Справа №2-948/08
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

14 серпня 2007 року                                                                                        місто Харків

Червонозаводський районний суд
міста Харкова в складі:

Головуючого судді - Шуліка Ю.В.

При секретарі - Тарасової М.А.

За участю адвокатів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання
договору довічного у тримання та за зустрічним
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення майнових витрат та моральної шкоди,

встановив:

Позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить розірвати договір довічного утримання укладений між нею й
відповідачкою ОСОБА_4, посилаючись на те, що остання через декілька тижнів
після укладення договору стала не належним чином
виконувати свої забов'язання за даним договором, залишала її,
коли їздила до своїх батьків до м. Богодухова, стала відноситись до
неї з неповагою.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_5-племінниця
позивачки, підтримала позовні вимоги ОСОБА_3 та уточнила мотиви позову.
Остання пояснила, що з квітня 2007 року відповідачка
стала залишати позивачку одну на декілька днів, від»їзжаючи до своїх батьків на
вихідні. На думку позивачки, це є неприпустимим, т.к. вона за станом свого здоров»я потребує постійного
догляду. У зв»язку з цим позивачка була вимушена шукати собі людину, яка б
заміняла позивачку під час її
відсутності. Також позивачка вимушена була знайти іншу людину для приготування їжі, оскільки якість їжі, яку
готувала ОСОБА_4 їй стала не подобатись. У квітні 2007 року ОСОБА_4 припинила
виконання своїх обов»яз кув, т.я.
догляд ОСОБА_3 стали надавати інші люди.

2

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що після укладення зазначеного договору, з
6.12.2005 року, почала доглядати за позивачкою,
ініціаторами укладання договору були позивачка та
її чоловік. Після підписання договору вона сумлінно виконувала свої обов'язки: прала, прибирала будинок, купувала
продукти харчування й готовила їжу, купувала та давала позивачці ліки,
турбувалась про неї під час хвороби, мила та повністю обслуговувала позивачку,
т.я. та самостійно це робити не могла. На початку 2007
року племінниця позивачки ОСОБА_5 запропонувала їй розірвати договір
довічного утримання та обміняти її, ОСОБА_4,
частку будинку АДРЕСА_1 на квартиру у селищі Солоницівка, щоб
вона - племінниця, продовжила доглядати свою тітку - позивачку по
справі. Після того, як вона відмовилась, позивачка
стала необгрунтовано викидати продукти та їжу, яку вона готовила, собаці, хоча до того часу якість їжі їй подобалась, позивачка перестала приймати у неї допомогу, мотивуючи тим, що їй
допомагатимуть інші люди, тому вона -
відповідачка, у червні 2007 року припинила виконувати свої обов»язки. Але, поряд з цим, вона продовжувала вбирати місця спільного користування у будинку, за проханням
позивачки ходити до аптеки, по часам надавати їй ліки,
що ні вона ні її чоловік самостійно зробити не могли.

Відповідачка вважає, що була вимушена припинити виконання своїх обов»язків за договором з причини відмови позивачки
приймати їх, тому проти розірвання договору не
заперечує, але заперечує проти мотивів позову в частині  викладених в ньому причин розірвання
договору.

У свою чергу ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом, у якому просить стягнути на свою користь понесені нею
витрати за період виконання обов»язків за договором,
з 6.12.2005 року по червень 2007 року, виходячи з
витрат по 600 грн. щомісячно. Також ОСОБА_4 просить стягнути на свою користь витрати понесені на ліки за касовими чеками, які вона
надала до матеріалів справи , на суму 1316 грн. 06 коп., та відшкодувати їй моральну шкоду у розмірі 10000
грн. В обґрунтування спричиненої їй
моральної шкоди ОСОБА_4 вказала, що ОСОБА_3 заради розірвання договору розповсюджувала плітки про те, що вона краде
її речі, докладає у їжу отруту, тому
вона припинила приймати від неї -ОСОБА_4,
догляд. ОСОБА_4 у позовній заяві посилається на ст.. 23 ЦК України, як приниження ОСОБА_3 її честі та
гідності вищевикладеним, що спричинило їй моральну шкоду.

Суд, вислухавши представника ОСОБА_3, відповідачку ОСОБА_4, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи вважає
позов про розірвання договору довічного
утримання таким, що підлягає   частковому

3

задоволенню.     Зустрічний позов ОСОБА_4  суд також задовольняє частково.

У ході розгляду
справи встановлено, що 6 грудня 2005 року сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали
договір довічного утримання № 4925, який був засвідчений приватним нотаріусом
Смородською Н.А. ( а.с. 3).

За умовами
вказаного договору ОСОБА_3 передає у приватну власність ОСОБА_4 належні їй на
праві власності 75/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями. ОСОБА_4 забов»язалась довічно утримувати ОСОБА_3 та надавати їй
необхідні харчування, одяг, догляд, допомогу у тому числі медичну. Вартість
матеріального забезпчення визначена сторонами в сумі 600 грн. щомісячно, яка підлягає індексації у встановленому законом
порядку (а .с. 3).

Як встановлено
під час розгляду справи, з моменту укладення договору до квітня 2007 року
відповідачка виконувала умови договору в повному обсязі, що також у судовому
засіданні підтвердила й сама представник позивачки ОСОБА_5

Поряд з цим
викладене підтвердили опитані судом свідки .

Так свідок
ОСОБА_6 пояснила, що у січні 2007 року від племінниці позивачки їй стало
відомо, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникає конфлікт, тоді вона познайомилась з
позивачкою. Приходячи до позивачки вона бачила, що ОСОБА_4 виконувала свої
обов»язки, вбирала, стирала, готувала їжу, доглядала за ОСОБА_7, давала їй ліки
- робила все, що було потрібно позивачці. Про ОСОБА_4 у неї склалось добре
враження, видно було, що вона намагається догоджати позивачці. Але ОСОБА_7
звинувачувала відповідачку, що та продає її речі ( халати, тапки, посуд), які
потім, як правило знаходились. Таким чином, вона вважає, що основною причиною
погіршення стосунків сторін стала недовіра, яка виникла у позивачки до ОСОБА_4
Поряд с з цим,
ОСОБА_3 говорила їй, що до неї повинна переїхати жити племінниця.

Свідок ОСОБА_8
пояснив суду, що після того, як відповідачка з чоловіком придбали частину будинку АДРЕСА_1, він 6-7 разів
відвідував їх. Під час своїх візитів він бачив, як ОСОБА_4 доглядала за
ОСОБА_3, годувала її з ложки під час хвороби, давала ліки, прибирала, готувала
не тільки для ОСОБА_3, а й для її чоловіка. Приблизно через рік відповідачка
розповідала, що ОСОБА_3 стала їжу, яку вона готувала, викидати собаці, а через
деякий час, зовсім стала відмовлятись
від   її   послуг.
Ствердження,   що   ОСОБА_4
постійно

4

від»їзжала
до   батьків   у
м.   Богодухів   не
відповідає   дійсності,   т.я. відповідачка їздила до батьків не
більше ніж один раз на три тижні.

Аналогічні
пояснення дали суду свідки ОСОБА_9 - чоловік відповідачки та ОСОБА_10- батько
відповідачки, який підтвердив, що привозив
до дочки овочі та інші продукти з урахуванням не тільки ОСОБА_3 , а й її
чоловіка. З подружжям ОСОБА_3 у їх родини склались добрі відносини, ОСОБА_3 с задоволенням
зустрічали його, ніколи не скаржились на дочку. З 2007 року з невідомих причин
позивачка стала звинувачувати дочку у крадіжках, потім стала відмовлятись від
послуг, тому його дочка припинила їх надавати.

Опитана у якості
свідка ОСОБА_11 вказала, що наприкінці червня 2007 року вона стала готувати їжу
позивачці, яка розповідача їй, що ОСОБА_4 хоче її отруїти, були випадки, коли у
її присутності ОСОБА_3 звинувачувала відповідачку у крадіжці якої-небудь речі,
але майже зразу ці речі знаходились.
ОСОБА_4, у свою чергу, скаржилась, що не має можливості продовжувати при
таких обставинах доглядати за ОСОБА_3

З пояснень свідка ОСОБА_12 вбачається, що тільки з липня 2007 року на прохання
чоловіка позивачки вона стала приходити до ОСОБА_3 та давати їй ліки, робити
необхідні покупки. Як відбувались відносини сторін до того часу їй не відомо.

Аналізуючи
пояснення даних свідків суд доходить висновку, що ОСОБА_4 припинила виконувати
свої обов»язки у зв»язку з неможливістю його подальшого виконання, тому договір
довічного утримання підлягає розірванню з наведених причин. За таких обставин
суд вважає, що позов ОСОБА_3 підлягає
задоволенню частково, т.я. мотиви розірвання договору, на які позивачка
посилається у своїй позовній заяві, у судовому засіданні не доведені.

Зустрічний позов
ОСОБА_4, на думку суду також підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст.. 756 ЦК України, витрати
зроблені набувачем на утримання та догляд відчужувача не підлягають поверненню
у разі розірвання договору довічного утримання у зв»язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов»язків за
договором.

Оскільки судом
було встановлено, що договір довічного утримання підлягає розірванню з причини
неможливості його виконання набувачем -ОСОБА_4, суд вважає за можливе  стягнути на її користь з ОСОБА_3

5

понесені  нею  витрати
за період  виконання  своїх
обов»язків  за договором.

Під час судового розгляду встановлено, що з моменту укладення договору по квітень 2007 року відповідачка виконувала
свої обов»язки за договором, що підтвердила в судовому
засіданні представник позивачки.

За умовами договору ОСОБА_4 забов»язана надавати ОСОБА_3 догляд на суму 600 грн. щомісячно. З отриманих у ході
судового розгляду вбачається, що року ОСОБА_3 до квітня 2007 року
з приводу невиконання ми неналежного
виконання умов договору ОСОБА_4 нікуди
не зверталась, про які-небудь претензії до відповідачки з цього приводу нікому не розповідала. Викладене також
підтверджується поясненнями свідків,
які були опитані за клопотанням представника позивачки. Свідок ОСОБА_6 вказала, що приблизно з січня - лютого 2007 року від племінниці позивачки їй стало відомо, що
між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стали
виникати конфлікти і тільки з червня 2007 року вона стала допомагати ОСОБА_3
тому, що відповідачка припинила за нею доглядати. Свідок ОСОБА_12 також
підтвердив, що тільки у липні 2007 року чоловік позивачки звернувся до неї про допомогу. Свідок ОСОБА_13 пояснила, що
почала готувати позивачці їжу з червня 2007 року.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_14 у своїх поясненнях не заперечувала, що ніхто крім ОСОБА_4 до квітня 2007 року
не доглядав за ОСОБА_3. Вона, як племінниця,
тільки відвідувала свою тітку, можливості її доглядати не мала, т.я.
працює та має свою родину.

Виходячи з викладеного суд доходить висновку про те, що с моменту укладення договору по квітень 2007
року догляд з боку ОСОБА_4 повністю задовольняв позивачку,
тобто передбачені договором обов»язки відповідачкою
виконувались у повному обсязі. При таких обставинах доводи ОСОБА_4 по те, що її витрати для виконання умов договору складали не менш ніж 600 грн. щомісячно, як це
передбачено договором, на думку суду є обгрунтованими.

Таким чином, на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_3 суд стягує понесені витрати у розмірі 9 600 грн. ( 600 грн. х 16 міс).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про відшкодування витрат у розмірі 1316 грн. 06 коп. на придбання ліків,
суд відмовляє. Суд вважає, що надані ОСОБА_4 копії квитанцій ( а.с. 49-55)
не відповідають довідці про призначення
лікарем медикаментів ОСОБА_3 ( а.с. 75). Розшифровка найменувань ліків
на наданих суду чеках, як пояснила ОСОБА_4, виконана нею самостійно, що не може
бути прийнято судом до уваги у якості доказу.

6

У своїй позовні заяві ОСОБА_4 вказала, що відповідачка за зустрічним
позовом ОСОБА_3 заради розірвання договору розповсюджувала
плітки про неї, чим принизила її честь, гідність та ділову репутацію. ОСОБА_4 посилається на те, що з липня
2007 року ОСОБА_3 своєю поведінкою
створює умови нестерпні для проживання в будинку, у зв»язку з чим вона вимушена жити у іншому місті.
Викладене спричиняє їй моральні
страждання, тому ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь 10
000 грн.

Суд вважає позов ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди таким, що не підлягає задоволенню. Приведені ОСОБА_4 доводи, які
на її дудку спричинили їй моральну шкоду (
приниження честі, гідності та ділової репутації)
регулюються спеціальними нормами цивільного законодавства України. Вимоги про захист честі, гідності та ділової репутації не були предметом розгляду даної справи, тому дані обставини не
можуть служити підставами для відшкодування
моральної шкоди при розгляді даного позову. Посилання ОСОБА_4 на те, що з липня 2007 року своєю поведінкою ОСОБА_3 вимусила її проживати у іншому місті, не знайшли свого
підтвердження у судовому засіданні.

У стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 судових витрат у
розмірі 144 грн. суд відмовляє.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_3 є хворою людиною, похилого віку, судові витрати за її позовом суд відносить за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.. ст.. 10, 60, 212 ЦПК України, ст.. 755, 756, 1167 ЦК України районний
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Договір довічного утримання № 4925 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 6 грудня 2005 року -розірвати.

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 9600 ( дев»ять тисяч шістсот)
грн..

7

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 та зустрічних позовних
вимог ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів і подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після подачі зазначеної
заяви.