Справа № 22-ц-2533/2007 року                                          Головуючий
1 інстанції - Самойлова
- про відшкодування шкоди,                             Доповідач -
ушкодженням здоров'я
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

04 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого-судді
- Малійської С.М. ,

Суддів -
Кругової С.С,  Пилипчук Н.П.,

при секретарі -
Соколовій А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за за
апеляційною скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах державного підприємства
Міністерства оборони України «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» на
рішення Чугуївського районного суду м.
Харкова від 14.03.2007 року по цивільній
справі   за  позовом ОСОБА_2
до державного підприємства Міністерства оборони України «Чугуївський
авіаційний ремонтний завод» про відшкодування шкоди,  завданої ушкодженням здоров'я,  -

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Чугуївського районного
суду Харківської області від 14 березня 2007 року та постановити нове
рішення,  яким повністю відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Рішенням
Чугуївського районного суду від 14 березня 2007 року позов ОСОБА_2. задоволено.

Стягнуто
з ДП МОУ «Чугуївський авіаційний завод» на користь ОСОБА_2. в порядку
відшкодування майнової шкоди 951 грн., моральної шкоди 5000 грн.,  а всього 5951 грн. та на користь держави
судові витрати: держмито в розмірі 59, 50 грн., інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справ в розмірі 30 грн.

Обґрунтовуючи
апеляційну скаргу,  ОСОБА_1. посилається
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує
на те,  що вибух стався з вини
позивача,  що підтверджено його
пояснювальною запискою та актом про нещасний випадок на виробництві (Н-1),  актом розслідування нещасного
випадку(Н-5),  приписом інспекції з
охорони праці (Н-9).

Зазначає,  що ОСОБА_2.
було надано матеріальну допомогу в розмірі 200 грн.,  виходячи із фінансового стану підприємства.
Крім того,  посилається на
законодавство,  яким передбачено,  що при настанні нещасного випадку
виплачується одноразова допомога з фонду загальнообов'язкового державного
страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання та
лікарняні.

Стосовно
відшкодування моральної шкоди,
вважає,  що фізичні та душевні
страждання,  що переніс позивач сталися з
його вини,  а вини підприємства не
має,  тому підстави компенсувати ОСОБА_2,  моральну шкоду відсутні.

2

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися,  перевіривши матеріали справи
і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона задоволенню не
підлягає.

Відповідно
до ч.1  ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Постановлюючи
рішення про задоволення позову,  суд
першої інстанції виходив з того,  що
позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем і на виробництві стався
нещасний випадок і він зазнав ушкодження здоров'ю.

Судова
колегія погоджується з цим висновком,
оскільки шкоду було завдано позивачеві джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно
ч.1  ст.1187 ЦК України джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів,  механізмів та обладнання,  використанням,  зберіганням хімічних,  радіоактивних,  вибухо - і вогненебезпечних та інших
речовин,  що створює підвищену небезпеку
для особи,  яка цю діяльність
здійснює,  та інших осіб.

Як
свідчать матеріали справи,  нещасний
випадок стався під час роботи позивача з кисневим балоном,  який він намагався заповнити від
киснево-заправочної спецавтомашини АКЗС-75 м,
в якій знаходився кисень. Вибух стався в результаті порушення вимог
безпеки під час експлуатації автомобільної кисневозаправочної станції,  яка за своїм технічним станом була виведена з
експлуатації і знаходилася в боксі для миття машин різного призначення,  що входить до складу гаражного господарства
підприємства відповідача.

Відповідно
до ч.5  ст. 1187 ЦК України особа,  яка здійснює діяльність,  що є джерелом підвищеної небезпеки,  відповідає за завдану шкоду,  якщо вона не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Відповідач
не довів в суді,  що мали місце
вищеназвані обставини,  які звільняють
його від відповідальності.

Згідно
п.1 ч.2  ст.1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи,  яка її завдала,  якщо шкоди завдано каліцтвом,  іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Позивачу
було завдано шкоди ушкодженням здоров'я і він визнаний інвалідом Ш групи.

З огляду
на це,  судова колегія вважає,  що суд першої інстанції правильно встановив
обставини по справі,  дав належну оцінку
наданим сторонами доказам і дійшов висновку про задоволення позову,  оскільки відповідач в данному випадку
здійснював діяльність,  пов'язану зі
зберіганням вибухонебезпечних речовин і тому зобов'язаний був забезпечити
належні умови праці для робітників з метою запобігання вільного доступу до цих
механізмів.

Доводи
апеляційної скарги не є суттєвими,  і не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Апелянт
будь яких доказів,  які б спростовували
висновки суду - не надав.

3

Відповідно
до  ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Керуючись  ст. 303,
304,  307,  308,
313,  п.1 ч.1 314,  315,
317,  319 ЦПК України ,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах державного підприємства Міністерства
оборони України «Чугуївський авіаційний ремонтний завод» - відхилити.

Рішення
Чугуївського районного суду м.  Харкова
від 14.03.2007 року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна
скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного

суду.