Головуючий у першій інстанції - Зарєчна І.В.
Справа № 22ц-608
Доповідач - Заїка В.М.
Категорія № 27, 30
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007
року                                                                                    м.
Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:   головуючого - судді Заїки В.М.,

суддів : Рищука
П.К., Пастощука М.М.,

при секретарі:
Доробалюк Л.В.

з участю :
сторін

розглянула у
відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-608 за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Деражнянського районного суду від 29 грудня 2006 року за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення у жиле
приміщення.

Заслухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом, вказуючи, що з 1982 року перебувала з ОСОБА_2 в
шлюбі, від якого мають двоє дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Летичівської селищної ради в 1999 році їм на
сім'ю з чотирьох

чоловік надана
трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1, де вона разом з дітьми мешкає по даний час.
Відповідач в липні 2001 року залишив її, переїхав на постійне місце проживання
до іншої жінки, з якою проживає за адресою: АДРЕСА_2. 13 лютого 2004 року шлюб
між нею та ОСОБА_2 розірвано. Відповідач відмовляється виписуватися з квартири,
внаслідок чого вона не може оформити субсидію, змушена сплачувати за нього
комунальні послуги. Тому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, зобов'язати начальника
паспортного столу Летичівського РВ УМВСУ в Хмельницькій області виписати його з
цієї квартири та стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні
послуги в сумі 1863 грн. і судові витрати по справі.

ОСОБА_2
звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, вказуючи, що з липня 2001
року в квартирі АДРЕСА_1 не проживав, оскільки ОСОБА_1 вела себе по відношенню
до нього агресивно, влаштовувала сварки, тощо, створюючи неможливі для
проживання умови. Тому просив вселити його у вказану квартиру, визначити

порядок
користування цією квартирою.

Рішенням
Деражнянського районного суду від 29 грудня 2006 року в позові ОСОБА_1
відмовлено.

Позов ОСОБА_2
задоволено. Постановлено вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1. Зобов'язано
ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, просить його скасувати, а справу
направити на новий розгляд до цього ж суду в іншому складі, посилаючись на те,
що висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Оскільки перешкод
відповідачу в користуванні спірною квартирою не чинила, а замок на вхідних
дверях змінила після викрадення ним з цієї квартири грошей та документів, суд,
на її думку, прийшов до необгрунтованого висновку про вселення ОСОБА_2 в
квартиру.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Відповідно до ч.
1,2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї
за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або
члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк
за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Звертаючись з
позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим
приміщенням, ОСОБА_1 посилались на те, що він більше шести місяців в спірній
квартирі без поважних причин не проживає. Однак доказів в підтвердження цьому
суду не представила. Не знайдені такі і в судовому засіданні.

Судом
встановлено, що 1982 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого
мають двоє дітей - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішенням Летичівської селищної ради в 1999 році їх сім'ї, яка складалася з
чотирьох осіб, надана квартира АДРЕСА_1.

13 лютого 2004
року шлюб між сторонами розірвано.

Після припинення
подружніх відносин, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникали сварки, непорозуміння, що
підтверджується матеріалами Летичівського РВ УМВСУ в Хмельницькій області про
відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 по факту крадіжки речей з
квартири ОСОБА_1

ОСОБА_1 замінила
замок вхідних дверей, що перешкоджало ОСОБА_2 користуватися нею.

Вказані
обставини підтверджуються матеріалами справи.

При таких обставинах, оцінивши зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 з поважних
причин не проживав в квартирі АДРЕСА_1, а тому підставно вселив його в дану
квартиру.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При вирішенні
спору суд правильно визначив характер правовідносин, що виникли між сторонами,
його рішення ґрунтується на повно, всебічно досліджених обставинах справи,
постановлене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав
для його скасування в межах доводів апеляційної скарги  та вимог позивача не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313,
314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Деражнянського районного суду від 29 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.