Справа №22-515                                        Головуючий у 1 інст.Музичук
Доповідач - Собіна І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року                                                                                             м.Рівне

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого
судді  Собіни І.М.

Суддів Оніпко
О.В., Ковалевича С.П.

При секретарі
судового засідання Сеньків Т.Б.

З участю сторін та представників, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за апеляційною скаргою
представника позивача ОСОБА_1-
ОСОБА_3. на рішення Рівненського міського суду від 2 березня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про оспорювання батьківства,

встановила:

Рішенням
Рівненського міського суду від 2
березня 2007 року * ОСОБА_1. в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі представник позивача
посилається на неповне з'ясування судом обставин, викладених в клопотанні від 1 березня 2007 року про
призначення повторної експертизи.

Суд не викликав експерта для роз'яснення незрозумілих
йому викладених в клопотанні обставин, що викликають сумнів в правильності
висновку.

Призначаючи своєю ухвалою від 15 червня 2006 року
судово-медичну експертизу в м. Києві, суд не розглянув поданого ними клопотання
про проведення такої експертизи в м. Одесі.

Покликаючись на сумніви в результатах проведеної в м.
Києві експертизи та у зв'язку з цим -
права позивача на повторну експертизу просила скасувати ухвалу суду від 2 березня 2007 року

2

про
відмову у задоволенні клопотання її довірителя від 1 березня 2007 року і
постановити нову ухвалу про призначення повторної експертизи в Одеському
обласному бюро судово-медичних експертиз. Скасувати рішення суду від 2 березня 2007 року і передати
справу на новий розгляд.

Позивач та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримали і дали пояснення в межах її доводів.

Відповідачка просила рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу
відхилити.

Колегія суддів заслухавши доводи та заперечення сторін та представників,
перевіривши матеріали справи прийшла до висновку про відхилення апеляційної
скарги з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 293 ЦГЖ України
заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

У поданій апеляційній скарзі на рішення Рівненського міського суду,
представник позивача заперечував проти ухвали суду від 2 березня 2007 року якою йому
та його довірителю відмовлено у задоволенні клопотання про призначення
повторної судово-медичної експертизи крові з використанням ДНК-аналізу на
предмет кровного споріднення позивача ОСОБА_1. і дитини -ОСОБА_4, з
проведенням експертизи Одеським обласним бюро СМЕ, посилаючись на те, що
висновок експертизи Головного бюро СМЕ МОЗ України, що є у справі викликає
сумніви в його правильності.

Обгрунтованих доказів, які б спростовували висновок експерта № 122/06-і,
позивач та його представник суду не надали.

Частиною 6 статті 147 ЦПК встановлено,
що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами
статті 212 цього
Кодексу.

Частиною 1
статті 212 ЦПК
встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні
наявних у справі доказів.

Суд першої інстанції повно і об'єктивно дослідив у їх
сукупності всі надані  сторонами докази
та висновок  експертизи,  дав їм

3

правильну
юридичну оцінку і постановив обгрунтоване та законне рішення.

Вже у поданій до суду позовній заяві ОСОБА_1 просив суд
призначити судово-медичну експертизу проведення якої просив доручити Одеському
обласному бюро СМЕ до зони діяльності якої Рівненська область не відноситься.

Проведення експертизи експертом Головного бюро судово-медичної експертизи
МОЗ України в м. Києві ніяким чином не вплинуло на правильність висновків суду
першої інстанції.

Апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга не
містить доводів щодо його незаконності та необґрунтованості, а тому підстав для
його скасування не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1-
ОСОБА_3. відхилити,
а рішення Рівненського міського суду від 2
березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення.

Сторони мають право оскаржити ухвалу апеляційної
інстанції і рішення місцевого суду до Верховного Суду України протягом двох
місяців починаючи з дня набрання законної сили цією ухвалою, з подачею
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.