УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                                 м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої         Ясеновенко
Л.В.

суддів                                                                 Пнівчук
О.В.,  Фединяк В.Д.

секретаря                                                           Пожар
Р.В.

сторін:                                                                ОСОБА_3.,  ОСОБА_2.

адвоката                                                             ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відібрання
дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Галицького районного суду від 18.04.2007р., -

встановила:

28.02.07р.
ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3.
про відібрання дитини.

В заяві
зазначив,  що з 12 квітня 2004 року він
перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4.ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син.

Посилаючись
на те,  що після смерті дружини у грудні
2006р. відповідачка забороняє йому спілкуватись з дитиною,  ОСОБА_2 просив задовольнити позов.

16.03.07р.
ОСОБА_3. подала
зустрічний позов до ОСОБА_2. про визначення місця проживання дитини.

Позовні
вимоги мотивувала тим,  що відповідач
залишив сім"ю ще до народження дитини і не підтримував будь-яких стосунків
з дружиною. Дочка з внуком постійно проживали з нею,  а після смерті дочки вона оформила відпустку
по догляду за дитиною.

Враховуючи
те,  що відповідач ніколи не цікавився
сином,  не сплачував аліменти за рішенням
суду,  а у неї створені всі умови для
нормального проживання і розвитку дитини,
ОСОБА_3. просила
задовольнити позов.

Рішенням
Галицького районного суду від 18 квітня 2007 року позов ОСОБА_2. до ОСОБА_3. про відібрання
дитини задоволено.

Постановлено
відібрати малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. у ОСОБА_3. і передати його на виховання ОСОБА_2

У
задоволенні позову ОСОБА_3.
до ОСОБА_2. про визначення місця проживання дитини відмовлено.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_3.
посилається на те,  що рішення суду
про відібрання дитини суперечить її (дитини) інтересам,  оскільки від дня народження і по даний час
внук проживає з нею. На думку скаржниці судом не було враховано і того,  що ОСОБА_2 залишив свою дружину ще до
народження сина і не цікавився їхнім життям.
Крім того,

Справа №
22-ц-738/2007р.                           Головуючий
у 1 інстанції Мельник І.І.

Категорія
34                                                   Доповідач
Ясеновенко Л.В.

2

згідно
висновку опікунської ради доцільно залишити малолітнього ОСОБА_4на вихованні у
бабусі терміном на 6 місяців.

Просить
рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення,  яким визначити місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_4
з нею.

В
судовому засіданні ОСОБА_3.
апеляційну скаргу підтримала з мотивів,
наведених у ній.

ОСОБА_2
апеляційну скаргу не визнав та пояснив,
що у нього є всі умови для проживання сина і тільки він,  як батько,
може дати йому належне виховання.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно
до ч.1  ст. 163 СК України батьки мають
переважне право перед іншими особами на те,
щоб малолітня дитина проживала з ними.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому
шлюбі з дочкою ОСОБА_3. -
ОСОБА_4 і ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син.

Рішенням
Галицького районного суду від 25 листопада 2005 року було задоволено позов
ОСОБА_3. до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу,
після чого відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання
сина.

Після
трагічної смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. неповнолітній ОСОБА_4 залишився
проживати у позивачки по справі ОСОБА_3.
(матері померлої),  тобто там,  де фактично проживав від дня народження.

З
матеріалів справи вбачається,  що і у
позивачки і у відповідача є всі умови для проживання та виховання малолітнього
ОСОБА_4.

Згідно
висновку від 29.03.07р. опікунської ради Галицької райдержадміністрації
доцільно залишити малолітнього ОСОБА_4 на вихованні ОСОБА_3. терміном на 6
місяців.

Судом
також встановлено,  що в даний час
позивачка перешкоджає відповідачу у спілкуванні з сином.  Не заперечила ОСОБА_3. і того,  що
протягом двох тижнів до розгляду справи у апеляційному суді малолітній ОСОБА_4
проживає в АДРЕСА_1 у матері позивачки (тобто у прабабусі) в той час,  коли сама позивачка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною і проживає у м. Бурштині Галицького району
Івано-Франківської області.

При
таких обставинах справи суд прийшов до правильного висновку про обгрунтованість
позових вимог ОСОБА_2.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ІДПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3
відхилити,  а рішення рішення Галицького
районного суду від 18 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.