АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-3487/2007                                    Головуючий
в суді І інстанції: Фастовець В М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого
СтупіноїЯ. Ю..

суддів: Яреська
А.В.,  Пригорнєвої Л.І..

при секретарі
Дорошенко Ю.Б..

за участю
відповідача ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в М. Луганську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня
2007р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення сервітуту за
участю 3 осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  Алчевської кредитної
спілки,

встановила:

Рішенням
Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2007р. в
задоволені позову відмовлено.

Відповідачка
не погодилася і рішенням суду і подала апеляційну скаргу,  в якій ставила питання про скасування рішення
суду та прийняття нового рішення,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права.

В судове
засідання ні позивачка,  ні її
представник не з'явилися,  були
повідомлені належним чином про час і місце судового засідання. Суд визнав
причину неявки представника позивачки неповажною.

Позивач
заперечував проти задоволення скарги,
просив відхилити її,  залишив
рішення без змін.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги,  вислухавши
доповідача,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів дійшла такого висновку.

Відмовляючи
в задоволені позову,  суд виходив з
того,  що відповідно до  ст. 401 ЦК
України підстави для встановлення права позивачки користуватися нерухомим
майном відповідача (сервітут) відсутні,
оскільки потреби позивачки можуть бути задоволені іншим способом.

Висновок суду є
законним і обгрунтованим.

Як
встановлено судом на підставі матеріалів справи,  сторони та треті особи є власниками нежилої
будівлі АДРЕСА_1: позивачці належать кімнати №№50-56 на другому поверсі,  з яких не має виходу до належного позивачу
коридору №58 для виходу на центральну вулицю. Між тим.  позивачка не позбавлена можливості
користуватися належною їй частиною будівлі,
бо

вона для
виходу безперешкодно користується належними ОСОБА_4 та ОСОБА_5сходами та заднім
виходом із будівлі.

Судом
повно з'ясовані обставини,  що мають
значення для справи,  є доведеними;
висновок суду відповідає цим обставинам,
які встановлені з додержанням вимог норм процесуального права,  і зроблено на підставі норм матеріального права,  які застосовані правильно.

Доводи
скарги про те,  що відсутність
"цивільного" та "запрошуючого" виду унеможлює для позивачки
відкрити салон краси,  є
необгрунтованими,  бо такі
обставини,  згідно зазначеної норми
матеріального права,  не дають підстав
для встановлення сервітуту.

За таких
обставин колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу,  залишив рішення суду без змін.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст. 3ОЗ,  307 ч.1 п.1,  308,
314 ч. 1 п.І,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Лисичанського міського суду Луганської області від 25 травня 2007р. залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України шляхом подання касаційної скарги протягом двох місяців
з дня набрання ухвалою законної сили.