УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
листопада 2007р.                                                                 м.  Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Головуючого:        Меленко О.Є.,

Суддів:                   Вакарук В.М. ,  Бідочко Н.П., Павлишиної А.Т.,  Флісака Р.Й.

розглянувши
у судовому засіданні в м.
Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2,  третьої особи без самостійних вимог-
приватного нотаріуса ОСОБА_3 про визнання договору дарування частини
будинковолодіння недійсним за касаційною скаргоюОСОБА_2 на рішення Апеляційного
суду Закарпатської області від 16 листопада 2005 року, -

встановила:

У травні
2005 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_2 про визнання недійсним
договору дарування АДРЕСА_1.

Рішенням
Тячівського районного суду від 25 липня 2005 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено.

Справа №
33-ц-592кс/07р.                    Головуючий
у 1 інстанції Медяник М. Ю.

Категорія
27                                            Доповідач
Меленко О.Є.

2

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської
області від 16 листопада 2005 року рішення суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення. Позов

ОСОБА_1
задоволено- визнано недійсним договір дарування 1/4 частини АДРЕСА_2 у вигляді
окремої квартири площею 41, 6 кв.м.  під
номером 1 з надвірними спорудами,  який
посвідчений 1.07.2002 року приватним нотаріусом Тячівського районного
нотаріального округу ОСОБА_3,  укладений
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2  Цим же судовим
рішенням повернуто у власність ОСОБА_1 1/4 частину АДРЕСА_2 у вигляді окремої
квартири площею 41, 6 кв.м.  під номером
1 з надвірними спорудами.

Не
погодившись з вищезазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2
подала до Верховного Суду касаційну скаргу,
в якій,  посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального
права,  просить оскаржуване рішення
скасувати та залишити в силі рішення місцевого суду.

Касаційна скарга
підлягає задоволенню,  виходячи із
слідуючи підстав.

Скасовуючи
рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2005 року
та постановляючи нове рішення,  яким
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено,
апеляційний суд виходив із того,
що при укладенні договору дарування позивач допустився помилки щодо
предмету договору -йому не було відомо,
про те,  що укладений ним договір
направлений на безповоротне припинення права власності на житлове приміщення у
нього і виникнення права власності у ОСОБА_2,
а тому ОСОБА_1 втрачає право вимагати від обдарованої особи зустрічних
дій майнового характеру,  в т.ч.1
довічного утримання. У зв"язку з цим договір дарування було визнано
недійсним з підстав передбачених ч. 1
ст.  56 ЦК України ( в
редакції 1963 року).

3

Проте з
такими висновками апеляційного суду погодитися не можна,  оскільки зроблені вони без повного,  всебічного та об"єктивного
з"ясування обставин справи,  прав та
обов"язків сторін у даних правовідносинах,
з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції з підстав,
визначених п. 4  ст.  309 ЦПК України- у зв"язку з порушенням
застосування норм процесуального та матеріального права,  апеляційний суд вказував на те,  що висновки суду першої інстанції зроблені
без належного з"ясування всіх обставин справи. Однак всупереч вимогам ч.
2  ст.
303 ЦПК України ухвалюючи нове рішення лише зробив переоцінку
доказів,  які судом першої інстанції були
досліджені,  не навів нових,  неподання яких до суду першої інстанції було
зумовлено поважними причинами.

Крім
цього,  як роз"яснив у п. 11
Постанови N Звід 28 квітня 1978 року „ Про судову практику в справах про
визнання угод недійсними" Пленум Верховного Суду України ,  правила
ст.  56 ЦК не поширюються на
випадки,  коли помилка стосується до
мотивів укладення угоди. Як вбачається з матеріалів справи,  звертаючись до суду з даним позовом,  ОСОБА_1 вказував саме на помилку у мотивах
укладеної ним угоди- на думку останнього в знак вдячності за отриману квартиру
його донька-ОСОБА_2 повинна була турбуватися про нього,  готувати їжу,
прати білизну і т.п.

4

Тому висновок апеляційної інстанції    не ґрунтується на змісті норм матеріального
права.

Оскільки
обставини справи встановлені судом з порушенням норм матеріального та
процесуального права,  то рішення
апеляційного суду не може бути залишено в силі.

Разом із
тим судом першої інстанції повно й всебічно встановлені обставини справи,  а рішення суду є законним та обґрунтованим.

Судом
правильно встановлено,  що сторонами
1.07.2002 року укладався саме договір дарування будинку у відповідності з  ст.
243 ЦК України
( в редакції 1963 року) ,  а не договір довічного
утримання; позивачем не було надано суду доказів,  які б давали підстави для визнання
оспорюваної угоди недійсною.

Відповідно
до  ст.
339 ЦПК України,
встановивши,  що апеляційним судом
скасовано судове рішення,  ухвалене
згідно із законом,  суд касаційної
інстанції скасовує судове рішення апеляційної інстанції та залишає в силі
рішення суду першої інстанції.

При
викладених обставинах рішення апеляційного суду підлягає скасуванню,  а рішення суду першої інстанції- залишенню
без змін.

Керуючись  ст.
ст.  336,  339,
345 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргуОСОБА_2 задовольнити. Рішення Апеляційного суду Закарпатської області від
16 листопада 2005 року скасувати.

Рішення   Тячівського районного суду від 25 липня 2005
року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.