Справа № 2-566/2007
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

01.03.2007 p.                                                    Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу

в
складі: головуючого   судді                  Лиходєдов А.В.

при
секретарі        Поліян І.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 в
інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2006
р. ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

В
позовній заяві позивач вказала, що 26.07.2005 р. неповнолітні ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, матір'ю якого є ОСОБА_3 - відповідач по справі, на пляжі, біля вул..
Ухтомського в м.Кривому Розі, скоїли хуліганство у відношенні її малолітнього
сина ОСОБА_2, 1995 р. народження. Вироком від 03.04.2006 р. Тернівського
районного суду м.Кривого Рогу ОСОБА_4 було засуджено за ст. 296 ч.2 КК України,
а у відношенні малолітнього ОСОБА_5 постановою від цієї ж дати, застосовані
примусові заходи виховного характеру. Вважає, що діями малолітнього ОСОБА_5 її
сину було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 10000 грн..

У судовому
засідані позивач та його представник позов підтримали.

Відповідач про
час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить
розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі
згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені
такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом
установлено, що постановою від 03.04.2006 р. Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу малолітній ОСОБА_5 матір'ю якого є відповідач, визнаний винним у
скоєні 26.07.2005 р. суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки
діяння, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України (а.с. 25-27) у відношенні
малолітнього потерпілого ОСОБА_2, матір'ю якого є позивач ОСОБА_1(а.с.9).

З
дослідженої в судовому засіданні вказаної постанови суду, слідує, що під час
скоєння суспільно небезпечного діяння, малолітній ОСОБА_5 спільно з
неповнолітнім ОСОБА_4 завдали малолітньому ОСОБА_2 легких тілесних

ушкоджень, при
цьому виявляли виключний цинізм, глумилися та знущалися над ним, принижували
його людську гідність, від чого він фізично та морально страждав.

Суд вважає, що
суспільно небезпечним діянням, скоєним ОСОБА_5, малолітньому потерпілому
завдацо моральної шкоди, що вимагає від нього додаткових зусиль для організації
свого життя, відшкодування якої передбачено ст. 1167 ЦК України.

Обов'язок
відшкодувати шкоду, завдану малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти
років), згідно з ч.І ст. 1178 ЦК України покладається на її батьків
(усиновлювачів) або опікунів чи інших фізичних осіб, які на правових підставах
здійснюють виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є
наслідком несумлінного здійснення або ухилення їх від здійснення виховання та
нагляду за малолітньою особою.

Таким чином, на
відповідача, як на матір малолітнього покладається обов'язок відшкодувати
завдану моральну шкоду.

Визначаючи
розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд, відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України,
враховує характер вчиненого суспільно небезпечного діяння, завдання фізичних та
моральних страждань, ступінь вини малолітнього ОСОБА_5 в спільних діях з
неповнолітнім ОСОБА_4, вимоги розумності і справедливості, та вважає, що
стягненню підлягає, на відшкодування моральної шкоди 5000 грн..

На підставі
ст.ст.23,1167,1178 ЦК України,
ст.ст. 10,11, 209,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної
шкоди задовольнити частково.

Стягнути на
користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, а також 8
грн. 50 коп. витрат по сплаті позивачем судового збору, 7 грн. 50 коп. витрат
на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а також 200 грн.
витрат на правову допомогу, а всього 5216 грн..

В іншій частині
позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду, через районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.