Справа № 22-ц- 5059/2007р.                                        Головуючий 1 -ї ін-т.: Винниченко П.П.
Категорія: звільнення майна з-під арешту                       Доповідач: Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року                                                                                              м. Харків.

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді Борової С А.,

суддів: Яцини В.Б. і Даниленко
В.М.,

при секретарі Шевченко О.Б., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відділу  державної
виконавчої  служби  Ізюмського
міськрайонного  управління  юстиції Харківської області

на ухвалу
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року

по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до відділу державної виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції Харківської області про звільнення майна
з-під арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2007
року ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції Харківської
області про звільнення адміністративної будівлі, літ. «А», гаража літ. «Б»,
сараю літ. «В», що розташовані за АДРЕСА_1, африканських страусів у
кількості 12-ти шт. дорослих осіб та 30-ти шт. пташенят, з-під арешту,
накладеного в рамках виконавчого провадження, відкритого на виконання наказів
господарського суду Харківської області по справам №№ 29/51, 21/159 від
18.04.2006р., 26.06.2006р. про стягнення з сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Терра» 32
144,34 грн. згідно постанови від 13 жовтня 2006 року.

Крім того,
позивачі просили суд при підготовці справи до розгляду застосувати заходи по
забезпеченню позову та заборонити відділу державної виконавчої служби
Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області вчиняти будь-які
дії по відношенню до арештованого спірного
майна. При цьому вони послалися на те, що спірне майно готується до
реалізації.

Ухвалою
Ізюмського міськрайонногго суду Харківської області від 6 вересня 2007 року
заява позивачі по застосуванню засобів по забезпеченню позову задоволена.

Заборонено
відділу державної виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління
юстиції Харківської області вчиняти будь-які дії по відношенню до спірного
майна.

В апеляційній скарзі відділ державної виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції Харківської області просить скасувати
вказану ухвалу суду першої

2

інстанції, а позовну заяву залишити без розгляду,
посилаючись на те, що вона підлягає розгляду в порядку адміністративного
судочинства в іншому суді.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, відповідно до ст.
303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної
скарги дійшла до наступного.

Відповідно до
п.2 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з
цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права.

Задовольняючи
заяву про застосування заходів по забезпеченню позову суд першої інстанції
районний суд помилково керувався ч. 3 ст. 369 ЦПК України та п. 5 ст. 34 Закону
України «Про виконавче провадження», які
регулюють порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким,
що не підлягає виконанню, та що зупинення виконавчого провадження у разі
прийняття судом скарги на дії органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Судовим розглядом
встановлено, що на підтвердження своїх вимог про виключення майна з опису
позивачі вказали та надали документи про те, що вказане майно є їх власністю, а
не власністю боржника у виконавчому провадженні. Згідно постанови державного
виконавця від 13 жовтня 2006 року серії НОМЕР_1 на спірне майно накладено арешт
із забороною його відчуження та відповідно до акту державного виконавця віз 13
жовтня 2006 року воно арештоване, описане і заборонено його відчуження з правом
користування та забезпечення життєдіяльності, описане майно прийняв на
відповідальне зберігання ОСОБА_3 (а.с. 8-10).

Згідно п. 4
постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» N 6 від 27
серпня 1976 року (з наступними змінами), за правилами, встановленими для
розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що грунтуються на праві
власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в
справі суд притягує боржника, особу, в інтересах якої накладено арешт на майно,
і в необхідних випадках - особу, якій передано майно, якщо воно було
реалізоване.

Таким чином,
оскільки за своєю суттю позивні вимоги, які розглядає суд першої інстанції,
спрямовані на захист права власності на майно, то вони носять цивільно-правовий
характер, і тому, не зважаючи на те, що державний виконавець є суб'єктом
владних повноважень, відповідно до ст. 1 ЦПК України справа підлягає розгляду
не в порядку адміністративного, а в порядку цивільного судочинства судом першої
інстанції. Державна виконавча служба в таких справах відповідно до ст. 35 ЦПК
України є третьою особою, оскільки рішення в справі може вплинути на її права
або обов'язки щодо боржника у виконавчому провадженні.

За змістом ст.
152, 151 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення суду. За заявою заінтересованої
сторони може бути забезпечення позову може вчинятися у вигляді заборони вчиняти певні дії, або зупиненням продажу описаного
майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про
виключення його з опису. Види забезпечення позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Таким чином,
застосований ухвалою від 6 вересня 2007 року засіб забезпечення у вигляді   заборони
відділу   державної   виконавчої
служби   Ізюмського   міськрайонного

3

управління
юстиції Харківської області вчиняти будь-які дії по відношенню до спірного
майна - носить не конкретний, а загальний характер і зводиться до припинення
виконавчою службою своїх обов'язків по відношенню до спірного майна, що є
неспівмірним із заявленими позовними вимогами засобом, та свідчить про те, що
суд вирішив заяву з порушенням норм процесуального права.

Виходячи з
наведених обставин і правового обґрунтування, заяву позивачів про застосуванні
заходів по забезпечення позову необхідно задовольнити частково та забезпечити
позов шляхом зупинення продажу описаного майна.

При розгляді
справи суду першої інстанції необхідно взяти до уваги наведене, визначитися зі
складом осіб, які беруть участь у справі, та вирішити її згідно з законом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч. 2
ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Ізюмського міськрайонного управління
юстиції Харківської області
задовольнити частково.

Ухвалу
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року
змінити.

Заяву ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зупинити продаж
майна, описаного згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ізюмського
міськрайонного управління юстиції у Харківській області від 13 жовтня
2006 року серії НОМЕР_1.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.