overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2/2-996 - 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 березня 2007 року          Вишгородський районний суд Київської
області в складі:

головуючого            Купрієнко С.І.

секретаря                 Потапенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вишгороді справу за позовом ОСОБА_1  до
Жукинської сільської ради Вишгородського району Київської області про
визнання права на отримання земельного паю

ВСТАНОВИВ

Позивачка ОСОБА_1. звернулась з
даним позовом в суд посилаючись на те, що відповідачем безпідставно не було включено
його в список на отримання майнового паю її матір ОСОБА_2, яка померла в 2002 році.

В
судовому засіданні   позивачка підтримав
позов і просить його задовольнити. Представник Жукинської сільської ради в
судове засідання не з*явились подавши заяву про розгляд справи в їх
відстуності.

Суд
вислухавши представника позивачки ,
дослідивши письмові докази по справі вважає,що позов обгрунтований і
підлягає задоволенню.

Так в
судовому засіданні встановлено ,
що 10 січня 2002 року року
померла мати позивачки ,
ОСОБА_2, яка пропрацювала в колгоспі ім. Калініна, потім в радгоспі
"Жукинський "
, правоприемником якого було КСП "
Жукинський" , а потім
СТОВ "Жукинське" все своє трудове життя до 1968 року, після чого
звільнилась в зв*язку із виходом на пенсію , але в порушення Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року, та Указу
Президента України №
720/95 від 08.08.1995
року не була включена в число пайовиків КСП" Жукинський", для
отримання земельного паю ,
яке проводилось в 2000
році.

Позивачка
ОСОБА_3, являється
спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2.,
в зв*язку з чим і пред*явила даний позов.

Ці
обставини в судовому засіданні підтверджуються поясненням позивачки , дослідженими в
судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідно
до ст.9 Закону України "
Про колективне сільськогосподарське підприємство" право членів
підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

В
судовому засіданні було доведено,що померла в 2002 році,
в порушення вищезазначеного Закону України "Про колективне сільськогосподарське
підприємство", та вищезазначених Указів Президента України , не була включена
в списки пайовиків для отримання земельного паю, а тому позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.
15,30,62,202 ЦПК
України на підставі ст.9 Закону України "Про сільськогосподарське
підприємство ", Постанови
KM України від 28.02.2001
року № 177, Указу
Президента України №666/94
від 10.11.1994 року, та
Указу Президента України №
720/95 від 08.08.1995
року суд

2

ВИРІШИВ

Позов задовольнити .
Зобов*язати Жукинську сільську Ради Вишгородського району Київської області
включити ОСОБА_2 1911 року
народження до додаткового списку на розпаювання земель колективного
сільськогосподарського підприємства "
Жукинський".

Визнати за
ОСОБА_1 право на успадкування земельної частки( паю) , після померлої 10.01.2002 року її матері ОСОБА_2.

Заява про
апеляційне оскарження може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ (заочне)

10 травня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі

головуючої -
судді                                                   Медвідь
И.О.

при секретарі                                                           Кулієвій
Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що
життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні характери та погляди на
життя, на ґрунті чого виникають сварки в сім'ї.

На протязі
тривалого часу сторони не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства
не ведуть.

Тому просила шлюб розірвати.

В судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач не
з'явився в судове засідання, про день слухання справи повідомлений належним чином,
зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224
ЦПК України.

Суд, вислухавши
позивачку, вивчивши матеріали справи, знаходить позов про розірвання шлюбу
таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено,
що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2002 року.

Від спільного проживання мають сина Дмитра, 2001 року народження.

Як пояснила
позивачка в судовому засіданні, сторони не підтримують шлюбні стосунки, не
ведуть спільного господарства, у відповідача є інша сім'я, з 2004 року вони
проживають окремо, сторони різні люди за характером, на ґрунті чого виникають
сварки позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

За таких
обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя
неможливе, сім'я розпалась остаточно, збереження сім'ї сторін суперечить їх
інтересам, інтересам їх дітей, а також моральним засадам суспільства.

Враховуючи
матеріальний стан сторін, судові витрати суд покладає на відповідача.

Враховуючи
вищевикладене, та керуючись ст. ст.110, 111,
112 СК України, ст.ст. 10,
11, 209, 212,214-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про розірвання шлюбу  у
відділі   актів громадянського стану

2

Києво-Святошинського  районного управління юстиції,  актовий запис №  111 розірвати.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу, стягнути з ОСОБА_2  17
грн. на користь держави, звільнивши від сплати судових витрат ОСОБА_1

На рішення суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження його протягом десяти днів з
дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючого судді                                                                             Медвідь
Н.О.

при секретарі                                                                                     Кулісній
Ю.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом КП
"Управління міським господарством" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП
"Управління міським господарством" звернувся до суду з позовом про
стягнення боргу, посилаючись на те, що відповідачі користуючись комунальними
послугами, наданими позивачем не вносить плату за одержані комунальні послуги
(квартирна плата) та опалення в повному обсязі, внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 4163
грн. 78 коп. яку
позивач просив стягнути.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_1 позов визнала.

Суд вислухавши
сторони, вивчивши матеріали справи позов задовольняє з таких підстав:

Відповідно до
вимог ст.ст. 67,68 ЖК
України ., на
підставі п. 7 "Правил
користування приміщеннями житлових будинків затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, власники
та наймачі квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні
послуги."

Відповідно до п.
2 ст. 10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків зобов'язані брати участь у загальних витратах,
пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території.

Згідно ч. З ст. 820 ЦК України наймач
вносить плату за користування житлом у строк встановлений договором найму
житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений
договором.

2

За останні три
роки по даний час відповідачі не
вносили плату за квартиру в повному обсязі. Внаслідок чого виникла заборгованість, яка
згідно довідки-розрахунку складає 4163
грн. 78 коп. яку
суд стягує з відповідачів.

Згідно ст.  88
ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідачів.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись ст.ст. 67,68
ЖК України, п.п.6, п.1 ст.24 Закону України ""Про
житлово-комунальні послуги", п.7 "Правил користування приміщеннями
житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України" , ст. 820 ЦК України, ст.ст..
10,11,209, 212,214-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1.,
Київська область, с. Соф. Борщагівка, на користь КП "Управління міським
господарством" (р/р 6578
в КРУ КБ "Приватбанк"
МФО 321842 код 34778905)
4163 грн. 78 коп.
боргу солідарно 51 грн. на
користь держави та 30 гр. на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи з ОСОБА_1

На рішення суду
може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення його.

Апеляційна
скарга подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Справа № 2-262/2007року
12 квітня 2007 року                                                          смт.
Томаківка Дніпропетровської області
районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді-Тетеревятникова А.П., при
секретарі -Мартиновій Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, -
Позивачка звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який
було між ними зареєстровано 21
Томаківському районному бюро ЗАГС Томаківського району Дніпропетровської
області, актовий запис №
При вступі в шлюб з відповідачем, позивачка прийняла його прізвище, а
дошлюбне її прізвище ІНФОРМАЦІЯ_1.
Від вказаного шлюбу сторони не
мають неповнолітніх дітей.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили
шлюбні відносини декілька років тому, і з того часу проживають окремо один від
Причиною припинення сумісного сімейного життя стали конфлікти, які мали
місце між сторонами на побутовому грунті.
Несхожість характерів та різні погляди на права та обов'язки подружжя у
шлюбі призвели до неприязних стосунків між ними, при яких сумісне життя та
збереження сім'ї стали неможливими.
Позивачка прийшла до впевненого висновку про те, що сім'я розпалась остаточно,
а тому бажає шлюб з відповідачем розірвати.
шлюбних відносин між сторонами є неприйнятним і неможливим для позивача.
Подальше збереження колишньої сім'ї сторін протирічить не тільки інтересам
позивачки, але і моральним засадам суспільства.
В судовому засіданні позивачка
підтримала свої позовні вимоги.
Відповідач, будучи неодноразово належним чином
повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не з'явився. Про причини
своєї не явки до суду не повідомив. Враховуючи це суд вважає можливим
розглянути справу без присутності відповідача, в заочному порядку, так як у
справі є достатньо доказів для вирішення питання по суті позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, суд вважає доцільним
розірвати шлюб між стронами, так як вони довгий час спільно не проживають,
позивачка на розлученні наполягає, відповідач для спростування позовних вимог
до суду не з'явився.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 15, 60, 212, 213, 224 ЦПК України, ст.
України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 21 жовтня 1972 року в
Томаківському районному бюро ЗАГС Томаківського району Дніпропетровської
області, актовий запис №
Стягнути з ОСОБА_2 при отриманні свідоцтва про розлучення у відділі РАЦСу
державне мито на користь держави в сумі 17
гривень, звільнивши від сплати суми ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії, до
Томаківського районного суду.
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.
Справа №2-192 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7   травня   2007
року.          Машівський   районний
суд   Полтавської   області
у   складі:

головуючого-              судді                                                         ДРОБОТЕНКА
Ю.Б.

при секретарі                                           ТКАЧ
Н.М.

розглянувши на попередньому
судовому засіданні в смт. Машівка справу за позовом ОСОБА_1 до Кошманівської
сільської ради Машівського району про визнання права власності на  нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до Кошманівської сільської ради про визнання права
власності на  нерухоме майно, мотивуючи
свої вимоги наступним:

ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її батько ОСОБА_2,
постійне місце проживання якого було в с. Кошманівка Машівського району
Полтавської області

На день смерті
ОСОБА_2 залишилось майно, що складається з: квартири АДРЕСА_1.

Станом на 1
липня 1990 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були власниками
цієї квартири АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

ОСОБА_2 був сином ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкове майно він фактично прийняв після смерті матері,
але юридично не переоформив. Право власності на цю нерухомість на їх ім'я не
було зареєстровано в органах державної реєстрації. Стара адреса цієї квартири
АДРЕСА_2 , нова адреса: квартира АДРЕСА_1.

Вона, ОСОБА_1,
дочка померлого є спадкоємицею за законом. Пережившої його дружини не має.

В судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4
наполягає на задоволенні позову з підстав, зазначених в позовній заяві, просить
визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 та зобов'язати органи
державної реєстрації зареєструвати нерухомість на її ім'я.

Представник
відповідача Кошманівської сільської ради та представник Машівської державної
нотаріальної контори в судове засідання не з'явилися, але направили заяви, в
яких не заперечують проти задоволення позову.

Вислухавши позивача,
дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява
підлягає задоволенню за наступних підстав:

Згідно ст. 12
Закону України "Про власність" та ст. 328 ЦК України -
громадянин набуває права власності на підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із
закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як видно з
свідоцтва про народження НОМЕР_1 ( а.с. 14) ОСОБА_1 дійсно є донькою ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і
відповідно до ст. 1261 ЦК
України, вона є спадкоємицею першої черги за законом після померлого
батька.. Інших спадкоємців не має.

2

На підставі викладеного керуючись ст. 12 Закону України "Про
власність", ст.ст. 328, 1261 ЦК
України ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області на
протязі 20 діб після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа 2-175 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року.  Машівський районний суд
Полтавської області у складі:

головуючого
судді                                                  Ряднини
В.М,

при секретарі                                        Дузенко
С.А.

розглянувши на попередньому судовому засіданні в смт.
Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, Машівського територіального органу служби громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб МВС України про зняття з реєстрації (прописки), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з позовною заявою про зняття з реєстрації (прописки),
мотивуючи свої вимоги наступним:

ОСОБА_2 проживає
АДРЕСА_1, крім неї проживає позивач - її дочка, а також приписані, але не
проживають ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Відповідачі
мають свої сім'ї та проживають за іншими адресами, в інших будинках с Кошманівка.
ОСОБА_3 не проживає по місцю прописки з 17 жовтня 1996 року, а ОСОБА_4 з травня
2001 року. На неодноразові вимоги виписатися з будинку вони не реагують та не
бажають знятися з реєстрації. Дії відповідачів є неправомірними, позивач не
може оформити субсидію.

В судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги та наполягає на їх
задоволенні.

Відповідачі
ОСОБА_4. та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися, хоча їм завчасно було
повідомлено про день, час та місце слухання справи судовою повісткою.

Представник
відповідача ОСОБА_5 по справі пояснила, що проти задоволення позову не
заперечую. ОСОБА_2 має право як власник будинку вимагати зняття з реєстрації
громадян, які не проживають в її будинку та порушують виключне право власника
на володіння та користування своїм житлом.

Вислухавши
сторони та вивчивши матеріали справи (витяг з паспорта ОСОБА_2, витяг з
паспорту ОСОБА_1, довідку про прописку громадян в будинку ОСОБА_2), суд
приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

На підставі
вищевикладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 212, 213, 215, 218 ЦПК, ст. 48 ЗУ «Про власність», суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Машівського територіального органу
служби громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України про
зняття з реєстрації (прописки) -задовольнити.

Зобов'язати
Машівський територіальний орган (підрозділ) служби громадянства, імміграції та
реєстрації фізичних осіб МВС України зняти з реєстрації (прописку (громадян):

1)     ОСОБА_3, 1940 року народження,
мешканця будинку АДРЕСА_2

2)   ОСОБА_4,  1971 року народження, мешканця будинку
АДРЕСА_3

за адресою АДРЕСА_1 по місцю проживання власника будинку
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст. 295 ЦПК України.
Справа
№2-о-316
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«19» квітня 2007 року    Мелітопольський міськрайонний суд у складі:

головуючого судді Урупа И.В., при
секретарі:   Головіній І.О.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні справу за позовам ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що
подружнє життя не склалось і збереження його неможливо, тому що в родині
відсутнє взаєморозуміння, в разі чого виникають суперечки, сварки.

Відповідач позов
визнав, згоден на розірвання шлюбу.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130
ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку
встановленому ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що
позов належить задоволенню повністю.

Сторони перебувають у шлюбі з 18.08.1990
року, зареєстрованому сільською радою Якимівського району Запорізької
області, актовий запис №
14.

Сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження.

Сторони
припинили шлюбні відносини, тому, що в родині відсутнє взаєморозуміння,   в разі чого виникають суперечки, сварки.

Шлюбні відносини
сторони відновлювати намірів не мають.

При таких обставинах, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження
шлюбу не можливо, та суперечить інтересам сторін,

Суперечок про
розподіл майна і виховання дітей сторони не мають.

Витрати, пов'язані з видачею свідоцтва про розірвання шлюбу, слід покласти
на відповідача.

Керуючись ст.ст.
104,105,110,112 СК
України, ст.ст. 10,60,212,214,215,218,130,174
ЦПК

України,

ВИРІШИВ:

Шлюб між,ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4року
народження, зареєстрований 18.08.1990
року сільською радою Якимівського району Запорізької області, актовий запис
№ 14 розірвати.

Стягнути з і ОСОБА_2, при реєстрації розірвання шлюбу
держмито на користь держави 17
грн. ОСОБА_1. від витрат звільнити.

Рішення
може бути оскаржене в    апеляційний суд
Запорізької області  через

Мелітопольський
міськрайонний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в десятиденний строк
без попереднього подання заяви, про апеляційне оскарження.

В разі неподання заяви про апеляційне оскарження рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДЬЯ:
УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 березня 2007 року                                                                                                    м.
Вінниця

Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних   справах   апеляційного   суду Вінницької області в складі:

Головуючої:
Якути О.І.

Суддів:
Міхасішина І.В., Щолокової О.В.

При
секретарі: Петровській С.В.

За
участю: сторін, представника відповідачки

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці
справу за апеляційною скаргою представника відповідачки ОСОБА_3на рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.01.2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2, ПП «Юта - Сервіс» про стягнення коштів ,-

встановила:

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від
16.01.2007 року вищезазначений позов задоволено частково. Вирішено стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивачки аванс в сумі 2525грн., судовий збір - 51грн.,
витрати на ІТЗ - 30грн.. В частині задоволення позовних вимог до ПП«Юта -
Сервіс» -відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідачки просить
рішення суду скасувати як незаконне, постановлене з порушенням норм матеріального
права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.09.2006 р. міжОСОБА_1. та
ОСОБА_2. за участю третьої сторони ПП «Юта - Сервіс» було укладено угоду
відповідно до умов якої, відповідачка, зобов'язувалась у 10-денний строк
продати належну їй квартируАДРЕСА_1

Справа № 22 - 731 -
2007 р:    Категорія: 12      Рішення постановлено під головуванням Грабика В.В.

Доповідач:
Якута О.І.

2

за суму
еквівалентну 37000 доларів США.
В цей же день відповідачка отримала від ОСОБА_1 аванс у сумі 500 доларів США, що еквівалентно
2525 грн.

Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що
видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором
платежів, на підтвердження виконання зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

У визначений сторонами строк відповідачка вімовилась від
виконання угоди, продавши належну їй квартиру іншій особі.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про задоволення позову, зобов'язавши ОСОБА_2. повернутиОСОБА_1 аванс в
сумі 2525грн..

Рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з
додержанням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідачки
ОСОБА_3відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16
січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може
бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.