Справа № 2-1175/07
РІШЕННЯ

іменем України

23 квітня 2007 року Новокаховський
міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: Непомнящої Н.О.

при секретарі: Биковій Ю.В.

з участю представника позивача: ОСОБА_5 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну
справу   за   позовом
ОСОБА_1   до   ОСОБА_2 про розподіл спільного майна
подружжя та визнання права власності на Уг частку квартири, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 18.06.1977 року по 18.01.2001 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, за час шлюбу подружжям було набуте
нерухоме майно, а саме: АДРЕСА_1, проте правовстановлюючі документи на квартиру
оформлені на відповідачку, хоча квартира перейшла у право власності останньої
шляхом виплати пайових внесків до кооперативу з сімейного бюджету, а тому
вважає, що має право на 1/2 частку спільно набутого майна, оскільки
останнім часом стосунки між ними погіршилися, виник спір щодо порядку
користування об'єктом спільної сумісної власності, тому просить суд позов
задовольнити за визнати за ним право власності на 1/2 частку зазначеної
квартири.

В судовому
засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд визнати за
позивачем право власності на 1/2 частку спірної квартири і саме таким
чином розподілити спільне майно подружжя, не виділяючи частки у натурі,
оскільки вони разом проживають у цьому приміщенні, користуються ним, проте з
початку 2007 року між
сторонами розпочалися суперечки з приводу встановлення порядку користування
спільною квартирою, тому позивач змушений звернутися до суду з зазначеним
позовом. Вважає, що строк позовної давності до вимоги про визнання за ним права
власності на Уг частку квартири, набуту подружжям під час шлюбу ним не
пропущений, оскільки про порушення свого права власності дізнався на початку 2007 року, коли
відповідачка почала чинити йому перешкоди у користуванні квартирою.

Відповідачка у
судові засідання не з'явилася з невідомих суду причин - про день, час та
місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте в попередньому
судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти визнання за
відповідачем права власності на Уг частку квартири АДРЕСА_1.

За таких
обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки на
підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 321
ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до
ст. 328 ЦК
України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше
прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до
ст. 368 ЦК
України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не буде встановлено договором або законом.

Статтею 60 Сімейного
кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить
дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,
що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно зі ст. 69 Сімейного
кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на
праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, а статтею 70 Сімейного
кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до
ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати
ним документа, який засвідчує право власності.

Постановою
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист
права приватної власності" від 22.12.1995
року № 20, зокрема
пунктом 2 встановлено,
що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом
розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності.

Як вбачається з
реєстраційного посвідчення Каховського БТІ від 19.10.1994 року та технічного паспорту на АДРЕСА_1 відповідачка є
власником зазначеної квартири на підставі довідки Житлово-будівельного
кооперативу № 39 від 21.06.1994 року № 25.

Як вбачається з
паспорту позивача він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 80 з 29.03.1995 року.

Судом
встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 1977 року, який
розірвано 18 січня 2001 року.

Таким чином,
судом встановлено, що зазначене нерухоме майно набуте подружжям за час шлюбу,
тому є об'єктом права спільної сумісної власності.

В попередньому судовому засіданні цей факт не
заперечувався й відповідачкою.

Оскільки між сторонами виникли непорозуміння з приводу
порядку користування спірним житловим приміщенням на початку 2007 року, що потягло
за собою звернення позивача до суду за захистом свого права власності, суд
вважає, що позивачем не пропущений встановлений ст. 257 ЦК України та
ст. 72 Сімейного
кодексу України строк позовної давності. На підставі викладеного, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 257, 321, 328, 368, 392 ЦК
України, ст.ст. 60, 69,
70, 72 Сімейного кодексу України, п. 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист
права приватної власності" від 22.12.1995
року № 20; керуючись
ст. 10, 11, 60, 209,
212-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженцем смт. Дніпряни Новокаховської міської ради Херсонської області право
власності на 1/2 частку спільного майна подружжя - квартири АДРЕСА_1.

На рішення суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області через
Новокаховський міський суд.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294
цього Кодексу, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.