РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

№2-260/2007р.від05.06.2007р.

21 червня 2007 року                   Шумський районний суд
Тернопільської області

в складі:
головуючої судді -        Томчук С.В.

при секретарі -                            Климчук
І.В.

з участю
позивачки -                  ОСОБА_1

відповідача-                                 ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на будинок.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просить
визнати за нею право власності на будинок. За час спільного проживання подружжя
нажило спільне майно-житловий будинок з приналежними до нього будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. Даний будинок належав колгоспному двору і в ньому були
зареєстровані та проживали позивачка і відповідач.

З 04.04.2007 року
позивачка купила у відповідача його частку в житловому будинку та заплатила
йому 5000 гривень,
що підтверджується розпискою даною ОСОБА_2.Даним будинком позивачка
користується, оскільки сплатила її вартість та їй передано свідоцтво на право
власності на будинок, але оформити право власності не може з належних від неї
причин. Договір купівлі-продажу вона не змогла нотаріально посвідчити, оскільки
відповідач не давав згоди на нотаріальне посвідчення.

Відповідач в попередньому судовому засіданні не заперечив
проти позовних вимог та визнав позов.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підставний і підлягає до задоволення.

Судом встановлено слідуючі факти та
відповідні їм правовідносини:

згідно
свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 29 грудня 1989 року жилий
будинок знаходиться за АДРЕСА_1;

ОСОБА_2
розірвав шлюб із ОСОБА_1 27 березня 2003 року, а/з №18, що підтверджується
свідоцтвом про розірвання шлюбу, видане відділом РАЦСу Шумського районного
управління юстиції Тернопільської області від 17 травня 2007 року;

Згідно
довідки, видана Бриківською сільською радою Шумського району Тернопільської
області про те, що станом на 15.04.1991
року в житловому будинку, який знаходиться за АДРЕСА_1 були
зареєстровані: ОСОБА_2, 1957
року народження, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження;

Згідно
пояснення посвідченого Бриківською сільською радою 11 квітня 2007 року
написание ОСОБА_2 про те, що він дійсно продав за 5000 гривень свою частку
житлового будинку, що знаходиться за АДРЕСА_1 ОСОБА_1 і претензій не має.

Згідно ст.334 ЦК України
право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню
винникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання
законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально,
дійсним.

У відповідності до ст.392 ЦК
України власник майна може пред"явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у
разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.12 Закону України "Про власність"
громадянин набуває права власності на майно, що ним створене.

За вказаних обставин суд рахує за доцільне визнати за позивачкою право
власності на будинок, оскільки вона набула право власності на дане майно,
отримала свідоцтво на право власності на будинок, уклала договір купівлі
-продажу, заплатила гроші в сумі 5000
гривень відповідачу.

На підставі наведеного, керуючись ст.12 ЗУ "Про власність", ст.ст.3З 1,334,392 ЦК України, ст.ст.212-214
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за гр.ОСОБА_1 право власності на жилий будинок з
приналежними до нього будівлями та спорудами, загальною площею 57,4 кв.м., що
знаходиться за АДРЕСА_1.

Рішення набирає
законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через райсуд, а апеляційна
скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження,
або без попереднього подання апеляційної заяви в строк визначений для її
подання.