overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 березня 2007
року                                                    Оболонський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді                                                                           -
Шевчука А.В.,

при
секретарі                                                                                    -
Неголюк Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну
справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,
заінтересована особа - Відділ реєстрації актів цивільного стану Оболонського
районного управління юстиції м. Києва,

встановив:

У березні 2007 року заявниця звернулася до суду із зазначеною заявою. В
прохальній частиш заяви заявниця просить встановити, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
дочкою ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судовому
засіданні заявниця свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час і місце
розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила
слухати заяву без участі її представника; в зв'язку з наведеним та керуючись
ст. 169 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу за відсутності заінтересованої
особи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є
дочкою ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Суд вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи встановив,
що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - є родичами, а саме гр. ОСОБА_2 є матір'ю заявниці.
Встановлення факту родинних відносин необхідно для можливості бути похованою на
цвинтарі біля ОСОБА_2.

Родинні зв'язки підтверджуються копією свідоцтва про
одруження від 26 грудня 1957 року та зміну прізвища заявниці з
"ОСОБА_2" на "ОСОБА_1", копією пенсійного посвідчення
ОСОБА_2., показами свідка.

У суду не має
підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано.

Таким чином суд вважає, що факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_2,
підтверджений.

На підставі ст.
ст.10, 60,213,215,218,234,235,256-259 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана в двадцятиденний строк, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.
Справа 2-о-42/2007
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року                                                                                    смт.Горностаївка

Горностаївський
районний суд Херсонської області в складі:

головуючого
судді              Шиповалової Т.Д.

при секретарі                                Стешенко
О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. в
обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуває в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем з 27
квітня 1996 року.
Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження
та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження. Сімейні стосунки між сторонами не склалися, оскільки вони люди
різних характерів, відповідач ніде не працює, не дбає про матеріальний стан
сім'ї, зловживає спиртними напоями, не приймає участі у вихованні дітей, між
ними постійно виникають сварки та непорозуміння, тому їх сім'я існує формально
та збережена бути не може.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю.

Відповідач в
судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у
встановленому законом порядку, в своїй заяві просить справу розглядати без його
присутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає можливим
розглядати справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі
доказів.

Суд, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та взявши до уваги заяву
відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як спільне життя
подружжя не склалось, між сторонами немає порозуміння, відповідач ніде не
працює, не дбає про матеріальний стан сім'ї, зловживає спиртними напоями, не
приймає участі у вихованні дітей, між ними постійно виникають сварки та
непорозуміння, тому їх сім'я існує формально та збережена бути не може,
подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам
позивачки та їхнім дітям.

Керуючись ст.ст.
105, 110, 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10,
57, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб зареєстрований
Великоблаговіщенською сільською радою Горностаївського району Херсонської
області 27 квітня 1996 року, між
ОСОБА_3та ОСОБА_1актовий запис №
01, розірвати.

При оформленні
розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_2державне мито на користь
держави в сумі 17 грн.
звільнивши від його сплати ОСОБА_1.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Горностаївський
районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів
апеляційної скарги відповідачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК
Копія Справа
№2-1817/2007 Категорія №
року Нахімовський районний суд м. Севастополя у складі: головуючого -судді - Луньової С.І., при секретарі
Сиротенко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у
м. Севастополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-х осіб - ДКП РЕП №11, відділу ПРФО Нахімовського району
у м. Севастополі про визнання таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 3-х осіб
- ДКП РЕП № 11, відділу ПРФО Нахімовського
району у м. Севастополі про визнання відповідача
таким, що втратив право користування житловим приміщенням у АДРЕСА_1, вказує, що відповідач зареєстрований в даної житлової
площі, але з 2001 року не проживає без поважних причин, виїхав зі спірного
житлового приміщення, не вселявся, речей яки
йому належать в квартирі відсутні, сплату за квартиру та комунальні послуги не проводить. Теперішнє місця проживання відповідача їм
Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та
просили їх задовольнити.
Відповідач про день та годину
розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представники 3-х осіб - ДКП РЕП № 11, відділу ПРФО Нахімовського
району у м. Севастополі до суду не прибули.
Суд вирішує справу на підставі
наявних у справі доказів на підставі ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення позивачів, свідка, вивчивши матеріали справи,
вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню за наступними підставами.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є квартиронаймачем АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 оставив спірне житлове приміщення і
з 2001 року у ньому не мешкає, у житло не вселявся, речей, яки йому належать у квартирі немає. Позивач сплачують комунальні послуги,
відповідачем комунальні послуги не оплачуються.
Свідок ОСОБА_5 підтвердила
У відповідно до ст. 71 ЖК України, при відсутності наймача за ним
зберігається житлове приміщення протягом шести місяців,
а при наявності поважних причин цей термін може бути продовжено.
Докази, що були надані суду об'єктивно і певно доказують той факт, що
відповідачу належать достатні правові підстави
щодо проживання на вказаної житлової площі, але він, без поважних причин на неї не мешкає більш шести місяців, не реалізує свого
права на житлову площу.
Таким чином, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими що
підлягають задоволенню у повному обсязі.
С урахуванням вищезазначеного, керуючись ст. 71 ЖК України,
ст. ст. 10, 30, 60, 212, 213, 215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, 3-х осіб - ДКП РЕП № 11, відділу
ПРФО Нахімовського району у м. Севастополі
про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням,
Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у
квартирі 3 у АДРЕСА_1.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд в Нахімовський
районний суд м. Севастополя в порядку і
термін передбачений чинним законодавством.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

7 травня 2007 року                                                                                справа  №
2-2589/07

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Бондаренко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу
за

позовом КП «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1

ОСОБА_2про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

КП «Теплопостачання
міста Одеси» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2про стягнення
заборгованості за спожиті послуги опалення та гарячого водопостачання,
посилаючись на те, що відповідачі є наймачами АДРЕСА_1, що забезпечується
тепловою енергією КП «Теплопостачання міста Одеси». Відповідачі в період з
жовтня 2002 року по
жовтень 2006 року оплату
за спожиті послуги опалення та гарячого водопостачання не проводили, в наслідок
чого утворилась зазначена заборгованість. У зв'язку з тим, що відповідачі в
добровільному порядку заборгованість не погасили, вони змушені звернутися з цим
позовом до суду.

У судовому засіданні
представник КП «Теплопостачання міста Одеси» позовні вимоги, просить суд
стягнути з відповідачів заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 1 290,01 гривень.

Відповідачі в
судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, просять суд стягнути суму
заборгованості з урахуванням строків позовної давності.

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

У судовому засіданні
встановлено, що позивачі є наймачами АДРЕСА_1, що забезпечується тепловою
енергією КП «Теплопостачання міста Одеси».

У порушення Правил
надання населенню послуг по водо-, тепло забезпеченню й водовідводу,
затверджених постановою КМУ від 31.12.1997
року за № 1497, відповідачі
в період з жовтня 2002 року по
жовтень 2006 року оплату
за спожиті послуги опалення та гарячого водопостачання не проводив, в наслідок
чого утворилась заборгованість у сумі 1
290,01 гривень.

У відповідності зі
ст. 256, 257 ГК України,
позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися в суд з вимогами
про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність
установлюється тривалістю в три роки.

Оскільки, на момент
квітня 2004 року сума,
що підлягає стягненню, становить 136,54
гривень, то ця сума повинна бути виключена у зв'язку із закінченням строків
позовної давності, у зв'язку з чим, сума що підлягає стягненню становить 1084,44 гривень.

На підставі
викладеного й керуючись ст. ст. 256,
257, 525, 526 ЦК України, ст. ст. 10, 58, 60, 209,
212, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 228 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги КП «Теплопостачання міста Одеси» - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з
ОСОБА_1 ОСОБА_2на користь КП «Теплопостачання міста Одеси» заборгованість за
спожиті послуги опалення та гарячого водопостачання за період з квітня 2004 року по жовтень 2006 року у сумі 1084,44 гривень.

На рішення суду може
бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його
проголошення та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.
Справа № 2-2671/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 травня 2007 року

Деснянський  районний  суд
міста Чернігова в складі:

головуючого   -    судді    Алексеєвої В.В

при секретарі                                 Коломайко
О.С.

за участі позивачки , відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

встановив:

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу,
мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося,
оскільки з причини психологічної несумісності їхніх характерів в сім"ї
часто відбувались сварки та непорозуміння, з цієї причини вони не проживають
спільно з вересня 2006
року.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала,
наполягає на розірванні шлюбу, заявивши, що
примирення і збереження сім"ї з відповідачем неможливе, оскільки їх
сім"я фактично розпалась.

Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згоден.

Відповідно до ст. ст. 130, 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд у попередньому судовому засіданні за наявності
для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 20
березня 1998 року. Мають одну
неповнолітню дитину -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження.

Як видно з пояснень сторін, спільне життя у них не склалося , з вересня 2006
року сторони припинили сумісне проживання, ведення
спільного господарства та подружні стосунки і поновлювати їх не мають наміру.
Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден.

За таких обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки
його збереження суперечило б інтересам сторін.

Спору щодо місця проживання та утримання дитини, поділу
майна в даний час між сторонами нема.

Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу
позивачка просить покласти на неї.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,
60,130,174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110 ,111,112 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

розірвати шлюб між ОСОБА_2і ОСОБА_1, зареєстрований 20 березня 1998 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради міста Дніпропетровська ,
актовий запис №
152 .

Стягнути з ОСОБА_1при реєстрації розірвання шлюбу в дохід держави державне мито в сумі 17 гривень.

ОСОБА_2від
сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду
Чернігівської області через Деснянський районний суд
міста Чернігова.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-395/2007 p. Рішення
Черкаський районний суд Черкаської області в складі:
судді                                                       Пальонного B.C.
при секретарі                                                                   Ласковій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси
справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення аліментів, -
ОСОБА_1звернулась до суду з позовом доОСОБА_2 про
стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої позовні
вимоги тим, що в період проживання
з відповідачем в незареєстрованому шлюбі народила дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1. Малолітня дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач належної уваги її вихованню
не приділяє, достатню матеріальну допомогу на утримання
ОСОБА_1просить стягнути з відповідача, аліменти на її
користь на утримання дочки в
всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1свої позовні вимоги
підтримала, просить стягнути з
відповідачаОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів).
ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце проведення судового засідання був повідомлений у
встановленому законом порядку.
Зі згоди позивачки суд у відповідності зі ст. 224
ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши позивачку, розглянувши надані сторонами
письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до
В судовому засіданні встановлено, що сторони дійсно перебували в незареєстрованому, на даний час сімейні відносини
сторони не підтримують, сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сторони проживають окремо одне від одного, при цьому
дитина проживає з матір'ю -позивачкою у справі - і перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою
виконкому Степанківської сільської ради.
У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач, який є батьком
неповнолітньої ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов'язаний утримувати її до досягнення дитиною повноліття.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180,183
СК України та ст. ст. 213-215,
ЦПК України, суд ,-
Стягнути з ОСОБА_2, 1973 року народження, мешканцяАДРЕСА_1,
зареєстрованого в ДПІ у Черкаському
районі, як приватного підприємця,
аліменти на користь ОСОБА_1на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,
але не менше ЗО відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи
з 15 лютого 2007 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути зОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 51
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7 грн. 50
Рішення допустити до негайного
виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
на протязі 10 днів
з дня його проголошення, а апеляційна
скарга на рішення протягом 20  днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа
№ 2 -2253/07 Категорія № 34
ІМЕНЕМ      У К P А ї Н И
Нахімовський районний суд міста Севастополя в складі:
судді     Єзерського П.О.
при   секретарі                       Шибкової MM.
розглянувши  у  попередньому
судовому  засіданні   цивільну
справу  за  позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд
пред'явила позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сім'я у
Відповідач з позовом згоден, про що заявив в попередньому
судовому засіданні.
4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом
встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 13.05.1989 року, від життя мають
одну неповнолітню дитину.
суд, подружжя разом не проживають з липня 2005 p., шлюбні
відносини не підтримують, загального господарства не ведуть.
обставинах суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу Осипових
суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, тому їх шлюб підлягає
112 СК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд
між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, зареєстрований, 13.05.1989 р. відділом РАГС
Балаклавського райвиконкому м. Севастополі, актовий запис №  146.
ОСОБА_2 при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу 17 гривень в дохід держави.
ОСОБА_1 від сплати витрат по розірванню шлюбу звільнити.
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Севастополь, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення, у розмірі 7 гривень 50 копійок: (Отримувач
26265115, МФО 824509,
Севастополі, призначення платежу: на ГТЗ розгляду цивільних справ, до
Нахімовського районного суду м. Севастополя).
Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до 06.04.2007 р. до апеляційного суду м.
Севастополя через Нахімовський районний суд м. Севастополя, шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги до апеляційного суду
м. Севастополя через Нахімовський районний суд м. Севастополя, з подачею її
копії до апеляційної інстанції або в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа
№2-1591/2007
Категорія № 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року Нахімовський районний суд м. Севастополя у складі головуючого -суддя - Луньова
С.І., при секретарі Сиротенко Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Севастополі у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, 3-й особи відділу ОГІРФО Нахімовського району у м. Севастополі про усунення
перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, 3-й особи відділу ОГІРФО Нахімовського району у м.
Севастополі про усунення перешкод у користуванні власністю, вказує, що, йому на праві власності належить АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2, колишня дружина його сина, зареєстрована за вказаної адресою. Після розірвання шлюбу і розділу майна
між його сином та його дружиною, за рішенням суду відповідач з державними виконавцями вселялася в будинок, але
відповідач своїх речей не ввезла, і
в будинку не мешкає, не реалізує свого права користуватися житлом, з реєстрації
не знялася, чім чинять перепони у
користуванні та розпорядженні власністю.

Позивач у судовому засіданні підтримав позов, та просив його
задовольнити.

Відповідач
ОСОБА_2 з позовом не згодилася, у заяві вказала, що в будинку не мешкає, але її необхідна
реєстрація за вказаною адресою, просить розглянути справу у її відсутність.

Суд, заслухав
пояснення позивача, представника позивача, вивчив матеріали справи, знаходить
позовні вимоги обгрунтованими та підлягаючими задоволенню за наступними підставами.

У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності АДРЕСА_1, на підставі
договору № 3432 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального жилого будинку на праві приватної власності від 23.09.1960 року.

Відповідач
ОСОБА_2 знаходилася у зареєстрованому шлюбі з сином позивача, який був розірваний.
У зв'язку з неприязними відносинами між колишніми подружжями, відповідач виїхала зі
спірного будинку. Рішенням суду від 17.12.2003 року відповідач була вселена в будинок, але
мешкати не залишилася, речей, яки належать її в будинок не привозила, тривалий
час не
мешкає у будинку, однак з реєстрації не знялася. Думку відповідача, що її
потрібна реєстрація в
будинку, але жити там вона не буде, суд не може прийняти до уваги.

У відповідно до
ст. 48 Закону України «Про власність», власник може вимагати усунення всяких
порушення його права, хоч би ці порушення и не були об'єднані з позбавлення володіння.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача нашли свої підтвердження у
судовому засіданні і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. ст. 386, 391 ЦК України, Законом України «Про власність»,
ст. ст. 10, 60,79, 212,215, 234, 235 ЦПК України, суд,

В И РІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_1, яки чиняться зі сторони ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд м. Севастополя через
Нахімовський районний суд м. Севастополя у
порядку і термін передбачений чинним законодавством.