Справа №22ц-927/2007р.                                                Головуючий
Категорія 18                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 липня 2007р. колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
м. Севастополя в складі:

головуючого   -  Клочка В.П.

суддів       -
Сундукова В.М., Водяхіної Л.М.,

при секретарі
-  Благовидові А.В.,

за  участю
відповідача  ОСОБА_1.  та
представника позивача ОСОБА_2. - ОСОБА_3.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від
28 лютого 2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
стягнення суми боргу за договором позики, за зустрічним позовом ОСОБА_1, до
ОСОБА_2 про визнання угоди недійсною, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у січні 2006р. звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики та 3% річних, мотивуючи
вимоги тим, що відповідач за договором позики від 10.10.2005р. взяв у нього в
борг 1000 доларів США, але в
строк, оговорений сторонами, тобто до 10.12.2005р., грошові кошти не повернув.

ОСОБА_1 звернувся
до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2. і просив визнати договір позики
недійсним на підставі ст.235 ЦК
України, мотивуючи вимоги тим, що вказана угода є фіктивною, прикриває
собою договір купівлі-продажу квартири.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 28 лютого 2007р. позов ОСОБА_2. задоволено, постановлено стягнути з ОСОБА_1
на користь позивача суму боргу в розмірі 5050 грн. та 44,16 грн. штрафних
санкцій, судові витрати в розмірі 51 грн., а всього 5145,16 грн. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати через невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи та вимогам матеріального закону.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення відповідача та представника позивача, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню
з таких підстав.

Відповідно до ст.1046 та ч.2 ст.1047 ЦК України, за
договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується

повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж вартості. На підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший
документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми
або визначеної кількості речей.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується матеріалами справи та
наданими сторонами доказами, що відповідно до розписки від 10.10.2005р. ОСОБА_1 взяв у ОСОБА_2.
у борг 1000 доларів США
за продану квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язався повернути вказану грошову суму у
строк до 10.12.2005р. (а.с.3). Факт власноручного складення і підписання даної
розписки та факт неповернення вказаної суми відповідачем визнається.

Приймаючи до уваги той факт, що у визначений термін гроші не були
повернуті, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.104 9 ЦК України дійшов
обґрунтованого висновку про задоволення позову, оскільки якщо боржник видав
кредитору в посвідчення зобов'язання борговий документ (тобто розписку), то
кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження
розписки у позикодавця ОСОБА_2. свідчить про те, що боргове зобов'язання не
припинено.

Як вбачається з договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
10.10.2005р., продавцями даної квартири були ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а
покупцем - ОСОБА_7, від імені якої діяв за дорученням відповідач, та квартира
придбана саме ОСОБА_7 за 186850 грн. (арк. справи 15).

Тому суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні зустрічного
позову, оскільки ОСОБА_2 і ОСОБА_1
сторонами даного договору не являються, та доводи відповідача про удаваність
договору позики 1000 доларів США
та приховання ним договору купівлі продажу квартири за 37000 доларів СІЛА не
ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до ч.1 ст.235 ЦК України,
удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину,
який вони насправді вчинили.

Суд дав належну оцінку факту продажу вказаної квартири саме за суму, яка
еквівалентна 37000 доларам СІЛА, та тому факту, що продавець ОСОБА_4.
підтверджує, що вона отримала від представника покупця ОСОБА_7. - ОСОБА_1 всю
суму по договору повністю (арк. справи 64).

З доводів зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_1
вбачається, що при укладенні договору купівлі продажу позивачем була збільшена
вартість квартири з 36000 доларів до 37000 доларів, тобто на 1000 доларів (арк.
справи 37,75). Таким чином, з урахуванням власноручної боргової розписки
відповідача, зібрані у справі докази з усією повнотою свідчать про те, що між
сторонами укладено договір позики на суму 1000 доларів СІЛА.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив надані сторонами докази та обставини
по справі у їх сукупності, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і постановив законне і обґрунтоване рішення.

Судова колегія не може погодитись з доводами ОСОБА_1 про
те, що він не отримував від позивача вказану грошову суму,

оскільки
це спростовується розпискою, та безгрошевість договору позики, відповідно до
ст.1051 ЦК України,
відповідачем не доведена.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують і не
дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального або процесуального права, яке б призвело до неправильного
вирішення справи.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване
рішення скасуванню чи зміні не підлягає, а апеляційна скарга, відповідно до ч.1
ст.308 ЦПК України, підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя
від 28 лютого 2007р.залишити без змін.

Ухвала набирає законної чинності з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.