Справа №2-121607
ЗАОЧНЕ       РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ
травня  2007 року                         Придніпровський районний суд
складі: головуючого - судді                                Колода
секретарі                                                          Дробот
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про стягнення коштів за порушення грошового
ОСОБА_1.    звернулася до суду   із позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3. про
стягнення коштів за порушення грошового зобов»язання . Свої позовні вимоги
мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21
червня 2005 року задоволені її вимоги про стягнення з відповідачів ОСОБА_3.,
ОСОБА_2. суми боргу за договорами позики, які відбулися на протязі 1996 - 2000
років. За рішенням суду на її користь стягнуто 577 011 грн. Рішення суду набуло
законної сили 22 лютого 2006 року. Ухвалою Верховного Суду України від 30
червня 2006 року судові рішення за цим позовом залишені без змін. Рішенням
Придніпровського районного суду від 21 вересня 2006 року задоволено її позов
про стягнення коштів за порушення грошового зобов'язання. Рішенням апеляційного
суду Черкаської області від 22 грудня 2006 року рішення змінене: залишено в
силі рішення суду від 21.09.2006 року про стягнення боргу у зв'язку з
за правову допомогу та 461.67 грн. витрат на судовий збір), а всього 124576.77
грн. Рішення звернуті до виконання, але до цього часу не виконані. Відповідачі,
незважаючи на наявність судових рішень про стягнення боргу, не мають наміру
виконувати грошові зобов'язання, тому позивачка вимушена подавати до суду новий
позов про стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних процесів на день
звернення. Відповідно ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом. Розмір суми боргу на 1 вересня 2006 року становить 701 587.77 грн., що
визначено судовими рішеннями, які набули законної сили. В розгляді попередніх
справ брали участь одні і ті ж особи. Згідно із ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо
яких встановлені ці обставини. Таким чином, сума боргу є доведеною і
беззаперечно встановленою Згідно довідки Головного управління статистики у
Черкаській області від 24 лютого 2007 року грошова сума 701 587.77 грн., що
склалася з 1 вересня 2006 року з урахуванням індексу споживчих цін на товари та
послуги за період з 1 вересня 2006 року до 1 лютого 2007 року , відповідає
грошовій сумі 757 714.79грн. В зв»язку з цим просить постановити рішення, яким
з відповідачів на її користь 56,127.02 гривень за прострочку грошового
зобов'язання солідарно, судові витрати по справі віднести на відповідачів,
стягнувши на її користь   суму   сплаченого державного   мита
позивачка змінила ціну позову , мотивуючи заяву тим, що згідно довідки
Головного управління статистики у Черкаській області від 19 березня 2007 року
грошова сума 701 587.77 грн., що склалася з 1 вересня 2006 року з урахуванням
індексу споживчих цін на товари та послуги за період з 1 вересня 2006 року до 1
березня 2007 року , відповідає грошовій сумі 762 261.08грн. Таким чином до
стягнення на користь позивачки
підлягає 60 673, 31 грн. (762261.08грн -701587.77), сума,
на яку збільшився борг за рахунок
інфляційних процесів. Тому позивачка збільшила суму позовних вимог до 60
673, 31 грн. В зв»язку з цим просить стягнути на її корить стягнути на її
користь з відповідачів 60 673 грн. 31 коп. за прострочку грошового зобов'язання
солідарно та судові. Також позивачка подала суду додаткову позовну заяву, яку мотивує
тим, що нею заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідачів суми
індексації боргу у зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань в розмірі
районного суду м. Черкаси від 21 червня 2005 року задоволені її вимоги про
стягнення з відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_2. суми боргу за договорами позики,
які відбулися на протязі 1996 -2000 років. За рішенням суду на її користь
стягнуто 577 011 грн. Рішення суду набрало законної сили 22 лютого 2006 року.
Ухвалою Верховного Суду України від 30 червня 2006 року судові рішення за цим
позовом залишені без змін. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси
від 21 вересня 2006 року задоволено її позов про стягнення коштів за порушення
грошового зобов'язання. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22
грудня 2006 року рішення змінене, до стягнення звернуто 124576.77 грн. Всього
розмір заборгованості, яка стягнута на мою користь судовими рішеннями, складає
701587.77 грн. Рішення суду до цього часу не виконані. Рішенням
Придніпровського районного суду від 21.09.2006 р. розглянуті її вимоги про
стягнення 3 % річних за період з 2001 по 2005 рік і 9 місяців 2006 року та
відсотків за користування грошима за період з 1 січня 2004 року по 1 жовтня
2006 року. Відповідачі, незважаючи на наявність судових рішень про стягнення
боргу, не мають наміру виконувати грошові зобов'язання, тому позивачка вимушена
подавати до суду додатковий позов про стягнення суми боргу з урахуванням 3 %
річних та відсотків за користування грошима за шість місяців, що минули після
винесення рішення від 21.09.2006 року. Розмір суми боргу на 1 вересня 2006 року
становить 701 587.77 грн., що визначено судовими рішеннями, які набули законної
сили. В розгляді попередніх справ брали участь ті ж самі особи. Згідно із ст.
61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що
набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. Таким чином, сума
боргу є доведеною. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного
кодексу, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Будь яке зобов'язання, в тому
числі зобов'язання про повернення грошей в силу ст. 599 ЦК України
припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки зобов'язання про
повернення позивачці грошей не виконане, боржники повинні відповідати за його
неналежне виконання. Ст.536 ЦК
України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між
фізичними особами .Згідно зі ст. 625 боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За
шість місяців - з 1 жовтня 2006 року по 1 квітня 2007 року відповідачі повинні
сплатити позивачці 3 % річних за користування грошима. Розмір названої суми
позичальники повинні сплатити їй відсотки в розмірі 0.5% від суми боргу за
при укладенні договору позики сторони домовлялися про сплату таких відсотків,
доводиться підписом ОСОБА_2. на борговому листі. В зв»язку з цим просить
постановити рішення , яким стягнути з відповідачів на її користь крім 6067331
грн. (сума, на яку збільшився борг за рахунок інфляційних процесів), 10 523.82
грн. -3% річних та 21 047.63 грн. - відсотки за користування грошима, а всього
Представник позивачки ОСОБА_1. по дорученню ОСОБА_4.   в судовому засіданні    позовні вимоги підтримала, просила позов
задовольнити  та просила постановити
рішення, яким стягнути з відповідачів на користь позивачки кошти за порушення
грошового зобов»язання у зв'язку з інфляцією в сумі 60 673 грн.31 коп., 3%
річних за користування грошами за період з 01.10.2006 року по 01.04.2006 року в
сумі 10 523 грн. та відсотки за

користування грошима в сумі 21 047 грн. 63 коп., судові
витрати , що складаються із оплати юридичної допомоги в сумі 3500 грн. та
оплати судових викликів та оголошення в сумі 56 грн. 10 коп. та судового збору
в сумі 56 грн. 2 коп., витрат та інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн.

Відповідачі
ОСОБА_3. та ОСОБА_2. в судове засідання на неодноразові виклики не з»явилися,
про день слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, про
причини неявки суду не повідомили. Суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, в результаті повного
об"єктивного та всебічного їх дослідження, суд вважає, що позов підлягає
до повного задоволення з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, рішенням Придніпровського районного суду
м. Черкаси від 21 червня 2005 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1. про
стягнення з відповідачів ОСОБА_3., ОСОБА_2. суми боргу за договорами позики,
які відбулися на протязі 1996 - 2000 років. За даним рішенням на її користь
стягнуто 577 011 грн. Рішення суду набрало законної сили 22 лютого 2006 року.
Ухвалою Верховного Суду України від 30 червня 2006 року судові рішення за цим
позовом залишені без змін. Рішенням Придніпровського районного суду від 21
вересня 2006 року задоволено позов ОСОБА_1. про стягнення коштів за порушення
грошового зобов'язання. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 22
грудня 2006 року вищевказане рішення змінене: залишено в силі рішення суду від
21.09.2006 року в частині стягнення боргу у зв'язку з урахуванням інфляційних
процесів - 44643 грн.;стягнуто з відповідачів 3 % річних в розмірі 77822.1
грн.; стягнуто 2111.67 грн. судових витрат (1650 грн. за правову допомогу та
461.67 грн. витрат на судовий збір), а всього 124576.77 грн. Рішення звернуті
до виконання, але до цього часу не виконані. Відповідачі, незважаючи на
наявність судових рішень про стягнення боргу, не мають наміру виконувати
грошові зобов'язання, тому позивачка вимушена подавати до суду новий позов про
стягнення суми боргу з урахуванням інфляційних процесів на день звернення.
Відповідно ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розмір суми
боргу на 1 вересня 2006 року становить 701 587.77 грн., що визначено судовими
рішеннями, які набули законної сили. В розгляді попередніх справ брали участь
одні і ті ж особи. Згідно із ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені
ці обставини. Таким чином, сума боргу є доведеною і беззаперечно встановленою.
Згідно довідки Головного управління статистики у Черкаській області від 19
березня 2007 року грошова сума 701 587.77 грн., що склалася з 1 вересня 2006
року з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги за період з 1
вересня 2006 року до 1 березня 2007 року , відповідає грошовій сумі 762 261.08
грн. Таким чином до стягнення на користь позивачки підлягає 60 673, 31 грн.
(762261.08 грн. -701587.77 грн.), сума, на яку збільшився борг за рахунок
інфляційних процесів. Тому суд вважає, що з відповідачів на користь позивачки
слід стягнути 60 673 грн. 31 коп. за прострочку грошового зобов'язання
солідарно.

Також судом встановлено, що рішенням Придніпровського
районного суду від 21.09.2006 року розглянуті її вимоги про стягнення 3 %
річних за період з 2001 по 2005 рік і 9 місяців 2006 року та відсотків за
користування грошима за період з 1 січня 2004 року по 1 жовтня 2006 року.
Відповідачі, незважаючи на наявність судових рішень про стягнення боргу, не
виконують грошові зобов'язання, тому на користь позивачки слід стягнути суму
боргу з урахуванням 3 % річних та відсотків за користування грошима за шість
місяців, що минули після винесення рішення від 21.09.2006 року. Розмір суми
боргу на 1 вересня 2006 року становить 701 587.77 грн., що визначено судовими
рішеннями, які набули законної сили. В розгляді попередніх справ брали участь
ті ж самі особи. Згідно із ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при
розгляді

інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо
яких встановлені ці обставини. Таким чином, сума боргу є доведеною. Відповідно
до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно
до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , а за відсутністю таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться. Будь яке зобов'язання, в тому числі зобов'язання про
повернення грошей в силу ст. 599 ЦК
України припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки
зобов'язання про повернення позивачці грошей не виконане, боржники повинні
відповідати за його неналежне виконання. Згідно Ст.536 ЦК України
встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний
сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами .
Згідно зі ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом. За шість місяців - з 01 жовтня 2006 року по 01 квітня 2007 року
відповідачі повинні сплатити позивачці 3 % річних за користування грошима.
Розмір названої суми становить 10 523.82 грн. (701587.77 грн. х 3%: 12міс х 6
міс .). Відповідно до ст. 1048 ЦК
України позичальники повинні сплатити їй відсотки в розмірі 0.5% від суми
боргу за кожен місяць прострочки, тобто 21 047.63 грн. (701587.77 х 0.5 % х 6
міс .). Те, що при укладенні договору позики сторони домовлялися про сплату
таких відсотків, доводиться підписом ОСОБА_2. на борговому листі. В зв»язку з
цим  з відповідачів на користь позивачки
з відповідачів слід стягнути 10 523 грн. 82 коп. - 3% річних та 21 047грн.63
коп. - відсотки за користування грошима, а всього 31 571.45 грн. Всього з
відповідачів на користь позивачки слід стягнути 92 244 грн. 76 коп. (60 673
грн. 31 коп. + 10 523 грн. 82 коп. + 21 047 грн. 63 коп. = 92 244 грн. 76 коп.)

Згідно 88 ЦПК
України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої
сторони судові витрати , понесені нею і документально підтверджені судові
витрати. Судом встановлено, що згідно договору про надання юридичної допомоги
від 3.03.2007 року та квитанції №2 від 3.05.2007 року позивачка ОСОБА_1. за
надання юридичної допомоги сплатила 3 500 грн., також згідно касових чеків за
відправлення телеграм на ім»я відповідачів вона сплатила по касовому чеку № 000015
від 21.04.2007 року 12 грн. 78 коп. та по чеку № 000016 від 21.04.2007 року -
13 грн. 32 коп. Також позивачкою по квитанції№15 від 2.03.2007 року сплачено на
користь держави судовий збір в сумі 56 грн. 12 коп. та по квитанції №16 від
5.03.2007 року сплачено витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн. Загальна сума судових витрат понесених позивачкою складає
3 612 грн. 22 коп. (3500 грн. + 12 грн. 78 коп.+13 грн. 32 коп. +56 грн. 12
коп.+ 30 грн.= 3612 грн. 22коп.)

Із заяв , що
подаються до суду ставки державного мита встановлені Декретом Кабінету
Міністрів України «Про Державне мито» 1 % ціни позову , але не менше за
неоподаткований мінімум доходів громадян, але не більше 1700 грн.   Поскільки позивачка зверталася до суду з
позовом про стягнення 56 127 грн. 02 коп., то сплатила судовий збір в сумі 56
грн. 12 коп. В ході розгляду справи вона збільшила позовні вимоги до суми 92
244 грн.76 коп., тому з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий
збір в сумі 36 грн. 12 коп. (92 244 грн. 76 коп. - 56 127 грн. 02 коп. =36 116
грн. 98 коп. : 100%= 36 грн. 12 коп.).

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. ст. 525, 526, 612,625,1046,1048   ЦК України , ст. ст. 8,10, 11, 60, 212, 213,
215, 223 ЦПК України, суд ,-

Вирішив:

Позов задовольнити. Стягнути солідарно з ОСОБА_2,
ОСОБА_3на користь ОСОБА_1кошти за прострочення грошового зобів»язання в сумі 60
673 грн. 31 коп., 3% річних за період з 01 жовтня 2006 року по 01 квітня 2007
року в в сумі 10 523 грн. 82 коп., відсотки за користування грошима в сумі 21
047 грн., судові витрати в сумі 3 612 грн. 22 коп.,   а всього 95 856 грн. 98 коп.

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3на користь держави судовий збір в сумі 36 грн. 12
коп.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. На рішення може бути
подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання зави про
апеляційне оскарження.