Справа 22-3986-2007 рік                      Головуючий у 1 інстанції
21                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10
серпня 2007 р .                                                   Апеляційний
суд Донецької області

в
складі: головуючого - судді Ювченко Л.П.,
суддів: Єлгазіної Л.П.,  Азевича
В.Б.,  при секретарі Голубцові А.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Дзержинську Донецької області

на
рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 28 грудня 2006 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства „Комунальне
автотранспортне підприємство - 052806" м.
Дзержинська в особі ліквідатора ОСОБА_2 та відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Дзержинську Донецької області про перерахування щомісячних виплат
відшкодування шкоди,  заподіяної
ушкодженням здоров'я,

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2006 року позивачка звернулася з вказаним позовом до суду,  мотивуючи свої вимоги тим,  що на підставі рішення Дзержинського міського
суду Донецької області від 5 лютого 1992 року з Дзержинського міжгалузевого
об'єднання комунального господарства ( правонаступником якого є Державне
підприємство „Комунальне автотранспортне підприємство - 052806" м.  Дзержинська,
надалі - ДП „КАП -052806" м.
Дзержинська ) на відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ушкодження
здоров'я стягнуті з 1 лютого 1992 року щомісячні виплати у розмірі 96 руб. З
введенням гривні сума втраченого заробітку склала 28 грн. 80 коп. У подальшому ця
сума не перераховувалася,  і з 1 квітня
2001 року справа була направлена до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань в м.  Дзержинську ( надалі
Фонд),  яким здійснювалися перерахування
з застосуванням відповідних коефіцієнтів. У зв'язку з тим,  що підприємство не проводило перерахування
щомісячних сум відшкодування шкоди,
просила провести його та стягнути відповідні суми заборгованості з
підприємства і Фонду. В ході розгляду справи вона уточнила свої позовні вимоги,  та просила стягнути з підприємства в особі
ліквідатора заборгованість за період з вересня 1996 року до 1 квітня 2001 року
на загальну суму 3 239-62 грн.,  і з
Фонду - 5 380-29 грн. за період з 1 квітня 2001 року по 1 грудня 2006 року.
Також просила зобов'язати Фонд сплачувати їй щомісячні виплати починаючи з 1
грудня 2006 року у розмірі 190-56 грн. з наступним застосуванням коефіцієнтів.

Відповідачі
заперечували проти задоволення позову.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області
від 28 грудня 2006

року позовні вимоги задоволені частково. З підприємства
стягнута заборгованість у

розмірі 3 239-62 грн. за період з вересня 1996 по 1
квітня 2001 року,  з Фонду - 5 380-29

грн. за період з 1 квітня 2001 року по 1 грудня 2006
року,  а також постановлено

продовжувати стягувати з 1 грудня 2006 року щомісячні
страхові виплати у розмірі 190-

59 грн.

Фонд в
апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення
по справі,  оскільки суд порушив нормі
матеріального права. При цьому відповідач посилається на те,  що при розрахунках сум відшкодування шкоди
суд помилково прийняв за основу середньомісячну заробітну плату одного штатного
працівника Донецької області з вересня 1996 року у розмірі 89-06 грн. З
урахування матеріалів справи,  суд був повинне
виходити з суми щомісячних виплат - 28-80 грн.,
що була встановлена позивачці відповідно до останнього перерахунку.
Згідно з роз'ясненнями п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди",  вимоги
про перерахунок сум,  щомісячних
платежів,  раніше визначених судом або
роботодавцем,  підлягають задоволенню за
час,  що не перевищує трьох років. Суд не
урахував дане роз'яснення і стягнув заборгованість за весь період починаючи з
вересня 1996 року.

Представник фонду підтримав доводи апеляційної скарги.

Позивачка
просила її відхилити,  а рішення першої
інстанції суду залишити без змін.

Ліквідатор
ДП „КАП -052806" м.
Дзержинська,  належним чином
повідомлений про час та місце розгляду справи,
на з'явився. Подав до апеляційного суду заяву у якій повідомив про
складання ним повноважень ліквідатора відповідно до ухвали Господарського суду
Донецької області.

Заслухавши     суддю-доповідача,                     представника
відповідача,      позивачку,

дослідивши
матеріали цивільної справи,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
відділення виконавчої дирекції Фонду підлягає частковому задоволенню,  а рішення зміні з наступних підстав.

Згідно
зі п.3,  4 ч. 1   ст.
309 ЦПК України підставою для зміни рішення суду є невідповідність
висновків суду обставинам справи,  та
порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального
права.

Розглядаючи
справу по суті,  суд обґрунтовано виходив
з того,  що правовідносини,  які виникли між сторонами в зв'язку з
відшкодуванням шкоди з 1 квітня 2001 року регулюються Законом України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 р.,
а до цієї дати - Правилами відшкодування власником
підприємства установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди,  заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я
пов'язаним з виконанням трудових обов'язків,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.1993 року №
472.

Судом першої
інстанції по справі встановлено,  що під
час роботи на посаді завідуючого магазину ВРП ВО „Дзаржинськвугілля" в
результаті ДТП,  яке сталося з вини водія
ДП „КАП -052806" м.   Дзержинська
позивачка отримала травму. Висновком ВТЕК від 22 серпня 1990 року вона визнана
інвалідом 3 групи,  внаслідок трудового
каліцтва з втратою професійної працездатності 60% безстроково. Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 5 лютого 1992 року з
транспортного підприємства стягнуті щомісячні суму відшкодування шкоди.
Відповідно до наказу № 78 з 1 серпня 1995 року позивачці провадилося щомісячне
відшкодування шкоди у сумі 28-80 грн. до передачі особистої справи до Фонду.

Тобто
суд обґрунтовано дійшов висновку про те,
що підприємством -відповідачем позивачці не перераховувалися суму
відшкодування шкоди з 01.08.1995 року до 01.03.2001 року.

Але суд для перерахунку неправильно застосував середній заробіток за

спеціальністю торгівля та стягнув з відповідачів заборгованість за весь
період починаючи

з вересня 1996 року.

Рішення
суду першої інстанції в частині стягнення суми заборгованості не відповідає
роз'ясненням п. 22 Пленуму Верховного Суду України,  які викладені в постанові від 27 березня 1992
року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди",  а саме
стягнута сума недоплачених щомісячних платежів за період,  що перевищує три роки.

Апеляційний
суд вважає,  що рішення суду в частині
стягнення заборгованості з підприємства слід скасувати і у задоволені позову
ОСОБА_1 до ДП „КАП -052806" м.
Дзержинська відмовити,  а в
частині позову до Фонду змінити,
задовольнивши позов частково.

З довідки ДП „КАП -052806" м.
Дзержинська від 07.12.2006 року вбачається,  на підставі наказу № 78 -л від 01.08.1995
року ОСОБА_1 був проведений перерахунок відшкодування шкоди,  і на зазначену дату сума щомісячних
нарахувань відшкодування шкоди склала - 28-80 грн. В квітні 2001 року всі
документи передані до Фонду з заборгованістю,
(т.1 а.с.  20) Постановою Фонду
від 10.07.2001 року № 192 позивачці встановлений розмір відшкодування
втраченого заробітку у розміру 28-80 грн. (т.1 а. с.  21) У подальшому здійснювалося перерахування
з застосуванням відповідних коефіцієнтів (т. 1 а. с.  22 -26) 3 наведеного можливо зробити
висновок,  що після постановления рішення суду від
05.02.1992 року позивачці проводилися виплати відшкодування шкоди,  з останнім перерахунком станом на 01.08.1995
року. За період з цієї дати і до передачі особової справи до Фонду
перерахування виплат не проводилося.

Перерахування
щомісячних сум відшкодування шкоди позивачці слід проводити з моменту
останнього перерахунку,  а суму
заборгованості слід визначити за три роки,
починаючи з моменту звернення до суду.

Розмір
щомісячних виплат на момент передачі справи до Фонду складе суму 76-21 грн.
виходячи із наступного розрахунку - 28-80 грн. х 1.5 х 1.2 х 1.1458 х 1.283 =
76-21 грн.,  де 28-80 грн. - перерахована
сума відшкодування втраченого заробітку станом на 01.08.1995 року до передачі
особової справи до Фонду,  а 1.5,  1.2,
1.1458,  1.283 коефіцієнти
підвищення тарифних ставок та посадових окладів. ( а. с.  78 т.
2) Страхова виплата з моменту передачі справи до Фонду і до звернення з
позовом у суд дорівнює - 184-35 грн. ( 76.21 грн. х 1.193 х 1.182 х 1.238 х
1.203 - коефіцієнти,  що застосовувалися
Фондом для перерахунку).

Різниця
між сплаченими щомісячними страховими виплатами та перерахованими відповідно до
даного рішення складе за період з 1 листопада 2003 року по 1 листопада 2006
року загальну суму 2 557-76 грн. ( 4 533-92 грн. - потрібно нарахувати -
1976-16 грн. - сплачено Фондом).

Окрім
того,  Фонд необхідно зобов'язати
сплачувати позивачці страхові виплати у розмірі 184 -35 грн. з наступним
перерахунком відповідно до ч. 2  ст.  29 Закону України „Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання,  які
спричинили втрату працездатності".

У задоволені
позову до підприємства слід відмовити з зазначених вище підстав,  а саме тому,
що стягненню підлягають суми не донарахованих щомісячних платежів за
час,  що не перевищує трьох років. З
моменту останнього перерахунку - 01.08.1995 р. позивачка не зверталася до
підприємства з позовом про перерахунок щомісячних сум відшкодування шкоди. На
підставі ухвали господарського суду від 20.06.2007 року ДП „КАП -052806"
м.  Дзержинська ліквідоване відповідно до
Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом".

Стягнути
з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Дзержинську Донецької області на користь
ОСОБА_1 недоплачену суму щомісячних страхових виплат за період з 1 листопада
2003 року по 1 листопада 2006 року на загальну суму 2 557 (дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят сім ) грн. 76 коп.

Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Дзержинську Донецької області починаючи з 1
листопада 2006 року сплачувати ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати у розмірі 184
( сто вісімдесят чотири ) грн. 35 коп.3 подальшим перерахуванням відповідно до
діючого законодавства.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.