Справа №2-170/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30 травня 2007 року                                                                      Кіровський
районний суд м. Кіровограда

в складі головуючого судді - Кабанової В.В.

при секретарі-Липкіній Т.В., Гудзь С.В, Тимців О.П.

розглянувши
у відритому судовому засіданні в М.Кіровограді цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ
майна та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 третя особа яка не
заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_3 про встановлення порядку
користування частиною жилого будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1. за первинним позовом звернулась до суду з позовною заявою
про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 та поділ майна, а саме просить визнати за нею,
ОСОБА_1 право власності на 7/10 жилого будинку з надвірними спорудами, що
розташований АДРЕСА_1, стягнувши з неї компенсацію на користь ОСОБА_2 частку в
спільному майні; визнати за ОСОБА_2право власності на дачний будинок, який
придатний для проживання та розташований в с. Овсяниківка
Кіровоградського району, стягнувши на користь ОСОБА_1. компенсацію за належну
їй частину в спільному майні.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 15 червня 1990 року
між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, до червня 2003 року сторони
проживали однією сім'єю. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні
погляди на життя, між сторонами часто стали виникати суперечки та конфлікти.
Подальше спільне життя та збереження сім'ї позивачка вважає неможливим, шлюбні
відносини між сторонами припинились ще в червня 2003 року.

Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають. В добровільному порядку
відповідач розірвати шлюб відмовляється, що змусило позивачку звернутись до
суду.

Під час шлюбу сторонами, разом з сином позивачки ОСОБА_3, було придбано 7/10
жилого будинку з надвірним спорудами, що розташований АДРЕСА_1, який є
спільною, сумісною власністю, яку позивачка просить суд розподілити між
подружжям. В зв'язку з неможливістю проживання в одному приміщенні з
відповідачем та враховуючи, що його частка в спільному майні є незначною,
просить суд відповідно до вимог ст.. 364, 365 ЦК України припинити право
власності відповідача, ОСОБА_2, на частку в сумісній власності та визначити
суму компенсації.

Крім вказаного будинку у спільній сумісній власності у сторін знаходиться
дачний будинок, який придатний до проживання та розташований в с.
Овсяниківка Кіровоградського району, який було побудовано під час шлюбу, але не
введено в експлуатацію. Даний дачний будинок побудовано на земельній ділянці
0,12 га, яка було надана ОСОБА_2 відповідно до рішення № 49 Овсяниківської
сільської ради від 26 грудня 1991 року, який також просить розділити.

Таким чином позивачка ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, який зареєстровано Кіровським районним ЗАГС м. Кіровограда 15 червня
1990 року, актовий запис № 595. Визнати за позивачкою право власності на
придбане, під час шлюбу майно, 7/10 жилого будинку з надвірним спорудами, що
розташований АДРЕСА_1, який є спільною сумісною власністю, стягнувши з позивачки
компенсацію за належну ОСОБА_2 частку в спільному майні, вказаному
домоволодінні. Визнати право власності за ОСОБА_2 права власності на дачний
будинок, який придатний для проживання та розташований в с Овсяниківка
Кіровоградського району, який було побудовано під час шлюбу, але не введено в
експлуатацію, стягнувши з ОСОБА_2 компенсацію за належну позивачці частину в
даному

2

спільному
майні.

Відповідач ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги визнав частково, та звернувся до
суду з зустрічною позовною заявою, про встановлення порядку користування
частиною жилого будинку, а саме виділити йому в користування кімнату площею 9,3
кв.м, ОСОБА_1 кімнату площею 13,9 кв.м, кухню ванну кімнату, коридори,
прибудови, гараж, сарай, вбиральню залишити в загальному користуванні.

Відповідач визнає заявлені позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. В
обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 зазначив, що відповідач ОСОБА_2,
перебуває з ОСОБА_1 в шлюбі, зареєстрованому 15.06.1990 року Кіровським рай
ЗАГС міста Кіровограда. Згідно договору купівлі-продажу від 25.04.1995 року
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 є власниками 7/10 частини жилого будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 355 ЦК України спірна частина будинку, з надвірними
спорудами являється спільною власністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спірна частина будинку, з надвірними
спорудами належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

З моменту придбання спірної частини будинку позивач за зустрічним позовом
разом з відповідачкою, та ОСОБА_3 вселились в будинок, де і проживали до цього
часу. ОСОБА_3 з нами сторонами не проживає в спірній частині будинку, так як
йому на праві власності належить АДРЕСА_1

Спірна частина будинку загальною площею 51,8 кв.м. складається з 2-х
ізольованих кімнат площею 9,3 кв.м. і 13,9 кв.м., кухні площею 9,4 кв.м.,
ванної кімнати площею 4,0 кв.м., коридорів 6,9 кв.м. і 8,3 кв.м.. Житлова площа
частини будинку 23,2 кв.м.. Позивач по зустрічному позову, постійно користуюсь
кімнатою 9,3 кв.м., а відповідачка кімнатою 13,9 кв.м.. Вищевказаний порядок
користування склався з червня 2003 року, за спільною домовленістю. Тому вважає
за можливе закріпити такий порядок користування.

Вимоги позивача за первісним позовом завдають істотної шкоди ОСОБА_2
інтересам співвласника.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 364 ЦК України - компенсація співвласникові може
бути надана лише за його згодою. Позивач категорично не згодний на отримання
матеріальної компенсації вартості частки, в зв'язку з тим що, іншого житла не
має, а розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності.

Відповідно до рішення № 49 Овсяниківської селищної Ради від 26 грудня 1991
року ОСОБА_2 була надана земельна ділянка розміром 0,12 га для будівництва
дачного будинку.

На даний час будівництво дачного будинку не завершено і він не придатний
для проживання. Крім того, дачний будинок самовільною спорудою і не введений в
експлуатацію. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України
якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право
власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. До завершення його
будівництва особа вважається власником матеріалів, які були використані в
процесі цього будівництва. Так як, дачний будинок не введено в експлуатацію, то
право власності на нього, ще не виникло.

Позивач ОСОБА_2 по зустрічній позовній заяві просить виділити йому в
користування кімнату площею 9,3 кв.м., ОСОБА_1 кімнату площею 13,9 кв.м..
Кухню, ванну кімнату, коридори, прибудови, гараж, сараї, вбиральню залишити в
загальному користуванні.

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предметів позову ОСОБА_3
зазначив, що підтримує позовну заву ОСОБА_1. про визнання за нею, ОСОБА_1 право
власності на частину жилого будинку з надвірними спорудами, що розташований в
АДРЕСА_1, стягнувши з неї компенсацію на користь ОСОБА_2 частку в спільному
майні; визнати за ОСОБА_2 право власності на дачний будинок, який придатний для
проживання та розташований в с Овсяниківка Кіровоградського району,
стягнувши на користь ОСОБА_1. компенсацію за належну їй частину в спільному
майні. Та заперечує стосовно позовних вимог ОСОБА_2, оскільки вони фактично
позбавляють його як співласника правом користування належної йому частки
АДРЕСА_1

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_2
представників

3

сторін
дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд
дійшов висновку, про те що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживають разом, але
фактично сім'я розпалась.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1990
року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.6). Разом проживати не
бажають з причин складних взаємовідносин, відновлювати сім'ю не бажають.

Подружжя припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть,
відновлювати відносини не мають наміру.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що подальше спільне
проживання та збереження сім'ї стало неможливим, тому відповідно до ст. 112
Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню.

В судовому засіданні встановлено, та підтверджено сторонами в даних суду
поясненнях, що відповідно до рішення № 49 Овсяниківської селищної Ради від 26
грудня 1991 року ОСОБА_2 була надана земельна ділянка розміром 0,12 га для
будівництва дачного будинку. Сторони в судовому засіданні не заперечили
стосовного того, що будинок придатний для проживачння, але необхідно його
ввести в експлуатацію. Вони підтверджені матеріалами справи, а тому вважаються
судом встановленими.

В судовому засіданні встановлено, що 15.06.1990 року Кіровським райЗАГС
міста Кіровограда між ОСОБА_2 та ОСОБА_1. був укладений шлюб. Згідно договору
купівлі-продажу від 25.04.1995 року ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 є власниками 7/10
частини жилого будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1

Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи №332/3 від 03.10.2006
року 7/10 житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований АДРЕСА_1
складає 23 702,0 грн. Вартість дачного будинку, що розташований в с.
Овсяниківка Кіровоградського району складає 9 917грн., дачний будинок придатний
до проживання за умови завершення внутрішніх оздоблювальних робіт та введення
його в дію. (а.с.32-43).

Відповідно до висновку №73/21 на розгляд суду було запропоновано можливий
варіант порядку користування 7/10 жилого будинку з надвірними спорудами, що
розташований в АДРЕСА_1 з урахуванням встановленого порядку користування та
фактичного проживання двох осіб в спірній частині будинку, а саме при
ідеальному варіанту порядку користування кожному учаснику виділяється житлова
кімната площею -11,60 кв.м.; 1-му учаснику спільної сумісної власності
виділяється житлова кімната літ." 1-4" пл. 9,30 кв.м. у відособлене
користування; 2-му учаснику спільної сумісної власності виділяється житлова
кімната літ."1-5" пл. 13,90 кв.м. у відособлене користування; кухню
площею 9,4 кв.м., ванну кімнату площею 4,0 кв.м., коридори 6,9 кв.м. і 8,3
кв.м. та господарські будівлі залишити в загальному користуванні сторін.

Згідно з нормативними документами, діючими в галузі будівництва на території
України, зважаючи на об'ємно-плануване рішення житлового будинку та технічного
паспорту домоволодіння, надати можливі варіанти порядку користування 7/10
житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований АДРЕСА_1 з
урахуванням кількості спів власників тобто 3-ох осіб технічно неможливо
(а.с.74-77).

Таким чином позовні вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Встановлено, згідно договору купівлі-продажу від 25.04.1995 року ОСОБА_2,
ОСОБА_1, ОСОБА_3 є власниками 7/10 частини жилого будинку з надвірними
спорудами АДРЕСА_1, тобто кожному з спів власників належить 23/100 частини
жилого будинку з надвірними спорудами ( 7/10: 3= 23/100).

В судовому засіданні позивачкою ОСОБА_1. були надані документи якими
підтверджується факт неодноразового виклику ОВС за місцем реєстрації та
проживання сторін в зв"язку з вчиненням ОСОБА_2 сімейних сварок, та
нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1. (а.с.82-88).

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

4

Відповідно до ч.2 ст.71 СК України неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Частиною 4 зазначеної
норми закріплено, що присудження одному з подружжя грошової компенсації замість
його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий
будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім
випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, згідно ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо
частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне
володіння і користування майном є неможливим і таке припинення не завдасть
істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Частиною 2 ст.372 ЦК України визначено, що у разі поділу майна, що є у
спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю
між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена
або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Приймаючи до уваги те, що спірний будинок не підлягає розподілу, позивачка
разом з співвласником ОСОБА_3 має більш значну долю в праві власності на
будинок, проживає в ньому, іншої житлової площі позивачка не має, крім того
спільне сумісне проживання сторін не можливо, що підтверджується матеріалами
справи, суд дійшов до висновку що необхідно припинити право власності ОСОБА_2
на 23/100 частини будинку АДРЕСА_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на
46/100 (23/100+ 23/100 = 46/100) частини будинку АДРЕСА_1, стягнувши з ОСОБА_1
грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 замість його 23/100 частини в спільному
сумісному майні подружжя - 46/100 частини будинку АДРЕСА_1 - 7 900.70 грн.
(23702,0 грн.:3 = 7900,70 грн.). Визнати право власності на дачний будинок,
який придатний для проживання та розташований в с. Овсяниківка Кіровоградського
району за ОСОБА_2, стягнувши з ОСОБА_2 грошову компенсацію на користь ОСОБА_1
замість її 1/2 частини в спільному сумісному майні подружжя - дачного будинку,
який придатний для проживання та розташований в с. Овсяниківка Кіровоградського
району - 4958,50 грн. (9 917грн. :2-4958,50 грн.).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення,
суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові
витрати, тому суд стягує з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1. судові витрати в розмірі
781 грн. (судовий збір 51грн.+ збір на інформаційно технічне забезпечення
30грн. + судові витрати по проведенню експертиз 700 грн. = 781грн.)

Керуючись ст. 71 СК України, ст. 365, 372 ЦК України, ст. 88,
208,213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ
майна задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 15 червня 1990 року
Кіровським райРАГС М.Кіровограда за актовим записом №595.

При реєстрації розірвання шлюбу стягнути на користь держави з ОСОБА_2- 10
гривень судового збору, з ОСОБА_1 - 7 гривень судового збору.

Визнати право власності на 46/100 частини будинку АДРЕСА_1 за ОСОБА_1

Стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 замість його
23/100 частини в спільному сумісному майні подружжя - 46/100 частини будинку
АДРЕСА_1 - 7 900,70 гривень.

Визнати право власності на дачний будинок, який придатний для проживання та
розташований в с. Овсяниківка Кіровоградського району
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 грошову компенсацію на користь ОСОБА_1 замість її 1/2
частини в спільному сумісному майні подружжя - дачного будиноку, який придатний
для проживання та розташований в с. Овсяниківка Кіровоградського районуі -
4958,50 грн..

5

В задоволенні позовних вимог за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1. третя особа ОСОБА_3 про встановлення порядку користування частиною
жилого будинку - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 781 грн.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається протягом
двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження