Справа №2-4545/07
року                                                                                             місто
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді                                                               - Плавич І.В.,
при секретарі                                                                        -Бабаєвої
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу недійсним та
визнання права власності, третя особа - Одеська міська
рада народних депутатів, -
Позивач звернувся з позовом до суду до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу
недійсним, посилаючись на наступні обставини.
року між ОСОБА_1- з одної сторони,
з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу
горища над АДРЕСА_1, загальною площею 31,9кв.м., відповідно до умов якого
ОСОБА_1продає, а ОСОБА_2 купує вказане нерухоме майно.
За умовами спірного договору, відповідач повинен був протягом п'яти
календарних днів з моменту його підписання передати позивачу оговорену вимогами
положень договору грошову суму, чого здійснено не було.
Крім того, як вказує позивач, ОСОБА_2 вважає, що право власності на горище,
яке виступало об'єктом спірного договору, перейшло до нього з моменту його
підписання сторонами.
Позивач ОСОБА_1у судове засідання з'явився, у попередньому судовому
засіданні уточнив первісно заявлені позовні вимоги, остаточно просив суд
визнати недійсним спірний договір купівлі-продажу, а також визнати за ним право
власності на зазначене горище, а також зобов'язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому
в здійсненні його права власності на спірну нерухомість.
Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання являвся, копію позову отримав
своєчасно, позовні вимоги не визнавав у повному обсязі, просив суд надати йому
відстрочку щодо погашення грошового зобов'язання за спірним договором,
заперечував проти визнання права власності на спірне майно за позивачем. Однак,
в останнє судове засідання не з'явився, був повідомлений судом про розгляд
відповідної цивільної справи належним чином, причини неявки суду не сповістив.
Представник третьої особи за довіреністю у судове засідання не з'явився,
повідомлявся судом про розгляд вказаної цивільної справи, причини неявки суду
Відповідно до ст. 224
ЦПК України, у разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, у зв'язку з неявкою повідомленого відповідача за даною
цивільною справою, враховуючи наполягання позивача, суд вважає за необхідне
розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги
обставини та пояснення позивача, відповідача за суттю, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1підлягають задоволенню в повному обсязі.
Під час судового розгляду справи було встановлено, що 02 лютого 2007
року між ОСОБА_1- з одної сторони,
з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу
горища над АДРЕСА_1, загальною площею 31,9кв.м., відповідно до умов якого
ОСОБА_2 купує вказану нерухомість.
Зважаючи на вимогу позивача ОСОБА_1про визнання за ним права власності на
вказаний об'єкт договору, й перевіряючи обґрунтованість його звернення саме до
Малиновського районного суду міста Одеси, судом було встановленого, що п.7.2
спірного договору від 02
лютого 2007 року сторонами була
застосована договірна підсудність.
Як регламентує ст. 112
ЦПК України, сторони мають право письмово визначити
територіальну підсудність справи.
Враховуючи викладене, на підставі позовної заяви ОСОБА_1про визнання
договору купівлі-продажу недійсним, провадження у вказаній справі було
відкрито, про що суддею було постановлено відповідну ухвалу.
Вказаний договір відчуження нерухомого майна був укладений із узгодженням з
власниками сусідніх квартир, що підтверджується їх спільною заявою, засвідченою
посадовою особою КП .,ДЄЗ „Південно-Західне", копія якої знаходиться в
матеріалах справи.
Так, у відповідності до п.2.1 наведеного договору, вартість об'єкту
договору була визначена сторонами у розмірі 30 тисяч гривень, які ОСОБА_2
повинен був передати позивачу ОСОБА_1протягом п'яти днів з моменту підписання
договору, однак відповідач вказане зобов'язання не виконав.
Цей факт не заперечувався відповідачем й знайшов своє підтвердження у
судових засіданнях за справою.
Спірний договір купівлі-продажу від 02 лютого 2007 року на момент його укладення не був посвідчений нотаріально й не був
належним чином зареєстрований в КП "ОМБТІ та РОН".
У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог
Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона
передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а
покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну
Відповідно до ст. 657
ЦК України, договір купівлі-продажу, зокрема, квартири
або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
ч.4 ЦК України, якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту
ч.3 ЦК України, встановлює, що якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним.
Так, суд вважає за цілком обгрунтовану вимогу позивача щодо визнання
спірного договору купівлі-продажу недійсним, оскільки, крім порушення ОСОБА_2
умов договору, були грубо порушені вимоги чинного цивільного законодавства
України щодо його форми.
ЦК України, право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, й вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена
судом.
На підставі вимог ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.
Закону України „Про власність", власник на свій
розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Проте, у
цьому законі нічого не йдеться про той факт, якими доказами саме власник
повинен підтверджувати належність йому майна на праві власності.
Закону України „Про власність", Україна законодавчо
забезпечує громадянам, організаціям та іншим власникам рівні умови захисту
права власності. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Захист права
власності здійснюється судом. Водночас, ст. 49 Закону України
„Про власність" встановлює принцип презумпції добросовісного володіння
майном, зазначаючи, що воно вважається правомірним, якщо інше не буде
встановлено судом, третейським судом.
Таким чином, враховуючи наведене й на підставі чинного цивільного
законодавства України, оскільки ОСОБА_2 вважає набутим ним право власності на
об'єкт договору, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1право власності на
спірне нерухоме майно й усунути перешкоди в його користуванні з боку
відповідача-у чому би вони не полягали.
ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові
ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких, в свою чергу відносяться,
зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
Адже, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1суму
оплаченого судового збору у розмірі 51 гривні та суму
оплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
Крім того, оскільки за спірним договором купівлі-продажу від 02 лютого 2007
року відповідач повинен був передати позивачу грошову
тисяч гривень за згадане нерухоме майно, суд
вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 залишок по оплаті відповідної суми
судового збору у розмірі 249
гривень - на користь держави.
Керуючись ст.ст. 10,
11, 15, 57, 60, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 225 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання договору купівлі-продажу недійсним та
визнання права власності, третя особа - Одеська міська
рада народних депутатів -
задовольнити у повному обсязі.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу горища над АДРЕСА_1, загальною
площею 31,9кв.м., від 02
лютого 2007 року, укладений між
з одної сторони, та ОСОБА_2- з іншої сторони.
Визнати за ОСОБА_1право власності на горище над АДРЕСА_1, загальною площею
Зобов'язати ОСОБА_2не перешкоджати ОСОБА_1в здійсненні права власності на
горище над АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1- суму оплаченого
судового збору у розмірі 51
(п'ятдесяти одної) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1- суму оплачених
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі ЗО
(тридцяти) гривень 00
Стягнути з ОСОБА_2на користь держави - суму
неоплаченого судового збору у розмірі 249 (двохсот сорока
Рішення суду в частині визнання права власності підлягає державній
реєстрації.

Рішення суду є підставою для державної реєстрації КП „Одеським міським бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості" права
власності на горище над АДРЕСА_1, загальною площею 31,9кв.м. -
за ОСОБА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення,
заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України.

Виконавчі листи видати - після набрання рішенням
суду законної сили.