Справа №
22ц-920/07                                         Головуючий
у 1-й інстанції Літвіненко
Категорія 15                                                         Доповідач
апеляційного суду Славгородська Н.П.
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі: головуючого - Славгородської Н.П., суддів:
Базовкіної Т.М., Мурлигіної О.Я., при секретарі Таниуріній С.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 8 лютого 2007 року за
позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма
„Дружба" (далі - ТОВ „Агрофірма „Дружба") про визнання договору оренди
земельної частки (паю) недійсним, -
р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ТОВ „Агрофірма „Дружба" про
розірвання договору оренди земельної частки (паю) від З січня 2005 р. і
стягнення заборгованості по орендній платі за 2005 р. - 300 кг ячменю чи його
вартість, вартість оранки у сумі 87 грн., вартість одного причепу соломи у сумі
представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати договір оренди
земельної частки (паю) недійсним на підставі ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України. В
обґрунтування позову посилався на те, що згідно домовленості сторін орендна
плата повинна виплачуватись тільки в натуральній формі, за 2005 р. відповідач
не додав позивачу 300 кг ячменю, відрахувавши його вартість в рахунок
прибуткового податку, чим порушив умови договору оренди, за яким цей податок
сплачує відповідач із власних доходів. Крім того, укладеним договором оренди не
передбачена відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати, а також не
узгоджено та не підписано додаток до договору, за яким встановлюється розмір
платежів за окремими формами оплати.
Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 8 лютого 2007 р. в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі представник позивача ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду і ухвалити
нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального права і неповне з'ясування обставин
справи.

В запереченнях
на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на необґрунтованість її доводів,
просить залишити рішення суду без змін.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і перевіривши зазначені в скарзі
доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивачу на підставі сертифікату НОМЕР_1, виданого 30 грудня
1996 р., належить
право на земельну частку (пай) розміром 6,4 в умовних кадастрових гектарах
(а.с. 10). За договором оренди земельної частки (паю),

2

укладеним між
сторонами 3 січня 2005 р. строком на 5 років, відповідач зобов'язаний
сплачувати позивачу орендну плату щорічно у грошовому виразі 740 грн. або у
натуральній формі, а саме, 1000 кг пшениці, 800 кг ячменю, 150 кг соняшника, 30
кг цукру, у відробітковій формі - оранка 0,35 га, 1 причіп соломи. Цей договір
підписаний сторонами та зареєстрований у Первомайському районному відділі
земельних ресурсів (а.с.8-9). За 2005 р. позивач отримав в рахунок орендної
плати: 1000 кг пшениці, 400 кг ячменю, 150 кг насіння соняшника, 30 кг цукру і
100 кг жита на загальну суму 650 грн. Відповідачем також сплачено прибутковий
податок у сумі 96 грн. 20 коп., що складає 13 відсотків від 740 грн. орендної
плати і відповідає вартості 300 кг ячменю (а.с.23).

За такого, суд
прийшов до правильного висновку, що договір оренди містить всі суттєві умови,
укладений у встановленій формі, у відповідача відсутня перед позивачем
заборгованість по орендній платі за 2005 р.,
а тому відсутні підстави для визнання договору оренди недійсним.

Доводи в
апеляційній скарзі про те, що за рахунок орендної плати позивача не підлягає
утриманню відповідачем прибутковий податок, оскільки умовами договору оренди
передбачена сплата його за рахунок відповідача, спростовуються цим договором, в
якому відсутня така умова.

У відповідності
до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (далі -
Закон) отримуваний позивачем дохід від надання в оренду земельної ділянки
сільськогосподарського призначення підлягає оподаткуванню. Згідно підпункту
8.1.1 п. 8.1 ст. 8, підпункту 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону на орендаря покладено
обов'язок нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок виходячи з розміру
орендної плати, зазначеної в договорі оренди, за рахунок орендодавця
використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах ст. 7 цього
Закону.

Згідно довідки
Первомайської об'єднаної державної податкової інспекції від 26 грудня 2006 р. у відповідача
відсутня заборгованість по платежах до бюджетів всіх рівнів (а.с.25).

Посилання в
апеляційній скарзі на нечіткість зазначення в договорі оренди про форму оплати
орендної плати - грошову чи натуральну є необґрунтованими.

В примітці до
п.2.2. договору оренди передбачено, що при наявності вільних грошових коштів,
по домовленості сторін агрофірма може виплатити орендодавцю грошей замість
сільгосппродукції. З цього слідує, що відповідач може виплатити орендну плату у
грошовій формі тільки за згодою позивача. Відповідачем як за 2005 р., так і за 2006 р.
виплата позивачу орендної плати проводилася у натуральній формі.

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення Первомайського міськрайонного суду
Миколаївської області від 8 лютого 2007 р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня
набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України.