Справа №22ц-737/07 р.                                 Головуючий 1-ї
інстанції: Костюченко Г.
Суддя-доповідач апеляційного суду: Кутова Т. З.
УХВАЛА

Іменем України

2007 року квітня
місяця 2 дня судова колегія судової палати в цивільних справах Миколаївського
апеляційного суду в складі

головуючого:                                     Лисенка П. П.,

суддів:                                              Данилової
О. О.,

Кутової Т. З.,
при секретарі; Варміш О. С,

розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні в м. Миколаєві
матеріали     позову
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 27 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1 до ВАТЕК
"Миколаївобленерго" та комерційного директора ВАТЕК
"Миколаївобленерго" про захист прав споживача

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною

заявою до ВАТ
ЕК   "Миколаївобленерго"   та
комерційного   директора   ВАТ
ЕК

"Миколаївобленерго"
про захист прав споживачів.

Ухвалою судді
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2006 року   вказана позовна заява залишена без руху.

В апеляційній
скарзі позивач просить її скасувати, посилаючись на те, що недоліки позову, які
суддя зазначив в ухвалі, є надуманими, а тому така ухвала не відповідає вимогам
закону.

Заслухавши
доповідь судді, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до
вимог п. 1 ст. 121 ЦПК України, якщо за позовною заявою не сплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя постановляє ухвалу
про залишення такої позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає
йому строк для усунення недоліків.

Як вбачається із
матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 не сплатив витрати на інформаційно технічне
забезпечення, а тому суд обґрунтовано залишив таку позовну заяву без руху та
надав термін для усунення   її недоліків.

За вказаних,
обставин судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Посилання
позивача в апеляційній скарзі на те, що відповідно до Декрету КМУ "Про
державне мито" громадські організації, які звернулися з позовом в
інтересах інших осіб, звільняються від сплати державного мита, не можна
прийняти до уваги, оскільки позов пред'явлено не громадською організацією, а
особисто ОСОБА_1 При цьому, хоча ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про захист
прав споживачів і тому звільнений відповідно до вказаного Декрету КМУ   від сплати державного мита, дія цього

2

нормативного акту не поширюється   на його обов'язок щодо сплати інформаційно -

технічних
витрат.

Також є
неприйнятними доводи апеляційної скарги стосовно незаконності інших недоліків
позовної заяви, які зазначив суддя в оскаржуваній ухвалі, оскільки вони не
ґрунтуються на вимогах процесуального закону щодо права на оскарження даної
ухвали лише в частині визначення судових витрат (п. 9 ст. 293 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 листопада 2006 року - залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом  двох
місяців з дня її проголошення.