Справа
№22-ц- 1553/2007р.
1-ої інст. Бобко Т.В.
УХВАЛА

Іменем України

19 квітня 2007 року                                                                                              м.
Харків

Судова колегія Судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Коростійової
В.І.

Суддів                                                                                             - Кіпенка І.С,

Котелевець А.В. при секретарі - Фанді О.А.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова
від 12 жовтня 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м.
Харкова про визнання права власності, -

встановила:

В серпні
2006 року
ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом.

Він зазначав, що йому на праві власності належать
квартири НОМЕР_1 і НОМЕР_2 -загальною площею
відповідно 59,8 кв.м, і 40,2 кв.м, в будинку АДРЕСА_1.

З метою підвищення благоустрою він, позивач, провів
реконструкцію квартир шляхом їх об'єднання.

Під час проведення технічної інвентаризації виявлено
збільшення загальної площі об'єднаних квартир, яка склала 114,5 кв.м.

Посилаючись на вказані обставини, просив визнати за ним
право власності на об'єднанні квартири №НОМЕР_1,
НОМЕР_2 під єдиним НОМЕР_2,
загальною площею 114,5 кв.м, будинку АДРЕСА_1, зобов'язати комунальне
підприємство „Харківське міське бюро технічної інвентаризації""
зареєструвати право приватної власності на квартири №НОМЕР_1, НОМЕР_2 за єдиним
НОМЕР_2 будинку АДРЕСА_1.

Відповідач,
в особі свого представника, проти позову не заперечував.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2006 року  позов
задоволено.  Постановлено  визнати
за ОСОБА_2   право

2

власності на самочинно об'єднанні та реконструйовані
квартири №НОМЕР_1,
НОМЕР_2 загальною площею 114,5
кв.м, з присвоєнням їм єдиного НОМЕР_2
будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржує ОСОБА_1, яка
не брала участі у справі, вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання
про її права та обов'язки. Вона є власником квартири НОМЕР_3 будинку АДРЕСА_1, яка
розташована на одному поверсі з квартирами №НОМЕР_1, НОМЕР_2, що належать
ОСОБА_2 її квартира та квартира ОСОБА_2 мають виходи на одну площадку площею
37,3 кв.м. При реконструкції та об'єднанні своїх квартир ОСОБА_2 самовільно
захопив 14,5 кв.м, спільної площадки, значно зменшивши площу останньої та
побудував тамбур. При цьому закрив обладнаний нею, ОСОБА_1 новий дверний проріз
для вхідних дверей її квартири, який вона здійснювала на підставі рішення
виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова від 19 грудня 2006
року.

Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що
реконструкція квартир, проведених позивачем, не відповідає діючому
законодавству в частині протипожежних норм, просила рішення суду скасувати, а
справу направити на новий розгляд.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду
скасуванню з направленням справи на новий розгляд з таких підстав.

Відповідно до п. 4
ч. 1 ст. 311 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що квартири №НОМЕР_1, НОМЕР_2, які
самочинно реконструйовані і об'єднанні їх власником ОСОБА_2 в одну квартиру і
квартира НОМЕР_3, власником
якої є ОСОБА_1, в будинку АДРЕСА_1,
знаходяться на одному поверсі і мають вихід на спільну площадку.

ОСОБА_2 не заперечується, що він самочинно провів
реконструкцію належних йому квартир і об'єднав їх в одну. При цьому збільшив
загальну площу своїх квартир на 14,5
кв.м, за рахунок спільної площадки.

Встановлено також, що ОСОБА_2 почав самовільну
реконструкцію своїх квартир в травні 2006
року, а ОСОБА_1
почала самовільне перепланування своєї квартири в липні 2006 року і, в числі
інших робіт, обладнала новий дверний проріз для вхідної двері, на який 19 грудня 2006 року одержала
дозвіл виконавчого комітету Фрунзенської районної ради м. Харкова (а.с. 53).

3

При цьому ОСОБА_1
посилається на те, що встановлений ОСОБА_2 за рахунок спільної* площадки
тамбур, закриває обладнаний нею новий дверний проріз.

Таким чином між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, ще до
звернення останнім до суду виник спір щодо користування спільною площадкою, про
який ОСОБА_2 суд не повідомив. ОСОБА_1 до участі у справі притягнута не була. Оскаржуване
рішення впливає на її права і обов'язки.

Відповідно до ч. 2
ст. 383 ЦК
України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці
зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у
багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно -технічних вимог
і правил експлуатації будинку.

Визнаючи право власності за ОСОБА_2 на самочинно
реконструйовані і об'єднанні квартири, суд не перевірив, чи не призвела ця
реконструкція до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному
житловому будинку, та чи не порушує вона санітарно - технічних вимог
і правил експлуатації будинку.

З огляду на це рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати
наведене, притягнути до участі у справі ОСОБА_1 Встановити чи не
порушує самочинна реконструкція квартир ОСОБА_2 права інших власників, крім
ОСОБА_1, та притягнути їх або товариство (об'єднання), власників квартир до
участі у справі. Доводам і запереченням сторін дати належну оцінку і вирішити
спір відповідно до встановленого і вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303,
304, п. 5 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, ст. 313, п. 2 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова
від 12 жовтня 2006 року скасувати.

Справу
направити на новий розгляд до того ж суду, іншому судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.