Справа № 22Ц - 514/2007                                   Головуючий у 1 інстанції Медвідь Н.О.
Категорія 19                                                         Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 березня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого:
Воробйової Н.С.,

суддів :
Олійника В.І., Оношко Г.М.,

при
секретарі: Велицькому О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 6 грудня 2006 року в справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення моральної шкоди і зустрічного позову ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення
матеріальних збитків, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2про стягнення
моральної шкоди, посилаючись на те, що 29 березня 2005 року о 14-00 годині в
місті Вишневе ОСОБА_1., керуючи автомобілем "ВАЗ-21091", державний
номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з вулиці Київська на вулицю Святошинська,
переконався у відсутності небезпеки та почав рух. У цей час, здійснюючи обгін
маршрутного таксі, на зустріч виїхав автомобіль • "Шкода-Октавія",
державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, та який скоїв зіткнення
з його автомобілем і чим порушив Правила дорожнього руху України.

- Внаслідок ДТП
автомобілю позивача було завдано наступні ушкодження: розбита ліва фара з
покажчиком повороту, деформовано передній бампер, подряпано передню панель та
деформовано декоративну решітку.

В результаті скоєння ДТП відповідачем було нанесено позивачу значної моральної
шкоди.

. Заподіяння моральної шкоди знайшло своє відображення у
значному

психологічному стані позивача.                     Він став почувати себе за кермом

невпевнено,  а тому просив
стягнути з  відповідача ОСОБА_2.  суму моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_2. позов не визнала, заперечувала проти    позову
та  заявила зустрічний,
посилаючись на те, що 29 березня

2

2005 року
ОСОБА_2., керуючи власним автомобілем „Шкода-Октавія"
(державний номерний знакНОМЕР_3), рухався по вулиці Святошинська в місті
Вишневе з дозволеною швидкістю близько 55 км/год і наздогнавши одинокий
транспортний засіб, що рухався зі швидкістю 3 О/км/год, та переконавшись у
вільності зустрічної смуги почав виконувати обгін, який дозволений у даному
місці ПДР. Знаки, що забороняють обгін та суцільна розподільна смуга в даному
місці були відсутні. Відсутність суцільної розподільної смуги на проїжджій
частині дороги в момент скоєння ДТП підтверджується схемою до протоколу огляду
місця ДТП, яка була складена в присутності обох учасників ДТП та двох понятих.
Протокол був підписаним без будь-яких заперечень та зауважень, жодним з
учасників ДТП не оскаржувався.
Є протокол про адміністративні правопорушення, яким підтверджується вина обох
сторін.

Жодних порушень ПДР в діях ОСОБА_2. не було, і в свою чергу він згідно п. 1.4 ПДР, як
учасник дорожнього руху, розраховував на те, що інші учасники дорожнього руху
виконають ПДР,

Побачивши автомобіль ВАЗ 2109, який виїжджав з двору будинку за адресою м.
Вишневе, вул. Святошинська, 2 на проїзну частину вулиці Святошинської ОСОБА_2.
згідно п. 1.4 ПДР розраховував, що водію, який керував автомобілем ВАЗ 2109
відомі пункти 10.1 та 10.2 ПДР, що вимагають від водіїв, які виїжджають з
житлової зони зупинитися перед проїзною частиною вулиці та пропустити
транспорт, що рухається по даній проїзній частині та переконатися, що будь-який
початок руху по зазначеній проїзній частині не створить перешкод або небезпеки
іншим учасникам руху.

Коли автомобіль „Шкода-Октавія" під керуванням
позивача ОСОБА_2. порівнявся з автомобілем ВАЗ-2109, виїжджаючи із жилої зони,
той раптово почав рух та протаранив автомобіль „Шкода-Октавія" у лівий
бік.

Уникнути удару у позивача ОСОБА_2. не було ніякого шансу,
так як з початку руху та до місця зіткнення з автомобілем ВАЗ-2109 було лише
кілька метрів, і цей автомобіль досить різко почав свій рух.

У зв'язку з ушкодженням належного позивачу ОСОБА_2.
автомобіля „Шкода-Октавія" (державний номерний знакНОМЕР_3), за його
рахунок була проведена авто-товарознавча експертиза, вартість якої становить
250 грн.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду від 6 грудня 2006.року
ОСОБА_1. у позові до ОСОБА_2. про
стягнення моральної шкоди відмовлено.

Зустрічний
позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 14424 грн. 90
коп. матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. з підстав порушення судом
норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування

3

рішення
і ухвалення нового, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. відмовити, а
його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, виходячи з
наступних підстав.

Згідно акту товарознавчого дослідження, матеріальний збиток, нанесений
належному ОСОБА_2. автомобіля, становить 20 069 грн. 83 коп.

У ході судових засідань представник позивача ОСОБА_2. позовні вимоги зменшила до 14 425 грн., так як
автомобіль ОСОБА_1., був застрахований в Київському ГРУ "ПриватБанку"
на підставі Договору страхування наземного транспорту, а тому ОСОБА_2.
виплатили страхове відшкодування розмірі 5 894 грн. 93 коп.

Судом встановлено, 29 березня 2005 року о 14-00 годині в м. Вишневе
ОСОБА_1., керуючи автомобілем „ВАЗ-21091" (державний номерний знак
НОМЕР_1", виїжджаючи з вулиці Київська на вулицю Святошинська, зіткнувся з
автомобілем „Шкода-Октавія" „державний номерний знак НОМЕР_2), яким
керував ОСОБА_2, який в
цей час здійснював обгін маршрутного таксі.

Внаслідок ДТП автомобілю
позивача було завдано наступні ушкодження: розбита ліва фара з покажчиком
повороту, деформовано передній бампер, подряпано передню панель та деформовано
декоративну решітку.

В результаті ДТП ОСОБА_1.
внаслідок протиправних дій відповідача пережив душевні страждання.

Наявність постанови про притягнення ОСОБА_2. до
адміністративної відповідальності дає підстави для стягнення з нього суми
моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Згідно ст.1167 ЦК
України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі
неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її
завдала за наявності її вини, крім - випадків; встановлених частиною другою
цієї статті.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.5 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної шкоди" обов'язковому з'ясуванню при
вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між
шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її
заподіянні. Зокрема суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за
яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій
сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що
представником позивача ОСОБА_1. не доведено позову щодо стягнення моральної
шкоди, оскільки обставини, на які він посилався, не дають

3

підстав
згідно чинного законодавства для покладання відповідальності на відповідача по
відшкодуванню моральної шкоди.

Згідно ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

За ст.1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Належний позивачу ОСОБА_2. автомобіль
„Шкода-Октавія" був застрахований у Київському ГРУ „Приватбанку" на
підставі договору страхування від 19 травня 2004 року, а розмір фактично
виплаченого ОСОБА_2. страхового відшкодування становить 5894 гр. 93 коп., а
тому загальна сума понесених позивачем ОСОБА_2. витрат
за вирахуванням суми страхового відшкодування, як вірно встановив суд першої
інстанції, становить 14424 гр. 90 коп.

Вина ОСОБА_1. підтверджується також постановою Києво-Святошинського районного
суду від 26 січня 2006 року про притягнення його до адміністративної
відповідальності. Провадження по справі закрито в зв'язку і закінченням строків
накладення адміністративного стягнення.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку про задоволення позову ОСОБА_2. про стягнення матеріальної шкоди та незадоволення вимог
ОСОБА_1. про відшкодування моральної шкоди за відсутністю на те підстав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення
судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються
матеріалами справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не
спростовують висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи встановлені
судом відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться
в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення
постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому
апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

"Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення   Києво-Святошинського районного суду
Київської   області від 6 грудня 2006
року залишити без змін.

4

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.