overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

24 грудня 2007 року                                                                                 м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України в складі :

головуючого          -                    Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                          Костенка А.В.,

Романюка Я.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Дарницької
районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа - Київське міське
управління юстиції про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року,
залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2007 року,
позов задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви для
прийняття спадщини ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, протягом трьох місяців з моменту вступу рішення в законну силу.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати
постановлені судові рішення, посилаючись на їх необґрунтованість та неправильне
застосування норм матеріального права й допущені при розгляді справи порушення
норм процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно застосували норми
матеріального права або допустили порушення
норм процесуального права, які передбачені ст. 338 ЦПК України, як
підстави для зміни або скасування судових рішень. Наведені у касаційній скарзі
доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 27 лютого 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

Я.М.
Романюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 грудня 2007 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гнатенко А.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від                            9 серпня 2007 року,
в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
користуванні гаражем та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про
визнання угоди дійсною та визнання права власності на гараж,

в с т а н о в и в :

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18
квітня 2007 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні гаражем літ. “К”,
що знаходиться АДРЕСА_1, шляхом звільнення вказаного гаражу від її майна.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 8 гривень 50 копійок судових витрат. У
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Миколаївської області від 9 серпня 2007 року рішення
суду першої інстанції скасовано та постановлено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано
дійсною угоду купівлі-продажу гаражу, позначеного в плані літ. “К”, за суму, що
еквівалентна 750 дол. США, укладеного у 2000 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Визнано право власності за ОСОБА_2 на гараж, позначений в плані літ. “К”
житлового будинку АДРЕСА_1, площею 23,8 кв.м. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 51 гривню судового збору.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із
касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції
й залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами
справи, наведені ним доводи та зміст оскаржуваного рішення також не дають
підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі
наведеного та керуючись п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и
в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні гаражем та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання угоди дійсною та
визнання права власності на гараж, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 9 серпня 2007 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги
матеріалами направити скаржникові.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України
А.В. Гнатенко
У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

21 грудня 2007 року                                                                                         м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третіх осіб: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу недійсним та зобов'язання не чинити перешкоди в користуванні
будинком, за касаційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 на рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 9 жовтня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду АРК від 6 серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У квітні 2005
року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2, третіх осіб: ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання договору від 3 листопада 1995 року купівлі-продажу будинку
розташованого АДРЕСА_1 недійсним та зобов'язання
не чинити перешкоди в користуванні будинком.

Рішенням
Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 9 жовтня 2006 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду АРК від 6 серпня 2007 року у
позові ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_3 просять скасувати рішення Центрального районного суду м. Сімферополя
АРК від 9 жовтня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду АРК від 6 серпня 2007
року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє
в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст.
331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Центрального районного суду м. Сімферополя АРК від 9 жовтня 2006 року та ухвалу
Апеляційного суду АРК від 6 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Романюк Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 р. 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Києві справу за
позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія
“Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва до ОСОБА_1 про стягнення
збитків, за касаційною скаргою Відкритого акціонерного товариства
“Енергопостачальна компанія “Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва на
рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня 2006 року та
ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 березня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” звернулося до Верховного Суду
України  з  касаційною
скаргою  на  рішення
Центрального  районного  суду м. Миколаєва від 20.12.2006 р., залишене
без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 19.03.2007 р.,
яким позов задоволено частково: стягнуто з
ОСОБА_1 на користь позивача 375 грн. 78 коп.
заподіяної шкоди та судові витрати.

В обґрунтування касаційної скарги позивач
посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, в зв'язку з чим ставить питання про
скасування судових рішень та передачу справи на новий розгляд.

Заперечуючи проти касаційної скарги, ОСОБА_1
указує на те, що судові рішення, на її думку, є законними і обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення судів ухвалені з додержанням судами норм
матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок
судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у  х  в
а  л  и  л  а :

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна
компанія “Миколаївобленерго” в особі філії м. Миколаєва відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 грудня              2006 року та ухвалу Апеляційного
суду Миколаївської області від 19 березня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 грудня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Лященко  Н.П.,

суддів:

Балюка М.І.,

Костенка А.В.,

Берднік І.С.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України в Гірницькому районі м. Макіївки (далі - Фонд) про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2006 року ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до
Фонду про відшкодування шкоди.

Зазначав, що висновком МСЕК від 15 березня 2006 року йому
встановлено 40 % втрати працездатності та визнано інвалідом другої групи.

Посилаючись на те, що при нарахуванні одноразової
допомоги та щомісячних сум відшкодування шкоди відповідач неправильно зробив
розрахунок середньомісячної заробітної плати, позивач просив стягнути з Фонду
недоплачені суми щомісячного відшкодування шкоди та зобов'язати Фонд щомісячно
сплачувати йому 502 грн. 65 коп.

Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 22
січня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області
від          26 березня 2007 року, у
задоволенні позову ОСОБА_1  відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постановлені рішення судів,
посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та
порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити
його позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 338 ЦПК України судове рішення підлягає
обов'язковому скасуванню з передачею справи на новий розгляд,
якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть участь у
справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що апеляційний суд
розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 (а.с. 67).

У касаційній скарзі він посилається на те, що не був
належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом.

Зазначені доводи підтверджуються доданим до касаційної скарги листом Центру поштового зв'язку № 9
ДД УДППЗ «Укрпошта» у м. Макіївці Донецької області від 15 травня 2007 року.

З урахуванням наведеного ухвала апеляційного суду
Донецької області від 26 березня 2007 року підлягає скасуванню з направленням
справи на новий апеляційний розгляд із підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 338
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26 березня 2007 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд у суд
апеляційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді:

М.І. Балюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних

справах Верховного Суду України в складі:

Левченка Є.Ф.,   Лихути Л.М.,   Охрімчук Л.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства Банк "БІГ Енергія" до ОСОБА_1 про
спростування відомостей, що принижують честь, гідність і ділову репутацію та
відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2
на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2006 року та
рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2006 р. ВАТ Банк "БІГ Енергія" звернулося в суд з
позовом до ОСОБА_1 про спростування відомостей, що принижують честь, гідність і
ділову репутацію та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25.12.2006 р. позов
задоволено частково: зобов'язано ОСОБА_1 публічно спростувати відомості, що
принижують честь, гідність і ділову репутацію ВАТ Банк "БІГ Енергія",
які були поширені ним 21.08.2006 р. на прес-конференції в Інформаційному
агентстві УНІАН у формі поширення інформації; стягнуто з ОСОБА_1 на користь
позивача  2000 грн. моральної шкоди та
судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 23.02.2007 р. рішення місцевого
суду змінено: визначено конкретні відомості, поширені              ОСОБА_1, які підлягають
спростуванню та спосіб їх спростування, а в решті рішення суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі представник відповідача просить судові рішення
скасувати та передати справу на новий розгляд до місцевого суду, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів
справи, що судові рішення ухвалено з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування рішення суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись ст.ст. 332, 336  ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2006 року та
рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 лютого 2007 року залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України :

Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

19
листопада  2007  року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду
України в складі:

Берднік І.С., Прокопчука
Ю.В.,  Костенка А.В.,-

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Тлумацької міської ради Івано-Франківської області,
Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту “НДІ
проектреконструкція” про незаконне будівництво магазину, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Івано-Франківської
області від  11 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від                2 березня 2007 року у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2  300 грн. витрат за проведення
експертизи. Стягнуто з ОСОБА_1 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Івано-Франківської  області від  11 травня 2007 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_2 перенести будівництво фундаменту для магазину АДРЕСА_1 відповідно до п.
3,25* ДБН 360-92**. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення
суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції  норм процесуального права та неправильного
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з
таких  підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції  в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при
розгляді справи судом допущено порушення норм матеріального або процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Івано-Франківської  області від  11 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
й оскарженню не підлягає.

Судді:

І.С. Берднік

Ю.В. Прокопчук

А.В.
Костенко
У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

13 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 до Дзержинського державного дослідно -
експерементального підприємства про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У липні 1999 року ОСОБА_1 звернулась з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що  з 1998 року вона працювала у
відповідача. Згідно висновку МСЕК від 28 травні 1993 року позивачці було
встановлено 70 % втрати працездатності внаслідок професійного захворювання.
Відповідач виплатив їй спричинену шкоду та одноразову допомогу. Проте не було
виплачено моральну шкоду. ОСОБА_1, вважаючи, що має право на стягнення
моральної шкоди, звернулась до відповідача з вимогою про виплату цієї шкоди.
Відповідач відмовив позивачці у задоволенні її вимог. Тому ОСОБА_1 просила
задовольнити її позовні вимоги та стягнути з Дзержинського державного дослідно
- експерементального підприємства моральну шкоду в сумі 150 неоподатковуваних
доходів громадян.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 15 травня
2000 року позов задоволено. Стягнуто з Дзержинського державного дослідно -
експерементального підприємства на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2 550
грн.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 4 жовтня 2001
року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська від 15 травня 2000 року залишено без розгляду з підстав
пропущення касатором строку на касаційне оскарження рішення суду.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2007 року
ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 4 жовтня 2001 року
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постановлені у справі ухвали,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвали суду постановлені з додержанням норм процесуального права. Доводи
скарги висновків суду не спростовують. Підстав для зміни або скасування ухвал
не встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська
від 4 жовтня 2001 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області
від 10 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова