Апеляційний суд Запорізької області
Справа № 22- 1906  / 2007 р.                        Головуючий
Суддя-доповідач : Пільщик Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

24 травня 2007 року                                                                                    м.  Запоріжжя

Колегія  судців
судової палати у  цивільних
справах  апеляційного  суду Запорізької області у складі:

Головуючого:
Пільщик Л.В.

Суддів:                      Краснокутської О.М.

Сапун О.А. При
секретарі: Ткаченко М. О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Хортицького районного суду м.  Запоріжжя
від "30" березня 2007 року по справі
за позовом приватного підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні   2006
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до до ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості.

У позовній
заяві зазначала,  що згідно договору
оренди № 1 від 04.07.2002 року вона
передала 19/100 частин
нежитлового приміщення по вул.
Новогородській,  9 у м.  Запоріжжі ОСОБА_2. у тимчасове користування.
Строк оренди був до 01.02.2007
року . Розмір
орендної плати у 2002 та 2003 роках складав 4000 грн. на
місяць,  а в подальшому 800 євро щомісячно.
Згідно додаткової угоди по договору від 23.01.2004
року строк розірвання договору встановлено з 25.01.2004 року. На час звернення до суду з позовом ОСОБА_2 приміщення
по акту не передав і користувався ним до травня 2004 року.

Окрім
того ,  під час експлуатації приміщення відповідачем були
порушені пломби не електролічильнику ,  про що представниками було складено акт № 3105 від 14.01.2004 року. За вказане
порушення вона сплатила 2856
грн. 16 коп .

Просила суд стягнути з
ОСОБА_2 орендну плату з січня 2004
року по квітень 2004
року у сумі 14000 грн. ,
2856 грн. 16
коп.3а сплачену електроенергію .
також просила стягнути 10000
грн. отриманих ,  але не витрачених коштів на ремонт приміщення.

Рішенням    Хортицького районного суду   м.
Запоріжжя від 30 березня 2007 року позов
задоволено частково .

Стягнуто
з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 1225
грн. орендної плати за січень 2004
року ,  2856 грн. 16 коп за сплачену електроенергію,  81
грн. судових витрат.

В решті частині
позову відмовлено.

Апеляційне
провадження порушено за скаргою ОСОБА_1.

У скарзі
ОСОБА_1 просить скасувати рішення,
посилаючись на те,  що воно
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права,  постановити нове рішення яким задовольнити
вимоги у повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача,  пояснення учасників процесу,  перевіривши матеріали справи,  колегія суддів прийшла до висновку,  що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню.

Задовольняючи
частково позовні вимоги ОСОБА_1. і стягуючи недоплачену орендну плату за
користування будівлею у сумі 1225
грн,  суд виходив з доведеності факту
припинення договору оренди і повернення будівлі наймодавцеві 25 січня 2004 р.

Висновок
суду підтверджений сукупністю зібраних у справі,  правильно оцінених та обґрунтовано покладених
в основу рішення доказів,  зокрема,  додатковою угодою про розірвання договору з 25.01.2004 p.,
показання свідків,
договором оренди обладнання,
наказом №163 Д від
22.01.2004р. розірванням договору про охорону об'єкта,  даними про розірвання трудових договорів
показаннями свідків ОСОБА_3., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. (а.с. 37, 48, 53, 106).

Доводи
позивачки про те,  що припиненням
договору оренди є дата підписання акту передачі майна ґрунтуються на
помилковому розумінні  ст. 795 ЦК України
.Відповідно до даної норми ,   ст. 785 ЦК України
,  п.7.4. договору оренди № 01 від 4
липня 2002 р.
договір припиняється з моменту повернення предмета договору. Отже суд обґрунтовано
прийшов до висновку про відсутність правових підстав для нарахування орендної
плати після передачі майна наймодавцю,
оскільки вирішальне значення має фактична передача майна наймодавцю,  а не складання акту .Відповідальність за
нескладання акту про повернення майна сторони у договорі не передбачили. Доводи
про те,  що після 25.01.2004 р. відповідач
приймав участь в експертизі лічильника та перерахував заборгованості по
орендній платі не спростовує факт передачі орендованого майна. Факт порушення
правил користування електроенергією встановлено під час дії договору оренди 14 січня 2004 p.. А відповідно до  ст. ,
622 ЦК розірвання договору оренди не звільняло відповідача
від обов'язку виконати зобов'язання в натурі і сплатити утворену заборгованість
з орендної плати.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що суд
стягнув орендну плату по 19.01.2004
р. безпідставні. Позивачка просила стягнути за січень 2004 р. орендну плату
у сумі   2000 грн. з урахуванням
сплачених відповідачем 2000
грн. Суд

стягнув
орендну плату за 25 днів
січня у сумі 1225 грн. ( 4000:31=129х 25=3225-2000=1225 грн.).

Доводи
апеляційної скарги про безпідставну відмову у позові про повернення 10000 грн. із
переданих відповідачу 20000
грн. для ремонту приміщення спростовується матеріалами справи. Відповідно
до  ст.
10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог. Факт виконання ремонтних робіт відповідачем на виконання умов п. 3.1. договору
позивачкою визнано . В
судовому засіданні вона пояснювала ,  що відповідач спочатку робив ремонт за свої кошти ,
потім вона повернула всі витрати в сум і 20000 грн. (а.с.  105 звор.). Враховуючи такі пояснення та
те,  що будь-яких доказів про
домовленість сторін щодо виду,  обліку
вартості і обсягу ремонтних робіт позивачка не надала і при укладенні
додаткової угоди про дострокове розірвання договору „оренди ОСОБА_1 не заявляла
про наявність претензій щодо невиконання зобов'язань щодо п.3.1 договору з боку
ОСОБА_2. суд обґрунтовано відмовив у позові в цій частині. Оскільки відмовлено
позивачці за недоведеністю позовних вимог ,  не було підстав посилатися на пропуск строку позовної
давності. Проте це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення
справи.

Рішення суду
відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Керуючись  ст. ст. 307,
308, 314, 315, 317     ЦПК
України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Хортицького районного суду м.  Запоріжжя від "30" березня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення ,  проте
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців..