Справа № 2-689/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11
червня 2007 року Полтавський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого
судді Шелудякова Л.В.

при
секретарі Горошинській Г.С.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1  до
Степненської   сільради   Полтавського   р-ну
про

визначення
часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на 1/2

частину квартири
в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення розміру часток у
праві спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності на
1/2 частину квартири в порядку спадкування, посилаючись на те, що відповідно до
свідоцтва на право власності АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної
власності позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 Він
являється єдиним спадкоємцем за законом. У встановлений законом строк з заявою
про прийняття спадщини до нотконтори не звернувся, оскільки був на той момент
ще неповнолітнім та вважав, що так як він будучи сином померлої та єдиним
спадкоємцем, постійно проживав разом з нею та продовжує проживати у вказаній
квартирі і на даний час, здійснюючи управління спадковим майном шляхом
проведення поточних ремонтів, то за таких підстав йому немає необхідності
звертатись з такою заявою до нотконтори. Вважає, що фактично прийняв спадщину.
На даний час він немає можливості оформити права на спадщину після смерті
матері на частину квартири, оскільки не визначений розмір часток співвласників
у праві спільної сумісної власності на квартиру. Тому вимушений звернутись до
суду з даним позовом та просить визначити частки у праві спільної сумісної
власності та визнати право власності на 1/2 частину квартири в порядку спадкування,
зобов'язавши КП «БТІ Полтавського р-ну» зареєструвати за ним право власності на
вищевказану частку квартири.

В судове
засідання з'явився позивач, який уточнив свої позовні вимоги, та просив
визначити частки у праві спільної сумісної власності та визнати право власності
на 1/2 частину квартири в порядку спадкування без зобов'язання КП «БТІ
Полтавського р-ну» проводити реєстрацію, дав пояснення аналогічні викладеному в
позовній заяві.

Представник
відповідача Степненської сільради Полтавського р-ну та представник 3-ї особи
Полтавської районної державної нотконтори в судове засідання не з'явились,
надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, не заперечували проти
задоволення позовних вимог (а.с. 18-23). Представник 3-ї особи КП «БТІ та
містобудування Полтавського р-ну» не з'явився по невідомим суду причинам, хоча
належним чином був повідомлений про час і дату слухання справи.

Виходячи
з вищезазначеного, суд вважає за можливе винести рішення по справі при
проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що
відповідно до свідоцтва на право власності на житло (а.с.7) АДРЕСА_1 належить
на праві спільної сумісної власності позивачу ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_2,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Спору щодо часток у праві спільної сумісної
власності на квартиру між сторонами не існує.

Згідно ст.
370 ЦК України
у разі виділу частки із майна, що є спільною сумісною власністю, вважається, що
частки співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними,
законом або рішенням суду.

Факт
родинних стосунків позивача зі своєю матір'ю підтверджується свідоцтвом про
його народження (а.с.6). Після смерті матері відкрилась спадщина на її частину
в приватизованій АДРЕСА_1

Позивач
являється єдиним спадкоємцем та відносить до першої черги спадкоємців за
законом після смерті матері, відповідно до ст. 1261 ЦК України. До нотаріальної
контори після смерті матері у встановлений законом строк з заявою про прийняття
спадщини не звернувся, оскільки був на той момент ще неповнолітнім та вважав,
що так як він будучи сином померлої та єдиним спадкоємцем, постійно проживав
разом з нею у квартирі, яка належала обом на праві власності, та продовжує
проживати у вказаній квартирі і на даний час, здійснюючи управління спадковим
майном шляхом проведення поточних ремонтів, то за таких підстав йому немає
необхідності звертатись з такою заявою до нотконтори.

Відповідно
до вимог ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини,
вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановлено законом строку
не заявив відмову від неї. Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується
довідкою Степненської сільради Полтавського р-ну, в якій зазначено, що син
померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на момент смерті матері проживав з нею у спільній
квартирі та після смерті матері приступив до управління спадковим майном шляхом
проведення поточного ремонту (а.с. 11).

Визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи та охоронювані законом інтереси інших осіб.

На
підставі викладеного, ст.ст. 355, 368, 369, 370, 392, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України,
керуючись ст.ст. 7, 8, 10,11, 60,130, 174,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні
вимоги задовольнити.

Визначити
розмір часток у праві спільної сумісної власності на АДРЕСА_1 по 1/2 частині за
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Визнати
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину АДРЕСА_1 та області в
порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційного суду або
в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.