Справа № 22-ц-4563/ 2007 р.                            Головуючий
1 інстанції Чайка І.В.
Доповідач Борова С. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року Судова колегія судової палати в цивільних справах апеля­ційного
суду Харківської області у складі:

Головуючого
- судді                                Борової
С А.,

суддів                                                     Даниленко
В.М. ,  Пшенічної Л.В.,

при
секретарі                                         Гребенщиковій
Ю.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1,  ОСОБА_2

на рішення
Балаклійського районного суду Харківської області від 26 червня 2007 року.

по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди,  -

встановила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1  звернувся з зазначеною позовною заявою
доОСОБА_2. та просив стягнути на його користь майнову шкоду у сумі 1042 грн. 98
коп.,  моральну шкоду в сумі 15000
грн.,  а також витрати на правову
допомогу 2300 грн. В обгрунтування свого позову зазначив,  що 04 серпня 2002 року його побив
відповідач,  в результаті чого було
пошкоджено здоров'я,  у зв'язку з чим він
проходив лікування,  прийшов в
непридатність одяг,  він у зв'язку з
розглядом кримінальної справи потребу­вав правової допомоги,  у зв'язку з чим оплатив послуги адвоката.
ПротиОСОБА_2. була порушена кримінальна справа за ознаками злочину
передбаченого  ст.  128 КК України. Постановою районного суду від
09 грудня 2005 року кримінальна справа закри­та у зв'язку з закінченням строків
давності. Матеріальна шкода полягає в витратах на лікування 647 грн. 98 коп.
пошкодженні одягу вартістю 395 грн.

В
процесі розгляду справи позивач та його представник уточнювали та доповню­вали
позовні вимоги та в остаточному варіанті просили відшкодувати матеріальну шкоду
на лікування 705 грн. 13 коп.,  вартість
одягу,  який він вимушений був придбати
взамін та ідентичний тому,  який прийшов
у непридатний для використання стан,  в
сумі 395 грн. відшкодувати матеріальні збитки,
пов'язані з оплатою правової допомоги при розгляді кримінальної справи у
сумі 2600 грн.,  при розгляді даної
цивільної справи 450 грн.,  що складає
загальну суму 4150 грн.,  а також
стягнути з відповідача вартість операції по ви­даленню позивачу шраму на лобній
частині голови,  яка буде проведена в
майбутньому. Також просив відшкодувати моральну шкоду в сумі 15000 грн.,  оскільки він зазнав фізи­чних та моральних
страждань з вини відповідача.

У
судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у
повному обсязі.

Відповідач
проти позову заперечував,  посилаючись на
те,  що позивачем не надано доказів на
підтвердження розміру матеріальної та моральної шкоди.

При
цьому не заперечував,  що саме з його
вини ОСОБА_1  заподіяні середньої
тяжкості тілесні ушкодження,  не
оспорював тих обставин,  що під час
розгляду криміна-

льної
справи відшкодував заподіяну шкоду позивачеві в сумі 600 грн.,  згоден був на за­криття кримінальної справи у
зв'язку зі спливом строку давності.

Рішенням
суду від 26 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто зОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріа­льної шкоди 3450
грн. 13 коп.,  моральної шкоди - 2000
грн.,  на користь держави судові витрати
в розмірі 84 грн. 50 коп.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду скасувати та постановити нове,
задовольнивши його позовні вимоги у повному обсязі або направити справу
на но­вий розгляд з тих підстав,  що
судом порушені норми матеріального та процесуального права. Вважає,  що висновки суду не відповідають матеріалам
справи,  суд не взяв до ува­ги,  що розмір моральних страждань перенесених ним
з вини відповідача не менше за­явленого у позові - 15000 грн.. Суд практично не
розглянув його вимоги щодо відшко­дування шкоди,  пов'язаною з операцією по видаленню шраму на
обличчі.

ОСОБА_2
просить рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та
припинити провадження по справі,
посилаючись на порушення судом норм ма­теріального та процесуального
права. Вказує на те,  що суд повинен був
на відшкодуван­ня судових витрат стягнути 125 грн.,  що складає 5% від понесених витрат,  що відпові­дає вимогам чинного на той час
законодавства. Щодо витрат пов8язаниз з лікуванням,  то можуть бути при наявності відповідних
доказів відшкодовані витрати тільки на стаціо­нарне лікування. Позивачем надані
докази понесених ним витрат в сумі 145 грн. 76 коп. Безпідставно стягнуті
витрати,  пов'язані з придбанням одягу
внаслідок пошкодження одягу,  в якому під
час подій знаходився потерпілий. Також позивачем взагалі не доведе­но
спричинення йому моральної шкоди та її розмір.

Судова
колегія,  вислухавши пояснення осіб,  які з'явилися до судового засідання,  перевіривши матеріали справи,  обсудивши
доводи апеляційних скарг,
вважає,  що вони підлягають
частковому задоволенню.

Приймаючи
рішення про задоволення позову,  районний
суд виходив з того,  що матеріалами
справи доведено вину відповідача у спричиненні Білику середньої тяжкості
тілесних ушкоджень та спричиненні у зв'язку з цим матеріальної шкоди в сумі
3450 грн. 13 коп. та моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Вирішуючи
спір,  судова колегія вважає,  що районний суд повно та всебічно до­слідив
обставини справи,  надані докази,  вірно встановив юридичну природу виниклих
стосунків та закон,  який їх регулює.

Судовим
розглядом встановлено та не заперечується сторонами,  що 04.08. 2002 року ОСОБА_2 наносив
ОСОБА_1  удари рукою,  після чого останній знепритом­нів та
падаючи,  головою вдарився об бордюрний
камінь,  внаслідок чого отримав тілесні
ушкодження - черепно-мозкову травму,
струс головного мозку,
скальпирувану рану ло­ба.,  у
зв'язку з чим перебував з 04серпня 2002 року по 27 серпня 2002 року на
лікуванні В подальшому він потребував лікування,  причиною якого була отримання ним при за­значених
обставинах травм.

У
зв8язку з побиттям ОСОБА_1 був пошкоджений та прийшов у непридатність
одяг,  в якому той знаходився:
джинси,  кросівки та футболка,  у зв'язку з чим він вимуше­ний був купити
аналогічний одяг.

Постановою
Балаклійського районного суду Харківської області від 09 грудня 2005 року,  залишеним без зміни постановою судової
колегії апеляційного суду Харківсь­кої області кримінальна справа
відносноОСОБА_2. за ознаками  ст.  128 КК Украї­ни закрита та він звільнений від
кримінальної відповідальності у зв'язку з закінченням строків давності.

Оскільки
відповідач визнав свою вину у спричиненні ОСОБА_1  тілесних ушко­джень при встановлених
кримінальною справою обставинах,
відповідно до  ст.  61 ЦПК України обставини,  визнані сторонами,  які беруть участь у справі,  не підлягають доказу­ванню.

Наслідком
спричинення відповідачем позивачу тілесних ушкоджень є його ліку­вання та
приведення у непридатний для подальшого використання одяг,  чим завдано ма­теріальної шкоди на суму 1100
грн. 13 коп.,  що підтверджується
наданими суду чеками на придбання медикаментів,
потреба в цих медикаментах,  що
вбачається з медичної документації,  та
санаторно-курортне лікування. Також позивачем доведено,  що він ви­мушений був придбати одяг у зв'язку
з тим,  що одяг,  у якому він знаходився під час на­несення
йому відповідачем тілесних ушкоджень,  прийшов
у непридатний стан.

Сума
матеріальної шкоди на лікування та придбання одягу становить 1100 грн. 13 коп.
Крім того,  позивачем,  який потребував правової допомоги при
розгляді криміналь­ної справи,  сплачено
2500 грн.,  що підтверджується квитанціями.
Зазначена сума також відноситься до розміру матеріальної шкоди,  заподіяної позивачу.

Судом
вірно визначений розмір матеріальної шкоди з урахуванням 600 грн.,  які відповідач добровільно виплатив Білику С.
С,  та яка в остаточному розмірі
становить : 1100 грн. 13 коп. - 600 грн.=500 грн. 13 коп. + 2500 грн.= 3000
грн. 13 коп.

Рішення
суду відповідає вимогам  ст.  440 ЦК України ( в редакції 1963 р. ) та  ст.
1166 ЦК України
( в редакції 2003 р),  оскільки
матеріальна шкода була спричинена як у 2002 році (лікування,  пошкодження одягу),  так і після 2004 року ( розгляд криміналь­ної
справи та витрати на правову допомогу).

Також
рішення суду відповідає вимогам ч. 1
ст.  59 Конституції України,  яка гара­нтує кожному право на правову
допомогу.

Щодо
висновків суду про заподіяння позивачу з вини відповідача моральної шко­ди,  то висновки суду також відповідають  ст.
440-1 ( 1963 p.),  1167( 2003 р.)
ЦК України. Розмір шкоди судом вірно вирахуваний відповідно до фактичних
обставин справи,  ОСОБА_1не надані докази
моральної шкоди у розмірі більшому,  ніж
у встановленому судом розмірі.

Разом з
тим,  судом невірно до матеріальної шкоди
віднесені судові витрати,  пов'язані з
наданням правової допомоги при розгляді даної цивільної справи в сумі 450 грн.
Зазначена сума відноситься відповідно до
ст.  79,  84 ЦПК України до судових ви­трат,  пов'язаних з розглядом справи. Згідно зі  ст.  88
ЦПК України стороні,  на користь якої
ухвалено рішення,  суд присуджує з другої
сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріалами
справи підтверджено,  що ОСОБА_1.  поне­сені витрати на правову допомогу
(а.с.  24,  78,
98,  110)

Також
судова колегія змінює розмір судового збору з 84 грн. на 59 грн. 50 коп. (51
грн. + 8 грн. 50 коп.)

Судом вірно відмовлено
у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування ви­трат на операцію по видаленню
шраму,  яка відбудеться у
майбутньому,  оскільки до ви­мог
вищенаведеної норми закону відшкодуванню підлягають реально понесені витрати.

З
наведених вище підстав доводи апеляційних скарг не підлягають задоволенню,  оскільки не свідчать про порушення норм
матеріального або процесуального права,
які привели або могли привести до неправильного вирішення спору.

Керуючись  ст.
303,  304,  307,
309,  313,  314,
316,  317,  319 ЦПК України судова ко­легія судової
палати,  -

Вирішила

Апеляційні
скарги ОСОБА_1,  ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Балаклійського районного суду Харківської області від 26 червня 2007 року
змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 3000 грн. 13
коп.,  судові витрати 450 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати 59 грн. 50 коп.

В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили після його проголошення,
але може бути оскарже­но у касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.