УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня
2007 року                                                                                            м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області

в складі іголовуючої - судді Матковської Л.О.

суддів :
Ніколової Б.Ю.,  Ніколаєвої В.М.

при секретарі:
Коник О.М.

з участю :
представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-43 за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006
року за позовомОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  ОСОБА_5 про встановлення
порядку користування земельною ділянкою.

Заслухавши
доповідача,  пояснення,  пояснення представника відповідача,  дослідивши доводи апеляційної скарги,  перевіривши матеріали справи,  судова колегія

встановила:

В червні
2004 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_1ОСОБА_5 про встановлення
порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивувала тим,  що вона з відповідачами є співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1. Оскільки між нею і відповідачами виникли
непорозуміння з приводу користування земельною ділянкою,  позивачка просила встановити порядок її
використання пропорційно часткам сторін в будинковолодінні відповідно до
другого варіанту висновку №5 судової будівельно-технічної експертизи від 15
лютого 2005 року.

Справа
розглядалась неодноразово,  останнім
рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 року
позов задоволено. Постановлено встановити порядок користування земельною
ділянкою між співвласниками будинковолодіння АДРЕСА_1 відповідно до другого
варіанту висновку №5 судової будівельно-технічної експертизи від 15 лютого 2005
року,  проведеної експертом
ОСОБА_6.,  виділивши в користування
ОСОБА_3. земельну ділянку площею 311 кв.м.
(на плані позначено голубим кольором) в тому числі частину земельної
ділянки спільного користування площею 35 кв.м.
( на плані позначено зеленим кольором); ОСОБА_5  виділити земельну ділянку площею 188 кв.м.  ( на плані позначено коричневим
кольором),  в тому числі земельну ділянку
спільного користування площею 39 кв.м.  (
на плані позначено зеленим кольором); ОСОБА_1
виділити земельну ділянку площею 130 кв.м.
( на плані позначено червоним кольором),
в тому числі частину земельної ділянки спільного користування площею 39
кв.м.  ( на плані позначено зеленим
кольором); ОСОБА_4 виділити земельну ділянку площею 94 кв.м.  ( на плані позначено жовтим кольором),  в тому числі частину земельної ділянки
спільного користування площею 8, 8 кв.м.
(на плані позначено зеленим кольором). Стягнуто з ОСОБА_4,
ОСОБА_1ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3. вартість експертизи по 100 грн. з кожного.

Головуючий
у першій інстанції -Заєць B.C.                                            Справа №
22ц- 43

Доповідач
-Матковська Л.О.                                                                     Категорія
№ 33

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає
рішення суду незаконним,  просить
скасувати,  посилається на порушення
судом норм матеріального та процесуального права,  невідповідність висновків суду фактичним
обставинам справи. На її думку,  суд
безпідставно відхилив її клопотання про проведення додаткової експертизи
земельної ділянки домоволодіння поАДРЕСА_1 з застосуванням теодолітної зйомки.
Варіантом розподілу земельної ділянки відповідно до якого суд розподілив
вказану земельну ділянку між співвласниками порушено її права як власника.
Оскільки,  відповідно до положень  ст.  88
ЗК України та згідно ідеальних часток співвласників їй належить 130 кв.м.  земельної ділянки,  а запропонованим варіантом їй передано у
власність 91, 0 кв.м. ,  що складає 70%
від повної долі. Виділення земельних ділянок для спільного користування проведено
без врахування положень викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України
№7 від 16.04.2004 року,  зокрема п.п. 18,
19, 21 та не відповідає ідеальним часткам співвласників .

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Судом
вірно встановлені фактичні обставини ,
дана їм належна оцінка,  його
висновки щодо обгрунтованості вимог ОСОБА_3. підтверджуються матеріалами
справи,  ґрунтуються на нормах діючого
законодавства.

Встановлено,  що сторони являються співвласниками
будинковолодіння АДРЕСА_1 і їм відповідно належить: ОСОБА_3. 43/100
будинковолодіння,  ОСОБА_5 - 26/100
,  ОСОБА_1 - 18/100,  ОСОБА_4-13/100. Згідно з рішенням виконкому
Кам"янець- Подільської міської ради №2 від 4.01.1979 року загальна площа
земельної ділянки закріпленої за даним будинковолодінням становить 723
кв.м.  За проведеними експертом вимірами
розмір спірної земельної ділянки становить 722, 4 кв.м.

З
врахуванням ідеальних часток співвласників змельної ділянки судом кожному з них
виділено: ОСОБА_3 -311 кв.м. , ОСОБА_5 - 188 кв.м. ,  ОСОБА_1- 130
кв.м. , ОСОБА_5 - 94 кв.м. ,  при цьому
до кожної ідеальної частини земельної ділянки входить частина замельної ділянки
спільного користування. Визначаючи порядок користування земельною ділянкою
відповідно до другого варіанту висновку №5 судової будівельно-технічної
експертизи ,  суд виходив з того,  що даний варіант є найбільш прийнятним для
користувння всіх співвласників земельної ділянки.

Такий
висновок суду є вірним,  випливає з
матеріалів справи,  не суперечить вимогам
законодавства.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про
те,  що визначеним судом порядком
користування ділянкою порушуються її права є безпідставними,  оскільки,
в її користування виділена частина земельної длянки,  яка відповідає її ідеальній долі в будинковолодінні,  надає можливість користуватися вбиральнею та
її частиною підвального приміщення.

Рішення
суду ґрунтується на повно,  всебічно
досліджених обставинах справи,
постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і
підстав для скасування в межах доводів апеляційної скарги та вимог позову не
вбачається.

Керуючись  ст.
307,  308,  315,
319 ЦПК України ,  судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 2 жовтня 2006 року залишити без
зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.