Справа 22 ц-
2732                                                             Суддя
інстанції Коваленко В.В.
Категорія 19                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем   України

21 травня   2007 року Апеляційний суд Донецької області
у складі

Головуючого Бугрим Л.М

Суддів
Зінов'євої А.Г. Рецебуринського Ю.Й.

При секретарі
Проляпа О.В.

За участю прокурора Конакової В.О.

Адвоката ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м. Донецька від 28 листопада 2006 року
постановленого по цивільній справі за позовом прокурора Київського району м.
Донецька в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди

Заслухавши доповідь судді Бугрим
Л.М. вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_4, позивача ОСОБА_3
його адвоката ОСОБА_1, прокурора Конакову
В.О., перевіривши матеріали справи апеляційний суд

ВСТАНОВИВ:

У травні 2006 року прокурор Київського району м .Донецька звернувся з
позовом в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди. В обгрунтування позову прокурор посилався на те, що 4 серпня
2005 року під час зливи було затоплено будинок АДРЕСА_1 власником якого є
ОСОБА_3 ,а також належне йому майно: диван-кровать, 5 подушок, перину
холодильник, 5 мішків з цементом, водою змило 2 пари взуття, пошкоджено
фундамент теплиці та коридору на суму 4405 грн.. Залиття будинку сталося через
те, що відповідач ОСОБА_2 перекрив канаву по якій збігала дощова вода і вона
потрапила у будинок ОСОБА_5 спричинивши шкоду .Прокурор просив стягнути на користь
позивача у відшкодування матеріальної шкоди 4405 грн. та зобов"язати
відповідача прибрати   залізобетонні
плити та сміття з водовідвідної канави.

У липні 2006 року прокурором було подано додатковий позов в інтересах
ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, скільки факт затоплення будинку та
пошкодження майна вплинуло негативно на стан здоров"я ОСОБА_5 який
вимушений лікуватись і тому йому діями відповідача було спричинено моральну
шкоду. У відшкодування моральної шкоди прокурор просив стягнути 10 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Донецька від 28
листопада 2006 року позовні вимоги прокурора Київського району м. Донецька
заявленого в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та
моральної шкоди були задоволені частково. З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 у
відшкодування матеріальної шкоди було стягнуто 4405 грн. та у відшкодування
моральної шкоди було

стягнуто 1000 грн. На користь держави було стягнуто судовий збір у сумі 68
грн витрати на інформаційно- технічне забезпечення у сумі 30 грн.

На вказане рішення суду ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга у якій
ставиться питання про скасування судового рішення та про відмову у позові,
оскільки у вказаний час з 1 по 5 серпня 2005 року дощу не було. Позивач не
довів , що затоплення будинку та майна сталося з його вини. Окрім того позивач
не довів факту спричинення матеріальної та моральної шкоди.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2- ОСОБА_4 підтримувала доводи
апеляційної скарги у повному обсязі просила рішення суду скасувати та відмовити
у позові посилалася на те ,що судом першої інстанції не було з"ясовано
причину затоплення, висновок суду про наявність вини ОСОБА_2 у затопленні
будинку ОСОБА_3 зроблено на припущеннях. 4 серпня 2005 року йшов слабкий дощ
,який у всякому випадку не міг затопити будинок позивача. Плити перекриття які
завезені для будівництва були складені в стороні від канави і тому вони не
перешкоджали стоку води. Окрім того, позивач збудував на фундаменті огорожу
перпендикулярно потоку води та встановив біля цієї огорожі частину труби ,яка
замулююються та є недостатньою для стоку води ,що також могло призвести до
затоплення будинку. Окрім того, позивачем не було підтверджено самого факту
затоплення майна, розміру матеріальної шкоди.

ОСОБА_3 просив рішення суду залишити без зміни посилався на те, що 4 серпня
2005 року увечері він відпочивав у своєму будинку , коли відчинилися вхідні
двері і потоком води залило будинок висотою на 1 м , у зв"язку з чим було
пошкоджено майно . Вважав ,що залиття сталося з вини ОСОБА_2 , який для проїзду
автомашин через канаву забутував її будівельним сміттям і тому під час дощу
вода стікала до його будинку .Унаслідок залиття будинку було пошкоджено
диван-кровать 5 подушок, перину, холодильник, 5 мішків цементу, водою змило 2
пари взуття ,зруйновано фундамент теплиці та коридору .Від проведення по справі
техничної експертизи для з"ясування причин затоплення, товаровідчої
експертизи для з"ясування розміру матеріальної шкоди він відмовився

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_1 просив рішення суду залишити без зміни,
посилався на те, що воно постановлено з дотриманням вимог матеріального та
процесуального закону..

Прокурор Конакова
В.О. просила рішення суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу відхилити.

Апеляційний суд вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення
суду-скасуванню, по справі слід постановити нове рішення , яким відмовити у
позові виходячи з наступного.

Згідно      з вимогами ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що
дійсно з вини відповідача , який перекрив канаву, вивантажив плити перекриття
ливневі води затопили будинок позивача . В обгрунтування такого висновку суд
послався на акт складений головою мікрорайону „ Гладківка" квартальної по
вул. Байдукова ОСОБА_5 та ч.1ена ініціативної групи ОСОБА_6 та приписом
заступника голови ради щодо відновлення засипаної канави.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна ,оскільки він не
відповідає обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи будинок АДРЕСА_1
у якому проживає ОСОБА_3 та
декілька інших будинків АДРЕСА_2, та АДРЕСА_3 цієї вулиці

розташовані в низині балки і у зв"язку з відсутністю на цієї ділянці
належної системи водовідведення будинки та городи жителів постійно
підтоплювалися, тому скарги жителів з цього приводу були давно предметом
розгляду виконавчого комітету та міської ради Як вбачається з листів заступника
голови Київської районної у м. Донецьку ради / а.с ,.72, 73 / спеціалістами
комунального відділу з виїздом на місто було встановлено, що вулиця Байдукова має великий
уклін в сторону балки і перепад висот становить більш ніж 7 м 3 південної
сторони цього уклону є канава, яка утворилася внаслідок вимивання грунту
ливневими потоками .3 південної сторони дороги вирито невелику канаву, яка
з"єднана з трубою діаметром 500 мм по яким ливневі води стікали в струмок
,який впадає у р. Кальміус. ОСОБА_3 перегородив вулицю Байдукова фундаментом,
на якому збудував огорожу для захисту від підтоплення ,однак на думку
спеціалістів комунального відділу ця споруда перешкоджає природньому стоку
дощової води і відрізок труби недостатній для проходження дощової води .. Вид
цієї споруди знаходиться аркушах справи 53 , 54 / фото № 2 фото № 3 , № 9, № 10
/. Оглянувши місцевість та існуючі систему водовідведення дощових потоків
спеціалісти комунального відділу вважали ,що для остаточного висновку про
причини затоплення будинку слід призначити експертизу за участю фахівців.

Окрім того, як вбачається з листа інституту „ ПромбудНПпроект" для
задоволення вимог жителів вказаних будинків після затоплення будинку ОСОБА_2
Київська районна рада у м. Донецьку прийняла відповідні заходи, зокрема ,
спланувала дорогу впродовж перевулку, яку засипано відвальним шлаком, впродовж
дороги викопано канаву для стоку ливневих вод ,а також укладено трубу.

Однак, на думку інституту, навіть ці заходи є недостатніми, оскільки слід
було встановити лотки для стоку ливневих вод з двох сторін дороги перевулку, з
установкою металевих труб в містах входів на ділянки домоволодінь, а також
влаштувати асфальтобетонний валік висотою не менш ніж 20 см в місцях з'єднання
головної дороги з щебеневою дорогою перевулку .

Таким чином , наведене свідчить про те, що до 4 серпня 2005 року система
водовідведення будинку у якому проживає ОСОБА_3 була відсутня і висновок суду
про те, що причиною залиття будинку позивача є дії відповідача , який перекрив
канаву щебнєм та будівельним сміттям є припущенням . За таких обставин, не
можна вважати переконливим доказом на підтвердження вини ОСОБА_2 акт складений
головою мікрорайону та іншими особами ,які не є фахівцями в  цієї галузі.

Окрім ,того як вбачається з довідки Донецького обласного центру з
гідрометеорології на території Київського району м. Донецька де знаходиться
будинок 1 та 2 серпня 2005 року опадів не було, 3 ,4 , 5 серпня 2005 року-
слабкий дощ при цьому кількість опадів З серпня складає 0,00 мм, 4 серпня 1,0
мм, 5 серпня 0,00 мм опадів. Сума опадів в 1 мм складає на 1 л води на 1 кв м.
Вказані дані свідчать про те, що 4 серпня 2005 року ливньового дощу , який би
зміг призвести до такого затоплення будинку не було

Між тим , для з"ясування причин залиття будинку суду першої інстанції
слід було обговорити питання про призначення по справі технічної експертизи , а
для з"ясування розміру матеріальної шкоди - призначення товарознавчої
експертизи. Такі питання судом не обговорювалися.

Апеляційним судом було роз"яснено сторонам право на необхідність
проведення по справі вказаних експертиз. Проте заявити суду такі клопотання
суду про проведення вказаних експертиз прокурор, ОСОБА_3 та представник відповідача Дубинська відмовились.
Просили суд вирішити справу у відповідності з наданими доказами.

Згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

При розгляді справи судом першої інстанції не було набуто переконливих
доказів про те , що затоплення будинку ОСОБА_3 сталося з вини ОСОБА_2 і що
розмір матеріальної шкоди становить 4405 грн., а тому не було підстав для
задоволення позову.

Таким чином , заявлений прокурором позов в інтересах ОСОБА_3 є недоведеним,
тому апеляційний суд зважаючи на те, що висновок суду першої інстанції не
відповідає обставинам справи та на підставі ст.309 ч.1 п.3 ЦПК України вважає
необхідним постановити нове рішення, яким відмовити у позові.

Керуючись ст. ст.. 307 ч.1п2 , 309
ч.1 п.3 , 314 ч.2 , 316 ЦПК України апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити частково

Рішення Київського районного суду м. Донецька від 28 листопада 2006 року
постановленого по цивільній справі за позовом прокурора Київського району м.
Донецька заявленного в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди скасувати.

Відмовити у позові прокурору Київського району м. Донецька заявленому в
інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
.

Рішення суду набирає чинності після його проголошення та
може бути оскаржено до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня
набрання ним чинності.