Справа №33-ц - 2907 кс/ 2007р.
Головуючий у першій інстанції Зубков
Доповідач Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                                                                                      м.  Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової Н.С.
,  Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Спеціального конструкторсько - технологічного бюро інституту
геофізики ім.  С. І. Суботіна
Національної академії наук України,
Національної академії наук України,
Державного житлово - комунального підприємства Національної академії
наук України,  третя особа: Об'єднання
співвласників багатоквартирного будинку „Науковець" про порушення прав
власників та визнання недійсним договору оренди,  за касаційною скаргою ОСОБА_4 - представника
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на рішення Апеляційного суду м.  Києва від 15 листопада 2005р.,

встановила:

У серпні
2004р. позивачі звернулись до суду з позовом до Спеціального конструкторсько - технологічного
бюро інституту геофізики ім.  С. І.
Суботіна Національної академії наук України,
Національної академії наук України,
Державного житлово - комунального підприємства Національної академії
наук України,    про порушення прав
власників та визнання недійсним договору оренди.

Зазначали,    що вони є
власниками житлових квартир і співвласниками

допоміжних
приміщень буд.  №15 по вул.  Костьольній у м.  Києві на підставі  ст. 1,
ч.2  ст.  10 Закону України „Про приватизацію
державного житлового фонду". Але без їх згоди,  як співвласників майна,  Державне житлово - комунальне підприємство
Національної академії наук України 20.04.2000р. передало в оренду СКТБ інституту
геофізики ім.  С. І. Суботіна
Національної академії наук України допоміжне підвальне приміщення будинку
площею 84, 6 кв. м. ,  чим порушено їх
права. Бюро Президії Національної академії наук України,  прийнявши постанову №41 від 22.02.2002р. в
частині надання дозволу Державному житлово -комунальному підприємству
Національної академії наук України на укладення вказаного договору оренди та
передачу підвального приміщення вчинило правочин,  направлений на обмеження їх прав власності.
Крім того,  вказаний договір оренди був
укладений не повноважним представником орендаря,  оскільки підписаний ОСОБА_5 ,  який зазначив свою посаду,  як виконуючий обов'язки директора СКТБ
інституту геофізики ім.  С. І. Суботіна
НАНУ,  в той час,  як рішенням Шевченківського районного суду
м.  Києва від 20.11.2002р.
встановлено,  що виконання обов'язків
директора СКТБ інституту геофізики ім.
СІ. Суботіна ОСОБА_5  є незаконним
при наявності призначеного 2.06.1998р. за контрактом директором цього інституту
Нагорного В.П.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 26 серпня 2005р. позов задоволено.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 15
листопада 2005р. задоволено апеляційну скаргу Національної академії наук
України,  рішення Шевченківського
районного суду м.  Києва від 26 серпня
2005р. скасоване,  у задоволенні позову
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 відмовлено.

У
касаційній скарзі представник позивачів ОСОБА_4  просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,  як
помилково скасоване апеляційним судом,
посилається на порушення апеляційним судом вимог матеріального і
процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги
його висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332,
336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3     відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 15
листопада 2005р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та
оскарженню не підлягає.