АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22ц/2034                                       Головуючий
в суді 1-ї інстанції Діброва О.В.
Категорія 20                                                   Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

1 листопада 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі: головуючого - судді Балашкевича С.В. суддів:
Рафальської І.М., Зарицької Г.В. при секретарі Сухоребрій Т.А. з участю
представника відповідача та третьї особи

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» ВАТ «Труботранснафта» на рішення
Овруцького районного суду від 4 липня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» ВАТ «Труботранснафта» про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням
Овруцького районного суду Житомирської області від 4 липня 2007 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Постановлено стягнути з дочірнього підприємства
«ПрикарпатЗахідтранс» ВАТ «Труботранснафта» на користь ОСОБА_1 500, 08 грн.
матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з дочірнього
підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» ВАТ «Труботранснафта» на користь держави 55
грн. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

В апеляційній
скарзі дочірнє підприємство «ПрикарпатЗахідтранс» ВАТ «Труботранснафта» просить
рішення суду скасувати й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
частини 2 статті 1187 ЦК
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини 2
статті 1167 ЦК моральна
шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її
завдала, якщо шкоди завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

2

Судом першої інстанції встановлено, що 18 січня 2005 року о 16-й год 30 хв. в с Дубовий Гай
Овруцького району ОСОБА_2 за кермом автомобіля Камаз (державний номер НОМЕР_1), належного ДП
«ПрикарпатЗахідтранс», рухався по автошляху Виступовичі - М. Подільський і,
порушивши Правила дорожнього руху України, вчинив наїзд на ОСОБА_1 Внаслідок
дорожньо-транспортної події останній отримав середньої тяжкості тілесні
ушкодження у вигляді відкритого перелому плечевої кістки, гематоми лівого
підборіддя, струсу головного мозку та множинних синців та саден обличчя та
тулуба. Названі обставини підтведжуються матеріалами кримінальної справи
відносно ОСОБА_2, яка за статтею 286 ч. 1 КК України закрита у зв'язку з
амністією.

Судом також
встановлено, що у зв'язку з лікування позивачем витрачено 500, 08 грн. Названий
висновок підтверджується копіями квитанції та фіскальних чеків, випискою із
медичної карти стаціонарного хворого та довідками Овруцької центральної
районної лікарні ( а.с. 4-11).

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність
підстав для стягнення на користь позивача майнової шкоди.

З огляду на
наведене посилання апелянта на недоведеність майнової шкоди є безпідставними.

Враховуючи
фізичний біль та страждання, яких ОСОБА_1 зазнав внаслідок отриманих під час
дорожньо-транспорної події тілесних ушкоджень, приймаючи до уваги тривалість
його лікування, а також те, що він визнаний інвалідом третьої групи, суд першої
інстанції обгрунтовано визначив розмір моральної шкоди в сумі 5 000 грн.

Пленум
Верховного Суду України в пункті 8 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про
судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»
роз'яснив, що за моральну ( немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час
виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей
працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку
регресу ( статті 130, 132-134 КЗпП), тому доводи апелянта про те, що
підприємство не може бути відповідальним за заподіяння моральної шкоди є
безпідставними.

Рішення
постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстав
для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.
303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу дочірнього підприємства «ПрикарпатЗахідтранс» ВАТ « Труботранснафта»
відхилити.

Рішення
Овруцького районного суду Житомирської області від 4 липня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягомдвох
місяців.