Справа № 2-162/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем
України

м. Донецьк                                                                                                         21 травня 2007р.

Петровський районний суд м. Донецька в складі:
головуючий - суддя Мирошниченко В.В. при секретарі Булуєвій С.В., за участю позивача
ОСОБА_1., представника позивача ОСОБА_6., відповідачів ОСОБА_2., ОСОБА_4.,
ОСОБА_5., його представника ОСОБА_7., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, визнання
дійсним договору міни, визнання права власності на квартири за договором міни,-

Встановив:

ОСОБА_1
звернулась з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., про визнання
договорів купівлі-продажу недійсними, визнання дійсним договору міни, визнання
права власності на квартири за договором міни.

Позовні вимоги
мотивовані тим, що 29 липня 2005р. між продавцями ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
покупцем ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 за 9
153грн. 29 листопада 2005р. між продавцем ОСОБА_1. та покупцем ОСОБА_2. був
укладений договір купівлі-продажу квартири № 3, що складає 24U00
жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.
Дальньоуральській в Петровському районі м. Донецька за 4 421 грн. Між тим,
вказані договори купівлі-продажу є удаваними правочинами, а сторони насправді
вчинили договори міни, оскільки в позивачки були самовільно побудовані споруди
і їх на підставі рішення виконкому необхідно було вводити до експлуатації, на
що не вистачало часу. З цих підстав позивачка просить суд визнати недісними
договори купівли-продажу квартир та визнати дійсним договір міни квартир
укладений 29 листопада 2005р. згідно з яким ОСОБА_1 передала у власність
ОСОБА_2квартиру № 3, що складає 24U00 жилого будинку
АДРЕСА_3 в обмін на квартиру АДРЕСА_2, яка належала ОСОБА_2та ОСОБА_3. Визнати
за ОСОБА_1. право власності за договором міни на квартиру АДРЕСА_2 та визнати
за ОСОБА_2. і ОСОБА_3. право власності за договором міни на квартиру № 3, що
складає 24М00 жилого будинку АДРЕСА_3.

В судовому
засіданні позивачка ОСОБА_1 підтвердила позовні вимоги, суду пояснила, що в
2002р. її дочка ОСОБА_4 вийшла заміж. На той час в позивачки було З квартири,
які належали їй на праві власності. Це квартири по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та по
АДРЕСА_3 в якій вона мешкала. Дочка мешкала по вул. Постройкомівська до
2005р.тому вирішили поліпшити житлові умови. Квартиру продали і дочка з зятем
перейшли мешкати до позивачки, а квартиру по вул. Дальньоуральскій вирішили
обміняти на квартиру ОСОБА_3. Між тим не всі документи на

2 квартиру по вул. Дальньоуральскій відповідали вимогам закону, оскільки не булла
зареєстрована прибудова.

Представник позивачки ОСОБА_6 підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що 24 травня 2005р. був укладений усний договір щодо міни
квартир і ОСОБА_1, в підтвердження цього договору, передала ОСОБА_3 1800грн. в
рахунок доплати за договором міни. ОСОБА_3 написала розписку про
отримання грошей, а також вказала свідків ОСОБА_4. и ОСОБА_5. 29 липня 2005р. позивачка передала ОСОБА_3 ще 400 доларів США, виконавши свої зобов'язання. Оскільки
документи ще Були не готові, то вирішили укласти договір купівлі-продажу між ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_4 квартири по вул.
Карамзіна. В договорі купівлі-продажу вказано, що
квартира продана за 33 тис. грн., але гроші ніким не передавались. 29 листопада 2005р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. Дочка
позивачка- ОСОБА_4. та її чоловік ОСОБА_5 переїхали мешкати в квартиру за адресою АДРЕСА_4. Фактично цю квартиру ніхто не купував, будь-якої оплати
за договором купівлі-продажу не здійснювалось.
Позивачка та відповідачі ОСОБА_2. и ОСОБА_3. фактично здійснили міну квартир з доплатою в розмірі 3825 грн. Вказані
договори купівлі-продажу не дійсні, оскільки Були укладені формально для
прикриття другої угоди- договору міни. Вважає, що необхідно визнати договори
купівлі-продажу недійсними, а договір міни квартир від 29 листопада 2005р.
вважати дійсним і на підставі нього визнати за ОСОБА_1. право власності на квартиру АДРЕСА_2, а за ОСОБА_2. та ОСОБА_3. право власності на квартиру № 3, що складає 24М00
жилого будинку АДРЕСА_3.

Відповідач ОСОБА_3. в судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з
заявою про розгляд справи в його
відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1. З урахуванням цього суд вважає можливим
розглянути справу у відсутність відповідача ОСОБА_3.

Відповідачі ОСОБА_2. та ОСОБА_4. в судовому засіданні позовні вимоги
визнали, надали суду аналогічні пояснення,
підтвердили суду факт укладення саме договору міни квартир, а не
купівлі-продажу.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, суду пояснив, що
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 29 липня
2005р. між продавцями ОСОБА_2., ОСОБА_3. та покупцем ОСОБА_4 був укладений відповідно до діючого законодавства. Цю
квартиру він та його дружина ОСОБА_4. купили в
період шлюбу, при цьому 15 000грн. на придбання квартири йому позичили брати та мати, які він передав тещі ОСОБА_1. Будь-яких
розписок про отримання грошей він не отримував, оскільки
повірив матері дружини на слово. Квартиру зареєстрували на ім'я дружини- ОСОБА_4. тому що на той момент вони мешкали однією сім'єю,
довіряв дружині, вважаючи що також є власником
половини квартири. З цих підстав просить суд відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7. позовні вимоги ОСОБА_1. не визнав, підтримав пояснення відповідача ОСОБА_5., наполягає на відмові в задоволення позовних вимог.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, їх представників та
свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 29 липня 2005р. між продавцями
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та покупцем ОСОБА_4 був
укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 за  9 153грн., посвідчений приватним нотаріусом Маслоід Ж.С а.с. 10\

29 листопада 2005р. між продавцем ОСОБА_1. та покупцем ОСОБА_2. був
укладений договір купівлі-продажу квартири № 3, що складає 24М00 жилого будинку
з надвірними будівлями та спорудами по вул.
Дальньоуральській в Петровському районі м. Донецька за 4 421 грн., посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8 (а.с. 11)

З розписки, виданої ОСОБА_2. 24 травня 2005р., вбачається, що вона отримала
від ОСОБА_4. 1 805грн. в якості доплати за обмін її квартири квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_3, а 22 липня 2005р. отримала
ще 400 доларів в якості доплати а.с. 13-13об..

Відповідно до вимог ст. ст. 202-203 ЦК, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин має бути
спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 235 ЦК удаваним є правочин, який вчинено
сторонами для приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді
вчинили, відносини сторін регулюються
правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 655 ЦК за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або зобов'язується передати
майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до
ст. 715-716 ЦК за договором
міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується
передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару,
який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за
товар більшої вартості, що обмінюється
на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до
сторін одночасно після виконання зобов'язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або
законом. До договору міни застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір
контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо
це не суперечить суті зобов'язання.

Аналізуючи вищенаведені докази, суд приходить до переконання, що договори купівлі-продажу від 29 липня 2005р. та від 29 листопада 2005р, є
удаваними правочинами, оскільки сторони насправді вчинили договір
міни квартир, що є підставою для визнання цих договорів недійсними, оскільки дії ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_1. не були спрямовані на реальне настання правових наслідків,
обумовлених договорами купівлі-продажу.

Між тим, оскільки ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_1 29 листопада 2005р. насправді вчинили договір міни квартир,
який не суперечить вимогам цивільного законодавства, то суд
вважає за необхідне визнати такий договір дійсним та визнати за ОСОБА_1. право власності за договором міни на квартиру АДРЕСА_2,
а за ОСОБА_2. та ОСОБА_3. визнати право власності на квартиру АДРЕСА_3.

При цьому суд не може прийняти до уваги пояснення відповідача ОСОБА_5. та його представника ОСОБА_7. про те, що договір
купівлі-продажу від 29 липня 2005р. між продавцями
ОСОБА_2., ОСОБА_3. та покупцем ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_4 був укладений та посвідчений нотаріусом з додержанням
вимог діючого законодавства, оскільки такі доводи спростовуються
вищенаведеними та оціненими судом доказами.

Суд також критично оцінює і не бере до уваги пояснення свідків ОСОБА_10. та
ОСОБА_9., оскільки вказані свідки є рідними
братами відповідача ОСОБА_5., а тому зацікавлені в розгляді справи на
користь ОСОБА_5.

На підставі викладеного, керуючись ст. 202-203, 235, 715-716 ЦК, ст. 213-215 ЦПК, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1. задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 від 29 липня 2005р.,
укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_11 визнати недійсним.

Договір купівлі-продажу квартири № 3, що складає 24М00 жилого будинку з надвірними будівлями та спорудами по вул.
Дальньоуральській від 29 листопада 2005р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_8 визнати недійсним.

Визнати дійсним договір міни квартир, фактично укладений 29 листопада
2005р. згідно з яким ОСОБА_1 передала у
власність ОСОБА_2квартиру № 3, що складає 24М00
жилого будинку АДРЕСА_3 в обмін на квартиру АДРЕСА_2, яка
належала ОСОБА_2та ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за договором міни на квартиру
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за договором міни на квартиру
№ 3, що складає 24X100 жилого будинку АДРЕСА_3.

Заяву про апеляційне оскарження цього рішення може бути подано до місцевого
суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана в судову палату по
цивільних справах апеляційного суду Донецької
області через місцевий суд протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.