Справа №22ц-537/07р.                                                         Головуючий
інстанції Завгородня Л.М.
категорія 5                                                                              Доповідач
інстанції Клочко В.П.
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року колегія судової
палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Севастополя в складі:

головуючого   - Клочка В.П.

суддів        -
Водяхіної Л.М., Володіної Л.В.

при секретарі - Кравченко О.С.

за участю     - представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополя апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м.Севастополя від 31 січня 2007р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до Севастопольського міського головного управління
земельних ресурсів, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні, володінні та
розпорядженні земельною ділянкою, про визнання частково недійсним державного
акту про право власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в
вересні 2006р. звернувся до суду з позовом до Севастопольського міського
головного управління земельних ресурсів, ОСОБА_2 про усунення перешкод в
користуванні, володінні та розпорядженні земельною ділянкою, про визнання
частково недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку.
Вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки АДРЕСА_1, ОСОБА_2 володіє
ділянкою АДРЕСА_2, він збудував кам'яний мур, чим перегородив доступ позивачеві
до своєї ділянки. В добровільному порядку усунути перешкоди відповідач
відмовився. Крім того, причиною порушень своїх прав останній вважає також
видання відповідачеві Акту про право власності на землю.

Рішенням суду в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення суду скасувати через невідповідність вимога
матеріального права, а висновків суду - фактичним обставинам справи.

Розглянувши
матеріали справи, вивчивши доводи скарги, колегія вважає, що остання
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Постановляючи
рішення, суд виходив з того, що позивачем не доведено порушення його прав та
законних інтересів з боку відповідача, що стало причиною для відмови в позові.

2

З такими
висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст.152
Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки може вимагати усунення
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих
збитків.

З матеріалів
справи видно, що позивач ОСОБА_1 є власником
земельної ділянки АДРЕСА_1, що випливає з Державного акту на право
власності на землю від 25.0б.2002р. (а.с.8); відповідач ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки АДРЕСА_2 по вул. Усадебна в м. Севастополі (Державний акт на
право власності на землю від 11.08.2004р. а.с.37).

З ситуаційного
плану садового товариства „Рибак-2", де розміщена ділянка позивача,
вбачається, що ділянки є суміжними, межі між ними узгоджено у встановленому
законом порядку та розміщено відповідно до Державних актів на право власності,
ділянки мають власні виходи на різні вулиці, будь-якого проходу чи проїзду
через ділянку відповідача даними документами не передбачено.

Судом правильно
було оцінено дані обставини, а також те, що при виділенні земельної ділянки
відповідачеві з позивачем було погоджено межі останньої, ніяких заперечень з
цього приводу ОСОБА_1 не виказував (а.с.39).

Позивач не
довів, що відповідач чинить йому які-небудь перешкоди в користуванні земельною
ділянкою.

Помилка суду у
розмірах земельної ділянки відповідача не впливає на обставини, встановлені
судом.

Доводи скарги
висновків суду не спростовують та не дають підстав для його зміни чи
скасування, що, в силу ст.308 ЦПК України, тягне відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 31 січня 2007р. -
залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців.