УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22   червня 2007 року                                                                                          м.  Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Новосядлої В.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м.  Києва,
3 особа: Солом'янська районна у м.
Києві державна адміністрація про встановлення факту прийняття
спадщини,  про визнання права власності
на частину домоволодіння,  про розподіл
спадкового майна в натурі,  про
встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою,

за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  Державної податкової інспекції у
Солом'янському районі м.  Києва,  3 особа: Солом'янська районна у м.  Києві державна адміністрація про встановлення
факту належності на праві особистої власності 1А частини домоволодіння,  про встановлення факту знаходження на
утриманні,  про встановлення факту
прийняття спадщини,  про визнання права
власності на 1А частину домоволодіння в порядку спадкування за законом,

за
зустрічним позовом ОСОБА_4 ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  3 особи: ОСОБА_3,  Солом'янська районна у м.  Києві державна адміністрація,  Державна податкова інспекція у Солом'янському
районі м.  Києва про знесення самовільних
прибудов,

за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  Державної

Справа
№33-ц - 995 кс/ 2007р.                                                       Категорія
ЦП 34

Головуючий у
першій інстанції Коваль М. П. Доповідач Краснощокова Н.С.

податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва,  3 особа: Солом'янська
районна у м.  Києві державна
адміністрація про встановлення факту прийняття спадщини,  про визнання права власності на частину
домоволодіння,  про розподіл спадкового
майна в натурі,  про встановлення порядку
користування присадибною земельною ділянкою,

за
касаційними скаргами ОСОБА_2та ОСОБА_3 на рішення   Апеляційного суду м.  Києва від 29 листопада 2004р.,

встановила:

У квітні
2000р.ОСОБА_1. таОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3. про визнання
права власності заОСОБА_1. на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1,  заОСОБА_2 на ХА частину цього будинку,  про виділення їм в натурі 5/12 частин цього
будинку,  встановлення порядку
користування присадибною земельною ділянкою.

16.07.2001р.
позивачі доповнили позовні вимоги і просили визнати за ними право власності на
самовільну прибудову та про розподіл присадибної земельної ділянки.

У липні
2002р. позивачі змінили позовні вимоги і просили встановити факт прийняття ними
спадщини після смерті ОСОБА_5.,  визнати
за кожним із них право власності на 1/6 частину жилого будинкуАДРЕСА_1,  розділивши спадкове майно та виділивши їм
приміщення в будинку - квартиру НОМЕР_1
встановити порядок користування земельною ділянкою розміром 728 кв. м.
,  виділити в користування земельну
ділянку,  що прилягає до квартириНОМЕР_1

Позивачі
зазначали,  що спірна частина
домоволодіння належала на праві власностіОСОБА_2 прабабці позивачаОСОБА_2 Після
її смерті спадщину прийняв її онук ОСОБА_5,
а після його смерті спадщину прийняли позивачкаОСОБА_1. - дружина та
позивачОСОБА_2 - син в порядку фактичного прийняття спадщини.

ОСОБА_6.
звернувся із зустрічним позовом про встановлення факту належності на праві
власності 1/2 частини будинку його бабі ОСОБА_7. ,  про встановлення факту прийняття ним спадщини
після смерті ОСОБА_7,  про визнання за
ним права власності на 1А частину будинку в порядку спадкування за
законом,  про поділ частини будинку,  про встановлення порядку користування
земельною ділянкою,  про виділення йому
земельної ділянки площею 363,  7 кв. м.
,  про знесення самовільно побудованих
споруд.

Зазначав,  що під час Великої Вітчизняної війни правові
документи на спірний жилий будинок ОСОБА_7.
були втрачені і вона проживала в будинку без правовстановлюючих
документів. Він постійно проживав з бабусею ОСОБА_7. ,  його мати була позбавлена батьківських прав
відносно нього. На час смерті ОСОБА_7 йому було 11 років,  він прийняв спадщину і продовжував проживати
у будинку,  знаходився на утриманні свого
брата ОСОБА_5 і його дружини. Йому належить на праві власності 1А частина
спірного домоволодіння,  а його братом
ОСОБА_5 були самовільно зведені прибудови до будинку в порушення будівельних
норм та на його земельній ділянці,  тому
просив їх знести.

ОСОБА_3. звернувся із
зустрічним позовом про встановлення факту належності на праві власності
ОСОБА_7.  Уг частини будинку,  про встановлення факту прийняття його батьком
ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_7,
про встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті батька і про
визнання за ним права власності на 12 частину спірного будинку в порядку
спадкування за законом,  про розділ
будинку в натурі та про встановлення порядку користування змеленою ділянкою.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 7 квітня 2003р. у позовіОСОБА_1. таОСОБА_2 відмовлено,  у задоволенні позову ОСОБА_3.
відмовлено,  Зустрічний позов ОСОБА_4.
задоволено. Встановлено факт,  що Уг
частина спірного домоволодіння належала на праві особистої власності з 1939р.
ОСОБА_7. ,  як співзабудовниці. Встановлено
факт знаходження на утриманні неповнолітнього на той час ОСОБА_4. у ОСОБА_7 з
1.01.1968р. по 7.02.1969р. Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_4,  після смерті ОСОБА_7 Визнано право власності
за ОСОБА_4. на 2 частину спірного домоволодіння,  що складається із приміщень 3-1, 3-2 . 6 в
порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_7 ЗобовізаноОСОБА_1.
таОСОБА_2 знести самовільно побудовані прибудови до житлового будинку,  а саме приміщення 1-1,  3,
1-2,  4 та 5,  а також вигрібну яму. У разі
невиконанняОСОБА_1. таОСОБА_2 рішення в частні знесення самовільно побудованих
приміщень покласти виконання рішення в цій частині на ОСОБА_4. з відшкодуванням
на його користь зОСОБА_1. таОСОБА_2 вартості виконання рішення в цій частині.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 29
листопада 2005р. задоволено частково апеляційну скаргуОСОБА_2 таОСОБА_1.,  рішення Солом'янського районного суду м.  Києва від 7 квітня 2003р. в частині
зобов'язанняОСОБА_1. таОСОБА_2 знести самовільно побудовані прибудови та
вигрібну яму та в частині покладення на них витрат по виконанню цього рішення
скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4. доОСОБА_1. таОСОБА_2 про знесення
самовільних прибудов відмовлено. У іншій частині рішення суду залишене без
зміни.

У
касаційній скарзіОСОБА_2 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині
залишення рішення Солом'янського районного суду м.  Києва від 7 квітня 2003р. без зміни і справу
направити на новий апеляційний розгляд,
посилається на порушення апеляційним судом вимог матеріального і
процесуального права.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить скасувати рішення апеляційного суду в
частині залишення рішення Солом'янського районного суду м.  Києва від 7 квітня 2003р. без зміни і справу
направити на новий апеляційний розгляд,
посилається на порушення апеляційним судом вимог матеріального і
процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в

рішенні
суду чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги
його висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційні
скарги ОСОБА_2та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 29
листопада 2004р.   залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.