РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Справа № 2-29/07

м. Краснодон                                                                                                       18 грудня 2007 року

Краснодонський міськрайонний суд
Луганської області у складі: головуючого судді Смирнова
В.В., при секретарі
Іванової О.В., за участю : позивача -ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача ВАТ
«Краснодонвугілля»- Труфманова В.М. та представника відповідача Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві  та професійних захворювань
України в м. Краснодон та Краснодонському районі Луганської області - Опанасюк
О.В.., розглянувши  у відкритому судовому
засіданні, у залі суду м. Краснодона цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ВАТ
«Краснодонвугілля», Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві  та
професійних захворювань України в м. Краснодон та Краснодонському районі
Луганської області про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и
в:

24.12.2004 року позивач звернулася
до суду з даним позовом, який був неодноразово доповнений відносно розміру
заподіяної шкоди до 90 000 гривень ,
та в обґрунтування якого зазначив, що з 11.05.1977 року по 15.09.2000
року він працював на шахті ім. М.П. Баракова ВАТ «Краснодонвугілля». В
результаті нещасного випадку на виробництві, який стався  15.11.1993 року позивач був травмований, та
неодноразово перебував на лікуванні. Актом розслідування нещасного випадку за
формою Н-1 від 15.11.1993р. №103 встановлено, що причиною нещасного випадку є
неякісна кріплення  вугільного бункеру.
02.10.2000 року МСЕК  встановила позивачу
ОСОБА_1 30% втрати професійної працездатності та ІІІ група інвалідності у
зв»язку з трудовим каліцтвом  з
02.10.2000р. При повторних оглядах
17.12.2001р., 20.10.2003р. та 19.02.2004р. МСЕК встановила позивачу  25 % втрати працездатності. В результаті
професійного захворювання позивач був змушений лікуватися. За станом свого
здоров'я позивач позбавлений можливості повноцінно працювати. Через це,
порушилися психологічні функції позивача, обмежилася можливість нормальної
життєдіяльності, обмежилося коло спілкування, змінився звичний уклад життя,
порушився встановлений у родині спосіб життя, у позивача виникло почуття
неповноцінності. Перераховане викликає у позивача як фізичні, так і моральні
страждання, приводить до появи нових інтенсивних психологічних страждань і
вимагає значних зусиль для організації життя, чим позивачу заподіяний значна
моральна шкода, яку він оцінює у 90000грн. Зазначену суму моральної шкоди
позивач просить стягнути з відповідачів - ВАТ «Краснодонвугілля» та Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві  та професійних захворювань
України в м. Краснодон та Краснодонському районі Луганської області (далі по
тексту ВВД ФССНВ ).

Позивач у судовому засіданні свої
позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідачів
на його користь  суму моральної шкоди з
урахуванням уточненого та доповненого позову відносно розміру заподіяної шкоди
у розмірі 90000 грн., а саме : з відповідача ВАТ „Краснодонвугілля” -9 000
гривень та з відповідача  ВВД ФССНВ
України в м. Краснодон та Краснодонському районі -81 000 гривень.

Представник позивача -ОСОБА_2 у
судовому засіданні позов ОСОБА_1 підтримав повністю, просив вимоги задовольнити
у повному обсязі.

Представник відповідача - ВАТ
„Краснодонвугілля” Труфманов В.М. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, суду
пояснив, що позивач пропустив строк звернення до суду з вимогами про
відшкодування моральної шкоди, що пов'язана з професійним захворюванням. У
задоволенні позову просив відмовити.

Представник відповідача - ВВД ФССНВ
України в м. Краснодон та Краснодонському районі- Опанасюк О.В., у судовому
засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, суду пояснив, що  Фонд не є належним відповідачем у даній
справі, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача  з моменту первинного медичного огляду та
встановлення стійкої втрати працездатності, тобто з 02.10.2000 року, таки чином
обов»язок по відшкодуванню моральної шкоди покладений на ВАТ
«Краснодонвугілля».

Вислухавши позивача, представника
позивача, представників відповідачів,
перевіривши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою,
але такою, що не підлягає  задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Дійсно згідно з трудовою книжкою,
копія якої додана до матеріалів справи
/а.с.5-7/, позивач з
11.05.1977 року по 15.09.2000 року працював на шахті „Ім.. М.П. Баракова”
треста „Краснодонвугілля” (правонаступником якої на даний час є  СП „шахта „ім. М.П. Баракова ”ВАТ
„Краснодонвугілля”). При виконанні трудових обов»язків 15.11.19993р. позивач
був травмований, про що 15.11.1993 року був складений акт № 203 про нещасний
випадок на підприємстві за формою Н-1
/а.с.11/ . У наслідку
травмування на виробництві  на підставі
висновку ЛТЕК від  02.10.2000 року
позивачу було встановлено 30% втрати професійної працездатності та ІІІ група
інвалідності у зв»язку з трудовим каліцтвом
з 02.10.2000р. При повторних оглядах
17.12.2001р., 20.10.2003р. та 19.02.2004р. МСЕК встановлено
позивачу  25% втрати працездатності,
копії висновків МСЕК додані до матеріалів справи
/а.с.15-16/.

Таким чином суд встановив, що право
позивача на відшкодування моральної шкоди, що завдана йому в наслідок
професійного захворювання, яке пов'язано з
виконання трудових обов'язків,
виникло у ОСОБА_1  з дня
первинного встановлення МСЕК 30% втрати професійної працездатності та ІІІ група
інвалідності , а саме з 02.10.2000 року, тому суд вважає необхідним при
розгляді справи керуватись Правилами відшкодування власником підприємства,
установи, організації чи уповноважених ним органів шкоди, що заподіяна
працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених Постановою КМУ від 23.06.1993р. №472 (із змінами та
доповненнями  від 08.02.1994р. №71, від
18.07.1994р. №492, від 13.06.1995р. №410, від 02.10.1995р. №777, від
10.01.1996р. №34, від 26.07.1996р. №832, від 03.10.1997р. №1100).

Так, відповідно з п. 1,11 Правил
відшкодування
власником підприємства, установи, організації чи уповноважених ним органів
шкоди, що заподіяна працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням
ним трудових обов'язків (далі по тексту Правила)   відшкодування моральної шкоди
провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до
моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних житєвих зв”язків,
вимагають від нього додаткових зусиль для организації свого життя. Моральна
шкода, відшкодується за заявою потрепілого про характер моральної втрати у
вигляді одноразовогої грошової виплати, розмір якої встановлений домовленністю
сторін, рішенням комісії по трудовми спорам, рішенням суду.

Пункт  43 Правил передбачає, якщо потерпілому за
вини власника своєчасно не визначена та не виплачена сума відшкодуання шкоди,
ця сума виплачується без обмеження протягом будь якого строку. Тобто
законодавцем встановлена лише одна умова, при наявності якої право вимоги
потерпілого щодо відшкодування шкоди не обмежено строками - вина власника
підприємства у ненарахуванні та невиплаті відповідних сум. Однак, як було
встановлено у судовому засіданні вина влансика підприємства, на якому працював
позивач ОСОБА_1 - відсутня, окільки позивач із заявою про виплату йому суми
моральної шкоди  до адміністрації
підприємства та до комісії по трудовим спорам не звертався, письмової відмови у
виплаті йому суми моральної шкоди не отримував. З вимогами про відшкодування
моральної шкоди ОСОБА_1 звернувся до Краснодонського міськрайсуду 24.12.2004р.,
тобто з порушенням строків позовної давності, які передбачало законодавство, що
було чинним на час виникнення у позивача відповідного права.  При цьому ОСОБА_1не просив суд поновити йому
строк позовнної давності і  не надав
докази щодо поважності причин його пропуску, тому у цій частині позову про
стягнення з  ВАТ «Краснодонвугілля» суму моральної шкоди в розмірі 81
000 гривень суд вважає відмовити у задоволенні, у
зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Крім того, у своєму
позові, ОСОБА_1суму моральної шкоди у розмірі 9000 гривень просить стягнути з ВВД ФССНВ , при цьому суд находить обгрунтованим посилання відпоідача -ВВД
ФССНВ  на
той факт, що Фонд не є належним відпіодачем у даній справі, оскільки згідно з
ч.3 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов»язкове державни
соціальне страхування від нещасного випдаку на виробництві та професійного
захворбювання, які спричинили втрату працездатності» від  23.09.1999р., який набрав чинності  з 01.04.2001р. уся заборгованість потрепілим
на виробництві, яким до набрання чинності цим Законом  підприємства, установи та организації не
відшкодували матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров»я, виплачується цими підприємствами, установами і
организаціями, а в разі їх ліквідації без правонаступника - Фондом соціального
страхування від нещаснх випадків, тому  у
цій частині позову про стягнення з Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві  та професійних захворювань України в м.
Краснодон та Краснодонському районі Луганської області суми моральної шкоди в
розмірі 9 000 гривень суд вважає відмовити у
задоволенні за необгрунтованістю.

Правонаступником
прав та обов»язків ДП шахта ім. М.П. Баракова ДХК «Краснодонвугілля», на якому
працював ОСОБА_1 є СП шахта ім. М.П. Баракова ВАТ «Краснодонвугілля», тому
обов»язок по відшкодуванню моральної шкоди покладений на відпвідача ВАТ
«Краснодонвугілля».

Відповідно до
ст.257 ЦК України - загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три
роки.

Беручи до уваги викладене,  суд вважає за необхідне у задоволенні вимог
позивача ОСОБА_1  щодо стягнення з
відповідачів - ВВД ФССНВ та  ВАТ «Краснодонвугілля» суму моральної шкоди в
розмірі 90000 гривень, відмовити у зв'язку з пропуском строку позовної
давності. Підстав  для поновлення
пропущеного строку суд не вбачає.

Керуючись ст. 5-15, 209, 212-215 ЦПК
України, на підставі Правил відшкодування власником підприємства, установи,
організації чи уповноважених ним органів шкоди, що заподіяна  працівнику ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою КМУ від
23.06.1993р. №472, Перехідних положень Закону
України «Про загальнообов»язкове державни соціальне страхування від нещасного
випдаку на виробництві та професійного захворбювання, які спричинили втрату
працездатності» від  23.09.1999р.
, ст.. 257 ЦК України , суд

в и р і ш и в:

У частині  позову ОСОБА_1до ВАТ «Краснодонвугілля» про
відшкодування моральної шкоди в розмірі 81 000 гривень  - відмовити, у зв'язку з пропуском строку  позовної давності.

У частині  позову ОСОБА_1до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві  та професійних захворювань
України в м. Краснодон та Краснодонському районі Луганської області про
відшкодування моральної шкоди в розмірі 9 000 гривень - відмовити за
необґрунтованістю .

На рішення може бути подана заява до
апеляційного суду Луганської області про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, та подана апеляційна скарга протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, через Краснодонський
міськрайонний суд.

Головуючий:
В.В.Смирнов