Справа №2-2180/06р. Справа №2-263/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

3 квітня 2007 року Київський
районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого
судді - Турченко
Т.В.

При
секретарі           - Барило О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс" про стягнення
заробітної плати та оплати за час вимушеного прогулу, стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

2 червня 2006 року позивач
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Приватної фірми
"Полтава-мотор-сервіс" про поновлення на роботі, задоволенні грошових
вимог, відшкодуванні моральної шкоди. Просив суд поновити його на посаді
майстра-приймальника СТО. Стягнути з приватної фірми на його користь
невиплачену заробітну плату в розмірі 2530
грн., оплату за час вимушеного прогулу з 17.05.2006 року в розмірі 590
грн. 85 коп.
Відшкодувати моральну шкоду у розмірі 1000
грн., зумовлену моральними стражданнями, непередбаченими витратами на
лікування, витратами юридично-консультаційного характеру. Також просив судові
витрати покласти на відповідача.

6 листопада 2006 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням до відповідача приватної фірми
"Полтава-мотор-сервіс" зі зміною позовних вимог. Просив суд стягнути
на його користь розмір відшкодування невиплаченої заробітної плати та за час
вимушеного прогулу з 13.04.2006
року по 28.11.2006 року з
приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс" в розмірі 7422 грн. 84 коп. з
розрахунку денного заробітку 46
грн. 98 коп.
Прийняти його відмову в позові про поновлення на роботі на приватній фірмі
"Полтава-мотор-сервіс", де керівництвом свідомо порушуються норми
чинного законодавства. Інші позовні вимоги залишаються незмінними.

14 грудня 2006 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням до відповідача
приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс", в якому просив суд стягнути з
відповідача на його користь невиплачену заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 13.04.2006 року по 19.12.2006 року в сумі 8174 грн. 16 коп.

10 січня 2007 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням до
відповідача приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс", в якому просив
суд дослідити інформацію направленого відповідачем на його адресу листа
вихідний №111 від 22.05.2006 року для вирішення питання по суті. Стягнути на його
користь з відповідача невиплачену заробітну плату та за час вимушеного прогулу
за період з 13.04.2006 року по
даний час в сумі 8832 грн. 24 коп. з
розрахунку денного заробітку 46
грн. 98 коп.

20 лютого 2007 року позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням до відповідача приватної фірми
"Полтава-мотор-сервіс", в якому просив суд поновити його на роботі
майстром-приймальником СТО приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс",
стягнути з приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс" на його користь
невиплачену заробітну плату та за час вимушеного прогулу в сумі 10150 грн. 29 коп.

В судовому засіданні позивач просив суд поновити його на
роботі майстром-приймальником СТО приватної фірми
"Полтава-мотор-сервіс", стягнути з відповідача невиплачену заробітну
плату та за час вимушеного прогулу в сумі 10150
грн. 29 коп.,
відшкодувати моральну шкоду в сумі 1000
грн.

2

Представник приватної фірми "Полтава-мотор-сервіс" Бойко CO.
з позовом не згодна, просила в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.
відмовити за безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, але надав заяву, в
якій просив суд слухати справу у його відсутності.

Суд вважає
можливим слухати справу у відсутності третьої особи ОСОБА_2

Суд, заслухавши сторони, допитавши в якості свідків ОСОБА_3.,ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити за безпідставністю.

Ухвалою Київського районного суду М.Полтави від 28.11.2006 року прийнята
відмова від позову ОСОБА_1 в частині поновлення його роботі на посаді
майстра-приймальника СТО ПФ "Полтава-мотор-сервіс".

Так, судом встановлено, що по рекомендації Полтавської
агенції з працевлаштування "Моя робота", на підставі рекламної
інформації та укладеного договору з агенцією №123 від 10.04.2006
року ОСОБА_1 отримав направлення на роботу директором СТО в приватну фірму
"Полтава-мотор-сервіс". 13
квітня 2006 року
ОСОБА_1 звернувся до приватного фірми "Полтава-мотор-сервіс" з
проханням прийняти його на посаду майстра-приймальника СТО. Приватна фірма
"Полтава-мотор-сервіс" погодилась прийняти позивача на посаду
майстра-приймальника СТО. Позивачу було надано для ознайомлення "Посадову
інструкцію майстра-приймальника ПФ "Полтавамоторсервіс", а також було
запропоновано ознайомитися з самою системою роботи, вивчити специфіку роботи,
надати своє бачення покращення даної роботи. Періодично ОСОБА_1 з"являвся
на підприємство, щоб вивчити роботу, був присутній при виконанні робіт
підрозділом СТО, приймав участь на оперативних нарадах. Але з заявою про
прийняття на роботу ОСОБА_1 до відповідача не звертався, про що свідчить журнал
обліку вхідної кореспонденції (а.с.84-87). Наказ про прийняття на роботу
ОСОБА_1 на посаду майстра-приймальника СТО ПФ "Полтава-мотор-сервіс"
на підприємстві відсутній. Отже, трудовий договір з ОСОБА_1           ПФ "Полтава-мотор-сервіс"
не укладався.

Частиною 1
статті 21 КЗпП
України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником
підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник зобов"язується виконувати роботу, визначену цією
угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник
підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична
особа зобов"язується виплачувати працівникові заробітну плату і
забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені
законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 1 статті 24 КЗпП України
передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі.
Додержання письмової форми є обов"язковим.

В судовому засіданні встановлено і цього не заперечував
ОСОБА_1, що на момент влаштування на роботу в приватну фірму
"Полтава-мотор-сервіс" трудова книжка позивача знаходилась у нього
вдома. В зв"язку з цим, відповідач був позбавлений можливості прийняти
ОСОБА_1 на ПФ "Полтава-мотор-сервіс" за основним місцем роботи, а
працювати за сумісництвом позивач відмовився.

Статтею 48
КЗпП України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову
діяльність працівника. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка
оформляється на пізніше п"яти днів після прийняття на роботу. Але в своїй
заяві від 17.05.2006 року
(а.с.17) до адміністрації фірми позивач стверджує, що його трудова книжка
знаходиться на попередньому підприємстві.

3

Судом оцінюються
критично пояснення
позивача, що він працював на підприємстві з 13.04.2006 року по 16.05.2006
року та ним було виконано 72
години ремонтно-слюсарських робіт по автомобілю Нью Гранд Вітара, що
відповідно розцінок по підприємству підлягає оплаті в сумі 1530 гри.

Згідно заказ-наряду
на проведення робіт (надання послуг) №002317
від 9.04.2006 року
ремонтно-слюсарські роботи по автомобілю Нью Гранд Вітара (а.с.119) з 9.04.2006 року по 6.06.2006 року виконував ОСОБА_6., загальна
кількість погодинної праці по даному автомобілю складає 100 годин.

Статтею 94
КЗпП України встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі,
яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної
роботи, професійно-ділових якостей працівника, результата його праці та
господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним
розміром не обмежується.

Судом встановлено, що позивач ніякої роботи на
підприємстві не виконував. Отже, й заробітна плата йому не нараховувалась і не
виплачувалась. В матеріалах справи відсутні докази завдання позивачу моральної
шкоди приватним підприємством "Полтава-мотор-сервіс". Таким чином,
підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача
заробітної плати та оплати за час вимушеного прогулу в сумі 10150 грн. 29 коп., 1000 грн. моральної
шкоди відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 21, 24, 48, 94 КЗпП України,
ст.ст.4-14,213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватної фірми
"Полтава-мотор-сервіс" про стягнення заробітної плати та оплати за
час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди відмовити за безпідставністю.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.