Справа
№
Рішення

Іменем    України

24 травня 2007 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді                                                                           Заболотного В.М.,

при секретарі                                                                              Ставенко Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відкритого акціонерного товариства „Херсонський бавовняний комбінат" про стягнення оплати часу простою, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона працює у відповідача з 1975 р. Протягом останніх десяти
років на підприємстві мали місце простої. Відповідач не
провів оплату часу, простою позивачу на суму 2236 грн. У зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду з вказаним
позовом. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь оплату часу простою
у сумі 2236 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник зменшили заявлені позовні вимоги, з підстав, вказаних в позовній заяві, просили суд
позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь
позивачки оплату часу простою у сумі 428 грн. 31 коп..

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному
обсязі.

Заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 34 КЗпП України, простій - це призупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов,
необхідних для виконання роботи, невідворотною
силою, або іншими обставинами, під простоєм розуміється вимушене призупинення
роботи. Таким чином відпустку з ініціативи адміністрації, як вказав представник відповідача, слід вважати простоєм.
Згідно ст. 113 КЗпП України час простою не
з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду на момент простою. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про
оплату праці" норми оплати праці за час простою, який
мав місце не з вини працівника встановлюються Кодексом законів про працю України, норми і гарантії в оплаті праці,
передбачені частиною першою статті 12 та
Кодексом законів про працю України є мінімальними державними
гарантіями.

Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 02.07.1973р.. На підприємстві мали місце
простої з 2003 року. Простої на ВАТ „Херсонський
бавовняний комбінат" виникали не з вини працівників і тому суд приходить до висновку, що оплата часу простою позивачу повинна здійснюватися в розмірі 2/3 тарифної ставки (окладу)
встановленого працівникові на час виникнення простою. Окрім
цього, позивачу надавалась відпустка з ініціативи
адміністрації з частковим збереженням заробітної плати, що підтверджується довідкою № 18-25-18-51 від 11.05.2007
року. На підставі наказу генерального директора виробничого
об'єднання Саковича П.В. від 06.09.1996 року №193 директорам фабрик, керівникам структурних підрозділів, головному
бухгалтеру наказано було відмітку в табелях
працівників при неповному робочому тижні (код оплати 13) провадити АІ (оплата тарифної ставки, діючої на 01.02.1996р.),
тобто за час простою з виробничих причин за 2003-2006 роки,
працівникам не зайнятим працею, надавались відпустки з
ініціативи адміністрації, а оплата провадилась згідно вище зазначеного наказу
№193 від 06.09.1996 року. ОСОБА_1., згідно копії її трудової книжки, працювала
у відповідача з 02.07.1973 року на посаді електромантера 5-го разряд, і її тарифна ставка з 01.06.2003
року по 01.07.2003 року складала 1,26 копійки на
годину, з 01.09.2003 року - 1,5 копійок на годину. Таким чином, суд вважає можливим обчислити нарахування позивачу за час
простою, із розрахунку 2/3 тарифної ставки
ОСОБА_1, яка діяла на той час

Нарахування, не
оплачені відповідачем, як час простою будуть вираховуватись
за формулою: {кількість робочих годин за добу) * (розмір тарифної ставки у гривнях) * (кількість днів простою) *
(2/3) - (сума, яку отримав позивач
за відповідний період простою у якості оплати відпустки з ініціативи адміністрації):

Таким чином, на підставі довідок з розрахунками, які були наданні суду, за час простою не з вини працівника за період з червня 2003
року по листопад 2006 року з відповідача на користь ОСОБА_1, суд вважає за
необхідне стягнути

2

суму, в розмірі 428 грн. 31 коп.
Оскільки справляння і сплата податку з громадян є
обов'язком роботодавця та працівника, вище розрахована сума зазначена без утримання прибуткового податку та інших
обов'язкових платежів.

Керуючись се. он. 10, 11, €0, 209, 212-215, 294
ЦПК України, сі. ся. 34, 113 КЗпП України,
Законом України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат» на користь ОСОБА_1 за час простою не з вини працівника за період з червня 2003 року по листопад 2006
року суму в розмірі 428(чотириста двадцять вісім) грн.
31 коп., яка зазначена без утримання прибув ковово подачку іа інших
обов'язкових платежів.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Херсонський бавовняний комбінат»
51 грн. судового збору у доход держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку