АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
- 22 ц - 1225                                             Головуючий
року                                                                                          Середа
Суддя-доповідач: Бондаревська С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року червня місяця 05 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого: судді - Бондаревської С. М.
Суддів: Омельченко Л.М. ,
Триголова В.М. ,  при секретарі:
Амеліній М. В. з участю адвокатів ОСОБА_6, ОСОБА_7 позивачів ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відповідача ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3,  ОСОБА_2

на рішення
Автозаводського районного суду Полтавської області від 07 березня 2007 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття його з
реєстрації

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду,  -

ВСТАНОВИЛА:

31 січня
2005 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4  звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про
визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 18
листопада 2004 року недійсним.

04
лютого 2005 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні квартирою 28 будинку № 10 по вулиці 40 років Жовтня в
м.  Кременчуці та зняття його з
реєстрації.

Ухвалою
Автозаводського районного суду м.  Кременчука
від 01 квітня 2005 року вказані позовні заяви були об'єднані в одне
провадження.

Рішенням
Автозаводського районного суду Полтавської області від 07 березня 2007 року
вищезазначений позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4  задоволено.

Ухвалено:
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,  посвідчений приватним нотаріусом
Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_5 від 18.11.2004 року.

Зобов'язати
КП „Кременчуцьке МБТІ" анулювати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме
майно,  виданий 24.11.2004 року за №
5569285 на ім'я ОСОБА_2 на кв. АДРЕСА_1 та внести відповідні зміни до
технічного паспорту виданого 14.04.1999 року на квартиру № АДРЕСА_1,  згідно запису в реєстрову книгу № М-1 за
реєстровим № 45 від 19.04.1999 року.

Зобов'язати
ОСОБА_3 повернути грошові кошти в сумі 59400 грн. ОСОБА_2,  сплачені останнім в рахунок договору
купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1,
посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_5 від 18.11.2004 року та грошові кошти в сумі 616 грн.,  за складання та оформлення договору купівлі
продажу даної квартири.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави держмито в сумі 594 грн. та судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн.

В позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та
зняття ОСОБА_3 та його неповнолітнього сина ОСОБА_4 з реєстрації - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати за надання йому
юридичних послуг в сумі 1000 грн. та судові витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в сумі 30 грн. на користь держави.

З даним
судовим рішенням не погодились відповідач ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2,  оскарживши його в апеляційному порядку.

В
апеляційній скарзі,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального
права,  ОСОБА_3 просив скасувати
оскаржуване ним рішення в частині зобов'язання його повернути грошові кошти в
сумі 59400 грн. ОСОБА_2,  сплачені
останнім в рахунок договору купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1,  посвідченого приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 від 18.11.2004 року та
грошові кошти в сумі 616 грн.,  за
складання та оформлення договору купівлі продажу даної квартири,  а також про стягнення з нього на користь держави
державного мита та судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення. В
іншій частині рішення суду залишити без змін.

ОСОБА_2,  зазначаючи в апеляційній скарзі про те,  що,  на
його думку,  рішення місцевого суду є
необгрунтованим та незаконним і ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального права,  просив скасувати
оскаржуване ним рішення та постановити нове рішення,  яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову
до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 недійсним та
задовольнити його позовні вимоги до ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні вищевказаною квартирою.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  мотиви апеляційних скарги,  приходить до висновку,  що скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягають до
часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно
до п.п.3,  4 ч. 1  ст.
311 ЦПК України,  рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб,  які беруть участь у
справі,  належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання,  а
також суд вирішив питання про права та обов'язки осіб,  які не брали участь у справі.

Судом
встановлено,  що 18 листопада 2004 року
приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_5 був
нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1,  в якій проживав відповідач та його
неповнолітній син ОСОБА_4  Від його імені
та в його інтересах зазначений правочин був вчинений та підписаний
відповідачем   (продавцем)   ОСОБА_3
-   покупцеві   ОСОБА_2
Під   час

нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу вищевказаної квартири,  нотаріусом належним чином не перевірено
належність та достовірність відповідних документів,  що давали б змогу у встановленому законом
порядку нотаріально посвідчити даний договір,
чим були порушені вимоги ч. 6,  7  ст.
49,   ст.  51 Закону України „Про нотаріат" та
пунктів 19,  20,  27,
30,  31,  40 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних
дій нотаріусами України,  затвердженої
наказом Міністерства юстиції України за № 20/5 від 03.03.2004 року. В договорі
купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 на нотаріальному бланку за серійним номером ВВК №
109276 від 18.11.2004 року зазначено інший ідентифікаційний код,  що не належить неповнолітньому ОСОБА_4,  та не відповідає ідентифікаційному коду
вказаної особи,  згідно довідки №
7053/10/29-025 ДСК від 19.09.2006 року за підписом заступника начальника
Кременчуцької ОДПІ Годиною 1.1,  та на
час укладення договору купівлі-продажу кв. АДРЕСА_1 на нотаріальному бланці за
серійним номером ВВК № 109276 від 18.11.2004 року жодній стороні угоди або
нотаріусу не видавалась. Повідомлення про намір вчинити від імені
неповнолітньої дитини правочин за згодою одного з батьків не надсилався
нотаріусом другому із батьків за кошти відповідача або особисто зацікавленою
особою.

Встановивши такі обставини,  місцевий
суд відповідно до  ст.  262 СК України та з урахуванням положень  ст.
ст.  203,  215,
216,  236,  369 ч.5
ст.  656 ЦК дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах його неповнолітнього брата
-ОСОБА_4 до ОСОБА_3 щодо визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним
та з цих підстав задовольнив його позов.

Разом з
тим,  як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_2,  який є покупцем вказаної
квартири не був притягнутий судом до участі за даною справою в якості
відповідача за позовними вимогами ОСОБА_1

Крім
того,  у порушення норм процесуального
права,  суд першої інстанції зобов'язав
вчинити певні дії КП „Кременчуцьке МБТІ",
яке згідно матеріалів справи,  не
було притягнуто судом до участі в справі навіть в якості третьої особи,  у той час як відповідно до  ст.
ст.  214-216 ЦПК України,  рішення в справі може ухвалятися щодо сторін.
Сторонами в цивільному процесі згідно
ст.  30 ЦПК України є позивач і
відповідач.

Враховуючи
твердження відповідача про те,  що він на
момент укладення угоди не був присутнім у нотаріальній конторі приватного
нотаріуса та не підписував договір купівлі-продажу квартири на нотаріальному
бланці за серійним номером ВВК № 109276 від 18.11.2004 року,  місцевий суд не роз'яснив сторонам відповідно
до ч.4  ст. 10 ЦПК України їх права та
обов'язки,  зокрема,  щодо можливості заявления клопотань з
приводу призначення та проведення судово-почеркознавчої експертизи та не
попередив осіб,  які беруть участь у
справі,  про наслідки вчинення або
невчинення цих процесуальних дій.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2,
місцевий суд в порушення положень
ст.  ст.  213,
215 ЦПК України,  не мотивував та
не обґрунтував прийнятого ним рішення в цій частині.

Окрім
того,  згідно матеріалів справи,  не були належним чином повідомлені про час і
місце судового засідання треті особи по справі: приватний нотаріус ОСОБА_5,  орган опіки та піклування Автозаводського райвиконкому
м.  Кременчука,  КГЖЕП „Центральний" та справу розглянуто
за відсутності вказаних осіб та їх представників.

Наведені
порушення судом першої інстанції вимог процесуального права є безумовними
підставами для скасування оскаржуваного судового рішення та направлення справи
на новий розгляд до того ж суду в іншому складі суду.

Враховуючи
викладене,  та,  керуючись
ст.  ст.  303,
307,  311 ч.1 п.п.3,  4,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення
Автозаводського районного суду Полтавської області від 07 березня 2007 року -
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до того ж суду в іншому складі

суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом
подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду України протягом
двох місяців.