Справа №2-2159/07 РІШЕННЯ
року Шевченківський районний суд м.
головуючого                                                                                     судді Щасливої О.В.,
при секретарі                                                                                                           Морозової В.М.,
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про
визнання права власності в порядку спадкування,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права
власності в порядку спадкування на об'єкт нерухомості.
В судовому засіданні в обгрунтування своїх вимог представник позивача пояснила, що будинок АДРЕСА_1 належав батькові позивача ОСОБА_2, смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того, на земельній ділянці під будинком
спадкодавець побудував самочинні споруди, а саме: сарай під літ. „Ж", вбиральню під літ. „З", вбиральню
під літ. „К", сарай під літ. „О", вольєр під літ. „Н". Позивач, який на момент смерті померлого
був його єдиним спадкоємцем за законом
першої черги, хоча й не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте вчинив дії щодо
фактичного управління та володіння спадковим
майном, так як з моменту смерті батька постійно мешкає в спірному будинку, ремонтує його приміщення, несе видатки по сплаті
комунальних платежів. Оскільки у спадкодавця
інших спадкоємців немає, просить визнати за ним право власності на зазначений будинок, а також на самочинні споруди на
земельній ділянці під будинком.
Представник відповідача до суду не з'явився. Подав
письмове звернення, в якому заявляє про визнання позову та просить розглядати
справу в його відсутність.
За згаданих обставин суд вважає можливим вирішення спору
у відсутність представника Запорізької міської ради, на підставі наданих
доказів про права та взаємовідносини сторін.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові
докази, суд знаходить позов обґрунтованим і
таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.
Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на
момент виникнення спірних
правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Із наданих суду копій свідоцтв про акти цивільного стану
випливає, що смерть ОСОБА_2
сталася ІНФОРМАЦІЯ_1,
позивач є його сином, згідно інформації нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 спадкоємці з заявами не
Право власності ОСОБА_2 на спірний будинок
підтверджується відомостями в технічному
паспорті на будинок, на факт постійного проживання позивача в спадковому будинку вказує довідка з місця помешкання, а також
його реєстрація за вказаною адресою.
Перелічені докази в сукупності підтверджують
обґрунтованість позову та дають суду
всі підстави для його задоволення і визнання права власності в порядку
Визнаючи за позивачем право власності в порядку
спадкування на будинок, суд знаходить
можливим визнати і право власності на самочинні споруди, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної
ділянки суд може
право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.
Схема розташування самочинних будівель на земельній
ділянці в технічному паспорті на
домоволодіння вказує на відсутність порушень будь-чиїх прав та інтересів, тому суд вважає за необхідне задовольнити позов і в цій частині.
Керуючись ст. ст. 549 ЦК України (в редакції 1963
ЦК України, ст. ст.10,
59, 60,212-215,292,294 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на будинок АДРЕСА_1.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно побудовані сарай під літ. „Ж", вбиральню під
літ. „З", вбиральню під літ. „К", сарай під літ. „О", вольєр під літ. „Н", розташовані на
земельній ділянці за адресою: м. Запоріжжя, вул. Горна, 32-А.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області шляхом подачі
в суд першої інстанції заяви про оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання апеляційної скарги впродовж терміну, встановленого для подання заяви
про апеляційне оскарження.