№2-о-30/07
РІШЕННЯ

Іменем України

11 квітня  2007
року                                                                                                        м.
Запоріжжя

Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя у склад:

головуючого
судді O.І. Дацюк

народних засідателів ОСОБА_3., ОСОБА_4

при секретарі О. В. Зімєнко

за
участі заявника ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
судового засідання
цивільну справу окремого

провадження за заявою ОСОБА_1про
визнання особи недієздатною та

призначення
опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1. звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій вказала, що
ОСОБА_2., 1983 року
народження є її сином та проживає разом із нею. ОСОБА_2. у дитинстві переніс
тяжке захворювання, в результаті чого змінився його фізичний та психічний стан.
У 1999 році
його визнано інвалідом дитинства та недієздатним, безстроково встановлено групу
інвалідності. Оскільки ОСОБА_2. не здатний розуміти свої дії та керувати ними,
просить визнати його недієздатним та призначити її опікуном ОСОБА_2.

У судовому засіданні заявниця підтвердила зазначені обставини, пояснила
додатково, що вона є фізично здоровою людиною, проживає разом із сином,
забезпечена матеріально, має житло, тоже
може бути опікуном ОСОБА_2.

Орган опіки та піклування -
Шевченківська районна адміністрація, у судове засідання представника не
направила, однак, надіслала подання про призначення опікуна ОСОБА_2.

В порядку статті 239
ЦПК України було проведено судово-психіатричну експертизу, за результатами
якої виявлено, що ОСОБА_2.
страждає на тяжку розумову відсталість у ступеню різко вираженої
імбецильності, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність
задоволення заяви ОСОБА_1., з наступних підстав.

Стаття 237 ЦПК
України зазначає, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути
подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного
проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом.

Оскільки ОСОБА_1. є сином заявниці ОСОБА_1. та проживає разом із нею, суд
вважає ОСОБА_1. особою, що може бути заявником.

Згідно ст. 39
ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона
внаслідок хронічного, стійкого психічного розгляду не здатна усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до довідки №
118926 ОСОБА_2.
є недієздатним та потребує постійного догляду (л.с.5). Факт психічного
захворювання підтверджено виписками з історії хвороби.

Зважаючи на те, що як вбачається з акту судово-медичної експертизи, у
ОСОБА_2. є ознаки тяжкої розумової неповноцінності, він не розуміє значення
своїх дій та не може керувати ними, суд дійшов висновку, що він може бути
визнаний недієздатним.

Щодо призначення
ОСОБА_2. опікуна,
суд виходить з такого.

Стаття 60 ЦК України
визначає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її
недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 63
ч, 4 ЦК України
опікун призначається переважно з осіб, що перебувають у сімейних, родинних
відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості
особи виконувати обов'язки опікуна.

Враховуючи, що ОСОБА_2. є сином ОСОБА_1., яка забезпечена житлом, на
підтвердження чого надала довідку РЖЕД №
11 від 13.12.2005 року,
характеризується позитивно за місцем проживання та проживає разом з ОСОБА_2. (л.с. 8), отримує пенсію,
враховуючи подання органу опіки та піклування про призначення саме її опікуном
(п.с. 12), суд
вважає, що вона здатна виконувати обов'язки опікуна та забезпечити ОСОБА_2. належні умови
життя.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 39,
60 ЦК України, ст.ст. 57-60,
208, 209, 212-215, 240, 241 ЦПК України

2

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, недієздатним.

Призначити
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження, опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

Копію рішення
суду направити органу опіки та піклування Шевченківської районної
адміністрації.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Рішення може
бути оскаржене шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів після його проголошення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання
апеляційної скарги без заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
моменту проголошення рішення.