Справа № 22ц-824/2007                                                      Головуючий
інстанції Нестерук В.В.
Категорія  17                                                                         Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 червня 2007
року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого   -
Єфімової В.О., суддів        -  Колбіної Т.П., Птіціної В.І., при
секретарі  - Баран М.Л.,

за
участю представника позивача Омельчук Т.І., представника відповідача ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" на рішення місцевого суду Гагарінського району М.Севастополя від
16 квітня 2007р. по цивільній справі за позовом ВАТ „Українська страхова
компанія „Дженералі Гарант" до ОСОБА_1 про стягнення збитків, -

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2004р. ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі Гарант"
звернулося до суду із позовом доОСОБА_1 про стягнення збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у СП ЗАТ „Авто
ЗАЗ-Деу" (перейменоване в ЗАТ „Запорізький автомобілебудівельний
завод"), за договором купівлі-продажу придбала автомобіль „Нубіра" з
відстроченням платежу на суму 12 450 доларів США, строком на 36 місяців. ОСОБА_1 умови договору по оплаті
чергових платежів не виконувалися, тому відповідно до умов договорів
№112057-011 від 22.12.1998р. та №0048201(страхування фінансового ризику), у
зв'язку з настанням страхового випадку, позивачем 08.08.2003р. було сплачене
страхове відшкодування СП ЗАТ „Авто ЗАЗ-Деу" у розмірі 27 897,10 грн. за
16,17-37 періоди.

Вказують, що ОСОБА_1 ухиляється від добровільного відшкодування витрат
страхування за 16,17-37 періоди, просять суд стягнути з відповідача примусово
матеріальний збиток в сумі страхового відшкодування у розмірі 27 897,10 грн. та
судові витрати.

Рішенням місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 16 квітня
2007р. у задоволені позову ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" просить рішення суду скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що суд
першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального
права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суд виходив з того, що
позивачем не надано доказів сплати страхового відшкодування СП

ЗАТ
„Авто  ЗАЗ-Деу"  у  розмірі
27 8 97,10 грн. за
ОСОБА_1 по договору №112057-011 від 22.12.1998р.
та №0048201.

3 такими висновками
погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі повного та
всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням вимог процесуального
закону.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування" до страховика,
який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що ОСОБА_1 згідно з договором купівлі-продажу №112057-011
від 22.12.1998р. придбала у СП
ЗАТ „Авто ЗАЗ-Деу" автомобіль „Нубіра" EWXS 550, з
відстрочкою платежу на суму 12 450 доларів США, строком на 36 місяців.

Вимоги п.2.6.3 вищевказаного договору відповідачем не виконувались, в зв'язку
з чим позивачем за договором та №0048201 (страхування фінансового ризику),
укладеного між позивачем та СП
ЗАТ „Авто ЗАЗ-Деу", в зв'язку з настанням страхового випадку,
11.07.2000р.сплачено страхове відшкодування у розмірі 11 311,38 грн. за 7-16
період. За періоди 16,17-37 у відповідача утворилася заборгованість по договору
у сумі  27 897,10 грн.

Як вбачається з платіжного доручення від 08.08.2003р. (арк.с.18), позивач
на рахунок СП ЗАТ „Авто
ЗАЗ-Деу" перерахував 500948,36грн. Однак, заява про виплату страхового
відшкодування за договором купівлі-продажу, по якому виступає ОСОБА_1 на адресу
позивача надіслана 13.08.2003р. (арк.с.15), страховий акт складений
19.08.2003р. (арк.с.17) , таким чином суд першої інстанції правильно прийшов до
висновку, що сума за платіжним дорученням від 08.08.2003р. перерахована до
настання страхового випадку та не підтверджує сплату по договору, в якому
покупцем виступає ОСОБА_1

Доводи представника позивача про те, що перерахунок суми платіжного
доручення від 08.08.2003р. по договору за ОСОБА_1 підтверджується реєстром
страхового відшкодування (арк.с.22), судова колегія не може прийняти до уваги,
оскільки даний реєстр від 14.08.2003р. не відповідає платіжному дорученню від
08.08.2003р.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм:
матеріального чи процесуального права, які б призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи, що, в силу ст.308 ЦПК України, тягне відхилення
скарги.

Керуючись ст.ст. 304, 1 ст.307, 308, 313, п.1 ст.314,
315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант"- відхилити.

Рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 16 квітня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців із дня набрання законної сили.