АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД ПОЛТАВСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-1021                   Головуючий
2007 рік                                                                 інстанції:
Суддя доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25
квітня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Полтавської області в складі

головуючого
судді Лобова О.А.,

суддів Петренка
В.М. ,  Акопян В.І.

при секретарі
Зеленській О.І.

за участю
позивача

представника
позивача

представника
відповідача ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  представника за довіреністю приватного
підприємства «Вітал-А»,  на рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Вітал-А» про визнання
правочину недійсним,  стягнення
коштів,  відшкодування моральної шкоди.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді
доповідача,

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2006 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та просив постановити
рішення,  яким визнати правочин з
купівлі-продажу автомобіля ВАЗ-21102,
укладений між ним та відповідачем,
недійсним,  стягнути з відповідача
на його користь 26 600 грн. вартості автомобіля,

2

21
129,  07 грн. відсотків за користування
чужими грошовими коштами,  5 000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Заявлені
вимоги мотивовані тим,  що 06 березня
2002 року позивач придбав у відповідача автомобіль,  сплативши за нього 26 600 грн. У вересні 2005
року позивачу випадково стало відомо про те,
що придбаний ним автомобіль розшукується Інтерполом,  як викрадений у Російській Федерації. За
таких обставин позивач стверджував,  що
договір купівлі-продажу був укладений внаслідок введення його в оману
відповідачем.

Рішенням
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2007 року
позов ОСОБА_2 задоволений частково: визнаний недійсним правочин купівлі-продажу
автомобіля марки ВАЗ-21102,  номер
двигуна НОМЕР_1,  номер кузова
НОМЕР_2,  укладений між позивачем та
відповідачем; стягнуто з відповідача на користь позивача 26 600 грн. вартості
придбаного автомобіля,  а також 5 000
грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1,  представник
за довіреністю приватного підприємства «Вітал-А»,  посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права,  просить вказане
рішення суду першої інстанції скасувати і постановити нове рішення,  яким відмовити в задоволенні позову.

На
обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено,  що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи,  оскільки досліджені
судом об'єктивні докази свідчать про те,
що ОСОБА_2 був проданий новий автомобіль.

Суд
безпідставно залишив поза увагою обставини,
встановлені рішенням Крюківського районного суду м.  Кременчука від 21 серпня 2006 року,  яке набрало законної сили.

Голослівним
є також висновок суду про те,  що угода з
купівлі -продажу вчинена внаслідок введення ОСОБА_2 в оману.

Місцевий
суд не дав оцінки тій обставині,  що
придбаний ОСОБА_2 автомобіль був начеб-то викрадений через сім місяців після
його придбання.

Колегія
суддів,  вислухавши пояснення осіб,  які приймають участь в розгляді справи,  перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги дійшла висновку про необхідність задовольнити апеляційну
скаргу з наступних підстав:

Відповідно
до  ст.
307 ч.1 п.2,   ст.  309 ч.1 п.3, 4 ЦПК України за результатами
розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті
заявлених вимог,  в разі невідповідності
висновків суду

3

обставинам   справи,
а   також   в
разі    порушення   матеріального   або процесуального права.

Задовольняючи
частково заявлений позов,  місцевий суд
виходив з того,  що з боку ОСОБА_2 мала
місце помилка внаслідок дій відповідача ПП «Вітал-А» щодо властивостей та
якості придбаного автомобіля.

З таким
висновком суду,  який всупереч вимогам
п.3 ч.1  ст.  215 ЦПК України не обґрунтований належним
чином,  погодитися не можна,  оскільки він зроблений з порушенням норм
процесуального та матеріального права.

Відповідно
до ч.3  ст.  61 ЦПК України обставини,  встановлені рішенням суду,  яке набрало законної сили,  не доводяться під час розгляду інших
справ,  в яких приймають участь ті ж
особи,  відносно яких встановлені ці
обставини.

Як
вбачається з матеріалів справи (а. с.
15-17) рішенням Крюківського районного суду м.  Кременчука від 21 серпня 2006 року,  яке набрало законної сили,  ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову до ПП
«Вітал-А» про розірвання договору купівлі-продажу спірного автомобіля за
недоведеністю.

Відповідно
до вказаного судового рішення ОСОБА_2 просив розірвати договір купівлі-продажу
автомобіля з тих підстав,  що після
придбання автомобіля він був вимушений усувати технічні неполадки та здавати
автомобіль у ремонт. Окрім того,  позивач
стверджував,  що оскільки придбаний ним
автомобіль знаходиться у міжнародному розшуку,
то ПП «Вітал-А» продало йому не новий автомобіль за ціною нового.

Заявляючи
вимогу про визнання правочину недійсним,
ОСОБА_2 послався на ті ж самі обставини та додатково стверджував,  що відповідач ввів його в оману відносно
якості та властивостей автомобіля.

Згідно
ч.1  ст.
60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог.

Позивач
не надав суду належних допустимих доказів про те,  що ПП «Вітал-А»,  або його посадові особи умисно продали йому
бувший у використанні автомобіль за ціною нового.

Наявні в
справі докази свідчать про протилежне,  а
саме про те,  що ПП «Вітал-А»,  здійснюючи підприємницьку в межах,  визначених його статутом,  у відповідності до вимог закону ввезло на
територію України новий автомобіль,  який
був проданий позивачу (а.с.  39-49).

4

Той факт,  що після придбання позивачем автомобіля
виявилося,  що автомобіль з такими же
ідентифікаційними номерами через майже сім місяців був викрадений на території
Російської Федерації у громадянина цієї держави,  сам по собі не може вважатися достатнім для
визнання угоди з продажу автомобіля ОСОБА_2 недійсною.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення місцевого суду необхідно скасувати та ухвалити нове,  яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову
за недоведеністю.

Керуючись  ст.
303,   ст.  307 ч.1 п.2,
ст.  309 ч.1 п.3, 4,   ст.
316 ЦПК України,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1,  представника за
довіреністю приватного підприємства «Вітал-А»,
задовольнити.

Рішення
Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2007 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Вітал-А» про визнання
правочину недійсним,  стягнення
коштів,  відшкодування моральної шкоди
скасувати.

Ухвалити
нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_2 в
задоволенні позову за недоведеністю.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців до Верховного Суду України шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.