Справа   №2-120   2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

„21" травня 2007
року        Володарський районний
суду Київської області

в складі:

головуючого
судді                  Юзвика М. М.

при
секретарі                           Поліщук
В.М.

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні в
смт.  Володарка

справу за
позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про
відшкодування майнової та моральної шкоди,
завданої ушкодженням здоров'я

внаслідок
злочину,

встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся в Володарський райсуд
з названою позовною заявою обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що05.06.2006 року відповідач був засуджений
Володарським райсудом Київської
області за  ст.  296
ч.4 КК України до 4
- х років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки за те,  що 25.06.2005
року ОСОБА_2 з належної йому мисливської рушниці умисно зробив два постріли
в напрямку ставу,  де позивач відпочивав
з іншими громадянами. Внаслідок цього позивачу були нанесені тілесні
ушкодження,  в зв'язку з чим він тривалий
час перебував на лікуванні,  він зазнав
матеріальної шкоди та моральної.

Просив
стягнути з ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду в сумі 450 грн. та моральну
шкоду в сумі 25 000 грн.

У
судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінив позовні вимоги,  відмовившись від відшкодування йому
матеріальних збитків.

Відповідач
позовних вимог не визнав.

Заслухавши
пояснення сторін,  оглянувши та
дослідивши матеріали справи,  суд
вважає,  що позовні вимоги позивача
підлягають до часткового задоволення.

Як
встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2. за вироком Володарського райсуду від 9.06.2006 р був визнаний
винним у скоєнні злочину,  що передбачає
відповідальність за  ст.  296
ч.4 КК України і засуджений до 4-х
років позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком 2 роки. Внаслідок
скоєнного відповідачем злочину,  позивачу
були спричиненні тілесні ушкодження в вигляді вогнепального поранення в ділянці
спини. Позивачу частково були видалені сторонні предмети (мисливський дріб -
шрот),  але окремі  ще залишилися в життєво - важливих ділянках
тіла ОСОБА_1(хребта). ОСОБА_1 потребує медичного оперативного втручання і
отримав направлення на лікування,  але в
зв'язку з відсутністю коштів він не має можливості пройти таке лікування в
медичному лікувальному закладі.

Завдану
моральну шкоду позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим,
що він зазнав і зазнає тривалих фізичних страждань,  значно погіршився його стан здоров'я,  настали істотні вимушені зміни у його
виробничих стосунках,  поскільки він
фізично неспроможний належним чином виконувати функційні обов'язки. По цих
причинах порушений його

2

психічний
стан,  він став роздратованим,  неврівноваженим,  грубить дружині та дочці,  що суд визнає,  як вимушені зміни у його життєвих стосунках.

Розмір
суми моральної шкоди позивач вказує із розрахунку,  що в діях відповідача був замах на його життя,  а не як ушкодження здоров'я і йому іще
необхідні кошти для послідуючого оперативного лікування,  а також для реабілітаційного відновлення
стану здоров'я.

Відповідач
повністю заперечуючи проти розміру суми завданої позивачу моральної шкоди не
зміг спростувати доводи позивача.

Суд,  виходячи з вимог та рекомендацій п. 9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України №4
від 31.03.1995 року
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних
і і фізичних страждань,  з урахуванням в
кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. ОСОБА_2.
тілесні ушкодження позивачу ОСОБА_1 спричинив умисно і перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння,  що підтверджено
при розгляді кримінальної справи,  що
знайшло своє відображення дослідженому в судовому засіданні вироку суду від 9
06.2006 року. Дані обставини визнані,  як
обтяжуючі його вину.

Враховуючи
характер і тривалість страждань,  стан
здоров'я потерпілого,  тяжкість завданої
травми,  наслідки тілесних ушкоджень,  істотність вимушених змін у його життєвих і
виробничих стосунках,  суд прийшов до
переконання,  що розмір моральної шкоди
слід зменшити до 5 000 грн,  поскільки
позивач та його представник у судовому засіданні не навели конкретних даних і
не надали суду підтверджуючих документів,
що страждання позивача є тривалими,
що стан здоров'я позивача погіршився чи погіршується,  а також,
що травма є тяжкою,  а також
наслідки тілесних ушкоджень,  істотність
вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Як
ствердив у судовому засіданні відповідач,
наведенні позивачем страждання,
погіршення стану здоров'я,
тяжкість завданої травми,
істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,  пов'язані із зловживанням позивачем
алкогольними напоями,  хоча сам
відповідач також свої твердження не підтвердив документально.

Як
вбачається з оглянутого і дослідженого в судовому засіданні вироку
Володарського райсуду від 9.06.2006 року згідно висновку експертизи
№53/227"д" від 6.05.2006 р у ОСОБА_1 мали місце тілесні
ушкодження,  а саме вогнепальні поранення
м'яких тканин по задній поверхні грудної клітини в проекції 4 грудного позвонка
справа. Вищеописане тілесне ушкодження виникло від дії вогнепальної зброї. В
наданій амбулаторній карті відмічено,  що
хірургом проводилася первинна хірургічна обробка і перев'язки в ході
амбулаторного лікування. Інородне тіло через складність вилучення не вилучено
про що свідчить запис від 5.07.2005
року. Судово - медичних
даних про ускладнення стану здоров'я потерпілого в зв'язку з вищевказаним
вогнепальним пораненням м'яких тканин спини немає,  що не тягне за собою зміни ступеня тяжкості
тілесних ушкоджень.

Визнаючи
розмір відшкодування моральної шкоди відповідачем позивачу суд враховує,  що характер взаємовідносин між сторонами
тривалий час має негативний,  а тому суд
змушений критично розцінювати покази сторін,
його висновки базуються виключно на оглянутих та досліджених у судовому
засіданні матеріалах справи.

Керуючись  ст.   ст.  16, 23,  ч.1 ст 1166,  1167, 1192, 4.1 1195 ЦК України,

ст.
ст.  10, 60, 212, 213 ЦПК
України,  Постановою Пленуму Верховного
Суду України

"Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди"

№4 від 31.03.1995 року,  суд,  -

3

ВИРІШИВ:

Позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,  завданої ушкодженням здоров'я внаслідок
злочину,  задоволити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2,  який проживає в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1,  який проживає в АДРЕСА_2 5 000
гривень в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2 судові витрати на інформаційно -
технічне забезпечення в сумі 30
грн.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.