Справа № 22ц-889/07                                                           Головуючий
в 1 інстанції Бовчалюк З.А.
- 66                                                                        Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

1
листопада 2007 року                                                                                      м.  Луцьк

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Расевича СІ.,

суддів Свистун
О.В.,  Мудренко Л.І.,

при секретарі
Масляній С. В. з участю представника заявника ОСОБА_4,  заінтересованих
осіб ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  розглянувши у відкритому судовому засіданні
заяву ОСОБА_3 про ви­дачу виконавчого документа на підставі рішення постійно
діючого третейського суду при Волинській торгово-промисловій палаті від 13
липня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про поділ спадкового нерухомого майна,  виділу з нього частки,  визначення порядку кори­стування спадковим
нерухомим майном за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Луцького
міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2007 року,

встановила:

27 липня
2007 року ОСОБА_3  звернулася в суд із заявою,  в якій просила на підставі рішення постійно
діючого третейського суду при Волинській торгово-промисловій палаті від 13
липня 2007 року у справі за її позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2
про поділ спадкового нерухомого майна,
виділу з нього частки,  визначення
порядку користування спадковим нерухомим майном видати виконавчий документ.

Ухвалою
Луцького міськрайонного суду від 22 серпня 2007 року в задоволені за­значеної
заяви відмовлено.

В
поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_3 ,  посилаючись на по­рушення судом норм
процесуального права,  просить ухвалу
суду скасувати і постановити нову ухвалу про задоволення її заяви про видачу
виконавчого документа.

Апеляційну
скаргу слід відхилити виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що до
спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавця ОСОБА_5 входить житловий
будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельна ділянка площею
0, 22 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських
будівель і споруд.

Отже,  встановлено,
що земельна ділянка площею 0, 22 га,
на яку відкрилась спа­дщина,  була
надана спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд,  що
підтверджується Державним актом на право при­ватної власності на землю серії ВЛ
№ 2214,  виданого 3 березня 2003 року
Луцькою місь­кою радою та зареєстрованого за № 4428.

2

Відповідно
до свідоцтв про прийняття спадщини за законом спадкоємці ОСОБА_3 ,  ОСОБА_1 і ОСОБА_2  прийняли
спадщину.

Із Державного
акту про право власності на земельну ділянку,
виданого 27 грудня 2005 року,
вбачається,  що спадкоємці є
власниками 0, 12 га земельної ділянки,
цільове призначення якої - для ведення садівництва. Рішення про зміну
цільового призначення в матеріалах справи відсутнє.

Затверджуючи
мирову угоду,  третейський суд визнав
умову,  згідно якої ОСОБА_3  зобов'язана виготовити документи про зміну цільового
призначення земельної ділян­ки,  яка
виділяється ОСОБА_2 ,  з «для ведення
садівництва» на «для будівництва та обслуговування житлового будинку та
господарських будівель і споруд».

Таким
чином,  визнавши мирову угоду між
сторонами по справі,  третейський суд
вийшов за межі своєї компетенції,
встановленої  ст.  6 Закону України «Про третейські су­ди». Зокрема,  згідно з п. 6 вищезазначеної статті
третейському суду не підвідомчі справи,
однією із сторін в яких є орган державної влади,  орган місцевого самоврядування,  держа­вна установа чи організація,  казенне підприємство.

Оскільки  ст.  20 ЗК України визначено органи,  які вправі встановлювати та змі­нювати
цільове призначення земель,  а це органи
державної влади та органи місцевого са­моврядування на підставі своїх
рішень,  таким чином суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку,  що в
даній справі необхідна участь Луцької міської ради.

Отже,  дана справа не підвідомча третейському суду і
відповідно до п. 2 ч. 6  ст.  56 Закону України «Про третейські суди»
компетентний суд відмовляє в задоволенні про ви­дачу виконавчого документа.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду,  ухвала постановлена відповідно до вимог
чинного законодавства.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312,
315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити,  а ухвалу
Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 серпня 2007 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному поряд­ку
оскарженню не підлягає.