Справа № 22Ц1052/2007                                  Головуючий в і інстанції МедвіДЬ Н.О.
інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого: Мережко М.В.

Суддів:               Коцюрби
О.П., Голуб С.А.

При секретарі: Некорі А.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 25 грудня 2006 року по справі за цивільним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про визнання права власності на
частину будинку, вселення, визначення порядку користування земельною ділянкою, та зустрічним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя визнання.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів, -

встановила:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права
власності на 1/4 частину будинку, вселення
визначення порядку користування земельною ділянкою та визнання права власності на % частину земельної ділянки, посилаючись на те,
що 23 жовтня 2003 року розірвала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх
дітей.

За час шлюбу з відповідачем вони набули майно: житловий будинок АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 0,14 га.
та земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0, 1120 га.

Вона позбавлена можливості користуватися спільним житловим будинком з вини
відповідача, тому вважає за необхідне вимагати вселення до спірного житлового
будинку з визначенням порядку користування цим будинком.

З урахуванням двох неповнолітніх дітей, яких вона утримує, вважає що їй
слід виділити в користування кімнату площею 21,5
кв.м., а відповідачу виділити в користування кімнату площею 6,0 кв.м. Місця загального користування - передпокій, два коридори,
кухню залишити в загальному користуванні. Також
вважає, що потрібно визначити порядок користування земельною ділянкою,
що знаходиться по АДРЕСА_1

Просила визнати за нею право власності на % частину будинку АДРЕСА_1, вселити її до житлового будинку АДРЕСА_1, визначити порядок користування будинком АДРЕСА_1 ,
виділивши їй в користування кімнату, площею 21,5
кв.м., а відповідачу виділити в користування кімнату, площею 6,0 кв.м. Місця загального користування передпокій, два коридори,
кухню залишити в загальному користуванні. Також
просила визначити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться по АДРЕСА_1, визнати за нею право власності на Vi частину земельної ділянки по
АДРЕСА_2, площею 0.1120 га., стягнути з відповідача
судові витрати.

Так як відповідач уклав договір дарування земельної ділянки площею 0.1120
га., що знаходиться по АДРЕСА_2 з ОСОБА_3, позивачка просила суд роз»єднати в цій частині
її позовні вимоги та виділити їх в окреме провадження.

При розгляді справи, позивачка
уточнила свої позовні вимоги, просила визнати за нею

2

право
власності на 54 частину будинку АДРЕСА_1,
вселити її в спірний будинок, земельну ділянку, яка прилягає до будинку в розмірі 0.04 га. залишити в
спільному користуванні.

ОСОБА_1 звернувся в Києво-Святошинський районний суд Київської області з
позовом до ОСОБА_2, який просив розглянути в одному провадженні разом з позовом
ОСОБА_2

В своєму позові просив поділити між ним та ОСОБА_2 спільно нажите майно і
визнати за ним право власності на 54 частину будинку АДРЕСА_1, на
земельну ділянку по АДРЕСА_2, площею,
0.1120 га., на 54 частину грошових
вкладів на ім»я ОСОБА_2, які знаходяться в Києво-Святошинському та Бершадському відділеннях Ощадбанку, стягнути з
нього на користь ОСОБА_2 510.75 грн. грошової
компенсації за 54 частину земельної ділянки площею 0.1120 га., що знаходиться
поАДРЕСА_2, стягнути з ОСОБА_2
на його користь 4100 грн. компенсації за 54 частину гаражу та паю в ГБК «Роднічок», що знаходиться АДРЕСА_3, позов ОСОБА_2 про визначення порядку користування
спірним будинком задовольнити частково.залишивши будинок в загальному
користуванні, в позові про визначення порядку землекористування та
визнанні права власності на 54 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2, площею
0.1120 га. відмовити.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2006 року
первісний та зустрічний позови задоволені частково.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2006 року
скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, вказуючи на його незаконність та неправомірність, неповне
з»ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для
справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з
матеріалів цивільної справи, сторони по справі, буше подружжя, шлюб між якими
розірвано 23 жовтня 2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей.

За час шлюбу сторони придбали
вищевказане майно, яке є предметом спору.

За правилами ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям за
час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання,
ведення домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба,тощо, самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є
об»єктом права сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61
Сімейного кодексу України, об'єктами права власності спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які
речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 68 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу не
припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час
шлюбу.

Статтею 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини
та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним договором.

При таких обставинах, колегія суддів
вважає, що Києво-Святошинський районний суд Київської
області прийшов до правильного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2
та частковому задоволенню позовних вимог ОСОБА_1, визнавши за ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 право власності на 54 частину будинку АДРЕСА_1, вселив ОСОБА_2 в
спірний будинок, так як з вини ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позбавлена можливості
користуватися спільним житловим будинком АДРЕСА_1, а земельну ділянку, площею 0.04 га. залишив в спільному користуванні сторін, так як за ОСОБА_1
на даний час згідно земельно-шнурової книги числиться земельна ділянка в
розмірі 0.04 га., що підтверджується повідомленням
виконкому Тарасівської сільської ради №348 від 04 грудня 2006 року і в решті позовних вимог сторін відмовив з підстав їх
недоведеності та необґрунтованості.

Доводів, які б спростували висновки суду, апелянт в поданій ним апеляційній
скарзі суду не навів.    -

Посилання ОСОБА_1 на неправомірність та незаконність рішення суду, на неповне
з»ясування судом першої інстанції обставин справи є помилковими, спростовуються
матеріалами справи.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення
Києво-Святошинського районного суду Київської області від
25 грудня 2006 року залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307,308,313,314,
315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 25 грудня 2006 року
залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.