Справа № 22ц-9028/2007                                        Головуючий 1-ї
інстанції -Тупицький О.М.
- 23                                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

27
грудня 2007 року                                                                                                      м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючої- КондратьєвоїО.М. ,  суддів - Могутової Н.Г.,  Шевченко В.Ю.,  при секретарі - Петрушенко А.О.,  за участю - сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 10 жовтня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,  про відшкодування збитків та моральної
шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою
на рішення Куйбишевського райсуду м.
Донецька від 10 жовтня 2007 року,
яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково: стягнуто у
відшкодування матеріальної шкоди - 6610 грн.,
моральної шкоди - 2000 грн. та судові витрати у сумі 223, 40 грн.,  в решті позову - відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати зазначене рішення в частині
стягнення з нього згаданих сум та ухвалити нове рішення,  яким відмовити позивачці у задоволенні цієї
частини позову,  а в іншій частині -
рішення залишити без змін.

Вважав,  що суд не прийняв до уваги,  що після ДТП водій МАЗа ОСОБА_3 та довірена
особа позивачки ОСОБА_4 залишили автомобіль МАЗ на неохоронюваній території і
тому повинні самі нести відповідальність за зняті з автомобіля колеса. Суд взяв
за основу пояснення тільки цих свідків,
що є зацікавленими особами,  не
врахувавши,  що в силу об'єктивних причин
він не міг зняти з автомобіля МАЗ два основних та запасне колеса. Для
того,  щоб зробити це він повинен
мати,  як мінімум,  балонний ключ від автомобіля МАЗ,  щоб відкрутити гайки-кріплення,  а також домкрат,  щоб підняти вантажний автомобіль та зняти
колеса,  однак виконати дані дії при
допомозі домкрата та балонного ключа від свого легкового автомобіля
„Хонда-Аккорд" він не міг з технічних причин.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи частково
позов ОСОБА_2,  виходив з того,  що судом встановлено,  що відповідач ОСОБА_1 за допомогою свого
батька самовільно зняли з автомобіля МАЗ держзнак НОМЕР_1 два колеса,  потім було виявлена і відсутність запасного
колеса. Таким чином,  внаслідок
протиправних дій відповідача,  ОСОБА_2
заподіяний матеріальний збиток,  який
складається із вартості колес (автошин і дисків) у сумі 6 610 грн. Порушення
ОСОБА_1 законних
прав позивачки призвело до її моральних страждань,  змінило звичайний спосіб життя,  тому суд визнав за необхідне стягнути з
відповідача на користь ОСОБА_2 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Також
на користь позивачки стягнуті судові витрати,
в решті позову відмовлено за недостатністю доказів.

2

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
сторін,  дослідивши матеріали цивільної
справи,  апеляційний суд вважає,  що апеляційну скаргу слід відхилити з
наступних підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України,  суд апеляційної
інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін,  якщо визнає,
що суд 1 -ї інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційним
судом встановлено,  що судом при розгляді
даної справи порушень зазначених норм припущено не було,  тому підстави для скасування рішення
відсутні.

Як
вбачається з матеріалів справи,  26
жовтня 2006 року біля 15 год.,  знаходячись на території складів ПП „ОСОБА_1" за
адресою: АДРЕСА_1,  вантажний автомобіль
МАЗ держзнак НОМЕР_1,  що належить
позивачці ОСОБА_2 та під керуванням водія ОСОБА_3,  виїжджаючи після розвантаження,  зіткнувся з автомобілем „Хонда-Аккорд"
держзнак НОМЕР_2,  що стояв на вказаній
території і належав відповідачу ОСОБА_1

Допитані
в судовому засіданні свідок ОСОБА_5
пояснив,  що як представник ОСОБА_2,  26.10.2006 року приїхав на місце ДТП з метою
урегулювання питання по відшкодуванню шкоди і запропонував ОСОБА_1 частками
сплатити суму за пошкоджений автомобіль. Така пропозиція не влаштувала
відповідача і він пояснив,  що автомобіль
МАЗ не випустить доки шкода не буде сплачена в повному обсязі. В руках ОСОБА_1
утримував колесо від МАЗа,  два інших колеса вже були зняти з цього автомобіля. В той
же день по факту зняття колес
він звернувся до Куйбишевського райвідділу МВС.

Вказані
обставини підтвердили також свідки ОСОБА_6,  ОСОБА_3

З
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с. 7) вбачається,  що Згара 26 жовтня 2006 року звернувся до
Куйбишевського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області з заявою про притягнення
до кримінальної відповідальності володільця автомобіля „Хонда-Аккорд" держзнак
НОМЕР_2,  який зняв колеса з автомобіля МАЗ держзнак НОМЕР_1.

Під час
проведеної за заявою перевірки дільничим інспектором встановлена особа
володільця автомобіля „Хонда"
- ОСОБА_1 Його
автомобілю внаслідок ДТП
26.10.2006 року діями водія автомобіля МАЗ ОСОБА_3 були спричинені технічні
пошкодження. Під час з'ясування питання про відшкодування шкоди,  ОСОБА_1 самовільно став утримувати автомобіль
МАЗ,  не випускаючи його з території
складів,  при цьому в присутності
ОСОБА_5  та працівників міліції,  разом з батьком сняли з автомобіля МАЗ
два колеса.

Вказана

Постанова
про відмову в порушенні кримінальної справи відповідачем ОСОБА_1 не оскаржена.

З
урахуванням викладеного,  Апеляційний суд
вважає,  що суд 1-ї інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про спричинення матеріальної шкоди позивачці ОСОБА_2
внаслідок протиправних дій відповідача.

Розмір
заподіяної шкоди підтверджений належними документами (а.с. 8-9, 47,  97-99) і стягнутий судом в розмірі 6610 грн.
на підставі наданих доказів і вимог
ст.  1167 ЦК України.

Згідно з
вимогами п.3 ч.2  ст.  23 ЦК України,  особа має право на відшкодування моральної
шкоди,  яка полягає у душевних
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

На
підставі вказаних вимог та обставин справи,
які свідчать про те,  що порушення
прав позивачки винними діями відповідача призвели до її душевних страждань,  зміни звичайного способу її життя,  суд 1-ї інстанції,  виходячи з вимог розумності та
справедливості,  вірно задовольнив
позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди лише частково,  стягнувши з відповідача на її користь 2000
грн.

3

Рішення
суду відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для його
скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги про неможливість заподіяння відповідачем матеріальних
збитків позивачці через відсутність технічного обладнання не заслуговують на
увагу,  оскільки ґрунтуються тільки на
припущеннях позивача і не підтверджені обставинами по справі.

Не
заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про відсутність його вини в спричиненні матеріальної
шкоди позивачці,  т.я. відповідачем,  всупереч вимогам  ст.
303 ЦПК України,  суду апеляційної
інстанції не надано будь-яких нових доказів,
неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними
причинами,  а тому у суда апеляційної
інстанції відсутні підстави для переоцінки наявних доказів по справі і постановления нового рішення.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315 ЦПК України,  апеляційний
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Куйбишевського районного суду м.
Донецька від 10 жовтня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути

оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох

місяців.