Справа № 22ц-1310-2007р.                                                    Головуючий
Категорія 11,15 із                                                                     Дубенець
договорів                                                                                  Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"1" серпня 2007 р. Колегія судців судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого               Храпко
В.Д.

суддів                           Ювшин В.І., Захарова А.Ф.

при секретарі              Бурдукова О.В.

предст.відповідача     Павлюк
В.П.

позивача                     ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу СТОВ «АО «Україна» на рішення Канівського міськрайонного суду
Черкаської області від 31 травня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
агрооб'єднання СТОВ «Україна» про стягнення індексації, боргу та моральної
шкоди,-

встановила:

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2звернулись до суду з позовом до агро об'єднання СТОВ «Україна» про стягнення індексації, боргу та моральної шкоди,
посилаючись на те, що вони являються власниками земельних ділянок, які
згідно договору оренди від 01 вересня 2002 року передані відповідачу в оренду
строком на п'ять років. Відповідач своєчасно не виплачує орендної плати і
станом на 21 липня 2006 року заборгованість по оплаті оренди землі становить у
ОСОБА_1 - 812 гривень, у ОСОБА_2828 гривень 71 коп. Станом на 12.01.2007 року
заборгованість по оплаті оренди землі склала у ОСОБА_2 285 гривень 41 коп. та у ОСОБА_1 287
гривень. Затримкою виплати орендної плати за землю їм також заподіяна і
моральна шкода, яку вони визначають по 1000 гривень на кожного. Просили суд
стягнути з відповідача на їх користь заборгованість по оплаті оренди землі з
урахуванням індексації та моральну шкоду по 1000 гривень на кожного.

Рішенням
Канівського міськрайонного суду від 30 травня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1.
та ОСОБА_2задоволено частково. Стягнуто з агрооб'єднання СТОВ «Україна» на користь
ОСОБА_1 287 гривень 48 коп. заборгованості за договором
оренди, 200 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі. Стягнуто з
агро об'єднання СТОВ «Україна» на користь ОСОБА_2285 гривень 41 коп.
заборгованість за договором оренди, 200 гривень моральної шкоди та судові
витрати по справі.

В апеляційній
скарзі агрооб'єднання СТОВ «Україна» просить рішення Канівського міськрайонного
суду від 30 травня 2007 року скасувати, вважаючи, що воно постановлено з

2

порушенням норм матеріального права
та ухвалити нове рішення, яким позивачам відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до зміни в частині стягнення моральної шкоди
за неналежне виконання договору оренди землі.

Як встановлено судом, між ОСОБА_1, ОСОБА_2та відповідачем, агро об'єднання СТОВ «Україна» укладені договори оренди
земельних паїв, за якими позивачі здали відповідачу в оренду свої
земельні паї, а відповідач взяв на себе зобов'язання використовувати їх за призначенням та проводити оплату в розмірах за
домовленістю між сторонами, але не менше від розміру
встановленого чинним законодавством.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2звернулись з позовом до агрофірма СТОВ «Україна» про стягнення боргу за договором оренди землі,
моральної шкоди за неналежне виконання договору оренди та індексацію.

Договорами про оренду землі на передбачено стягнення моральної шкоди за неналежне
виконання договору оренди. Не передбачена така цивільно-правова відповідальність за невиконання умов договору
оренди і спеціальним законом.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в
п.6 Постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову
практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди визначено, що оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, введеними у дію в
різні строки, суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин
сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди
при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що
визначає умови і порядок відшкодування
моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно
цю шкоду.

Так як чинним законодавством та самими договорами оренди землі не
передбачено стягнення моральної шкоди за
неналежне виконання договору оренди землі, то суд першої інстанції в цій частині невірно застосував норми матеріального права та
прийшов до помилкового висновку про
необхідність задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної
шкоди.

Інші доводи апелянта про відсутність боргу по договорах оренди землі з
позивачами та розміром орендної плати є
безпідставними, так як спростовуються довідками, виданими відповідачем та картками-рахунками (а.с.27, 73, 82, 14, 21), а розмір
орендної плати визначений п.2.2 договору як такий,
що встановлений за домовленістю між сторонами не менше 1%, але не може бути меншим від розміру, встановленого чинним
законодавством. Указом Президента України №92 від 2
лютого 2002 року з наступними змінами «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок
та земельних часток (паїв)» визначено, що плата
за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення є в
розмірі не менше 1,5% вартості земельної ділянки.

Тому і оплата орендованої земельної ділянки здійснювалась і повинна
здійснюватись у зазначеному розмірі.

Боргові зобов'язання за договором оренди землі виникли за 2005-2006 роки,
що повністю охвачується строком позовної давності.

Звернення позивачів до суду було в січні 2007 року, а справу про
банкрутство відповідача порушено господарським
судом пізніше, 08 лютого 2007 року. Чинне процесуальне
законодавство не передбачає закриття провадження по справі, яка розглядається в порядку цивільного судочинства, в
зв'язку з оголошенням чи порушенням процедури банкрутства після
відкриття провадження по справі.

Порушення справи про банкрутство та встановлення мараторію проводиться лише
на обов'язкові платежі і не зупиняє господарську
діяльність відповідача.

3

При таких обставинах рішення суду першої інстанції підлягає до зміни в
частині стягнення моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316
ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу СТОВ «АО «Україна» на рішення Канівського
міськрайонного суду від 31 травня 2007 року задоволити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду від 31 травня 2007 року змінити, скасувавши його в частині задоволення позовних вимог про
стягнення моральної шкоди.

Відмовити ОСОБА_1та ОСОБА_2в частині позовних вимог до СТОВ «АО «Україна» про стягнення моральної шкоди.

В іншій частині рішення Канівського міськрайонного суду від 31 травня 2007
року залишити без змін.

Рішення суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно після його проголошення, але може бути оскаржено до суду
касаційної інстанції на протязі двох місяців, починаючи з дня його
проголошення.