Справа № 22-663 2007 p.                                                                1
інстанція Гарбуз О.А.
РІШЕННЯ

Іменем України

28 березня 2007
року                                                Апеляційний
суд Кіровоградської області

судова палата в
цивільних справах у складі;

Головуючого  -                  Черненко
В.В.

Суддів                                  Говорухіна
В.П.

Фомічова СЕ.

При
секретарі -                    Сегал О. П.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Кіровограді цивільну справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2007 року.

Заслухавши доповідача, сторони та їх представників, вивчивши матеріали
справи, колегія суддів судової палати, -

ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_2 та ОСОБА_3звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1та неповнолітнього
ОСОБА_4про визнання їх такими , що втратили право на користування житловим
приміщенням будинком № АДРЕСА_1.. В обгрунтовання своїх вимог позивачі
зазначали, що відповідачі, це їх рідна донька та онук, які тривалий час
проживають в іншому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2, а тому вони
втратили право на користування їх житловим приміщенням.

Рішенням Новоукраїнського районного суду від 22 січня 2007 року позовна
заява ОСОБА_2та ОСОБА_3була задоволена в повному обсязі, Визнано ОСОБА_1та
неповнолітнього ОСОБА_4такими, що втратили право користування житловим
приміщенням, яке знаходиться за адресою м. АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1ставиться питання про
скасування судового рішення від 22 січня 2007 року, так як воно, на її думку,
постановлено з порушенням норм діючого законодавства. Зі змісту позовної заяви
вбачається, що фактично ставилось питання ні про визнання такими, що втратили
право на користування житловим приміщенням, а ставилось питання про скасування
реєстрації відповідачів за вказаною адресою, але таких позовних вимог, в
позовні заяві, не ставиться. Крім того суд користувався житловим
законодавством, якім передбачено втрата права користування житловими
приміщеннями державного чи комунального фонду, а вданому випадку мова йде про
приватне житлове приміщення. Просили суд скасувати вказане рішення суду та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в зв'язку з
їх безпідставністю.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників,
перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та в межах позовних вимог заявлених в суді першої
інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України колегія суддів судової палати
дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так при вирішення питання по дані справі суд першої
інстанції користувався ст. 72 ЖК України, якою передбачено визнання особи
такою, що втратило право користування жилим приміщенням в наслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки, але на дані правовідносини дана норма не
може розповсюджуватись так, як вона регулює правовідносини, що склались під час
користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового
фонду. Позивачі в судовому засіданні апеляційного суду зазначили, що даний
будинок є їх приватною власністю, а тому дані норми права не можуть
розповсюджуватись на них. Правовідносини користування житловими приміщеннями в
будинках приватного житлового фонду регулюється главою 6 ЖК України, яка не
передбачає втрати права користування житловим приміщенням. Відповідачі фактично
не користуються житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою вул.. АДРЕСА_1 м. Новоукраїнка
так, як вони постійно проживають, протягом 9 останніх років, по вул.,
АДРЕСА_2., а тому не має будь яких підстав визнавати їх особами, які втратили
право на користування житловим приміщенням. З пояснень позивачів вбачається, що
вони бажають припинити реєстрацію ОСОБА_1та неповнолітнього ОСОБА_4в будинку по
вул. АДРЕСА_1, але
таких позовних вимог в суді першої інстанції ними не ставилось та дані
обставини не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин судова палата дійшла до висновку, що
рішення Новоукраїнського районного суду від 22 січня 2007 року постановлено з
норм матеріального законодавства, а тому підлягає скасуванню. В даному випадку
підстав задоволення позовних вимог про визнання ОСОБА_1та неповнолітнього
ОСОБА_4таким, що втратили право на користування житловим приміщенням,
домоволодінням по АДРЕСА_1, так, як це не передбачено чинним законодавством, а
інших позовних вимог позивачами в суді першої інстанції не ставилось. Таким
чином колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 209, 303, 307,
309, 314 ЦПК України, апеляційний суд,

ВИРІШИВ;

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської
області від 22 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2та ОСОБА_3скасувати
та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2та ОСОБА_3задоволенні їх
позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю.