Справа
№22ц-1455/2007р.                                        Головуючий
в 1 інстанції Литвиненко В.Н.
Категорія - 41                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого -
Повєткіна В.В., суддів - Козлова С.П., Максюти Ж.І., при секретарі - Білоус
А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до відділу освіти Павлоградської міської ради
про стягнення надбавки за вислугу років, допомоги на оздоровлення, компенсації
втрати частини заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася в суд з позовом до відділу освіти Павлоградської міської ради про
стягнення надбавки за вислугу років, допомоги на оздоровлення, компенсації
втрати частини заробітної плати, посилаючись на те, що вона працює у
відповідача в середній школі №19 з 1994 року і має педагогічний стаж 13 років,
тому з 01.01.1997 р. на підставі ст.57 Закону України „Про освіту" вона
має право на щомісячні надбавки до заробітної плати за вислугу років в розмірі
20% посадового окладу та на допомогу на оздоровлення в розмірі місячного
посадового окладу, які відповідачем сплачувалися не в повному обсязі, у зв'язку
з чим виникла заборгованість по цим виплатам. З цих підстав позивачка,
уточнюючи свої позовні вимоги у судовому засіданні, просила суд стягнути з
відповідача на її користь 266,24 грн. надбавки до заробітної плати за вислугу
років за період з 1998 року по серпень 2002 року, 509 грн. матеріальної
допомоги на оздоровлення за період з 1998 року по 2002 рік та компенсацію
втрати частини заробітної плати за порушення строків виплати цих сум.

Рішенням
Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2003 року
стягнуто на користь позивачки з відповідача 1384,94 грн. заборгованості за вислугу
років, 309,64 грн. компенсації за порушення строків виплати цієї суми, 566,70
грн. заборгованості матеріальної допомоги на оздоровлення, 205,55 грн.
компенсації за порушення строків виплати цієї суми, а всього 2466,83 грн..

В апеляційній
скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування
всіх обставин справи відділ освіти Павлоградської міської ради просив скасувати
рішення суду.

Ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2004 року рішення
суду в частині стягнення надбавки за вислугу років, матеріальної допомоги на
оздоровлення та відповідної компенсації за 2001-2002 роки скасовано та справа в
цій частині направлена на новий розгляд до того ж суду.

Ухвалою
Верховного Суду України від 15 листопада 2006 року ухвала апеляційного суду в
частині скасування рішення Павлоградського міського суду Дніпропетровської
області від 11 грудня 2003 року про стягнення на користь ОСОБА_1надбавки за вислугу
років, матеріальної допомоги на оздоровлення, відповідної компенсації за
2001-2002 роки та направлення справи в цій частині на новий розгляд скасована,
а справа в цій частині направлена на новий апеляційний розгляд.

Розглянувши
справу в межах доводів скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду - частковому скасуванню.

Судом
встановлено, що з 1994 року позивачка працює на посаді вчителя української мови
та літератури в середній школі №19 м. Павлограда і станом на 01.09.2002 р. має

2

педагогічний
стаж 13 років, тому на підставі ст.57 Закону України „Про освіту" вона має
право на щомісячні надбавки до заробітної плати за вислугу років з 1999 року в
розмірі 10% посадового окладу та з лютого 2000 року в розмірі 20% посадового
окладу. Між тим, відповідач таки надбавки позивачці не нараховував та не
сплачував і має перед нею заборгованість по цим сумам в розмірі 1384,94 грн..

При таких
обставинах, суд обґрунтовано згідно зі ст. 57 Закону України „Про освіту"
стягнув на користь позивачки з відповідача 1384,94 грн. заборгованості за
вислугу років та 309,64 грн. компенсації за порушення строків виплати цієї
суми.

Відповідачем не
надано суду необхідних доказів, яки б спростовували правильність нарахування
йому позивачці цих спірних виплат, а сама по собі відсутність розробленого КМУ
порядку використання направлених з бюджетів коштів на реалізацію вимог цієї
норми Закону не може бути підставою для відмови позивачці в наданні зазначених
сум, що суперечило б Конституції України та КЗпП України. Викладені доводи
скарги не спростовують правильність висновків суду про законність цих позовних
вимог позивачки.

Рішення суду в
цій частині постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування чи змін не вбачається.

Разом з тим,
згідно постанови КМУ від 07.12.2000 р. №78 „Про реалізацію окремих положень ч.1
ст. 57 Закону України „Про освіту", ч.1 ст.25 Закону України „Про загальну
середню освіту", ч.2 ст.18 і ч.1 ст.22 Закону України „Про позашкільну
освіту", а також постанови КМУ від 19.08.2002 р. №122278 „Про реалізацію
окремих положень і норм, передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту",
- виплата допомоги на оздоровлення педагогічним працівникам проводиться в
розмірі 40% місячного посадового окладу (ставки заробітної плати) при наданні
щорічної відпустки.

Як вбачається з
матеріалів справи, саме з цих положень нараховував та виплачував відповідач
позивачці зазначені суми, тобто в розмірі 40% місячного посадового окладу - у
2001 році - 64 грн. при посадовому окладі позивачки 160 грн. та у 2002 році -
73,60 грн. при посадовому окладі позивачки 184 грн. (а.с.24-25).

Між тим, суд на
вказані норми Закону та обставини уваги не звернув і безпідставно стягнув на
користь позивачки з відповідача 203,70 грн. заборгованості матеріальної
допомоги на оздоровлення і відповідної компенсації в сумі 11,16 грн. за
2001-2002 роки, виходячи зі 100% посадового окладу позивачки.

Тому рішення
суду в цій частині, як постановлене з порушенням норм матеріального права,
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. в цій
частині на підставі ст. 98 КЗпП України.

Керуючись
ст.ст.З07,309 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділу освіти Павлоградської міської
ради задовольнити частково.

Рішення
Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2003 року
в частині стягнення з відділу освіти Павлоградської міської ради на користь
ОСОБА_1допомоги на оздоровлення в сумі 203,70 грн. і відповідної компенсації в
сумі 11,16 грн. за 2001-2002 роки скасувати і в цій частині позовних вимог
ОСОБА_1до відділу освіти Павлоградської міської ради відмовити.

В решті
оскаржуємої частини рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу
-відхилити.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом 2 місяців.