Справа №
Головуючий в першій інстанції суддя Українець Л.І.
суддя-доповідач Притуленко О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Автономної
Республіки Крим у м.  Феодосії у складі:

головуючого
- судді                         Притуленко
О.В.,

суддів:                                               Полянської
В.О.,  Мудрової В.В.,

при
секретарі                                   Петриченко О.В.,

за
участю:
ОСОБА_3

та
голови СГТ „Світанок"
Чехута А.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Феодосії цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
садово - виноградарського товариства № 3 „Акташ",  обслуговуючого кооперативу „Садово
-городницьке товариство „Світанок" про усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою,  видачу
правовстановлюючих документів,  стягнення
моральної шкоди,  за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду Автономної
Республіки Крим від 14 грудня 2006 року ,
-

ВСТАНОВИЛА:

У травні
2006 року ОСОБА_1 в інтересах недієздатного ОСОБА_2 звернувся в суд із
зазначеним позовом до СВТ-3 „Акташ" та ОСОБА_3мотивуючи тим,  що у лютому 2005 року остання самовільно
захопила земельну ділянку №618 площею 600 кв.м,
належну ОСОБА_2, як члену СВТ-3 „Актант"
з 1991 року. Добровільно звільнити земельну ділянку Благовєщенська не
бажає,  посилаючись на те,  що зазначена земельна ділянка була передана
їй садово - виноградарським товариством № 3 „Акташ" від ОСОБА_5, яка
користувалася спірною ділянкою з 2001 року по 2004 рік.

30
травня 2006 року позивач подав додатковий позов,  в якому в якості співвідповідача вказав також
СГТ „Світанок" та,  уточнивши
вимоги,  просив суд зобов'язати ОСОБА_3
звільнити спірну земельну ділянку,  СВТ-
3 „Акташ" та СГТ „Світанок" надати правовстановлюючі документи на
земельну ділянку,  стягнути з відповідачів
моральну шкоду у сумі 3000 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду АР Крим    від
14 грудня 2006 року позов ОСОБА_1 задоволений частково. Суд зобов'язав СВТ - 3
„Акташ" оформити ОСОБА_2 членську книжку на земельну ділянку №618 та
особову картку. В решті позову - відмовив.

Додатковим
рішенням від 30.03.2007 року суд вирішив питання про розподіл судових витрат.

В
апеляційній скарзі представник ОСОБА_3- ОСОБА_4,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду від 14 грудня 2006 року в частині задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нове рішення - про відмову в
задоволенні позову.

Обговоривши
наведені у скарзі доводи та перевіривши матеріали справи,  колегія суддів дійшла висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

2

Відповідно
до ч.1  ст.303 ІДПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційній суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Вирішуючи
спір,  суд першої інстанції,  з дотриманням вимог цивільно-процесуального
законодавства,  правильно встановив,  що ОСОБА_2 з 1997 року є членом СВТ-3
„Акташ" і в його користуванні знаходиться земельна ділянка № 618. У
зв'язку з хворобою ОСОБА_2 земельна ділянка ним з 2001 року не
використовувалася,  була передана у
користування його сестри ОСОБА_5 23.08.2005 року остання подала до СВТ-3 „Акташ"
заяву про повернення земельної ділянки №618 ОСОБА_2,  але товариство виключило її з членів
кооперативу,  а земельну ділянку передало
ОСОБА_3

Посилаючись
на те,  що позивач не оскаржив рішення
товариства про передачу земельної ділянки ОСОБА_3,  а суд не може вийти за межи позовних
вимог,  суд задовольнив позов ОСОБА_1
частково.

Колегія
суддів погоджується з висновком суду,
оскільки,  як вбачається з
особової картки члена садового товариства „Акташ" 28.08.1997 року ОСОБА_2
сплатив вступний внесок у товариство,
був ознайомлений з правилами внутрішнього розпорядку у колективі та
отримав у користування земельну №618 площею 600 кв.м.  До 2001 року ОСОБА_2 щорічно сплачував
членські та цільові внески.

Рішенням
Ленінського районного суду АРК від 12.01.2001 року ОСОБА_2 був визнаний
недієздатним.

На підставі
заяви ОСОБА_5 та матері ОСОБА_2 - ОСОБА_6 особова картка члена СВТ-3
„Акташ" (ділянка №618) була переоформлена на ОСОБА_5 та відповідно до
Списку членів СВТ-3 „Акташ" (арк.спр.96-109) саме вона станом на
01.02.2002 року числилася членом товариства. 23.08.2005 року вона звернулася до
товариства з заявою про повернення земельної ділянки   ОСОБА_2

Проте,  як випливає зі змісту протоколу №12 від
04.09.2005 року,  рішенням правління
ОСОБА_5 була виключена з СВТ-3 „Акташ",
а земельна ділянка передана ОСОБА_3

Оскільки
матеріали справи не містять відомостей про те,
що ОСОБА_2 був виключений з членів кооперативу,  суд першої інстанції обгрунтовано зобов'язав
СВТ-3 „Акташ" оформити на його їм я членську книжку та особову
картку,  правильно відмовив з задоволенні
вимог щодо поновлення у СГТ „Світанок" з наданням земельних ділянок № 75
та №77,  оскільки до вказаного товариства
позивач не вступав,  Державний акт на
землю у зв'язку з розділом СВТ-3 „Акташ" товариство „Світанок" на час
розгляду справи не отримало.

Оскаржуючи
рішення суду,  апелянт вказує на те,  що висновок суду відносно того,  що ОСОБА_2 є членом СВТ-№ „Акташ" не
відповідає дійсності. Колегія суддів вважає ці доводи апелянта
неспроможними,  оскільки відповідачі не
надалі жодного доказу тому,  що ОСОБА_2
відповідно до п.14 Статуту товариства „Акташ" був виключений з його
членів.

На думку
апелянта у матеріалах справи також відсутні докази того,  що ОСОБА_2 є власником або користувачем
земельної ділянки,  що відповідно до  ст.152 ЗК України не надає підстав для
задоволення заявленого в його інтересах позову. Колегія суддів вважає вказані
доводи апелянта необгрунтованими,
оскільки відповідно до  ст.35 ЗК
України громадяни України із земель державної і комунальної власності мають
право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для
ведення індивідуального або колективного садівництва. Земельні ділянки,  які надаються садівницьким товариствам для
ведення громадянами колективного садівництва,
складаються з двох частин: земель загального користування та земель
,  які власне використовуються для
садівництва і закріплюються за громадянами - членами садівницького товариства.

З матеріалів справи вбачається,  що 10.03.1995 року на підставі рішення
Ленінської районної ради від 02.11.1990 року земельна ділянка площею 102,99 га
була передана у постійне користування СВТ „Акташ" (арк. спр. 171-173).
Оскільки матеріали справи не містять підтвердження того,  що ОСОБА_2 був виключений з членів зазначеного
товариства,  він,  як член кооперативу,  має право на захист свого порушеного права.

3

З
урахуванням наведеного колегія судців вважає, що доводи апеляційної скарги не
містять правових підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись  ст. ст. 303,
307, 308,  313,  314 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 14 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення,  однак може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двох місяців.