АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1467                               Головуючий у 1 інстанції
2007р.                                                        Галущенко
Суддя-доповідач Савченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007р.                                                            м.
Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у
складі:

головуючого: Савченко
О.В.

суддів: Гончара
О.С., Мануйлова Ю.С.

при секретарі: Тахтаул О.М.

за участю адвокатів: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на
рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, треті особи: 5 Запорізька
державна нотаріальна контора, приватний нотаріус ОСОБА_7., ЗРУ ВАТ КБ „Надра",
ЗРУ Державної спеціалізованої установи „Державний фонд сприяння молодіжному
житловому будівництву", про встановлення факту прийняття спадщини,
визнання такою, що прийняла спадщину, про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом та договору купівлі-продажу квартири недійсними, про
визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006 року ОСОБА_5.
звернулася в суд з вказаним позовом.

Вточнивши та
доповнивши його у ході розгляду справи, вказувала на те, що на підставі свідоцтва
про право власності на житло від 1.09.2000
року її бабусі ОСОБА_8. та дядьку ОСОБА_9. належало по /4 частці квартири АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі.
ОСОБА_8. також належали грошові вклади, а ОСОБА_9. - 96 простих іменних
акцій ВТФ „Селена" загальною вартістю 1516 гр. 80
коп. та компенсаційний рахунок.

Після смерті
ОСОБА_8. ІНФОРМАЦІЯ_1
залишену нею спадщину фактично прийняв син померлої ОСОБА_9, однак право
власності на неї не оформлював.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9., який
був рідним братом померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька
позивачки, відкрилася спадщина у вигляді квартири №АДРЕСА_1   у   м.   Запоріжжі,
грошових   вкладів,

2

компенсаційних рахунків та 96 простих іменних
акцій ВТФ „Селена" номінальною вартістю 1516 гр. 80
коп.

Як племінниця
померлого ОСОБА_9., яка на момент відкриття спадщини не була повнолітньою, вона
була єдиною його спадкоємицею другої черги і вважалася такою, що прийняла
спадщину. Однак в оформленні спадкових прав у 5 Запорізькій державній нотаріальній конторі, куди вона
подала заяву про прийняття спадщини 23.06.2005
року, їй було відмовлено з тих підстав, що відповідач по справі ОСОБА_4, як тітка
ОСОБА_9., отже спадкоємиця за законом лише третьої черги, приховала наявність
спадкоємця другої черги і отримала на своє ім"я свідоцтво про право на
спадкове майно після смерті племінника.

В подальшому
квартиру АДРЕСА_1 у м.
Запоріжжі, що входила до складу спадкового майна, ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу від 26.07.2005
року без її відома продала ОСОБА_6.

Посилаючись на
вказані обставини, позивачка просила встановити факт прийняття спадщини
ОСОБА_9. після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_8.; визнати її такою, що прийняла спадщину після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 дядька
ОСОБА_9., визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за
законом № 5-1355 від 17.06.2005 року, видане
ОСОБА_4. на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
у м. Запоріжжі, яка належала ОСОБА_9,
та на 1/2 частину, яка належала ОСОБА_8. на підставі виданого
Шевченківською райдсржадміністрацією свідоцтва НОМЕР_1про право власності на житло; визнати недійсним свідоцтво
про право на спадщину за законом №
5-1357 від 17.06.2005
року, видане ОСОБА_4. на 96
простих іменних акцій ВТФ „Селена" загальною номінальною вартістю 1516 гр. 80 коп., та на
грошові вклади; визнати недійсним договір купівлі - продажу
квартири, укладений між ОСОБА_4. і ОСОБА_6. та нотаріально посвідчений 26.07.2005 року, визнати за
нею право власності та передати у володіння квартиру АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі,
визнати за нею право власності на компенсаційні рахунки, на які були переведені
належні ОСОБА_8. та ОСОБА_9. гроші, а також стягнути з ОСОБА_4. 1440 гр., які
відповідачка отримала від продажу 96
простих іменних акцій ВТФ „Селена".

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2007
року позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Встановлено факт
прийняття спадщини ОСОБА_9. після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8.

Визнано
недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом № 5-1355 від 17.06.2005 року, видане
ОСОБА_4. на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1
в м. Запоріжжі, яка належала ОСОБА_9,
та на 1/2 частину, яка належала ОСОБА_8. на підставі виданого
Шевченківською райдержадміністрацією свідоцтва НОМЕР_1про право власності на житло.

Визнано
недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом № 5-1357 від 17.06.2005 року, видане
ОСОБА_4. на 96 простих
іменних акцій ВАТ ПТФ „Селена" загальною номінальною вартістю 1516 гр. 80 коп., на
грошовий вклад з відповідними відсотками, який зберігався в ТВБВ № 7858/063 м. Запоріжжя, на
компенсаційний рахунок НОМЕР_2,
в тому числі на всі види нарахованої компенсації; на грошовий вклад з
відповідними відсотками, який зберігався в ТВБВ № 7858/063 м. Запоріжжя, рахунки НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, на
компенсаційний рахунок НОМЕР_6,
в тому числі на всі види нарахованої компенсації.

Визнано за
ОСОБА_5, право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті
ОСОБА_9, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнано за
ОСОБА_5. право власності на компенсаційні рахунки НОМЕР_7 та НОМЕР_8 з відповідними грошовими
коштами, які зберігаються

в
ТВБВ № 100001/0197, в порядку спадкування за законом
після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_9.

Стягнуто з
ОСОБА_4. на корить ОСОБА_5. вартість квартири АДРЕСА_1 у м. Запоріжжі в сумі 106050
гр. та вартість 96 простих
іменних акцій ВАТ ВТФ „Селена" в сумі 1440 гр., судові витрати в сумі 8гр. 50 коп., а всього 107498 гр. 50 коп.

Стягнуто з
ОСОБА_4. у доход держави судовий збір у сумі 1091 гр. 68
коп. та 30 гр.
витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_4, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
скасувати та направити справу на новий розгляд.

Заслухавши у
засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до
положень ст. 1262, ч.З
стЛ266 ЦК України
рідні брати та сестри спадкодавця мають право на спадкування за законом у другу
чергу. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Рідні дядько та
тітка спадкодавця згідно ст. 1263
ЦК України право на спадкування за законом мають у третю чергу.

З
матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право

власності
від 1.09.2000 року
ОСОБА_9. та його матері ОСОБА_8. на праві

спільної
сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1

у          м. Запоріжжі(а.с.24, 29). Крім того,
ОСОБА_8. належали грошові вклади на

трьох рахунках та компенсаційний рахунок, а ОСОБА_9.-
компенсаційний рахунок та 96
простих іменних акцій ВТФ ,,Селена"(а.с.26).

Померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8. була
матір"ю ОСОБА_10.(а.с.7)- батька позивачки ОСОБА_5.(а.с.б), який помер ІНФОРМАЦІЯ_3(а.с.9), та
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_9.(а.с.4). У свідоцтві про народження ОСОБА_10. його батьком був
зазначений ОСОБА_11, він же зазначений батьком і ОСОБА_9. У зв"язку із
смертю саме останнього відповідач по справі ОСОБА_4 встановлювала факт родинних відносин з померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11, що
підтверджується рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2005 року(а.с.20).

Таким чином, за
матеріалами справи позивач ОСОБА_5., ІНФОРМАЦІЯ_5, яка на
момент смерті ОСОБА_9. була неповнолітньою, є племінницею спадкодавця, а ОСОБА_4 - його тіткою,
причому вказані факти відповідач ОСОБА_4
у суді першої інстанції не заперечувала.

. Задовольняючи за
зазгачених обставин позовні вимоги ОСОБА_5. частково, суд правильно виходив з
того, що оскільки ОСОБА_5. була племінницею ОСОБА_9., то за правом
представлення вона має підстави для усунення тітки спадкодавця від права
спадкування, враховуючи також, що відповідно до правил ч.4 ст. 1268 ЦК України
неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, якщо вона не
відмовилася від прийняття спадщини.

Судом
встановлено, що від прийняття спадщини після померлого

ОСОБА_9.
позивачка не відмовлялася. Це, зокрема, підтверджується зверненням

ОСОБА_5.
23.06.2005 року до 5 Запорізької
держнотконтори із заявою про

прийняття
спадщини(а.с.28).

При цьому суд
також врахував, що підставами, з яких ОСОБА_5 нотаріальною конторою було
відмовлено у видачі свідоцтва,
зазначалися пропуск

строку
та отримання свідоцтва ОСОБА_4., а не відсутність родинних відносин між
позивачкою та спадкодавцем(а.с.11).

Таким чином,
доводи апеляційної скарги про недоведеність того, що ОСОБА_5. була племінницею
померлого ОСОБА_9., матеріалами справи не підтверджуються, крім того, вони
фактично суперечать іншим наведеним у скарзі ОСОБА_4. доводам.

За наведених
обставин висновок суду щодо визнання недійсними свідоцтв про право власності на
спадщину за законом, отриманих ОСОБА_4. 17.06.2005
року, є обгрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст. 1301 ЦК України.

Між тим, на
момент укладання між ОСОБА_4. та ОСОБА_6.

договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
у            м.

Запоріжжі, яка входила до складу
спадкового майна, свідоцтво про право на неї у порядку спадкування на ім"я
ОСОБА_4. у судовому порядку визнано недійсним не було, отже суд дійшов вірного
висновку, що покупець квартири був добросовісним набувачем. Виходячи з положень
ст. 388 ЦК України,
суд правомірно відмовив ОСОБА_5 у задоволенні її вимог про визнання цієї угоди
недійсною та обґрунтовано присудив на користь позивачки з продавця грошову
компенсацію за продану частину спадщини у складі квартири та 96 простих іменних
акцій.

Наведені ж в
апеляційній скарзі доводи ОСОБА_4. про те, що за життя ОСОБА_9. вона
опікувалась ним, витрачала кошти на його лікування, а ОСОБА_5. з дядьком
взагалі не спілкувалася, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позовні
вимоги про визнання права на спадкування разом із спадкоємицею ОСОБА_5.
ОСОБА_4. в порядку     ст. 118 ЦПК України не
заявлялися.

Інші доводи
апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не
спростовують і підстав для скасування ухваленого по справі рішення не містять.

Керуючись ст.ст. 307,
308, 314, 317 ЦПК України, колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4 - відхилити,
рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 1 березня 2007 року по даній
справі, - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
проте може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з
дня набрання нею законної сили.

Головуючий: