У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                                                                                          м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого             Гнатенка А.В.,

суддів:                       Косенка В.Й.,                                 Барсукової В.М.,

Балюка М.І.,                                   Гуменюка В.І.,
-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в                 м. Кривому Розі про стягнення
страхових виплат та відшкодування моральної шкоди у зв'язку з втратою
професійної працездатності, за касаційною скаргою відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Кривому Розі на рішення Тернівського
районного суду м. Кривого Рогу від 10 жовтня 2006 року та рішення апеляційного
суду Дніпропетровської області  від 17
травня  2007 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
про стягнення страхових виплат і відшкодування моральної шкоди у зв'язку з
втратою професійної працездатності.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від
10 жовтня               2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі на користьОСОБА_1             30 000 грн. на відшкодування
моральної шкоди у зв'язку з втратою професійної працездатності. Стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків
на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі на користь
ОСОБА_1 недоплачену одноразову страхову допомогу в сумі 12 166 грн. 40 коп.
Стягнуто з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі на користь ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати: з 1 до 9 травня
2006 року по 612 грн. 50 коп.,                    з 10 травня до 30 червня
2006 року по 700 грн., а також то з 1 липня 2006 року по 750 грн. до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок. У іншій частині позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області  від 17 травня             2007 року вищезазначене рішення
суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в                      м. Кривому Розі на
користь ОСОБА_1 недоплаченої одноразової страхової допомоги в сумі 12 166 грн.
40 коп. та щомісячних страхових виплат:                             з 1 до 9 травня
2006 року  включно по 612 грн. 50 коп., з
10 травня до 30 червня 2006 року включно по 700 грн., а також з 1 липня 2006
року по 750 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок. У цій частині
ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в  м.
Кривому Розі про стягнення страхових виплат у зв'язку з ушкодженням здоров'я
відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями,
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі
подало до Верховного Суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на
неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити
нове рішення, яким у позові відмовити.

Касаційна скарга відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві й професійних захворювань України в м. Кривому Розі підлягає
частковому задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи спір та стягуючи моральну шкоду, суди виходили
з того, що внаслідок професійного захворювання та отриманої травми позивачка
зазнала моральних страждань, а тому за їх сукупністю мала право на
відшкодування моральної шкоди у визначеному судом розмірі.

Проте з такими висновками судів погодитися не можна, оскільки суди дійшли
їх без повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, прав та
обов'язків сторін у даних правовідносинах, неправильно застосувавши норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і
заперечень,  підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому засіданні.

Судом установлено, що 10 травня 2006 року
МСЕК ОСОБА_1 встановлено 40 % професійної працездатності у зв'язку з професійним
захворюванням за сукупністю з виробничою травмою: 17 червня 2003 року 20 %
втрати працездатності у зв'язку з професійним захворювання; 20 травня 2004 року
- 25 % утрати працездатності у зв'язку з професійним захворюванням; 16
листопада           2005 року
підтверджено 25 % утрати працездатності у зв'язку з професійним захворюванням
та встановлено 10 % - у зв'язку з виробничою травмою, а за сукупністю 35 %; 10
травня 2006 року за сукупністю встановлено 40 % утрати працездатності.

У
порушення вимог ст. ст. 10, 60, 112, 213 ЦПК України та п. 9 постанови Пленуму
Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 “Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди” (з наступними змінами) районний суд у своєму рішенні не навів відповідних
мотивів щодо визначення розміру моральної шкоди залежно від професійного
захворювання, отриманого в 2003, 2004, 2005 роках, та виробничої травми,
отриманої в 2005 році, із наступним переоглядом за сукупністю в 2006 році, без
розмежування їх, що позбавляє можливості правильно визначити розмір та право
позивачки на стягнення моральної шкоди залежно від часу, що має суттєве
значення для правильного вирішення справи. Дану обставину суд належним чином не
з'ясував  та не дав належної оцінки поряд
з іншими зібраними у справі доказами, що призвело до прийняття помилкового
рішення.

На вказане порушення закону не звернув уваги й
апеляційний суд.

За таких обставин судові рішення не можуть вважатися законними та
обґрунтованими у зв'язку із чим підлягають скасуванню, а справа - направленню
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись
ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від
10 жовтня                 2006 року та
рішення апеляційного суду Дніпропетровської області  від 17 травня
2007 року в частині стягнення моральної шкоди скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                            А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                       В.Й.
Косенко

М.І. Балюк

В.М. Барсукова

В.І. Гуменюк