Справа №2-367-1/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2007 року
Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
- судді       Кізюн Л. І.

при
секретарі                     Горбаченко
К.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом Комунального підприємства „Київпастранс" в
особі Автобусного парку №8 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  третя особа
ОСОБА_3,  про відшкодування матеріальної
шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,  -

встановив:

Позивач
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди у
розмірі 854,  60 грн. заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Просив також стягнути з відповідача судові
витрати.

Обґрунтовуючи
свої вимоги позивач зазначив,  що 18
січня 2006 року на вул.  Індустріальній у
м.  Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода,  внаслідок якої було пошкоджено
автобус Богдан,  д.н. НОМЕР_1,  який належить йому на праві власності.
Пошкодження заподіяні внаслідок зіткнення з автомобілем ЗІЛ,  д.н. НОМЕР_2,
що належить ОСОБА_1,  яким керував
ОСОБА_2 ДТП сталася з вини останнього.

Відповідно
до висновку спеціаліста матеріальна шкода,
заподіяна позивачу становить 654,  60 грн.,  витрати на послуги експертизи - 200 грн.

Ухвалою
суду в якості співвідповідача по справі було залучено ОСОБА_2.

У
судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги,  також просила стягнути з відповідачів на її
користь судові витрати.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися,  хоча
належним чином були повідомлені про день,
час і місце розгляду справи за останнім відомим суду місцем їх
проживання,  клопотань про відкладення
розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд,
відповідно до  ст.  ст.  77,
224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд
справи на підставі наявних у справі доказів.

Третя
особа ОСОБА_3  в судове засідання не з'явився,  хоча належним чином був повідомлений про
день,  час і місце1 розгляду справи,  клопотань про відкладення розгляду справи до
суду не надходило.

Суд,  заслухавши представника позивача,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено,  що 18 січня 2006 року,  об 11
годині 00 хвилин,  по вул.
Індуфіальній у м.  Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода,  в ході

якої зіткнулися
автобус Богдан,  д.н. НОМЕР_1,  що належить позивачу,  під керуванням ОСОБА_3 ,  та
ЗІЛ,  д.н. НОМЕР_2,  що належить
ОСОБА_1,  яким керував ОСОБА_2

Зазначені      обставини       підтверджуються      даними       матеріалів адміністративної справи.

Згідно з
даними постанови Солом'янського районного суду м.  Києва від 16 лютого 2006
року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення,  передбаченого
ст.  124 КУпАП і притягнуто його
до адміністративної відповідальності.

Відповідно
до даних звіту №251 ТОВ „Експертна компанія „Укравтоекспертиза-Стандарт"
від 06 лютого 2006 року матеріальний збиток,
заподіяний власнику автобуса Богдан,
д.н. НОМЕР_1,  в результаті його
пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді,
становить 654,  60 грн.

Згідно з
даними квитанції (а.с.  7) у зв'язку з ДТП позивач поніс
витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 200 грн.

Відповідно
до  ст.
10 ЦПК
України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно з
вимогами  ст.  1166
ЦК України шкода,  завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою,
яка її завдала.

Відповідно
до  ст. 1192 ЦК України з
урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати
особу,  яка завдала шкоди майну,  відшкодувати її в натурі,  або відшкодувати завдані збитки у повному
обсязі. Розмір збитків,  що підлягають
відшкодуванню потерпілому,  визначаються
відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або
виконання робіт,  необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

Згідно
зі  ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода,  завдана джерелом підвищеної небезпеки,  відшкодовується особою,  яка на відповідній правовій підставі (право
власності,  інше речове право,  договір підряду,  оренди тощо) володіє транспортним
засобом,  механізмом,  іншим об'єктом,  використання,
зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно
до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6
"Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки
розуміється юридична особа або громадянин,
що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі
права власності,  повного господарського
відання,  оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо).

Згідно з
п.3 зазначеної постанови володілець джерела підвищеної небезпеки не відповідає
за шкоду,  заподіяну цим джерелом,  якщо доведе,
що воно вибуло з його володіння внаслідок протиправних дій інших
осіб,  а не з його вини.

Судом
встановлено,  що ДТП сталася з вини
водія ОСОБА_2,  який керував транспортним
засобом,  що належить ОСОБА_1

Враховуючи
викладене,  суд вважає,  що матеріальну шкоду у розмірі 854,
60 грн. (654,  60 грн. + 200 грн.) необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивача.

У позові
до ОСОБА_1 з наведених вище підстав необхідно відмовити.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК
України судові витрати у розмірі 261,  75 грн.,  зокрема,
судовий збір - 51
грн.,  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - ЗО грн.,  на повідомлення відповідача через газету - 180,  75 грн. також підлягають стягненню на
користь позивача з відповідача.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  10,  27,
31,  77,  88,
213,  215,  224 ЦПК України,   ст.
ст.  З,  23,  1166,
1187,  1192 ЦК України,  п.п.3,
4 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року №6 "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди",  -

вирішив:

Позов Комунального підприємства „Київпастранс" в особі Автобусного

парку №8 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,

третя особа ОСОБА_3,  про
відшкодування матеріальної

шкоди,       заподіяної    внаслідок
дорожньо-транспортної
пригоди    -

задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства „Київпастранс" в особі
Автобусного парку №8 854,  60 грн.
матеріальної шкоди та 261,  75 грн.
судових витрат,  а всього - 1116 (одну
тисячу сто шістнадцять) грн. 35 коп.

У позові до
ОСОБА_1 - відмовити.

Заяву
про перегляд судового рішення може бути подано відповідачем до районного суду
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду м.  Києва через районний суд.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
подана у визначений вище строк,  рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.