УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

„
22  "  травня
2007  року колегія  суддів
судової  палати у цивільних
справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:                                               Павицької
Т.М.,

Миніч Т.І. ,

при секретарі
судового

засідання                                          Прищепа
О.А.,

з участю сторін

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в  залі  суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1на
рішення Житомирського районного суду від 13 березня 2007 року у  справі
за  позовом  ОСОБА_1до
закритого акціонерного товариства „Агропромислове будівництво і матеріали
фірма Агро-Бім" про стягнення заробітної плати,

встановив:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з
відповідача 2447 грн. заборгованості по заробітній платі за період з 1 грудня
2003 року по 1 січня 2006 року. При цьому посилався на те, що працював у
відповідача в якості охоронця протягом повного робочого часу і в порушення
діючого законодавства отримував заробітну плату у меншому розмірі, ніж
встановлений в державі її мінімальний розмір.

Рішенням Житомирського районного суду від 13 березня 2007 року
ОСОБА_1відмовлено в позові до закритого акціонерного товариства „Агропромислове
будівництво і матеріали фірма Агро-Бім" про стягнення заробітної плати за
безпідставністю вимог.

У поданій апеляційній скарзіОСОБА_1. порушує питання про скасування
зазначеного рішення з направленням справи на новий розгляд, посилаючись на те,
що висновки суду не відповідають обставинам справи, обставини справи
з"ясовані неповно. Зокрема, вважає, що надані відповідачем докази є
сфальсифікованими, посилання в рішенні суду на справу про поновлення його на
роботі є безпідставним, оскільки до даного спору вона відношення не має. На
думку апелянта, суд мав витребувати докази та викликати свідків, про що він
заявляв клопотання.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в
апеляційній скарзі,  суд  вважає,
що  апеляційна  скарга
задоволенню  не

Справа № 22ц/941                                 Головуючий у
суді 1-ї інст. Мокрецький В. І.

Категорія 3                                             Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

підлягає,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що наказом № 16 від 1 грудня 2003
рокуОСОБА_1. прийнятий на роботу в ЗАТ „Агропромислове будівництво і матеріали
фірма Агро-Бім" в якості охоронця із посадовим окладом згідно штатного
розкладу {а.с. 31). Наказом № 7/1 від 27 лютого 2006 року позивач звільнений з
роботи.

Відповідно до затверджених в товаристві на період роботи позивача штатних
розкладів оплата охоронця становила 50% від посадового окладу і складала: з
1.01.2004 року 102 грн.50 коп., з 1.09.2004 року - 118 грн.50 коп., з 1.01.2005
року - 131 грн., з 1.04.2005 року - 145 грн. (а.с.32-35) . Накази про
затвердження штатного розкладу на відповідний період є чинними і ніким із
сторін не оспорені.

Заробітну
плату у розмірах, передбачених штатним розкладом, позивач одержував повністю,
про що свідчать книга по нарахуванню заробітної плати (а.с.36-56) та копії
видаткових касових ордерів (справа № 2п-925, а.с.25-37). Вказану обставину не
заперечував і сам позивач.

Табелі обліку робочого часу та графіки чергувань на товаристві відсутні
через крадіжку документів, яка мала місце в ніч з 22 на 23 грудня 2005 року.
Зазначені обставини підтверджуються довідкою № 102 від 27.11.2006 року,
протоколом огляду місяця пригоди та актом ( справа № 2п-925, а.с.88-92).

Відповідно до ст.50 КЗпП нормальна тривалість робочого часу працівників не
може перевищувати 4 0 годин на тиждень.

Судом встановлено, що позивач працював неповний робочий
час і одержував за це відповідну заробітну плату. Так, допитані апеляційним
судом свідки ОСОБА_2. та ОСОБА_3,
які працювали разом із позивачем в якості охоронників, спростували
твердження позивача про те, що тривалість кожного чергування становила 24
години. Вони, зокрема, пояснили, що чергували з 20 год. до 8 год. ранку через
кожні три доби. В середньому на місяць припадало вісім чергувань, а отже, на
тиждень - 2 чергування, що становило 24 години.

Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач не надав.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про
безпідставність вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на правильність
рішення не впливають.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
ст.ст.209,307,308,313-315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Житомирського районного суду від 13 березня 2007 року

залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
її проголошення.