Справа №2-18/07
РІШЕННЯ

Іменем України

25 січня 2007 року                                                                                       с.
Кегичівка

Кегичівський
районний суд Харківської області

у
складі: головуючого-судді              Рибальченко
Р.І.

при
секретарі                     Гармаш О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Харківського обласного центру служби
крові, третя особа ОСОБА_2, третя особа Головне управління охорони здоров*я
Харківської обласної державної адміністрації про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданих джерелом підвищеної небезпеки внаслідок скоєння
злочину 80100грн.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду із зазначеним позовом.

В позовній заяві позивач вказала, що 26.02.2004
року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) загинув її син
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1р.народження. За даним фактом прокуратурою Кегичівського
району було порушено кримінальну справу, за якою її було визнано потерпілою та
цивільним позивачем. ДТП
сталася з вини водія ОСОБА_2Він керував автомобілем РАФ НОМЕР_1, який належав
на праві власності Харківському обласному центру служби крові і з яким останній
перебував в трудових відносинах. Вина водія ОСОБА_2 в скоєнні ДТП стверджена
постановою Кегичівського районного суду Харківської області від 07.12.2005 року. Він
визнаний винним за ч.2 ст. 286 КК України і звільнений від кримінальної
відповідальності у зв*язку з актом амністії Внаслідок вчинення злочину їй
заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінює в 80000 грн. та матеріальну шкоду в
сумі 100грн. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, спричинених їй
смертю сина. Вона не може передати словами все те горе, що пережила. Син був її
втіхою, надією, помічником та порадником, на якого вона у всьому покладалася.
Вона вже багато років живе без чоловіка, тому сама виховувала сина. Жила
надією, що син буде їй опорою в подальшому житті, але змушена була поховати
його. Моральна шкода завдана їй неправомірними діями водія ОСОБА_2 та внаслідок
дії джерела підвищеної небезпеки, транспортним засобом. Власником транспортного
засобу є відповідач, що підтверджується постановою суду. На день споєння ДТП водій ОСОБА_2
перебував з відповідачем у трудових відносинах. В добровільному порядку їй
моральна шкода не відшкодовується. Тому вона просила стягнути з відповідача на
її користь моральну шкоду 80000грн. та 100
грн. в відшкодування витрат на правову допомогу.

У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, але змінила
розмір моральної шкоди і просила стягнути з Харківського обласного центру
служби крові на її користь 50000
грн. моральної шкоди та 100грн. витрат за правову допомогу. Крім того, в
доповнення своїх вимог вона пояснила, що сама, без чоловіка, виховувала свого
сина ОСОБА_3 з 10 років,
дала йому освіту. З-за смерті сина вона стала знервованою, в неї значно
погіршився стан здоров"я. Вона приймає снодійні лікарські препарати, так
як втратила сон. В неї порушені звичні життєві зв"язки : вона через свій
пригнічений стан не може спілкуватися з друзями, знайомими.

Представники відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 позов визнали
в відшкодування моральної шкоди в сумі 30000
грн. та 100 грн. в
відшкодування витрат на правову допомогу, вказавши, що комунальний заклад
охорони здоров"я Харківський обласний центр служби крові дійсно є
власником джерела підвищеної небезпеки: автомобіля РАФ НОМЕР_1, яким керував
водій ОСОБА_2 Останній на час вчинення ДТП
був у трудових відносинах з їх закладом. ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2,

2

який керував 26.02.2004 року вказаним
автомобілем. Він був визнаний винним у вчиненні злочину за ч.2 ст.286 КК
України , але звільнений від кримінальної відповідальності у зв"язку з
актом амністії. Відповідач є тільки власником джерела підвищеної небезпеки.
Комунальний заклад охорони здоров"я Харківського обласного центру служби
крові фінансується з бюджету області. Вважають, що розмір моральної шкоди
позивачем нічим не підкріплений, а тому є завищеним. З відповідача раніше за
вчинення цієї ДТП стягнуто
в відшкодування моральної шкоди на користь дружини загиблого 50000грн. та на
користь потерпілого ОСОБА_6, який отримав тілесні ушкодження, 25000грн.

Третя особа ОСОБА_2, представник третьої особи Головного управління охорони
здоров*я Харківської обласної державної адміністрації двічі належним чином
повідомлялися про час і місце судового засідання, в судове засідання не
з"являлися, причину неявки суду не повідомили

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників
відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що водій ОСОБА_2 26.02.2004
року керував автомобілем РАФ НОМЕР_1, який
належав на праві власності комунальному закладу охорони здоров"я
Харківський обласний центр служби крові і з яким останній перебував в трудових
відносинах. При цьому він вчинив ДТП, в результаті якої загинув ОСОБА_3 ДТП
сталася з вини водія ОСОБА_2 Його було звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України у
зв*язку з актом амністії (а.с.4,8). ОСОБА_3 був сином позивача.(а.с5). ОСОБА_1
в ході досудового слідства по справі за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч.2 ст.286 КК
України була визнана потерпілою та цивільним позивачем (а.с.6-7).

Суд вважає, що в результаті неправомірних дій водія
ОСОБА_2 позивачу була завдана моральна шкода. Суд прийшов до такого висновку
виходячи з того, що позивачка в результаті злочинних дій водія ОСОБА_2 втратила
рідного сина. Відповідно до ч.2 ст. 1168
ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її
батькам.

Згідно з ч.1 ст. 1172
ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків. 4.2 ст. 1187 ЦК
України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом. Тому суд вважає, що відповідач повинен нести
відповідальність перед позивачем за заподіяну останній моральну шкоду,
враховуючи, що водій ОСОБА_2, від дій якого загинув син позивача, вчинив ДТП
під час виконання ним своїх трудових (службових) обов"язків і моральна
шкода завдана транспортним засобом, тобто джерелом підвищеної небезпеки, яким
володів комунальний заклад охорони здоров"я Харківського обласного центру
служби крові.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди позивачу
суд приймає до уваги всю глибину моральних страждань, які їй довелось пережити
із-за втрати рідного сина, а також тривалість моральних переживань, які можуть
її переслідувати дуже тривалий час. Суд вважає, що на розмір моральної шкоди
впливає і настання негативних змін у житті позивача: погіршення стану
здоров"я, неможливість спілкуватися із-за пригніченого стану психіки з
знайомими, друзями. При цьому суд також враховує, що загинув син позивача
ОСОБА_3 у молодому віці: до 30 років; враховує і вік позивача, якій минуло 50
років і син був її надією на майбутнє.

Разом з тим, при вирішенні питання про задоволення даного
позову суд приймає до уваги, що моральна шкода позивачу заподіяна злочином,
який було вчинено з необережності.

3

Таким
чином суд рахує, що позов про стягнення моральної шкоди слід
задовольнити в сумі сорок тисяч гривень.

Виходячи з викладеного суд вважає, що позивачу слід відмовити в позові про
відшкодування моральних збитків 10000грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь
держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог якщо позивача, на
користь якого ухвалено рішення, звільнено від його сплати, а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Кегичівським районним судом
Харківської області на користь територіального управління державної судової
адміністрації в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,
218 ЦПК України, ст. 1167,1168,1172,1187ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
завданих джерелом підвищеної небезпеки внаслідок вчинення злочину 50100грн.,
задовольнити частково.

Стягнути з комунального закладу охорони здоров"я Харківського
обласного центру служби крові на користь ОСОБА_1 в відшкодування моральної
шкоди сорок тисяч гривень.

Стягнути з комунального закладу охорони здоров"я Харківського
обласного центру служби крові на користь ОСОБА_1 в відшкодування витрат на
правову допомогу сто гривень.

Стягнути з комунального закладу охорони здоров"я Харківського
обласного центру служби крові на користь держави судовий збір дві тисячі
гривень судового збору.

Стягнути з комунального закладу охорони здоров"я Харківського
обласного центру служби крові витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи Кегичівським районним судом Харківської області на користь
територіального управління державної судової адміністрації в Харківській
області одну гривню 50 коп.

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні десяти тисяч моральної
шкоди з комунального закладу охорони здоров"я Харківського обласного
центру служби крові.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом 20-ти днів апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.295 ЦПК України

Рішення віддруковано в нарадчій кімнаті.