Справа 22 - 804/2007
року                                          Головуючий
у І інстанції Ольховська О.В.
- 19                                                                                              Доповідач
УХВАЛА

іменем України

11
вересня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Ігнатолі
Т.Г.

суддів
Кочегарової Л.М., Козлова О.М.,

при секретарі
Лепеха А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі
справу за позовом ОСОБА_1   до   ОСОБА_2
про   відшкодування   моральної
шкоди   за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 26
квітня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Тельманівського районного суду Донецької області від 26 квітня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та понесених
витрат задоволенні частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 грн.
витрат, сплачених за отримання юридичної допомоги, 22 грн. 26 коп. на проїзд в
громадському транспорті. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн. відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1 просить рішення скасувати і постановити
нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги про відшкодування моральної
шкоди в сумі 500 грн., посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивачки ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну
скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з
ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

З
матеріалів справи вбачається, що рішенням Тельманівського районного суду від 13
липня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 з ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди спричинених залиттям квартири на користь
ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти, а саме у відшкодування майнової шкоди 687 грн.,
у відшкодування моральної шкоди 100 грн., витрати на сплату судового збору 51
грн.. В порядку виконання цього рішення з її пенсії ОСОБА_1 утримані грошові
кошти в сумі 206 грн.. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 24
листопада 2005 року вказане рішення суду було скасоване тому, що справу було
розглянуто у відсутність ОСОБА_1, яка не була належним чином повідомлена про
час і місце розгляду справи. Рішенням Тельманівського районного суду від 09
червня 2006 року по вказаній справі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено з підстав недоведеності позовних вимог. Рішення не оскаржувалось.

Позивачка,
обґрунтовуючи свої позовні вимоги до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,
посилалась на те, що у зв'язку з зверненням ОСОБА_2 до суду з її пенсії
утримувалось по 34 грн. щомісячно, і вона зазнала матеріальних ускладнень з
якими пов'язує моральні страждання та переживання. Оскільки позов ОСОБА_2 судом
було визнано необгрунтованим, вона вважає, що безпідставним зверненням ОСОБА_2
до суду їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює в 500 грн..

Відмовляючи
в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що утримання
державною виконавчою службою з ОСОБА_1 грошових коштів на підставі виконавчого
листа, виданого за рішенням Тельманівського районного суду від 13 липня 2004
року, не може вважатися обставиною, яка призвела до заподіяння відповідачем
ОСОБА_2 моральної шкоди позивачці ОСОБА_1

З
висновками суду не можна не погодитися, так як суд повною мірою з'ясував
обставини справи, врахував положення матеріального права, які є підставою для
стягнення з особи відшкодування моральної шкоди, прийняв до уваги інші
обставини з якими сторони пов'язують свої позовні вимоги та заперечення проти
них.

Відповідно
до ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірним рішенням, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Колегія
суддів вважає, що звернення ОСОБА_2 до суду з позовом, ухвалення по цьому
позову рішення суду, по якому проводились утримання коштів з ОСОБА_1, не можуть
вважатись винними діями ОСОБА_2, оскільки, відповідно до ст.55 Конституції
України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати
свої права і свободи, а згудно з п.1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право, в
порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду.

Інші
доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне
застосування норм права, які призвели або могли призвести до неправильного
рішення по справі.

З огляду
на наведене, законних підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди суд першої інстанції не мав.

З
урахуванням викладеного, колегія судців приходить до висновку, що рішення суду
постановлено на підставі ст.1167 ЦК
України, відповідає вимогам ст.10, 15, 60, 214, 215 ЦПК України і підстав
для його скасування немає.

Керуючись
ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тельманівського районного суду Донецької області від 26 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання чинності шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.