Справа №
Головуючий1 інстанції - Оксененко В.А.
поновлення на роботі
Доповідач - Ларенок B.І.
ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого-судді                                  -Міненкової Н.О.

-
суддів:                                                    -Ларенка
В.І. - Гальянової І.Г.

при
секретарі:                                          -
Балашова О.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м.
Харкова від 29 березня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до головного управління освіти і науки Харківської державної адміністрації про
поновлення на роботі та оплаті середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

14.08
2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі,  оплаті середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В
обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав,  що з лютого 2001 року він працював в
Харківському професійному ліцею (далі - ХПЛ) на посаді майстра виробничого
навчання,  а з 03.09.2002 року на посаді
електромонтера. Наказом від 03.07.2006 року він,  у числі інших працівників ліцею був
звільнений по п. 1  ст. 40 КЗпП України у
зв'язку з ліквідацією ліцею.

Вважає
своє звільнення таким,  що порушує його
законні права,  таким,  що проведене з грубим порушенням діючого
законодавства,  а саме: він не був
попереджений за 2 місяця про наступне звільнення; інший роботи йому не було
представлено; фактично мало місце реорганізація ХПЛ,  а не ліквідація та він повинен продовжувати
працю в іншому училищі.

Відповідач
позов не визнав,  пояснивши,  що наказом Міністерства освіти України від
04.05.2006 року Харківський професійний ліцей було ліквідовано. На час
ліквідації ліцею було створено ліквідаційну комісію. Усі працівники,  у тому числі позивач,  були повідомлені про наступне звільнення.
Відомості про вивільнення працівників ліцею направлене до центру зайнятості
населення. Будь-якої роботи вони надати позивачу не мали можливості. На
теперішній час ліцею взагалі немає.

Рішенням
Московського районного суду м.  Харкова
від 29 березня 2007 року в позові ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційний скарзі позивач ОСОБА_1.  просить
рішення суду скасувати,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції матеріального і процесуального права та
направити справу на новий розгляд іншому судді першої інстанції. Наводить ти ж
доводи,  що і в судовому засіданні суду
першої інстанції.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності
до  ст.303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги,  судова колегія
вважає,  що вона не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. про поновлення на роботі та стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу,
суд першої інстанції правильно виходив із того,  що трудовий договір був розірваний у зв'язку
з ліквідацією ліцею. ОСОБА_1. був звільнений з роботи на законних підставах та
без порушення порядку звільнення.

Будь-яких
порушень вимог трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1. допущено не
було.

Судова
колегія вважає,  що дані висновки суду є
правильними,  оскільки вони зроблені
відповідно до зібраним доказам,  вимогам
п.1  ст.40, 49-1 КЗпП України.

2

Судом встановлено,  що ОСОБА_1. був в трудових відношеннях з
Харківськім професійним ліцеєм,  працював
на посаді електромонтера. Наказом Міністерства освіти і науки України № 372-к
від 04.05.2006 року дія юридичної особи - ліцею до 15.07.2006 року було
припинено.

За
правилами  ст. 49-2 КЗпП України,  16 травня 2006 року про наступне звільнення
працівники у тому числі ОСОБА_1. були письмово повідомлені,  крім того,
дано відповідне оголошення у газету та доведено до відома державної
служби зайнятості.

Доводи
позивача відносно того,  що в дійсності
було не ліквідація ліцею,  а його
реорганізація,  були предметом розгляду
суду першої інстанції,  та їм дана
належна оцінка. Вони є безпідставними,
про що вказує наказ Міністерства освіти і науки України від 04.05.2006
року (а.с.  79 ).

У
зв'язку з вищевикладеним,  судова колегія
вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи,  викладені в апеляційній скарзі,  були предметом розгляду суду першої
інстанції,  та їм дана належна оцінка.

Висновків
суду першої інстанції вони не спростовують.

Керуючись  ст. ст. 303, 304, 307, 308,
313-315,  317, 319
ЦПК України,  судова колегія

ухвалила.

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 29 березня 2007 року - залишити без
змін.

Ухвала
набирас чинності негайно,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня її проголошення.