я
18.12.2004 р. позивач подав заяву про звільнення за станом здоров'я і лікарняні
для оплати. Але у видачі розрахункуОСОБА_1. було відмовлено,  видана трудова книжка була лише 12.06.2006
року після звернення в прокуратуру. З отриманням трудової книжкиОСОБА_1
довідався,  що згідно наказу був
звільнений з роботи 23.07.2004 р. за прогули без поважних причин по п.4  ст. 40 КЗпП України. Вважає цей наказ незаконним,  оскільки 23.07.2004 р. позивач працював,  а з 24.07.2004 р. по 24.09.2004 р.
хворів,  потім був у відпустці,  потім знову хворів,  а потім 18.12.2004 р. написав заяву про
звільнення за станом здоров'я,  тому

Справа №22-1098                     2007р.                    Категорія: 39         Рішення ухвалено під головуванням
Гуцола В.І.

Суддя-доповідач:
Голембевська Л.М.

просить змінити
формулювання причин і дати звільнення з 23.07.2004 р. за прогули на 18.12.2004
р. за власним бажанням.  Оскільки в день
звільнення з ним не був проведений розрахунок,
тому позивач просить стягнути з відповідача 1644 грн. 35 коп.3аробітної
плати,  а також 6408 грн. середнього
заробітку за час затримки видачі трудової книжки та проведення розрахунку,  а також понесені ним судові витрати в розмірі
800 грн.

Рішенням
Бершадського районного суду Вінницької області від 26.12.2006 року позов задоволено
частково.

Визнано
неправомірним формулювання причини і дати звільнення ОСОБА_1. 23.07.2004 року
звільнення з роботи за прогули без поважних причин по  ст.  40
п.4 КЗпП України.

Змінено
формулювання причини і дати звільнення ОСОБА_1. з посади завідуючого складом
паливно-мастильних матеріалів ТОВ «Агрофірма «Джулинка» с.  Джулинка
Бершадського району Вінницької області як звільнення за власним бажанням з
поважних причин згідно  ст.  38 КЗпП України 18 грудня 2004 року.

Стягнуто
з ТОВ «Агрофірма «Джулинка» с Джулинка Бершадського району на користь ОСОБА_1.
одну тисячу сімсот гривень дев'яносто п'ять копійок розрахунку при звільненні
та 800 грн. витрат на правову допомогу.

В іншій частині
позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі апелянт просить рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 26.12.2006 року в частині відмови в стягненні з ТОВ
«Агрофірми «Джулинка» на його користь середнього заробітку за час затримки
розрахунку та видачі трудової книжки в сумі 6408 грн. 42 коп. скасувати,  як незаконне та постановити нове
рішення,  яким задоволити його позовні
вимоги з 18.12.2004 р. по 12.06.2006 р.

Заслухавши
суддю-доповідача і пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому
задоволенню,  виходячи з наступного.

Судом
встановлено,  що позивачОСОБА_1 з
11.11.2000 р. працював на посаді завідуючим складом паливно-мастильних
матеріалів ТОВ «Агрофірма «Джулинка»,
наказ №71 від 11.11.2000 р.

Як видно
з довідки Джулинської лікарні епікризу Вінницької психоневрологічної лікарні
ім.  О.І. Ющенка,  листка непрацездатності,  позивачОСОБА_1 хворів з 24.07.2004 р. по
24.09.2004 р. та з 19.11. по 17.12.2004 р.

Як видно
із заяви позивача від 18.12.2004 року він звернувся до відповідача із проханням
про звільнення його з роботи за станом здоров'я.

Відповідно
до ч. 1  ст.  38 КЗпП України у разі коли заява працівника
про звільнення з роботи зумовлена неможливістю продовжувати роботу (в зв'язку з
хворобою) власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий
договір у строк,  про який просить
працівник.

Рішення
в цій частині обґрунтоване і відповідає вимогам закону,  тому підстав для його скасування немає і
апелянт рішення в цій частині не оскаржує.

У
відповідності до п. 4. ч.1  ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є,
зокрема,  порушення або
неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. При цьому
згідно ч.2  ст. 309 ЦПК України норми
матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими,  якщо застосовано закон,  який не поширюється на ці
правовідносини,  або не застосовано закон
який підлягає застосуванню.

Згідно ч.1  ст. 116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум,  що належать
йому від підприємства,  установи,  організації,
проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не
працював,  то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником
вимоги про розрахунок.

В судовому засіданні
апеляційного суду відповідачем було визнано позов в цій частині.ОСОБА_1 був
звільнений з 18.12.2004 року,  а трудову
книжку отримав 12.06.06 року,  але
оскількиОСОБА_1 працював в дочірньому підприємстві «Бершадська авто школа» ТОВ
«Вінницький обласний автоучбовий комбінат» на посаді викладача ПДР та побудови
автомобіля з 13.09.2005 р. по 01.06.2006 р.,
то позов в цій частині слід задоволити частково за 8 місяців і 17
днів,  тобто з 18.12.2004 р. по
12.09.2005 р. В 2005 р. середньомісячний заробіток складав 290 грн. за
місяць,  що становить суму 2484 грн. 60
коп.

Керуючись  ст.
ст.  307, 309,  313, 314,
316 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задоволити частково.

Рішення
Бершадського районного суду від 26.12.2006 року в частині відмови в стягненні
середньомісячного заробітку за час затримки розрахунку скасувати.

Ухвалити нове
рішення,  яким позовні вимоги в цій
частині задоволити частково.

Стягнути
з ТОВ «Агрофірма «Джулинка» на користь ОСОБА_12484 грн. 60 коп.
середньомісячного заробітку за затримку розрахунку з 18.12.2004 р. по
12.09.2005 р.

В решті рішення
суду залишити без зміни.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і протягом двох місяців з дня
проголошення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України.