Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 липня 2007 р.
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого -
судді Дрішлюка А.І.,

секретаря
судового засідання Іскрич В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про  визнання  права власності  в
порядку спадкування за законом та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом -

ВСТАНОВИВ:

В Малиновський
районний суд м. Одеси з позовною заявою про визнання права власності в порядку
спадкування за законом звернувся ОСОБА_1. В обґрунтування заявлених вимог він
зазначив, що він є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 оскільки останні
шість років він проживав разом з померлою та доглядав її, сплачував комунальні
послуги та платежі за користування землею, отже відповідно до ст. 1268 ЦК
України вважає себе таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, спадкоємицею до
майна померлої є її донька ОСОБА_2, яка перешкоджає позивачу отримати спадщину,
оскільки утримує у себе оригінали правовстастановчих документів на
домоволодіння та земельну ділянку. ОСОБА_1 просить суд витребувати в громадянки
ОСОБА_2 правовстановлюючи документи на домоволодіння та земельну ділянку, що
розташовані АДРЕСА_1 та визнати за ним право власності на вищезазначені
домоволодіння та земельну ділянку.

ОСОБА_2 позовні
вимоги не визнала та надала до суду зустрічну позовну заяву, яка була прийнята
до спільного розгляду з первинним позовом, та згідно з якою просила відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1 та визнати за нею право власності в порядку
спадкування за заповітом на вищезазначену земельну ділянку. В зв'язку з
уточненням позовних вимог до участі в розгляді справи було притягнуто Одеську
регіональну філію ДП „Центр державного земельного кадастру при державному
комітеті України по земельним ресурсам", щодо якої позивачка по
зустрічному позову просила суд зобов'язати, її видати їй - ОСОБА_2 - Державний
акт про право власності на земельну ділянку площею 0, 0522 га,АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Позивач
уточнені зустрічні позовні вимоги визнав, про що надав відповідну письмову
заяву та

просив
суд розглядати справу без його участі. Представник іншого відповідача по зустрічному
позову залишив питання про вирішення спору на розсуд суду, проте звернув увагу
на те, що у разі спадкування за заповітом, спадкоємство за законом не
здійснюється.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, а позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до
ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі  права та
обов'язки,  що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено у
судовому засіданні ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності
належало домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1: 1/2 частина на підставі
свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом Сьомої Одеської
державної нотаріальної контори 03.08.1987р. за реєстровим номером № 2-1529; 1/2
частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори 03.08.1987р.
за реєстровим номером № 2-1530, зареєстрованих в КП „ОМБТІ та РОН", номер
запису 878, в книзі 82-89.

На підставі
рішення Одеської міської ради № 4012-ІУ від 21.04.2005 року „Про затвердження
технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в
натурі та передачу у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки, площею 0,
0522 га, АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку і
господарських будівель" ОСОБА_3було передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку, площею 0, 0522 га,АДРЕСА_1, для будівництва та
обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла, про що в Книзі реєстрації зроблено відповідний актовий запис
за № 2973 від 25 лютого 2006 р.

Після її смерті
відкрилась спадщина до якої зокрема увійшли домоволодіння що розташоване
АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0, 0522 га, за цією ж адресою, на якій
воно розташоване.

Відповідно до
заповіту, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної
нотаріальної контори 02 березня 1997 року та зареєстрованого в реєстрі за №
3-516 спадкоємицею зазначеного в заповіті майна є її дочка ОСОБА_2.

Відповідно до
ст. 1223 ЦК України
право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1235 ЦК
України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Позивачка після смерті
ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.11.06 р.
на домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1. В оформленні права власності на
земельну ділянку площею 0, 0522 га, АДРЕСА_1 їй було відмовлено у зв'язку з
тим, що спадкодавець не отримав державного акту на право власності на землю.
Оскільки здійснювалось спадкування за заповітом, спадкоємці за законом не
спадкують. Позивач по первинному позову належить до четвертої черги спадкоємців
за законом, тому в задоволенні його позову необхідно відмовити.

Згідно зі ст. 16
ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів
можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах,
із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Таким чином, суд вважає, що зібрані
по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють
задовольнити зустрічний позов в повному обсязі і визнати за ОСОБА_2 право
власності на земельну ділянку площею 0, 0522 га,АДРЕСА_1.

Згідно зі ст.
217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його
виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в
рішенні.

Керуючись
ст.ст.16, 1223, 1225, 1235 ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 130, 208, 209, 212, 213-215, 217 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити
без задоволення.

Зустрічний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за
заповітом задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0, 0522 га,АДРЕСА_1, для
будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Зобов'язати
Одеську регіональну філію держаного підприємства „Центр держаного земельного
кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам" видати та
зареєструвати на ім'я ОСОБА_2 Державний акт про право власності на земельну
ділянку площею 0, 0522 га,АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого
будинку і господарських будівель.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк зі дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст.295 ЦПК України.