Справа №2-3903/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21 березня 2007
року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого                  -                 судді Граніна В.Л.

при секретарі                 -                           Бєляєвої В.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про
визначення

ідеальних часток
та про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд визначити ідеальні частки в спільній сумісній власності
у квартирі АДРЕСА_1 по 1/2 частині за ОСОБА_3 та ОСОБА_1, а також визнати за
ним право власності на квартиру АДРЕСА_1: на 1/ 2 її частину в порядку
приватизації та на іншу 1/ 2 її частину в порядку спадкування за законом після
смерті дружини ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач пояснив суду, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло
від 1 червня 1993 року власниками квартири АДРЕСА_1 були визнані його дружина
ОСОБА_3 і він, ОСОБА_1, на правах спільної сумісної власності. В той же час як
підчас здійснення приватизації, так і в наступному між ними була досягнута
домовленість про рівність часток у власності, яка завжди ними виконувалась і
ніким з них не оспорювалась. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Спадкоємцями за
законом стали він як чоловік померлої та їх син - ОСОБА_2 в рівних частках. У
встановлений законом термін він звернувся в нотаріальну контору з заявою про
прийняття спадщини, але отримав відповідь з Сьомої Одеської державної
нотаріальної контори про неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину
у зв'язку з тим, що у правовстановлюючому документі не визначені частки,
належні кожному з них у вказаній квартирі. Крім того, він фактично прийняв
спадщину, оскільки на момент її відкриття постійно проживав разом зі своєю
дружиною у їх з нею квартирі. І по теперішній час він мешкає за тією ж адресою.
Таким чином, він має право на успадкування усього спадкового майна, яке
залишилося після смерті дружини, тобто 1/2 частини вищевказаної квартири. В той
же час їх зі спадкодавцем син ОСОБА_2 у встановлений законом час з заявою про
прийняття спадщини у нотаріальні органи не звертався та не приймав спадщину,
оскільки на момент її відкриття не проживав разом зі спадкодавцем. В зв'язку з
викладеним він вважається таким, що не прийняв спадщину. Але у цей час він
оспорює його право на одноособовий вступ у права спадкоємця, вважаючи і себе
таковим.

Відповідач позов визнав і пояснив суду, що його батьки
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1на підставі Свідоцтва про
право власності на житло. Коли його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_1, він з заявою про
прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертався, а також не приймав
спадкове майно, оскільки не проживав з батьками тривалий час та зареєстрований
за іншою адресою. Він визнає за батьком право на успадкування всього спадкового
майна, яке залишилось після смерті матері.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної
справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, відповідно зі
Свідоцтвом про право власності на житло від 1 червня 1993 року, виданим УЖКГ
виконкому Одеської міської Ради народних депутатів та зареєстрованим в
реєстровій книзі за № 11-754 та в КП «ОМБТІ та РОН» в реєстровій книзі № 30 пр.
під реєстром № 256 стор. 128 від 13 липня 1993 року власниками квартири
АДРЕСА_1були визнані ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на правах спільної сумісної власності.

Як пояснив суду позивач, і підчас здійснення приватизації, і в наступному
між співвласниками була досягнута домовленість про рівність часток у власності,
яка завжди ними виконувалась і ніким з нас не оспорювалась.

Суд вважає, що частки названих співвласників в зазначеній квартирі є
рівними, оскільки доказів, підтверджуючих наявність іншої згоди між ними, суду
не надано.

Виходячи з цього, суд визнає, що спірна квартира належить ОСОБА_1 і ОСОБА_3
на правах спільної часткової власності в рівних частках.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про її
смерть, виданого Першим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції
м. Одеси 25 травня 2006 року, актовий запис за № 4992.

Після її смерті відкрилась спадщина на належну її на праві приватної
власності 1/ 2 частину квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за .законом стали чоловік померлої та син подружжя -
відповідач ОСОБА_2 в рівних частках.

Як слідує з наданої суду довідки Сьомої Одеської державної нотаріальної
контори від 13 березня 2007 року за № 1130 позивач ОСОБА_1 звернувся з
відповідною заявою про прийняття спадщини до майна дружини ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1. Даних про наявність інших спадкоємців не має.

Виходячи з наведеного, а також пояснень відповідача,
наданих їм у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що згідно ст. 1272 ЦК України ОСОБА_2
вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк
він не подавав заяву про прийняття спадщини. На підставі викладеного суд
вважає, що єдиним спадкоємцем майна спадкодавця є позивач. Доказами його вступу
у права спадкоємця є вищезазначена довідка Сьомої Одеської Державної
нотаріальної контори від 13 березня 2007 року за № 1130, а також довідка тієї ж
установи від 20 липня 2006 року за № 3004. Крім того, наявність відмітки у
паспорті позивача про постійну реєстрацію за адресою вказаної квартири з 1
вересня 1969 року також підтверджує факт прийняття їм спадщини.

Факт знаходження спадкодавця і спадкоємця у
зареєстрованому шлюбі підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 6 липня
1963 року, виданого міським ЗАГС м. Одеси, актовий запис за № 1786.

Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом
фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення,
може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його
виконання, про що зазначає в рішенні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 1216,
1217, 1220, 1226, 1258, 1261, 1268, 1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 61, 174, 213, 214, 215, 217, 294,
296 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визначити
ідеальні частки в спільній сумісній власності в квартирі АДРЕСА_1 по 1/ 2
частині за ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1: на 1/ 2 її частину в порядку
приватизації та на іншу 1/ 2 її частину в порядку спадкування за законом після
смерті дружини ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити порядок виконання рішення суду, згідно з яким це рішення, після
набуття ним законної сили є підставою для реєстрації права власності на
квартиру АДРЕСА_1 в КП «ОМБТІ та РОН» за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк зі дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги.