АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа№ 22ц-1040 / 2007
інстанції Боженко Л..В.
Доповідач - Григорченко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007
року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Григорченка
Е.І., Пищиди М.М.

при секретарі - Білоконь Н.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою

Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань України в м. Павлограді на рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України
в м. Павлограді про стягнення страхової виплати за моральну шкоду, -

ВСТАНОВИЛА:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у м. Павлограді, (далі Фонд), звернулось з апеляційною скаргою на
рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
16.10.2006р., де ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на
те, що рішення ухвалено з порушенням процесуального і матеріального права /а.с.
19-20 /.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від
18.09.2006р. позовні вимоги задоволені частково, з Фонду на користь позивача
стягнуті страхові виплати за моральну шкоду в сумі 27000 грн. / а.с. 37-38/.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів не находить підстав для
задоволення апеляційної скарги та скасування рішення, з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того,
що позивач тривалий час знаходився у трудових відносинах з ДВАТ „Шахт
„Дніпровська" , ДПДХК „Павлоградвугілля", де отримав професійне
захворювання.

Згідно висновку МСЕК від 25.04.2001р. йому було встановлено 60% втрати професійної
працездатності і третю групу інвалідності.

У зв'язку з професійним захворюванням позивачу завдана моральна шкода,
оскільки він втратив працездатність, постійно відчуває наслідки захворювання,
біль, стан здоров'я незадовільний і таке інше.

За таких обставин, в силу діючого законодавства, зокрема ст. ст. 21, 28, 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних

2

випадків
на виробництві", суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про
стягнення з відповідача на користь позивача страхові виплати за моральну шкоду
в зазначеній вище сумі.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача про відсутність
медичного висновку щодо спричинення позивачу моральної шкоди не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки наявність таких висновків не є обов'язковим для
суду при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача про
те, що Фонд не зобов'язаний відшкодувати моральну шкоду потерпілим на
виробництві згідно Закону України „Про бюджет 2006 року", оскільки позивач отримав травму, і йому
встановлено МСЭК відсоток
втрати працездатності до набрання чинності п. 27 ст. 77
Закону України "Про
бюджет 2006 року", який вступив в
законну силу 01 січня 2006 року.

Інші доводи відповідача, приведені в апеляційній скарзі, є безпідставними,
до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці.

Відповідно ж до ст. 212
ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або
процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду
першої інстанції.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду
відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Павлограді - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з цього часу.