Справа № 2-300/2007
24 травня 2007 року                                                                                     м.
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді
Геєць Ю.В., при секретарі Зеленюк Ю.С., розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа приватний нотаріус ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири,
У жовтні 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, що був уточнений
та доповнений в процесі розгляду справи, до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.
У позові зазначила, що до червня 2005 року їй на праві приватної власності
належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право власності
на житло № 1495, виданого Запорізьким державним заводом феросплавів 10.03.1995
На початку червня 2005 року з нею познайомилися дві жінки, які назвалися
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, попросилися до неї у кімнату на декілька днів. Протягом
днів у які проживали ці жінки у її квартирі, вона постійно перебувала в млявому
стані і не контролювала свої дії та дії співмешканців. Ці жінки розповіли їй,
що вони продали у Москві кондитерську фабрику та їм повинні надійти гроші, для
отримання цих грошей їм потрібна людина з місцевою реєстрацією і тому вони
попросили її відкрити на своє ім'я, валютний рахунок в Ощадбанку України філії
доларів США. У подальшому ці жінки зловживаючи її довірою та внаслідок обману
повезли її до ЖЕД феросплавного заводу, де у бухгалтера взяли довідку про
відсутність у неї заборгованості за комунальні послуги та технічне
обслуговування. Після цього відвезли її до ОП ЗМБТІ де для підтвердження, як
вони пояснили, факту її проживання у квартирі, заволоділи витягом з реєстру
прав власності на нерухоме майно - належну їй квартиру.
10.06.2005 року коли вона знаходилася на роботі ці жінки з її квартири
викрали технічний паспорт на квартиру, паспорт громадянки України та
ідентифікаційний код, та ці документи здали без її відому приватному нотаріусу
ОСОБА_3, а їй повідомили, що 11.06.2005 року у нотаріуса будуть оформляти
документи на отримання переводу грошей із Москви. При оформленні договору
купівлі-продажу квартири вона помилялася відносно обставин угоди, була навмисно
введена в оману відносно того, що буде продана її квартира, яку вона не
збиралася продавати, оскільки 23.11.1995 року залишила заповіт на цю квартиру
на свого сина та онуку.
Просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 з
підстав передбачених ст.ст. 229, 230 ЦК України,
У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги,
наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позові, просять суд
задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач та її представник позов не визнали. Відповідач вважає себе
добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати про дійсні наміри
позивача у момент укладення договору, оскільки остання при його укладенні у
нотаріуса мала намір
квартиру, оговорювала ціну продажу квартири, та мала намір переїхати в інше
місце проживання разом з племінницею.
Третя особа нотаріус ОСОБА_3, яка посвідчила спірну угоду, пояснила, що в
момент підписання договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 була дієздатною,
розуміла значення своїх дій, вела розмови як з покупцями так і з нею про продаж
своєї квартири, та розповідача про намір купити квартиру у Новомосковську.
Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні
позовних вимог повинно бути відмовлено, з таких підстав.
Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин,
помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним.
Згідно ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину
навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення,
такий правочин визнається судом недійсним.
Судом встановлено, що 11.06.2005 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 було
посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.
Договір укладено між продавцем - ОСОБА_1 та покупцем - ОСОБА_2.
При укладенні зазначеної угоди ОСОБА_1 була власником спірної квартири, про
що надала до нотаріальної контори свідоцтво про право власності на житло №
1495. виданого Запорізьким державним заводом феросплавів 10.03.1995 року, на
Крім того, на підтвердження зазначеного надала до нотаріальної контори
витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7468342, виданий Орендним
підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 08.06.2005
Згідно п. З спірного договору, продаж зазначеної квартири сторони здійснили
за 70 700 грн., які покупець зобов'язався передати продавцю, а продавець,
зобов'язався прийняти їх готівкою після узгодження проекту договору. Цим же
пунктом договору передбачено, що підписання цього договору буде свідчити про
те, що його умови повністю відповідають волевиявленню продавця та покупця, та
про одержання продавцем, повного розрахунку за продану квартиру і відсутність
матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за продану квартиру.
Із пояснень третьої особи - нотаріуса ОСОБА_3. яка посвідчила спірну угоду,
вбачається, що в момент підписання договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1
була дієздатною, розуміла значення своїх дій, надала всі документи необхідні
для посвідчення правочину. знайомилася з договором, відповідала на її питання
щодо продажу квартири, вела розмови з покупцями про продаж своєї квартири, та
розповідана про свій намір купити квартиру у Новомосковську.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, суду пояснила, що її донька
ОСОБА_2 вирішила придбати квартиру, продавцям їх телефон дала знайома її
доньки. Продавці подзвонили та запропонували їм купити спірну квартиру, але
запропонована ціна за квартиру для них була за дорога, тому вони відмовилися.
Через кілька днів подзвонила жінка та запропонувала їм дану квартиру за меншу
суму та домовилися оглянути квартиру. На час огляду квартири господарки дома не
було, жінка, яка показувала квартиру представилася племінницею ОСОБА_1 та
сказала, що хазяйка пішла до ЖНУ за довідками, речі на час огляду квартири були
зібрані. Після цього вони поїхали до ЖЕУ поцікавитися щодо заборгованості по
квартирі, де їм повідомили. що всі довідки надані ОСОБА_1 У нотаріуса ОСОБА_1
була разом з племінницею, була у доброму настрої, розповідала про свого
квартиру та за сусідів, розповідала де у неї погріб, нотаріус оголошувала
договір, ОСОБА_1 його читала, гроші отримала особисто, перерахувала та положила
Згідно довідки Орджонікідзевського РО ЗГУ УМВД України в Запорізькій
області в провадженні ОД Орджонікідзевського РО ЗГУ УМВД України в Запорізькій
області знаходиться кримінальна справа № 3080602 порушена за фактом шахрайства
відносно ОСОБА_1, за ознаками ст. 190 ч. 2 КК України, по справі ведеться
дізнання та проводяться слідчі дії.
Згідно постанов слідчого Орджонікідзевського РО ЗГУ УМВД України в
Запорізькій області від 23.09.2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнані потерпілими
та цивільними позивачами по даній кримінальній справі.
Оцінка і аналіз зазначених вище доказів не дають достатніх підстав для
визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним з підстав передбачених
ст.ст. 229. 230 ЦК України.
Надані в судовому засіданні з боку позивача договір про відкриття фізичній
особі поточного рахунку в іноземній валюті, заповіту складеного ОСОБА_1
23.11.1995 року, пояснення свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 не
являються достатніми підставами для задоволення позову, оскільки спростовуються
фактичними обставинами справи і зазначеними вище доказами.
Покупець ОСОБА_2 являється добросовісним набувачем і
відповідно до ст. 145 ЦК України у неї не може бути витребувана спірна
За таких обставин, суд вважає, що в межах заявлених позовних вимог позивачу
необхідно відмовити у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 203. 215-216, 229-230 ЦК України, ст. ст. 15,
30, 62 ЦПК України, суд.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3
про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири - залишити без
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через
Орджонікідзевський  районний  суд  м.  Запоріжжя.
Заява про  апеляційне  оскарження рішення може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.