Справа №
22ц-3326/2007 р.                                                        Головуючий
Категорія 44                                                                                  суддя
Доповідач суддя Повєткін В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

16 травня 2007
р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судді:                                         Повєткіна
В.В.

Суддів:                                                             Козлова
С.П., Максюти Ж.І.

При секретарі:                                                 Білоус
А.М.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну спра­ву за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Жовтневого районного суду М.Дніпропетровська від 15 червня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до
Державного казначейства України про стягнення моральної шкоди, -

Встановив:

У березні 2006
року ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом про стягнення мо­ральної шкоди, посилаючись на те,
що у березні 2004 року він звернувся до Бабушкінського районного суду
М.Дніпропетровська з заявою про відшкодування моральної шкоди незаконними діями
Бабушкінського РОВД. Суддя Бабушкінського райсуду
Семененко Я.В. розглядав його заяву протягом 11 місяців і у її задоволенні
відмовив. Цю ухвалу скасовано обласним апеляційним судом. Справу було передано
у провадження судді Куз­нецова
В.А., який розглядав її протягом півроку, але і його ухвала про стягнення
1240,00 грн. була скасована обласним апеляційним судом. Вважає, що названі
судді Бабушкінського райсуду
умисно розглядали його справу на протязі полутора років, чим порушили строки, передбачені ст.ст.146,148 ЦПК
України. У зв'язку з цим просив стягнути моральну шкоду, яку йому спричинено
діями вказаних суддів, що діяли від імені Бабушкінського райсуду. Моральна
шкода спричинена незаконними діями держав­ного органу - Бабушкінського райсуду - повинна
відшкодована державою, тому позов поданий до Державного казначейства України, з
якого позивач просив стягнути з моральну шкоду у сумі 5000,00 грн. При цьому
позивач зазначив, що він не просить вирішити публічно-правовий спір, а лише
стягнути моральну шкоду, тому відповідно до ч.2 ст.21 КАС України звертається з
позовом у цивільного судочинства (а.с.3-8).

Рішенням
Жовтневого районного суду М.Дніпропетровська від 15 червня 2006 року у
задоволенні позову ОСОБА_1. до
Державного казначейства України про стягнення моральної шкоди відмовлено
(а.с.86-88).

В апеляційній
скарзі (а.с.92-94) ОСОБА_1.,
посилаючись на неповне з'ясу­вання судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом
норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і
задовольнити його позовні вимоги, оскільки суд:

не встановив, чи
порушили судді Семененко Я. В.
та Кузнецов В. А.
строки розглдяду справи;

безпідставно
надав оцінку правомірності об'явлення перерв у справі, поважнос­ті причин їх
об'явлення та тривалості цих перерв;

необгрунтованно
послався на відсутність вини посадових осіб та підстав для відшкодування
моральної шкоди;

не врахував, що
порушені Бабушкінським райсудом
строки, передбачені ст.ст. 146,148 ЦПК України, встановлені державою, яка
повинна забезпечивати виконання цих вимог або відшкодовувати моральну шкоду;

не застосував
ст.56 Конституції України, ст.ст.1173,1174,1176 ЦК України.

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у ме­жах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія

суддів вважає,
що скарга є необгрунтованною і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди,
суд першої інстанції встановив, що з боку суддів Бабушкінського райсуду М.Дніпропетровська
прийняті всі передбачені законом заходи щодо повного та об'єктивного розгляду
справи за заявою позивача, самим позивачем не надано доказів умисного допущення
вказаними суддями тривалої тяготини при розгляді ввказаної вка­заної справи та
наявності причинного зв'язку між їх діями та їх наслідками, вини суддів у
заподіянні позивачу моральної шкоди.

Колегія суддів
вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Як вбачається зі
справи, позовні вимоги заявлені у порядку цивільного судо­чинства до Державного
казначейства України.

Про оскарження
дій чи бездіяльності Бабушкінського райсуду
м.Дніпропетровсь­ка або суддів Семененко Я.В. та Кузнецова
В.А. з приводу тривалого розгляду справи позовні вимоги заявлені не були.

Згідно з ч.1
ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог.

З огляду на це у
суда першої
інстанції відсутні підстави для надання будь-якої., оцінки діям суддів
Бабушкінського райсуду Семененко
Я.В. та Кузнецова В.А. з приводу
тривалого розгляду справи, оскільки це питання повинно вирішуватися в по­рядку
адміністративного судочинства.

Разом з тим,
вказані обставини не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції
про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1. про
стягнення мо­ральної шкоди з Державного казначейства України, оскільки Державне
казначейство Ук­раїни є неналежним відповідачем по справі.

Відповідно до
ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов­леному цим
кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачем не надано суду доказів щодо по­рушення його прав,
свобод чи інтересів саме Державним казначейством України.

Доводи позивача
про відшкодування державою моральної шкоди, спричиненої діями судової влади, не
можуть бути враховані, оскільки до держави позов заявлено не бу­ло, а Державне
казначейство України не є його представником.

Тому посилання
позивача на необхідність застосування норм Конституції України та вимог
ст.ст.1173,1174,1176 ЦК України
не можуть бути прийняті до уваги, оскільки Державне казначейство України не
може відповідати за дії інших осіб.

За таких
обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_1. щодо
необґрунто­ваності рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні його
позову до Дер­жавного казначейства України є безпідставними.

У зв'язку з
викладеним відсутні підстави для скасування або зміни рішення су­ду першої
інстанції.

Керуючись
ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду М.Дніпропетровська від 15 червня 2006 року - залишити
без зміни.

Ухвала
Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.