overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №
2007 року                                                                                        м.  Чернігів
районний суд м.  Чернігова в складі:
судді Харечко Л.К.,
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання
шлюбу,  мотивуючи свої позовні вимоги
тим,  що спільне життя з відповідачем не
склалося і шлюбні відносини між ними припинені.
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги,  наполягав на розірванні шлюбу,  заявивши,
що примирення і збереження сім'ї з відповідачем неможливе.
в судове засідання не з'явився,  про час
та місце розгляду справи повідомлений належним чином,  про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст. 224 ЦПК України.
пояснення позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню із наступних
Судом
встановлено,  що сторони перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Як
вбачається з пояснень позивача,  спільне
подружнє життя у них не склалося,  вони
припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру,  примирення і збереження сім'ї вважає
обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу,  оскільки його збереження суперечило б
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу позивач просить покласти на
підставі викладеного,  керуючись  ст.
224-226 ЦПК України,   ст.  ст.
104,  105,  110 - 112 Сімейного кодексу України,  суд
шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
зареєстрований 27 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного
стану Чернігівського міського управління юстиції,  Україна,
актовий запис № 489.
з ОСОБА_1 при реєстрації розірвання шлюбу на користь держави державне мито в
від сплати державного мита звільнити.
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач
має право оскаржити заочне рішення до апеляційного суду Чернігівської області.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана позивачем протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо скарга подається у
строк,  встановлений для подання заяви
про апеляційне оскарження.

2
Справа №2-2161/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м. Ковель       10
грудня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

в
складі: головуючого судді   Бондара В.М.,

з участю: секретаря    Рижко
О.М.,

позивача    ОСОБА_1

відповідача            ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 про спадкування за законом нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою доОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання
права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку
успадкування за законом. На обгрунтування своїх позовних вимог вказує на
те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько
-ОСОБА_4. Після його смерті в с.
Воля Любитівська Ковельського району Волинської області відкрилась спадщина на
житловий будинок та господарські споруди. її сестри - відповідачі по справі
відмовились від своєї частки спадкового майна в її користь. Вона продовжує
користуватись житловим будинком і господарськими спорудами,  обробляє земельну ділянку. Просить винести
рішення,  яким визнати її право власності
в порядку спадкування житлового будинку,
господарських споруд,  що знаходяться
в с. Воля Ковельська
Ковельського району,  після смерті батька
ОСОБА_4

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та просить
їх задовольнити з викладених в позові підстав. Пояснила,  що їй необхідне судове рішення для
підтвердження в нотаріальній конторі своїх законних прав на даний будинок і
господарські будівлі. Просить визнати за нею право власності на будинок та
господарські споруди в порядку успадкування після смерті батька ОСОБА_4
Понесені судові витрати просить залишити за нею.

ВідповідачОСОБА_2в судовому засіданні позов визнав повністю,  просить його задовольнити. Пояснила,  що вона відмовився від своєї частки в
спадщині після смерті свого батька в користь своєї сестри ОСОБА_1- позивачки по
справі.

ВідповідачОСОБА_3
в судове засідання не з'явилась,
подала суду письмову заяву в якій вказує,  що позов визнає,  просить справу слухати в її відсутності.

Суд,  заслухавши пояснення учасників
судового засідання та дослідивши матеріали справи приходить до висновку,  що позовна заява підставна та підлягає до
задоволення.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

З копії будинкової книги АДРЕСА_1вбачається,  що в даному будинку був прописаний та
проживав з 1977 року ОСОБА_4.

(а.с.4-5 )

Довідкою Любитівської сільської ради № 1645 від
30.10.2007 року стверджується,  що згідно
погосподарської книги в с.
Воля Любитівська особовий рахунок НОМЕР_1 рахується господарство ОСОБА_4а,  який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Ним заповіт не
Справа № 2-2205/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель       23
листопада 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Лапіна О.Ф.,

за
участі секретаря            Зикової М.В.,

позивачки        ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської
ради про визнання права власності на самочинно побудоване нерухоме майно,  -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до виконавчого комітету
Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,  а саме - самочинно
переобладнану з чотирьох кімнатної квартири загальною площею 80, 4 кв.м. і
житловою площею 50, 6 кв.м. на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею
79, 9 кв.м. і житловою 50, 3 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим,  що згідно договору дарування від 20.10.2004
року позивачка набула у власність чотирикімнатну квартируАДРЕСА_1 загальною
площею 80, 4 кв.м та житловою - 50, 6 кв.м. Вказує,  що без належно затвердженої документації та
дозволів,  здійснила перепланування
вищевказаної квартири з чотирикімнатної на трикімнатну,  внаслідок чого загальна площа квартири стала
79, 9 кв.м.,  а житлова - 50, 3 кв.м.
Стверджує,  що проведене самочинне
перепланування не порушило будь-чиїх прав та інтересів,  проведено з дотриманням протипожежних,  санітарно-гігієнічних та будівельних норм та
вимог. Покликаючись на вказані обставини,
просить суд визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно.

Позивач у попередньому розгляді позов підтримала повністю із підстав,  викладених у ньому та прохає його
задовольнити. Клопоче про віднесення судових витрат за її рахунок.

Представник відповідача -Ковельської міської ради у попередній розгляд не
з'явився,  подав суду письмове клопотання
зі змісту якого вбачається,  що останній
проти визнання за позивачем права власності на вказане самочинне будівництво не
заперечує; прохає справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку,  встановленому
ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Суд,  заслухавши
пояснення позивача,  вивчивши та
дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку,  що
позов підставний та підлягає до задоволення.

Судом
встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно та технічної документації на квартиру АДРЕСА_1вбачається,  що вказана квартира належить позивачці -
ОСОБА_1 на підставі договору дарування № 2-1526 від 20.10.2004 року,  посвідченого Ковельською державною
нотаріальною конторою / а.с. 15, 16, 17/.
Справа №  2-2222/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель       30
листопада 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Лапіна О.Ф.,

за
участі секретаря            Зикової М.В.,

позивача     ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні при попередньому розгляді цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання
права власності на самочинно побудоване нерухоме майно,  -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до виконавчого комітету
Ковельської міської ради про визнання права власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,  а саме - самочинно
проведену перебудову з переплануванням у житловому будинку АДРЕСА_1  внаслідок чого житлова площа збільшилась на
13, 10 кв.м.,  а загальна площа-на 16, 7
кв.м. та добудовану до господарського хліва за цією ж адресою літню кухню
розміром 5, 10x4, 5 м.,  загальною площею
17, 4 кв.м. Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що на виділеній йому згідно рішення Ковельської міської ради народних депутатів
від 30.09.1974 року № 211 земельній ділянці площею 600 кв.м. АДРЕСА_1,  щодо якої 07.10.1974 року позивачем підписано
Договір про безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового
будинку,  - побудував житловий будинок та
господарські споруди,  які були прийняті
в експлуатацію 16.10.1980 року. Однак,  в
подальшому,  без відповідних дозволів та
проекту,  позивач провів перебудову
старої дерев'яної веранди на нову,  у
якій обладнав ванну кімнату,
туалет,  комору,  коридор і кухню розміром 3,  28 на 10,
74 м та переобладнав житловий будинок внаслідок чого житлова площа
збільшилась на 13, 10 кв.м,  а загальна -
на 16, 7 кв.м. Також без відповідних дозволів та погоджень самочинно здійснив
добудову до господарського хліва літньої кухні розмірами 5, 10 х 4, 50м.
Стверджує,  що самочинна побудова
відповідає чинним будівельним,
санітарним та протипожежним нормам та вимогам. Покликаючись на вказані
обставини а також на те,  що самочинна
побудова розміщена в межах належної йому земельної ділянки,  не порушує нічиїх прав та інтересів,  - просить суд визнати за ним право власності
на вказане нерухоме майно.

Позивач у попередньому розгляді позов підтримав повністю із підстав,  викладених у ньому та прохає його
задовольнити. Клопоче про віднесення судових витрат за його рахунок.

Представник відповідача -Ковельської міської ради у попередній розгляд не
з'явився,  подав суду письмове клопотання
зі змісту якого вбачається,  що останній
проти визнання за позивачем права власності на вказане самочинне будівництво не
заперечує; прохає справу розглядати у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.