Справа
Головуючий в суді першої інстанції Філатова Л.Б.
Категорія - цивільна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 року                                                                                             м.
Чернігів

Апеляційний суд
Чернігівської області у складі

Головуючого    -
Судді Бойко О.В.

Суддів     Горобець Т.В. Шевченка В.М.

При секретарі
Рачовій І.І.

З участю
представника позивача-відповідача
ОСОБА_2. .- ОСОБА_4. ,

позивача-відповідача
- ОСОБА_1ОСОБА_3.,

третьої особи
-ОСОБА_5.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду
Чернігівської області   цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_4на рішення Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 травня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
визнання права власності та на ухвалу Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 25 травня 2007 року по заяві ОСОБА_2до ОСОБА_1і ОСОБА_3про
визнання недійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку , про
відшкодування витрат та припинення права на частку у спільному майні,

Встановив:

19 січня 2007
рокуОСОБА_2. звернувся з позовом до ОСОБА_1,та ОСОБА_3, в якому просив визнати недійсним договір
купівлі-продажу частини житлового будинку, укладений 16.10.2006 року ,
відшкодувати за рахунок ОСОБА_1витрати, понесені ним на покращення стану та
утримання спільного майна, а також просив припинити право ОСОБА_1на частку в
спільному майні.

В лютому 2007
року ОСОБА_1звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_2. заявляючи вимогу про
визнання за нею права власності на частку в спірному будинку в порядку
спадкування після померлого в 1992 році батька. Пізніше, мотивуючи як
збільшення позовних вимог, заявила до ОСОБА_2. та Новозаводської районної ради
м. Чернігова вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Ново
заводської районної ради в м. Чернігові № 122 від

2

27.07.1998 року щодо надання дозволу на експлуатацію
самовільних прибудов у спірному будинковолодінні ОСОБА_6

Судовий розгляд
справи відбувся 24-25 травня 2007 року. Відповідно до ухвали суду справа
розглядалась без участі позивача за первісним позовом - ОСОБА_2., а з участю його
представника ОСОБА_4. Під час
судового засідання ОСОБА_4 з власної ініціативи без дозволу головуючого залишив
залу судового засідання , розгляд справи було продовжено . Проте, за
клопотанням представника ОСОБА_1. суд , видалившись до нарадчої кімнати
24.05.2007 року, повернувшись 25.05.2007 року, оголосив ухвалу про залишення
позовної заявиОСОБА_2. без розгляду з підстав, передбачених ст. 207 ч. 1 п.9
ЦПК України ( залишення позивачем судового засідання і не надання заяви про
розгляд справи у його відсутності).

25.05.2007 року
було продовжено розгляд справи за зустрічним позовом ОСОБА_1та ухвалено рішення
за цими вимогами.

В апеляційній
скарзі на ухвалу суду про залишення первісного позову без розгляду представник
ОСОБА_2. просить ухвалу скасувати , як незаконну , справу повернути на новий
розгляд до суду першої інстанції. Доводами апеляційної скарги є посилання на
порушення судом ст. 207 ч.1 п.9 ЦПК України, оскільки в судовому засіданні
позивач не був присутній і судового засідання не залишав. Залишення судового
засідання представником позивача не є підставою для залишення позову без
розгляду.

В
судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_4 апеляційну
скаргу підтримав, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі.

В запереченнях
на апеляційну скаргу та в судовому засіданні ОСОБА_1просить апеляційну скаргу
відхилити, судові рішення залишити без змін.

Відповідач
ОСОБА_3. апеляційну скаргу просить відхилити вважаючи ухвалу суду першої
інстанції законною та обґрунтованою.

Третя особа
ОСОБА_5. просить апеляційну скаргу ОСОБА_4. відхилити, оскільки не вбачає
підстав ставити під сумнів законність рішення суду першої інстанції.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга на ухвалу суду від 25.05.2007 року про залишення
без розгляду заяви ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ст.207
ч. 1 ЦПК України містить виключний перелік підстав для залишення позовної заяви
без розгляду.

Залишення
судового засідання представником позивача не визначено названою нормою закону
як підставу для залишення заяви його довірителя без розгляду. Крім того,
розпочинаючи розгляд справи по суті, суд відповідно до вимог ст. 169 ЦПК
ухвалив   розглядати справу без участі
позивача ОСОБА_2., тому ухвалення рішення про залишення заяви ОСОБА_2 без
розгляду суперечить порядку розгляду справи, встановленому самим судом.

3

Питання
подальшого розгляду позовної заяви ОСОБА_2. 25.05.2007 року мало вирішуватись
відповідно ч.1 п.1 або п.4 ст.169 ЦПК України в залежності від фактичних
обставин в конкретному випадку.

Відповідно
до ст. 312 ч.1 п.3 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої
інстанції і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо
буде встановлено , що останній порушив порядок для його вирішення.

Керуючись
ст. 303,304,305,307,312 ч.1 п.3, ст.315,317,319,324 ЦПК України , апеляційний
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2- ОСОБА_4на ухвалу Ново заводського районного суду м. Чернігова
від 25 травня 2007 року - задовольнити.

Ухвалу Ново
заводського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2007 року про залишення
без розгляду заяви ОСОБА_2до ОСОБА_1, ОСОБА_3про визнання недійсним частиним
договору купівлі-продажу частини житлового будинку, відшкодування витрат та
припинення права на частку в спільному майні - скасувати.

Справу повернути
до суду першої інстанції на новий розгляд в частині позовних вимог ОСОБА_2до
ОСОБА_1, ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу частини будинку від 16
жовтня 2006 року № 122 недійсним, відшкодування витрат на покращення стану та
утримання спільного майна, припинення права на частку у спільному майні за
вимогою іншого співвласника.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту набрання
законної сили.