АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-7071
Головуючий у 1 -ій інстанції - Демидовська А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду

міста
Києва в складі:

головуючого - судді                          Карпенко С.О.

суддів
Котули Л.Г.,

Поліщук С.В.,

при
секретарі                                      Ярошенко С.В.,

з участю
представника позивача -   ОСОБА_3,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом'янського районного суду міста
Києва від 19 червня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Солом'янського районного суду міста Києва від 19.06.07 року позов ОСОБА_1
задоволено частково.

Стягнуто з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 500 грн., але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,
починаючи з 02.04.07 року і до повноліття дітей.

Рішення суду в
межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з
ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати в розмірі 55 гривень 50 копійок.

В іншій частині
позову відмовлено.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і постановити нове, яким
стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1 000 грн.
Посилається на те, що дохід відповідача судом встановлений не був і сума,
стягнута судом, є недостатньою для утримання двох дітей.

В суді
апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - апеляційну скаргу
підтримала і просила її задовольнити.

Відповідач,
вважаючи рішення суду законним, просив залишити його без змін.

Колегія суддів,
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла
висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що
батьками неповнолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, 11.10.1991 року
народження, є сторони по справі, шлюб між яким розірвано 12.09.02 року.

Після розірвання
шлюбу сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають з матір'ю; з 2006
року відповідач матеріально утримувати дітей не допомагає.

Задовольняючи
частково позов, суд першої інстанції виходив зі стану здоров'я дітей, стану
здоров'я та матеріального становища сторін по справі.

Такі висновки
суду є правильними, враховуючи наступне.

Відповідно до
ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Безспірно
доведено, що відповідач передавав позивачеві кошти на утримання дітей до 2007
року.

Частина третя
ст. 181 СК України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій
сумі.

При цьому суд,
визначаючи розмір аліментів, за правилами ст.182 СК України врахував стан
здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів і позивача та інші обставини, що мають істотне значення, і
правильно частково задовольнив вимоги позивача, стягнувши на її користь 500
грн. на утримання дітей.

Посилання
апелянта на те, що судом не був встановлений розмір доходу відповідача, не є
підставою для скасування чи зміни рішення.

Суд розглядає
справу на підставі доказів сторін, які мають рівні права щодо подання доказів,
їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Обов'язок
доказування обставин, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, виключно покладений на останню. Доказів, які б підтверджували
спроможність відповідача надавати аліменти у розмірі, про який просить позивач,
останньою не доведено і про наявність таких доказів не вказано.

Слід також
враховувати, що позивачем на підтвердження стану здоров'я дочки ОСОБА_4 надані
медичні документи, видані у 2002 році (а.с.7, 8) та фотографії, що відповідають
вказаному періоду (а.с.9).

Однак станом на
2002 рік сторони спору перебували у шлюбі, після розірвання якого відповідач до
2006 року включно надавав кошти на утримання дітей добровільно.

За таких обставин
колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та
обґрунтованим, постановленим з додержанням норм матеріального та процесуального
права, висновки якого доводами апеляційної скарги не спростовані, тому підстав
для скасування такого рішення немає.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду міста Києва від 19 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили до Верховного
Суду України шляхом подання до цього суду касаційної скарги.