УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30
жовтня 2007 р.                                                                                                              м.  Ужгород

Колегія суддів
палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана
Б.П.,  суддів: Власова С. О. та Кеміня
М. П.,  при секретарі Шпонтак В.В.,
з участю представника апелянта - ОСОБА_1,  та позивача ОСОБА_2,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою державного підприємства «Буштинське
лісове господарство» на рішення Тячівського районного суду від 17 квітня 2007 р. за позовом
ОСОБА_2 до державного підприємства «Буштинське лісове господарство» про
поновлення на роботі та стягнення належних сум,
-

встановила:

рішенням
Тячівського районного суду від 17
квітня 2007 р. позов
задоволено повністю.

Апелянт
просить скасувати це рішення лише в частині поновлення позивача на роботі.
Доводить'про неповне з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи,  та
неправильне застосування норм матеріального права ( ст.  235 КЗпП України). Указує,  що відповідач при звільненні позивача
(за  ст.
40 п. 1 КЗпП) дотримався
порядку вивільнення.

У
письмовому запереченні ОСОБА_3 указує
на необґрунтованість його звільнення з роботи.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що відповідач
при звільненні позивача не в повному обсязі дотримався вимог  ст.  49-2 КЗпП (щодо
попередження про наступне вивільнення),
а питання про дачу згоди на звільнення профком розглянув за відсутності
позивача.

. Апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення - залишенню без змін,
з таких мотивів.

Згідно з
положеннями  ст.  40
п. 1, 43 КЗпП
України трудовий договір може бути розірваний власником або уповноваженим ним
органом у випадку змін в організації виробництва та праці,  в тому числі ліквідації,  реорганізації,  банкрутства або перепрофілювання
підприємства,  установи,  організації,
скорочення чисельності або штату працівників. При цьому звільнення може
бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу первинної
профспілкової організації,  членом якої є
працівник,  тобто згода є елементом
підстави для звільнення. Відсутність такої означає,  що підстав для звільнення немає,  а це тягне поновлення працівника на роботі.
Час одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації -
попередньо (до звільнення) чи потім (після звільнення) є лише елементом порядку
звільнення,  порушення якого не тягне за
собою поновлення працівника.

Як видно
з матеріалів справи,  позивач був
звільнений з роботи за скороченням штату працівників ( ст.  40
п.1 КЗпП). У процесі апеляційного розгляду справи був зроблений запит на
адресу виборного органу первинної профспілкової організації відповідача щодо
надання згоди на звільнення позивача. Проте,
рішенням профкому від 06.08.07
р. відмовлено в наданні такої згоди.

У
контексті наведеного колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції ухвалив по суті спору законне та обґрунтоване
рішення,  а доводи апеляційної скарги не
дають підстав для зміни чи скасування такого.

Справа № 22ц - 961/07                                                                          Номер
рядка статистичного звіту: 40

Головуючий у
першій інстанції: Решетар В.І. Доповідач: Куштан Б.П.

2

Керуючись  ст.
ст.  303,
307 ч.1 п.1,  308,
313,  314 ч.1 п.1,  315,  317,
319 ЦПК України,  -

ухвалила:

1.
Апеляційну скаргу державного підприємства «Буштинське
лісове господарство» відхилити.

2.      Рішення
Тячівського районного суду від 17
квітня 2007 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.