Справа №22Ц-3215/2007р.                                        Головуючий у 1 інстанції Корнієць M.I.
Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня   2007 року
колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

Головуючого:      Сліпченка О.І.

Суддів:                      Коцюрби О.П., Голуб С.А.

При секретарі:     Некорі А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю «Прінц»
на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня
2006 року по справі за цивільним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та інших до товариства з обмеженою відповідальністю
«Прінц» про розірвання договору оренди земельних часток (паїв) та за позовом
ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Прінц» про визнання договору оренди земельних ділянок недійсним.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали
цивільної справи, колегія суддів, -

встановила:

Позивачі звернулися в Бориспільський міськрайонний суд Київської області з вказаним позовом в якому зазначили, що між ними та ТОВ
«Прінц» було укладено договори оренди земельних часток
(паїв). На протязі 2001 року вони отримали Державні акти на право приватної
власності на земельні ділянки. З моменту отримання Державних актів на право
приватної власності на земельні ділянки, межі яких винесені в натурі на місцевості, вони перестали бути власниками земельних
часток (паїв), що привело до зміни предмете договору оренди, в звя»зку з чим
договори підлягали переукладенню на підставі Розділу IX
Перехідних положень Закону України «Про оренду землі» в редакції від 27 листопада 2003 року на тих самих умовах, що
і раніше укладені. Вони вважають, що
переукладення договору оренди землі на тих самих умовах, що і раніше не
можливе, оскільки невідповідність існуючих договорів оренди землівимогам ст. 14
Закону україни «Про оренду землі» в
редакції 1998 року, що діяла на момент укладення договорів та ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції
2003 року так як відсутні умови та строки
передачі земельної частки (паю) орендарю, відсутні умови повернення землі орендодавцю, відсутні існуючі обмеження і
обтяження щодо використання землі, відсутній
акт прийому-передачі земельної частки (паю), відсутні чітко визначені умови
використання і збереження якості землі, термін дії договору, згідно п.1.2
складає 10 років, разом з тим,
відповідно до ст. 13 ч. З Закону України «Про оренду землі» в редакції 1998 року, який діяв на момент укладення договору,
договір оренди землі укладений більше,
як на 5 років підлягає обов»язковому нотаріальному посвідченню чого дотримано не було, відсутні відомості про індексацію
орендної плати та порядок її внесення.

Просять визнати договори оренди земельних часток (паїв) недійсними.

2

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01
серпня 2006 року позовні вимоги позивачів задоволено.

В апеляційній
скарзі ТОВ «Прінц» просить рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2006 року
скасувати, ухвалити по справі нове
рішння по суті позовних вимог, вказуючи на неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з неступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачами та відповідачем укладено
договори оренди земельних часток (паїв). На протязі 2001 року позивачі отримали
Державні акти на право власності на земельні ділянки (паї).

Відповідно до п. 17 Перехідних положень Закону України після виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі на місцевості
земельних ділянок та видачі їм Державних актів на право власності на землю,
сертифікати на право на земельну частку (пай) вважаються недійсними.

З моменту отримання позивачами Державних актів на право приватної власності
на земельні ділянки, межі яких винесені в натурі на
місцевості, вони перестали бути власниками земельних часток (паї),
що призвело до зміни предмету договору оренди.

Згідно Розділу IX Перехідних положень ЗУ «Про оренду землі» в редакції від 27 листопада 2003 року, після виділення в натурі на
місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв),
договір оренди землі перекладається відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах,
що і раніше укладений, і припинення дії договору
допускається у випадках визначених цим Законом.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції
2003 року, відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст. ст. 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою
для відмови в державній реєстрації договору
оренди, а також для визнання договору недійсним та його розірвання.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що висновки суду першої
інстанції щодо задоволення позовних вимог позивачів є правильними.

Посилання апелянта на порушення Бориспільським міськрайонним судом
Київської області при розгляді справи норм
матеріального права є надуманими, спростовуються доказами,
добутими в судовому засіданні.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня
2006 року та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись: ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

ухвалила:

3

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Прінц»
відхилити.

Рішення   Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 01 серпня 2006 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України

протягом двох місяців.