overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
2-93/2007 року. РІШЕННЯ
березня 2007 року                      Буринський районний суд Сумської
в складі:   головуючого Міщенко В.М.
при секретарі Ключник О.М.
позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Буринь справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
Позивачка ОСОБА_2.    звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200
гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з
відповідача аліменти за минулі три роки, та стягнути з відповідача судовий збір
та витрати на ІТЗ судового процесу.
вимоги позивачка мотивує тим , що в 1993 році вона з відповідачем зареєструвала
шлюб у Червонослобідській сільській раді, а 14.12.2000 році цей шлюб було
розірвано , про що зроблено актовий запис за № 69 у відділі РАГС Буринського
районного управління юстиції Сумської області. Від шлюбу в них народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_4, батьком якої , згідно свідоцтва про народження дитини
є відповідач.                                                      Після
розірвання шлюбу позивачка стала проживати з дитиною окремо. Відповідач
добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість.
Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просить
його задовольнити. Відповідач позов визнає частково, не погоджується сплачувати
аліменти за минулий період, а також просить зменшити розмір стягуваних
аліментів, що просить позивач.
Суд дослідивши
обставини справи, представлені докази , давши їм оцінку вважає ,що позов
підлягає частковому задоволенню.
матеріалів справи син ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_3, проживає разом з
матір'ю і знаходиться на її матеріальному утриманні, є інвалідом з дитинства,
потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно такої допомоги не надає,
хоча і зобов'язаний це робити по закону.
має постійного місця роботи, на утриманні має іншу неповнолітню дитину, що
враховується судом при прийнятті рішення.
суду жодних доказів про те, що вживав заходів щодо одержання аліментів з
відповідача, але не зміг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх
сплати, а тому, на думку суду, в задоволенні позову про стягнення аліментів за
минулий час слід відмовити.
обставинах суд вважає , що позов доведено і він підлягає частковому
На підставі викладеного , керуючись
ст. 213-215 ЦПК України, ст.,
180,182, 184, 191 , Сімейного кодексу України, суд
ОСОБА_3 , жителя с .
Дичь Буринського району аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, у
твердій грошовій сумі, у розмірі сто вісімдесят п'ять гривень щомісячно до
досягнення ним повноліття. Аліменти стягувати на користь матері - ОСОБА_2 .
Стягування розпочати з 13 лютого 2007 року .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави державне мито в
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі
в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею копії до
апеляційної інстанції.
Справа №2-1117/07 Категорія 35
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 березня 2007 року Ленінський
районний суд м. Севастополя в складі:

головуючого - судді Дудкіної Т.М.

при секретарі - Лісковець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, просить стягнути з
відповідачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, вказує,
що син проживає з ним та повністю перебуває
на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги не оказує, родина фактично розпалася, відповідач проживає окремо,
стягнення аліментів він хоче оформити рішенням суду.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав, наполягає на його задоволенні.

Відповідачка позов визнала, не
заперечує на його задоволенні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи,
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від
спільного життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матір'ю
дитини записана відповідачка (а.с. 5). Сторони спільно не проживають, сімейних
стосунків не підтримують. Син сторін проживає разом з батьком, перебуває на
його утриманні, даний факт відповідачкою не оспорюється (а.с. 4).

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей
до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) яка буде стягуватися
як аліменти на дітей, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я й матеріальне
становище сторін, потребу позивача в одержанні аліментів на
утримання дитини, можливість відповідачки надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідачки інших дітей,
непрацездатних батьків, суд вважає можливим визначити
аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку.

На підставі ст. 180, 182, 183 СК
України, керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212, 215,367 ЦПК України

суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Севастополя, на користь ОСОБА_1аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку
(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 6 грудня 2006 року до
повноліття дитини.

Стягнення аліментів допустити до
негайного виконання в межах місячного платежу.

Стягнути з Па ОСОБА_2. судовий збір в дохід держави в розмірі 51 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд м. Севастополя шляхом подачі
в Ленінський суд заяви про апеляційне оскарження
протягом 10 днів з дня проголошення рішення і апеляційної скарги протягом
20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-1959/07 Категорія 34
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року Ленінський
районний суд м. Севастополя у складі:

головуючого судді - Дудкіної Т.М.

при секретарі - Дусь Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Севастополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований
07.12.2002 p., з тих підстав, що подружжя перестало розуміти один одного, подружні
відносини припинені з листопада 2006 p., сторони спільного господарства не
ведуть, спільного сімейного бюджету не мають, проживають окремо.

Позивачка в судовому засіданні
підтримала позов, наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи
повідомлений належним чином, надала до суду
телеграму з проханням розглянути справу в його відсутність, з позовними
вимогами згоден.

Визнаючи матеріали про права та взаємовідносини сторін достатніми,
відповідно до положень ст.169 ЦПК України суд
розглядає справу у відсутності відповідача.

Вислухав позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з
07.12.2002 року, від спільного життя мають малолітню
дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З листопада 2006 року між сторонами припинені подружні відносини, вони спільного бюджету не
мають, спільного господарства не ведуть, проживають
окремо. Сім'я розпалася унаслідок втрати між подружжям довіри і
взаєморозуміння.

Суд вважає, що шлюб існує формально, збереження його неможливе, оскільки це
суперечило б моральним принципам, у зв'язку з чим, шлюб підлягає
розірванню.

Майнових вимог сторони не заявляють.

Дитина після розірвання шлюбу
залишається проживати з позивачкою.

Витрати при реєстрації розірвання шлюбу суд вважає можливим покласти на
відповідача за його згодою.

На підставі ст. 104,112 СК Украины, керуючись ст.ст.
10,11,60,158,169,212,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1і ОСОБА_2, зареєстрований 07.12.2002 року
відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції, актовий запис № 1099, розірвати.

Витрати, пов'язані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу, покласти на
ОСОБА_2., стягнувши з нього 17 грн. в дохід
держави, ОСОБА_1 . від сплати витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд м. Севастополя шляхом подачі
в Ленінський суд заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення рішення і апеляційної скарги протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий 1 інстанції Вевер О.Т.
Категорія 29/32                                                                                  Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2007
року     Колегія суддів судової палати по
цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської

області у
складі:

головуючого
судді                                                 Петренко
І.О.

суддів                                                                      Приходченко
А.П., Лаченкової О.В.

при секретарі                                                         Шило
С.Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Магдалинівського районного суду Дніпропетровської
області від 17 травня 2007 року про залишення без розгляду цивільної справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з позики,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Магдалинівського
районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2007 року справу за
вищезазначеним позовом було залишено без розгляду, оскільки позивачка двічі не
з'явилася в судове засідання без повідомлення суду про причини неявки..

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду та просить направити
справу до суду, для розгляду.

Розглянувши
матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, заявлених вимог та наданих сторонами доказів,
колегія суддів вважає можливим задовольнити апеляційну скаргу повністю, а
ухвалу суду скасувати та направити справу на новий розгляд з наступних підстав.

Постановляючи
оскаржувану ухвалу суд виходить з того, що розгляд справи призначався судом до
слухання на 26 квітня 2007 року та на 17 травня 2007 року і сторони були
належним чином повідомленні.

У відповідності
до положень ст. 207 ч. 1 п.3 ЦПК України - суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання без поважних причин.

Як вбачається з
матеріалів справи, в судовому засіданні призначеному на 17 квітня 2007 року
позивачка була присутня в судовому засіданні та їй було відомо про день та час
наступного призначення справи на 26 квітня 2007 року, однак ОСОБА_1 з невідомих
суду причин в судове засідання не з'явилася та в справі було оголошено перерву
до 17 травня 2007 року, але позивачка та її представник не з'явилися в судове
засідання.

В матеріалах
справи відсутні докази про те, що позивачку та її представника належним чином
було повідомлено про день та час розгляду справи, у відповідності до вимог
ст.ст. 74-76 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.
303,307, 312,313,314, 317,319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2007
року скасувати і справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців до
Верховного Суду України з дня набрання законної сили.
Справа
№2-н-1525/07
СУДОВИЙ НАКАЗ
«28» серпня 2007 року                                                                                     м.
Малиновський районний суд
м. Одеси в складі судді Дрішлюка А.І., розглянувши заяву Ліквідаційної комісії
МФО 328016, код ОКПО 05432885, про видачу судового наказу за вимогою про
стягнення заборгованості за комунальні послуги з ОСОБА_1, що проживає за
адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.
У відповідності зі ст. 68
ЖК УРСР наймачі зобов'язані вчасно вносити квартирну плату і плату за
комунальні послуги. Згідно ст. 64 Житлового кодексу УРСР члени сім'ї наймача,
що проживають разом з ним, користуються нарівні з ним усіма правами і несуть
всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Згідно
змісту ст. 161 ЦК УРСР, ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися
належним чином згідно умов договору і вимог Цивільного кодексу. За п. 17 Правил
користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №
572, платежі на утримання квартири й платежі за комунальні послуги власниками
квартир, наймачами й орендарями вносяться, за загальним правилом, щомісяця не
пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. У відповідності до ст. 610
ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Керуючись ст.ст. 64, 68 Житлового
кодексу УРСР, ст. ст. 526, 610, ч.3 ст. 267 Цивільного кодексу України, п. 17
Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572,
ст.ст. 96, 102, 103 Цивільного процесуального кодексу України, -
Стягнути з ОСОБА_1, що проживає за адресою:
АДРЕСА_1 на користь Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна
УСБ, м. Іллічівськ, МФО 328016, код ОКПО 05432885, заборгованості за комунальні
послуги у сумі   619,46   гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 користь
Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна організація Іллічівського
328016, код ОКПО 05432885, судовий збір у розмірі 25,50 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 користь
Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна організація Іллічівського
328016, код ОКПО 05432885, витрати на „Інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи у Малиновському районному суді м. Одеси", у
Судовий наказ набирає
чинності у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після
закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником
копії наказу судовий наказ - з видачею судового наказу стягувачеві для
пред'явлення до виконання.
Судовий наказ може бути
пред'явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання
судовим наказом законної сили.
Справа № 2-о-21/2007р.
УХВАЛА

про залишення заяви
без розгляду

23 квітня 2007
року

Богуславський
районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді                                          Тітова
М.Б.

при
секретарі                                                  Ведмеденко
І.В.

з участю
заявника                                          ОСОБА_1.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Богу славі цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 квітня 2007 року звернувся до суду з заявою, в якій просить
встановити факт виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії
Чорнобильської АЕС в зоні небезпеки №3 5, 8 та 10 липня 1986 року з 15-ти
годинним робочим днем, посилаючись на те, що він в травні 1986 року був
призваний на військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС і з 09.05.1986 р. по 16 липня 1986 р. працював у військовій частині №53893.
5, 8 та 10 липня 1986 року він перебував у відрядженні у зоні небезпеки №3
працюючи по 15 годин в день, але відомостей про тривалість відпрацьованих ним
годин в третій зоні небезпеки не збереглося, в зв'язку з чим він змушений
звернутись до суду для встановлення даного факту.

В попередньому судовому засіданні заявник ОСОБА_1 пояснив, що встановлення
даного юридичного факту йому необхідно для перехунку заробітної плати за
виконання робіт в зоні відчуження Чорнобильської АЕС, поскільки СУінжбуд
"Білоцерківбуд", де він працював перед призовом на військові збори в
1986 році, видало йому довідку виходячи із 6-ти годинного робочого

ДНЯ.

Із вимог заявника вбачається, що ним фактично оспорюється довідка про його
заробіток в зоні відчуження Чорнобильської АЕС 5, 8 та 10 липня 1986 року, яка
видана СУінжбуд "Білоцерківбуд", та в якій на думку заявника
неправильно визначено тривалість робочого дня.

Факт виконання ним робіт в зоні відчуження Чорнобильської АЕС 5,8 та 10
липня 1986 року визнається підприємством, звідки він був призваний на військові
збори.

Таким чином, із заяви ОСОБА_1. та його пояснень в
судовому засіданні вбачається, що між заявником та СУінжбуд
"Білоцерквібід" виник спір про право.

Відповідно до ч.б ст. 235 ЦПК України в разі, якщо під час розгляду справи
у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в
порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Керуючись ч.б
ст. 235 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1
про встановлення юридичного факту залишити без розгляду.

Роз'яснити
ОСОБА_1. його право на звернення до суду із позовом на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
5-денний строк з дня "проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і поданням після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа
№ 2-о-1/07                                                                                                      2007 рік
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року                                                               Ялтинський
міський суд

у
складі :         головуючого судді                                                     Слєзко
Т. В.,

народних засідателів                                                  ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

при секретарі                                                              Воробйової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти цивільну
справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлені особи - інспекція по справам
неповнолітніх  виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, Ялтинський психоневрологічний диспансер, про визнання
особи недієздатною, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою,
у якій просить визнати недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та призначити її
опікуном над ним.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_4
підписав документи на викуп квартирі, не усвідомлюючи значення своїх дій,
оскільки перебуває на обліку з приводу психічної хвороби.

Заявник у судове засідання не
з'явився.

Представник інспекції по справам
неповнолітніх Ялтинської міської ради, просив вирішити справу на розсуд суду.
Ця служба також відає і питаннями опіки.

Розглянувши заяву, вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд вважає, що заява не
підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом
встановлено, що відповідно до довідки лікарняно-полікліничного об'єднання № 1 у
м. Ялта від 16 травня 2006р., ОСОБА_4, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться
на обліку з приводу легкої розумової відсталості (дебільності), з маніакальним
поведінковим розладом та розсіяній мікросимптоматикою інтерпатальної патологією
(кефалогематома в області чола).

Але актом стаціонарної
судово-психіатричної експертизи від 22 березня 2007р., у ОСОБА_3 виявляється
легка розумова відсталість в степені легкої дебільності, яка не перешкоджає
йому у теперішній час усвідомлювати свої дії (розуміти значення своїх дій) та
керувати ними.

Спеціаліст
Баньковський Л.М. у судовому засіданні погодився з висновками експертизи, але
помітив, що психічній стан ОСОБА_4, коли він підписував документи на квартиру,
не вивчався.

Таким чином, ОСОБА_4 не може бути
визнаним недієздатним.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 60
ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її
недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Але такого подання до суду не надходило.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 60 ЦК України, ст. ст. 60, 215, 236-241 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання недієздатним ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та призначення її опікуном над ним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294,
296 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Суддя

Народні засідателі
Справа № 22-46707                                  Головуючий
Доповідач - Ковалевич С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня
2007р. Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської області у складі

головуючого-
судді Собіни І.М.

суддів
Ковалевича С.П., Оніпко О.В.

при
секретарі Сеньків Т.Б. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне
апеляційну скаргу Управління МВС України в Рівненській області на рішення
Сарненського районного суду від 16
лютого 2007р. по справі за позовом ОСОБА_1до Управління МВС України в
Рівненській області про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Перевіривши
докази у справі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА :

Рішенням Сарненського районного суду від 16 лютого 2007р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_1. та
стягнуто з УМВС України в Рівненській області на його користь 5770,83 грн.
заборгованості по грошовому утриманні при звільненні.

В апеляційній скарзі на вказане рішення УМВС України в Рівненській області
посилається на його незаконність через порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Вказують, що ОСОБА_1. проходив службу в Сарненському РВ УМВС України в
Рівненській області, а тому і відповідальність по виплати заборгованості
повинен нести вказаний райвідділ.

Просили рішення суду першої інстанції скасувати, по ухвалити нове рішення,
яким вказане стягнення покласти на Сарненський РВ УМВС України в Рівненській
області.

Апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. проходив службу в органах
внутрішніх справ з грудня 1989р. по 24
липня 2003р.

При звільненні зі служби ОСОБА_1заборгували 5770,83 грн. грошового утримання і цього жодна із сторін не
заперечує.

За наведених обставин суд першої інстанції правильно постановив рішення про
стягнення вказаної суми на користь ОСОБА_1.

Посилання апелянта на те, що цю заборгованість слід
стягнути не з УМВС України в Рівненській області, а з Сарненського РВ УМВС
України в Рівненській області не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1. був
прийняти на службу та звільнений з неї не Сарненським РВ УМВС України в
Рівненській області, а саме УМВС України в Рівненський області і фінансування
по грошовому утриманню позивача проводилося вказаним УМВС. Враховуючи
викладене, відповідальність по заборгованості повинно нести вказане Управління.

Оскільки рішення суду першої інстанції постановлене без порушення норм
матеріального та процесуального права, а заперечення викладені в апеляційній
скарзі не спростовують його висновків, з якими погоджується і колегія суддів,
підстав для скасування такого рішення немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313,315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління МВС України в Рівненській області на рішення
Сарненського районного суду від 16
лютого 2007р. відхилити.

Ухвала суду
набуває чинності з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та
ухвалу апеляційного суду протягом двох місяців з дня проголошення ухвали
апеляційної інстанції в касаційному порядку до Верховного Суду України