УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої                                    Бідочко
Н.П.,

суддів                                             Пнівчук
О.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря                                       Логажевської
М.Б.

з участю:                                        ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника                                ОСОБА_3,ОСОБА_4,

представника                                ДВС
Тимчука І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ДВС Тисменицького районного управління
юстиції про звільнення майна з-під арешту за апеляційними скаргами ОСОБА_1,
ОСОБА_2 на рішення та окрему ухвалу Тисменицького районного суду від 15 березня
2007 р.,-

встановила:

06.06.2006 р. ОСОБА_3 -звернулась з позовом в суд до
ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ДВС Тисменицького районного управління юстиції про звільнення майна з-під
арешту.

Рішенням Тисменицького районного суду від 15 березня 2007
р. позов задоволено.

Звільнено з-під арешту належне на праві власності ОСОБА_3
майно-заготовку чорнову паркетну черешневу в кількості 19 палет, 33 109 штук,
20,226 куб.м., виключивши його з акту опису й арешту майна від 09 лютого 2005
р.

Судом постановлено окрему ухвалу, в якій звернуто увагу
прокурора Тисменицького району на допущені ОСОБА_2 порушення кримінального
законодавства щодо незаконного відчуження арештованого майна фермерського
господарства "Стара Гута".

На рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що для забезпечення позову про стягнення боргу на майно ОСОБА_2
згідно ухвали Тисменицького районного суду від 02.06.03 р. було накладено
арешт.

Вважає, що відповідач не вправі був відчужувати заготовку
чорнову паркетну, яка перебувала під забороною, чим допустив порушення чинного
законодавства.

Просить
рішення суду змінити, залишити спірне майно у власності ОСОБА_2

В апеляційній скарзі на окрему ухвалу ОСОБА_2 вказує, що
суд постановив її при неповному з"ясуванні обставин справи та з порушенням
норм матеріального і процесуального права.

Суд не врахував того, що паркетна заготовка, яка була
предметом спору, придбана ним після винесення судом ухвали про забезпечення
позову тому, вважає апелянт, він не допустив порушення законодавства при її
відчуженні, а значить в суду не було підстав для постановления окремої ухвали, ваважає апелянт.

Просить
окрему ухвалу суду скасувати.

Справ а № 22-ц-520/2007р.                      Головуючий
у 1 інстанції Струтинський P.P.

Категорія 44                                               Доповідач
Бідочко Н.П.

2

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не
підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 59 Закону України "Про
виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду про визнання права
на майно і звільнення з-під арешту.

Судом встановлегно, що згідно накладних №25 від 19.102004
р. та №3 від 04.02.2005 р. фермерське господарство "Стара Гута"
продало 18,3 куб.м. та 1,926 куб.м, а всього 20,226 куб.м черешневої паркетної
заготовки ОСОБА_3, за яку остання оплатила в касу підприємства відповідно 5490
грн. і 577 грн. 80 коп.

Наведене підтверджується копіями накладних, звітами,
матеріалами аудиторської перевірки (а.с. 6-14, 70-72). Згідно договору
зберігання від 07.02.2005 р. позивачка передала відповідачу на зберігання
вищезазначену фризу паркетну черешневу в кількості 20,226 куб.м.

Посилання апелянтки ОСОБА_1 на те, що черешнева паркетна
заготовка перебуває під арештом згідно ухвали суду від 02.06.2003 р., тому позивачка не
набула на неї права власності є непереконливим.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Тисменицького
районного суду від 02.06.2003 р.,
на яку посилається апелянтка, було задоволено її клопотання про накладення
арешту на майно відповідача і 24.09.2003 р. державним виконавцем ВДВС
Тисменицького району винеснено постанову про накладення арешту на все майно,
належне ФГ "Стара Гута".

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 44 185 грн. позики
задоволено рішенням Тисменицького районного суду від 01.12.2003 p., яке вступило в
законну силу .

На виконання зазначеного рішення державною виконавчою
службою було 09.02.2005 р. проведено опис та накладено арешт на чорнову
черешневу паркетну заготовку в кількості 20,226 куб.м., котра знаходилась в
приміщенні ФГ "Стара Гута".

Враховуючи, що ОСОБА_3 придбала у відповідача 20,226 куб.м.
чорнової паркетної заготовки та провела за неї оплату, суд прийшов до
правильного висновку, що вона є її добросовісним набувачем, а тому визнав
накладений арешт на належне їй майно безпідставним.

Що ж стосується постановленої судом 1 інстанції окремої ухвали,
то вона відповідає вимогам ст. 211 ЦПК України тому, колегія суддів підстав для
задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не знаходить.

Доводи апеляційних скарг правильності висновків суду
першої інстанції не спростовують.

Рішення
суду відповідає вимогам матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Рішення та окрему ухвалу Тисменицького районного суду від
15 березня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
її законної сили.