Справа № 22-2250                                                          Головуючий
2007 р.                                                                       Мухін
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01
серпня 2007 року                                                                                     м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Полякова
О.З.

Суддів :                 Онищенка Е.А.

Глазкової
О.Г. При секретарі:    Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1

на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від
«16» квітня 2007 року по

справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення
перешкод у користуванні жилою площею, зустрічному позову

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, виконавчого

комітету Запорізької міської ради про визнання обмінного
ордеру не дійсним, зняття з

реєстрації та виселення, 3-і особи відділ громадянства,
імміграції та реєстрації фізичних

осіб Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій
області, орган опіки та піклування

Жовтневої районної державної адміністрації, КП
"ВРЕЖО №2" Жовтневого району м.

Запоріжжя, -'"

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2004 року ОСОБА_2, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, 3-тя особа: відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб
Жовтневого РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області, КП ВРЕЖО №2 про усунення
перешкод у користуванні житлом.

У позові зазначала, що в 1999 році вона здійснила обмін
своєї квартири АДРЕСА_1 на квартиру АДРЕСА_2, де мешкають відповідачі. З
15.04.1999 року ОСОБА_2 зареєстрована АДРЕСА_2 та з цього ж часу відповідачі не
проживали в цій квартирі.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від
04.08.2004 року позовні вимоги задоволено.

2004
року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2005 року задоволена, рішення
першої інстанції скасовано та справу направлено на новий розгляд.

2005
року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до
ОСОБА_2, виконавчого комітету Запорізької міської ради про визнання обмінного
ордеру не дійсним, зняття з реєстрації та виселення, 3-і особи відділ
громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ЗМУ УМВС
України у Запорізькій області, орган опіки та піклування Жовтневої районної
державної адміністрації, КП "ВРЕЖО №2" Жовтневого району м.
Запоріжжя.

В позові зазначила, що вона не здійснювала обмін квартирами з ОСОБА_2, а
лише купила у неї квартиру, яка розташована АДРЕСА_1.

З урахуванням подальшого уточнення позовних вимог просила суд, визнати
недійсним обмінний ордер № 128 від 19.03.1999 року, виданний на ім'я ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_2. Виселити з квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 та її неповнолітнього
сина ОСОБА_3. Відділ
громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РО ЗГ УМВД
України в Запорпрізькій області, Житлово експлуатаційне управління №2
Комунального підприємства "ПРЕЖО №2" м. Запоріжжя зняти з реєстрації.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16 квітня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1
відмовлено.

Усунено перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_2, зобов'язавши відділ
громадянства , імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого РВ ЗМУ УМВС
України у Запорізькій області зняти ОСОБА_1,ОСОБА_3 з реєстрації АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить
рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволені позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити, зустрічний позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, учасників процесу .дослідивши обставини справи та
доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає ,що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи Протоколом №10 від 19.04.1999 року
засідання комісії по обміну житлової площі Бюро обміну житлової площі
Запорізького міськвиконкбму здійснено обмін ОСОБА_1 шеприватизованої
однокімнатної квартири АДРЕСА_2 на належну на праві власності ОСОБА_2
однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Про намір здійснення такого обміну свідчать особисті заяви ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 до Бюро обміну.т. 1а. с
18-19\

Позиція ОСОБА_1 про те ,що вона не бажала мінятися квартирами ,а тільки
придбала квартиру по вул. Кремлівській в м. Запоріжжі спростовуються
матеріалами справи.

КвартираАДРЕСА_1 була придбана ОСОБА_2 16.12.1998 року
тільки для можливості проведення обміну/На квартиру АДРЕСА_2 ,яка на той час була
не приватизованою .Договір купівлі - продажу квартири по вул. Кремлівський від
02.04.1999 року було засвідчено приватним нотаріусом в Бюро обміну житлової
площі Запорізького міськвиконкому ,як пояснила ОСОБА_2 ніяких грошей від
ОСОБА_1 вона не отримувала але також не має наміру визнавати цю угоду недійсною
з цих підстав, так як це була невід"ємна складова обміну не приватизованої
квартири на квартиру яка є власністю громадянина.

Підтвердженням реальності обміну квартир, є особистий запис ОСОБА_1 від
02.04.1999 року про те ,що вона з обміном згідна, претензій не маєт.1а.с.18 ,
а її пояснення в суді про те, що вона підписувала чистий папір є недоречними.

Наявність дійсного обміну квартир та факту того ,що з 1999 року ОСОБА_1 не
мала відношення до квартири АДРЕСА_2, підтверджується тим, що акт перевірки
газової апаратури цієї квартири 10.07.1999 року було складено в присутності
ОСОБА_2, переобладнання квартири у 2003 році було зроблено ОСОБА_2, і згідно
квитанцій 2002-2004 року оплата за квартири та комунальні послуги вносилася
ОСОБА_2

Тому на думку судової колегії, районний вірно послався на вимоги ч.2 ст.
107 ЖК України що в разі вибуття наймача та ч.1енів його сім'ї на постійне
місце проживання в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір
найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Крім цього ,колегія суддів вважає, що з урахуванням того, що ОСОБА_1
продовжує з 1999 року вважати себе наймачем квартири АДРЕСА_2, однак витрат на
утримання цієї квартири з цього часу не несла, в неї не проживає, звернулася до
суду з позовом про визнання недійсним обмінного ордеру лише у 2005 році, суд
першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску
строку звернення д суду і застосовував вимоги ст. 257 ЦК України.

На підставі вищенаведеного судова колегія вважає, що рішення суду першої
інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи і тому підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.
ст.307,308,317     ЦПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16
квітня 2007 року по цій справі - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.