overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-510/2007 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

20 грудня
2007 року Онуфріївський  районний
суд  Кіровоградської області в складі
головуючого - судді  Шелеська В.Д.,  при секретарі Гладкій Т.М., з участю прокурора ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в селищі Онуфріївці справу за позовом Кіровоградського
міжрайонного прокурора до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної
ділянки, -

В С Т А Н
О В И В :

В позові позивач просив
зобов'язати відповідача ОСОБА_1повернути шляхом звільнення у власність
Онуфріївській райдержадміністрації земельну ділянку водного фонду загальною
площею 1,5 га, що знаходиться на території Попівської сільської ради
Онуфріївського району.

В судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_2 відмовився від позову, поскількі йому стало
достовірно відомо, що відповідач ОСОБА_1 в кінці жовтня 2007 року подав до
Попівської сільської ради Онуфріївського району заяву про припинення дії
тимчасової угоди про оренду земельної ділянки водного фонду загальною площею
1,5 га в т. ч. водне зеркало 1,0 га і прибережної смуги - 0,5 га. Заява
зареєстрована 02.11.2007 р. Просив відмову від позову прийняти, а справу
закрити.

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_1 дійсно пояснив, що коли він хотів виготовляти на дану
земельну ділянку - невеличкий став в с. Попівка Онуфріївського району, то йому
сказали, що треба сплатити не менш ніж 3000 грн., в окрім того впродовж 2005 -
2006 роках ставок із-за сухої погоди майже висох і для вирощування риби
непридатний, а тому він і кінці жовтня - на початку листопада 2007 року подав в
сільську раду заяву про відмову від вказаної ділянки. Просив відмову від позову
прийняти, а справу провадженням  закрити.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши матеріали справи, вважає, що відмову представника позивача ОСОБА_2
від позову необхідно прийняти, поскільки така відмова не противорічить закону і
не порушує законні права та інтереси сторін, а справу провадженням закрити.

Сторонам про наслідки
закриття справи, передбачених ст.206 ЦПК України, роз'яснено.

Поскільки відмова від
позову позивача ініційована відповідачем, то останнього від судового збору
звільнити.

На підставі викладеного
керуючись ст. ст. 130, 174, 205-206 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмову представника
позивача від позову до ОСОБА_1 про зобов'язання повернути шляхом звільнення у
власність Онуфріївської райдержадміністрації земельну ділянку водного фонду
площею 1,5 га , що знаходиться на території Попівської сільської ради прийняти,
а справу провадженням закрити.

Ухвала може бути
оскаржена до апеляційного суду кіровоградської області шляхом подачі до
Онуфріївського районного суду заяви про апеляційне оскарження на протязі 5 днів
з дня оголошення та подання після цього на протязі 10 днів апеляційної скарги.

Суддя                                                              В.Д.
Шелесько
Справа № 2 -0-62
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н
И

17 грудня 2007 року                        Куйбишевський районний
суд Запорізької області

в складі: головуючого судді
Андрєєвої Л.В.

народних засідателів :                                       ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі
Костенко   А.В.

розглянувши у відкритому  судовому засіданні справу за заявою
ОСОБА_3,зацікавлена особа орган опіки і піклування Куйбишевської районної
державної адміністрації Куйбишевського району Запорізької області про
визнання  недієздатною ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

В  вересні 2007
року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною
його сестру  ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
стверджуючи, що вона  страдає тяжкою
розумовою відсталістю, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати.
Визнання  сестри недієздатною йому
потрібно для оформлення опіки.    У
судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав,представник органу опіки і
піклування Саводченко В.І. вважає, що заява підлягає задоволенню,оскільки
наявні матеріали справи вказують на недієздатність ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення заявника,представника органу
опіки і піклування,перевіривши матеріали справи, вважає необхідним позов
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України ,суд може визнати
фізичну особу недієздатною,якщо вона внаслідок хронічного,стійкого психічного
розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно довідки ЛТЕК Запорізької області від 11 липня 1984
року ОСОБА_4 є інвалідом  дитинства  другої
групи безстроково, страдає олігофренією в  стадії імбецильності.    Відповідно до проведеної судом
амбулаторної  судово-психіатричної експертизи
від 15 листопада 2007 року №694,проведеній в Запорізькій обласній психіатричній
лікарні ОСОБА_4 страдає тяжкою розумовою відсталістю в степені різко вираженої
імбецильності, не може розуміти значення своїх дій і керувати ними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для визнання недієздатною ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 240,241 ЦПК
України,ст.39 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Заяву  ОСОБА_3
задовольнити.

Визнати недієздатною
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку села Білоцерківка Куйбишевського району
Запорізької області,проживає  по
АДРЕСА_1.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити
органові опіки і піклування для призначення ОСОБА_4 опіки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10 денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя                                 Л.В.Андрєєва.

Народні засідателі :          ОСОБА_1

ОСОБА_2
Справа № 2 -0-61
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н
И

17 грудня 2007 року                        Куйбишевський районний
суд Запорізької області

в складі: головуючого судді
Андрєєвої Л.В.

народних засідетелів:                                        ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі
Костенко   А.В.

розглянувши у відкритому  судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 ,
зацікавлена особа орган опіки і піклування Куйбишевської районної державної
адміністрації Куйбишевського району Запорізької області про визнання  недієздатною ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В :

В  вересні 2007
року ОСОБА_3. звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недїєздатною
її доньку   ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,
стверджуючи, що вона  страдає тяжкою
розумовою відсталістю, не може розуміти значення своїх дій та ними
керувати.Визнання   доньки недїєздатною
їй потрібно для оформлення опіки.    У
судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала,представник органу опіки і
піклування Саводченко В.І. вважає, що заява підлягає задоволенню,оскільки
наявні матеріали справи вказують на недїєздатність  ОСОБА_4

Суд, заслухавши поясненя заявника,представника органу
опіки і піклування,перевіривши матеріали справи, вважає необхідним позов
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України , суд може визнати
фізичну особу недієздатною,якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного
розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно довідки  до
акту огляду МСЕК Запорізької області від
27 серпня 2007  року  ОСОБА_4 є інвалідом  дитинства
першої  групи .     Відповідно до проведеної судом
амбулаторної  судово-психіатрічної
експертизи від 15 листопада 2007 року №680,проведеній в Запорізькій обласній
психіатрічній лікарні ОСОБА_4 страдає тяжкою розумовою відсталістю в степені
різко вираженої імбецильності, не може розуміти значення своїх дій і керувати
ними.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка
вказують на наявність підстав для визнання недїєздатною ОСОБА_4

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 240,241 ЦПК
України,ст.39 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В
:

Заяву   ОСОБА_3  задовольнити.

Визнати недієздатною
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт.Комиш-Зоря   Куйбишевського району Запорізької області,
проживає  по АДРЕСА_1.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити
органові опіки і піклування для призначення
ОСОБА_3 опіки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області шляхом подачі в 10 денний строк
з дня прголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.

Суддя                                  Андрєєва.Л.В.

Народні засідателі:            ОСОБА_1

ОСОБА_2
Справа № 2-1196/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року
Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого-судді Стасенка Г.В.,

при  секретарі-Дубовенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року позивач звернувся в суд з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 26 лютого 2000 року він перебуває з
відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони дітей не мають.
Сімейне життя у нього з відповідачкою не склалося через різні погляди на
життя.  Просив їхній шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач свій позов підтримав і
викладене підтвердив.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про причини
неявки суду не повідомила. Про час і місце розгляду справи повідомлена належним
чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи
відповідно до ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши показання позивача, допитаного як свідок під
присягою, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що сторони з 26 лютого 2000 року
перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Згідно з показаннями позивача, сімейне життя у сторін не
склалось через різні погляди на життя. З липня 2007 року сторони проживають
окремо та не підтримують між собою сімейних відносин.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя
сторін та збереження їх шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб між
сторонами необхідно розірвати.

На підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про державне мито" позивач підлягає звільненню від сплати державного
мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу.

З відповідачки необхідно стягнути державне мито при
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу в сумі 17 гривень.

Керуючись ст.105, 110, 112 СК України, ст.10, 11, 209,
212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов
ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований 26 лютого 2000
року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бородянського районного
управління юстиції Київської області, актовий запис №17, розірвати.

Звільнити ОСОБА_1від сплати державного мита при
реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу.

Стягнути з ОСОБА_2державне мито в розмірі 17 (сімнадцять)
гривень при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу.

Заяву про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду  може бути подана до апеляційного суду
Київської області через Бородянський районний суд протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте Бородянським районним судом за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддя
Г.Стасенко
У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12 грудня  2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі:

Лихути
Л.М.,  Охрімчук Л.І., Яреми А.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Волинської
області від  1 червня                  2007 року в справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виселення, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
відкритого акціонерного товариства “Ківерцівське ремонтно-транспортне
підприємство”, виконавчого комітету Ківерцівської міської ради про визнання
ордеру недійсним,

в с т а н о в и л а :

14 листопада 2001 року ОСОБА_2
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про виселення з квартири АДРЕСА_1.

18 червня 2003 року ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства
“Ківерцівське ремонтно-транспортне підприємство” (далі - ВАТ “Ківерцівське
ремонтно-транспортне підприємство”), виконавчого комітету Ківерцівської міської
ради про визнання ордеру на квартиру недійсним.

Ухвалою Ківерцівського районного
суду від 27 січня 2004 року справи об'єднано в одне провадження.

Ухвалою
Ківерцівського районного суду від 9 листопада 2004 року позов ОСОБА_2залишено без розгляду.

Ухвалою Ківерцівського районного
суду від 29 січня 2007 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення її на черзі на отримання житла та видачу
їй ордера на вищезгадану квартиру.

Рішенням Ківерцівського районного
суду від 29 січня 2007 року її позов до ОСОБА_2про визнання ордеру недійсним
задоволено: визнано ордер, виданий 2 липня 2001 року Ківерцівською  міською радою ОСОБА_2на квартиру АДРЕСА_1, недійсним.

Рішенням апеляційного суду
Волинської області від 1 червня 2007 року рішення районного суду скасовано та
ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

На рішення апеляційного суду
надійшла касаційна скарга ОСОБА_1, в якій вона просить скасувати вищезазначене
рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення може бути лише неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну
скаргу.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Волинської області від 1 червня 2007
року залишити без
зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.М. Лихута

Л.І.
Охрімчук

А.Г. Ярема
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

24 грудня 2007 року                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Романюка Я.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1до акціонерної компанії
“Харківобленерго” про захист прав споживача, відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, судових витрат, скасування акту про порушення і розрахунку на
оплату 6 074 грн. 02 коп.,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду
м. Харкова від 19 квітня 2007 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 12 червня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано
недійсним акт № 02-1419 від 7 листопада 2006 року про порушення ОСОБА_1. Правил
користування електроенергією та визнано недійсним рахунок за актом на суму 6
074 грн. 02 коп., стягнуто 1500 грн. на відшкодування моральної шкоди. В іншій
частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі акціонерна
компанія “Харківобленерго” в особі Холодногірського районного відділення
енергозбуту просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на його
необґрунтованість та неправильне застосування норм матеріального права й
допущені при розгляді справи порушення норм процесуального права, а рішення
суду першої інстанції залишити в силі.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно
застосували норми матеріального права або допустили порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
акціонерної компанії “Харківобленерго” в особі Холодногірського районного
відділення енергозбуту відхилити.

Рішення апеляційного суду
Харківської області від 12 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

Я.М. Романюк
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

24 грудня 2007 року                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України в складі :

головуючого     -                  Прокопчука Ю.В.,

суддів :                                   Костенка А.В.,

Романюка Я.М.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання угод недійсними з приведенням сторін у первісний стан,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2007 року позов
задоволено. Визнано недійсною довіреність, видану ОСОБА_1 на ім'я  ОСОБА_3 та посвідчену нотаріусом Бердянської
державної нотаріальної контори Дмитренко М.Р., реєстр № 3-2618; визнано
недійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири АДРЕСА_1, укладений 1
грудня 2005 року між ОСОБА_3, який діяв від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2, і
посвідчений державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори
Дмитренко М.Р., реєстр № 3-2668; приведено сторони до первинного стану, і
визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 Запорізької області.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 10 липня 2007 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на його необґрунтованість та
неправильне застосування норм матеріального права й допущені при розгляді
справи порушення норм процесуального права, а рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги
не дають підстав для висновку, що при розгляді справи суди неправильно
застосували норми матеріального права або допустили порушення  норм процесуального права, які передбачені
ст. 338 ЦПК України, як підстави для зміни або скасування судових рішень.
Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ураховуючи
вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області
від 10 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Cудді:

Ю.В.
Прокопчук

А.В. Костенко

Я.М. Романюк
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року                                                                                 м.
Київ

Колегія
суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в
складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Данчука В.Г., Косенка В.Й.,-

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Біляївського
міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до                             сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю (далі-СГ ТОВ) “Ірен-Агронатурпродукт” про
визнання договору оренди земельної частки (паю) таким, що втратив чинність та
стягнення заборгованості  з орендної
плати, за касаційною скаргою СГ
ТОВ “Ірен-Агронатурпродукт” на рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 26 березня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 12 липня 2007
року,

в с т а н о
в и л а :

Рішенням Біляївського районного
суду Одеської області від 26 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської
області від 12 липня 2007 року, позов задоволено. Визнано договір оренди
земельного паю, укладений 17 січня 2001 року між ОСОБА_1 та СГ
ТОВ “Ірен-Агронатурпродукт” втративши чинність з 25 вересня 2003 року.  Стягнуто з відповідача  на користь позивачки   4 340 гривень 34 копійки орендної плати та
51 гривню державного мита.

СГ ТОВ “Ірен-Агронатурпродукт” звернулося до Верховного
Суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові
рішення та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в
межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної
скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги СГ ТОВ
“Ірен-Агронатурпродукт” не дають підстав для висновку, що при розгляді справи
судом допущено порушення норм матеріального або процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и
л а :

Касаційну скаргу сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю “Ірен-Агронатурпродукт” відхилити,
а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

А.В. Гнатенко

Судді:

В.Г. Данчук

В.Й. Косенко