АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18
жовтня  2007 року                                                                                                  м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області   в складі:

головуючого
-                                                       Панасенкова
В.О.

суддів:                                                                     Парапана
В. Ф.,

Громіка Р.Д.,

при
секретарі:                                                         Бондаренко
Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою Одеської міської ради на рішення Приморського районного суду м.  Одеси від 18 травня 2007 року за позовом
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до Одеської міської
ради про визнання права власності на нежитлові напівпідвальні приміщення
багатоквартирного житлового будинку,

встановила:

09
лютого 2007 року ОСОБА_1,  ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права
власності на нежитлові напівпідвальні приміщення багатоквартирного житлового
будинку. В заяві позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 зазначали,  що у 1989 році
розпорядженням голови Одеського міськвиконкому Сімоненка В.К. за благодійну
діяльність та сприяння розвитку спортивного руху МП ТОВ
"Індекс",  засновником та
директором якого був ОСОБА_1,  було
передано безоплатно в користування напівзатоплене напівпідвальне приміщення
двірського флігеля мпід літ. "А",
площею 84,  5 кв.м.  у будинку № 13 по вул.  Буніна в м.
Одесі як службове. У період 1990 по 2004 роки за рахунок фірми ТОВ
"Індекс",  за допомогою
партнера ОСОБА_2,  за їх власні кошти вони зробили
значний обсяг загально будівельних і спеціальних ремонтно-відбудовчих робіт
вартістю 40 000 дол. США
(станом на 2000 рік).

Після ремонту
приміщення вони з 1993 по 2004 роки користувалися ним за договором оренди з
міською радою. Мешканці житлового будинку № 13 по вул.  Буніна в м.
Одесі,  які є співвласниками цього
приміщення передали їм кожний своє право на це приміщення. Тому вони вважають,  що це приміщення є їх приватної власністю.

Однак у червні
2004 року приватний підприємець ОСОБА_3 ,
з яким Представництво по управлінню комунальної власністю Одеської
міської ради 21 червня 2001 року уклало договір оренди спірного напівпідвального
приміщення,  вигнав їх.

Головуючий
у першій інстанції   Свячена Ю Б                                           Справа
№ 22ц - 4074/07

Доповідач
апеляційної інстанції   Панасенков В.О.                                    Категорія ЦП
5

2

На
підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 586 від ЗО
вересня 2004 року територіальна громада міста Одеса в особі Одеської міської
ради 18 лютого 2005 року отримала свідоцтво про право власності на вказане
нежиле приміщення напівпідвалу,  але це
приміщення,  на їх думку,  згідно з
ст.  1 та п. 2  ст.  10
Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та
рішення Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року,  може належати лише мешканцям житлового
будинку.

13
листопада 2006 року Представництвом по управлінню комунальної власністю
Одеської міської ради був укладений договір оренди на це приміщення з
підприємцем ОСОБА_4 без узгодження з співвласниками приватизованих
квартир,  а також громадян-наймачів
багатоквартирного будинку.

Посилаючись
на ці обставини,  позивачі ОСОБА_1,  ОСОБА_2 просили суд визнати недійсними
договір оренди від 13 листопада за № 2/5,
укладений між Представництвом по управлінню комунальної власністю
Одеської міської ради та підприємцем ОСОБА_4 та свідоцтво про право власності
на нежитлове напівпідвальне приміщення загальною площею 84,  5 кв.м. ,
розташоване у будинку № 13 по вул.
Буніна в м.  Одесі,  видане Одеською міською радою 18 лютого 2005
року за рішенням № 586 від 30 вересня 2004 року,

скасувати реєстрацію права власності № 6583370 на вказане нежиле
приміщення,  на ім'я Одеської міської
ради за рішенням про реєстрацію від 22 лютого 2005 року,

визнати
на ними право власності на вказане нежиле приміщення та привласнити йому номер
123.

Справа
розглянута без участі представника відповідача Одеської міської ради,  але в своїх письмових поясненнях представник
відповідача проти позову заперечував у зв'язку з його безпідставністю.

Рішенням
суду першої інстанції позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задоволено. Суд скасував рішення
виконавчого комітету Одеської міської ради № 586 від 30 вересня 2004 року в
частині видачі свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ № 076919 від 18 лютого
2005 року на ім'я Територіальної громади міста Одеса в особі Одеської міської
ради на спірне нежиле приміщення напівпідвалу,
визнав недійсним свідоцтво про право власності серія ЯЯЯ № 076919 від 18
лютого 2005 року,  видане на ім'я
Територіальної громади міста Одеса в особі Одеської міської ради на спірне
нежиле приміщення напівпідвалу,  визнав недійсним
договір оренди № 2/5 вказаного нежилого приміщення,  укладений між Представництвом по управлінню
комунальної власністю Одеської міської ради
та підприємцем ОСОБА_4,

визнав
за позивачами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 право власності на нежилі приміщення
напівпідвалу № 123.

В
апеляційній скарзі відповідач,  Одеська
міська рада,  просить рішення суду першої
інстанції скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні
позову,  мотивуючи тим,  що рішення суду першої інстанції є незаконним
і необгрунтованим.

В
запереченні на апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вважають,  що апеляційна скарга Одеської міської ради є
необгрунтованою і просять рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони
по справі в судове засідання не з'явилися,
але про розгляд справи були сповіщені належним чином.  Відповідно до ч. 2  ст.  305
ЦПК України їх неявка в суд не перешкоджає розглядові справи.

Головуючий
у першій інстанції   Свячена Ю.Б.                                         Справа
№ 22ц - 4074/07

Доповідач
апеляційної інстанції  Панасенков В.О.                                     Категорія ЦП:
5

з

Заслухавши
доповідача,  доводи апеляційної скарги відповідача
Одеської міської ради,  перевіривши
матеріали справи,  законність і
обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційних
скарг,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга відповідача Одеської
міської ради підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції виходив з
того,  що позивачі набули право власності
на спірне нежиле приміщення напівпідвалу і тому є законні підставі для визнання
недійсними свідоцтва про право власності на це приміщення від 18 лютого 2005
року,  оформленого на неналежного
власника територіальну громаду міста Одеса в особі Одеської міської ради,  та договір оренди цього приміщення від 13 листопада
2006 року.

Проте з
таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо,  оскільки суд порушив норми процесуального
права,  що призвело до неправильного
вирішення спору.

Визнаючи недійсними свідоцтво про право власності на спірне нежиле
приміщення напівпідвалу від 18 лютого 2005 року,  видане виконкомом Одеської міської ради,  та договір оренди цього приміщення від 13
листопада 2006 року,  укладений між
Представництвом по управлінню комунальної власністю Одеської міської ради та
підприємцем ОСОБА_4,  суд першої
інстанції не з'ясував коло осіб,  яких
слід залучити до участі у справі,  у тому
числі виконком Одеської міської ради,
Представництво по управлінню комунальної власністю Одеської міської ради
та підприємця ОСОБА_4,  чим вирішив
питання про їх права та обов'язки та порушив їх право на захист своїх прав і
охоронюваних законом інтересів у суді.

Відповідно
до п. 4 ч. 1   ст.   311 ЦПК України,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі,  рішення суду підлягає скасуванню
з направленням справи на новий судовий розгляд.

Отже,  рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При
новому розгляду суду першої інстанції необхідно урахувати вищевказані
мотиви,  з яких скасоване рішення
суду,  і залежно від встановленого
вирішити спір.

Керуючись   ст.
ст.   303,  307 ч. 1 п. 5,  311 ч. 1 п. 4,  313,
315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Одеської міської ради задовольнити частково,  рішення Приморського районного суду м.   Одеси від 18 травня 2007 року
скасувати,  справу направити на новий
судовий розгляд у той же суд першої інстанції іншим суддею.

Ухвала
суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили
рішенням.

Головуючий у
першій інстанції   Свяченко Ю.Б.  Доповідач апеляційної інстанції  Панасенков В.О

Справа №
22ц-4074/07 Категорія ЦП:   5