РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

26 квітня
2007року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Щербака А.А., при секретарі
Петрової О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Запорізька міська рада, П'ята державна
нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини, визнання таким,
що не має права на спадщину, визнання права власності, визнання
добросовісним набувачем.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4. Запорізька міська рада, П'ята державна нотаріальна контора про
встановлення факту прийняття спадщини, визнання таким, що не має права на
спадщину, визнання права власності,
визнання добросовісним набувачем.

В позові позивач зазначив, що ОСОБА_5., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. на праві
приватної власності належало 29/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1. 29/100
частин зазначеного будинку належить ОСОБА_3 та 21/50 -ОСОБА_4. Після смерті
ОСОБА_5. єдиним спадкоємцем був ОСОБА_6., який мешкав у зазначеному будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6. було вбито його сином ОСОБА_2. Вироком Шевченківського
районного суду . Запоріжжя
від 29.07.2001р. ОСОБА_2 засуджено по ч. 1
ст. 115 КК
України до 14 років позбавлення
волі. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_6. є позивач, який до нотаріальної
контори не звертався, але на момент смерті постійно проживав разом з ОСОБА_6.
згідно з технічним паспортом домоволодіння 29/100 частин будинку належить
ОСОБА_3, яка є двоюрідною сестрою позивача. З її згоди позивач вселився до
належної їй частини будинку. Більше 10
років ОСОБА_3 не мешкає в будинку, її місце перебування невідоме. Протягом
вказаного часу позивач добросовісно володів і продовжує володіти належною
ОСОБА_3 частиною будинку. Просить встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_6
після смерті ОСОБА_7. Визнати ОСОБА_2 таким, що не має права на спадщину після смерті ОСОБА_6.
Встановити факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_6 та визнати за
ним в порядку спадкування за законом право власності на 29/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1.
Визнати позивача добросовісним набувачем 29/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1,
належних ОСОБА_3. Визнати за позивачем право власності на 29/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1в судовому засіданні пояснив, що він
мешкає за адресою вул.. Автозаводська 16,
152. В спірний будинок він приїздив два -
три рази на тиждень. Після смерті ОСОБА_6, якого було вбито ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 він
доглядав за будинком, робив ремонт, сплачував рахунки по утриманню будинку.
Крім того ОСОБА_3 в 1994році просила його наглядати за належною їй спірною
частиною будинку, що він і робив, тому вважає що набув права власності на
частину будинку, належну ОСОБА_3 позовні вимоги просив задовольнити в повному
обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, на задоволенні позову наполягав.

2

Відповідач ОСОБА_2., який відбуває покарання у Софіївскої
виправної колонії №55, у відповідності до ст. 76 ЦПК України судову повістку та
інші судові документи отримав під розписку, до суду надійшли його письмові
пояснення. Відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив
позивачу в позові відмовити.

ОСОБА_3 до судового засідання не з'явилась, про день, час, місце судового
розгляду повідомлялась належним чином.

Третя особа
ОСОБА_4. проти позову не заперечувала.

Представник Запорізької міської ради в судове засідання не з'явився,
направив до суду заяву у який просить справу розглядати без його участі.

Представник П'ятої державної нотаріальної контори в судове засідання не
з'явився, направив до суду заяву у який просить справу розглядати без його
участі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1доглядав за
житловим будинком, робив ремонт. ОСОБА_3 з 1993 чи з 1994
року в будинку не проживає. Останніх півтора року в будинку ніхто не
проживає, будинок стоїть порожній.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 в спірному будинку
не проживає з 1994 року, та
що вона просила ОСОБА_1 наглядати за її частиною житлового будинку. Пояснила,
що ОСОБА_1в будинку постійно не проживав, але за будинком наглядав. Останні
півтора роки будинок стоїть порожній, у ньому відсутні вікна та двері.

Заслухавши пояснення ,
вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню
не підлягає.

У відповідності до ст. ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270
цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що він постійно проживав за адресою
АДРЕСА_2, а в
спірний будинок АДРЕСА_1 він
приїздів два-три рази на
тиждень. Ці обставини підтверджуються свідченнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, а
також довідками від 06.10.2006р. та 12.03 2007 р. від квартального комітету,
наданими позивачем, у яких вказано що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1в спірному будинку разом
зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6. не проживав. До
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини він також не звертався,
про що свідчить довідка, надана П'ятою нотаріальною конторою м. Запоріжжя.

Ст. 344 ЦК України
передбачає, що особа,  яка  добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Судом встановлено, Що ОСОБА_3 в 1994р. просила позивача наглядати за її
частиною будинку, а сама вже більше 10
років не мешкає в будинку, її місце знаходження позивачу не відомо. Вказані
обставини підтверджуються поясненнями самого позивача, свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, довідкою квартального комітету від 12.03.2007р.

В частині визнання позивача добросовісним набувачем
29/100 частин житлового будинку, належних ОСОБА_3 позовні вимоги позивача
неправомірні з тих підстав, що володіння, яке є необхідним для набуття права
власності на річ за набувальною давністю, має бути добросовісним, тобто
володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю.

3

З пояснень позивача та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 убачається, що ОСОБА_3
просила ОСОБА_1 наглядати за житловим будинком за її відсутності. Таким чином
позивач не заволодів частиною будинку, що належить ОСОБА_3 і не міг цією
частиною будинку володіти, а лише наглядав за нею по проханню власника.

У відповідності до ст. 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі.

Позивачем не надано суду жодного доказу про те, хто є власниками спірного
житлового будинку. Посилання позивача на технічний паспорт, копію якого позивач
надав суду, не може бути взято до уваги, оскільки технічний паспорт на житловий
будинок не є правовстановлюючим документом. Інших доказів того, що ОСОБА_5.,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. на праві приватної власності належало 29/100 частин житлового
будинку АДРЕСА_1, 29/100 частин
зазначеного будинку належить ОСОБА_3 та 21/50
- ОСОБА_4. суду надано не було. Таким чином з наданих позивачем доказів суд
не має можливості встановити, хто саме є власником спірного будинку, на яку
частину житлового будинку відкрилася спадщина.

На
підставі викладеного і керуючись ст. 344,1268,1269
ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 208,209,212,213,215,223,
294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позовних вимогах до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи:
ОСОБА_4, Запорізька міська рада, П'ята державна нотаріальна контора.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.