Справа
№ 22-ц-586 2007 р.                                Головуючий у 1-й інстанції - Роступицький М.А.
Категорія -   44                                                           Суддя-доповідач - Хвостик С.Г.
РІШЕННЯ іменем    України

3 травня 2007 року
колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -   Хвостика
С.Г.

суддів              -    Криворотенка
В.І., Білецького О.М.

з участю секретаря судового
засідання - Кияненко
Н.М.

та осіб, які беруть участь у справі
-  позивачки ОСОБА_1., відповідача

ОСОБА_2. розглянула у відкритому судовому засіданні у
приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2

на рішення Липоводолинського
районного суду Сумської області від 13 березня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

ОСОБА_1. звернулась з зазначеним позовом у січні 2007
року. Свої вимоги вона мотивувала тим, що у зв'язку з призначенням
судово-медичної біологічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_2. до неї про оспорювання батьківства та
виключення запису про батьківство з
актового запису про народження дитини вона понесла витрати на поїздку до Київського міського бюро судово-медичних експертиз.
У зв'язку з тим, що ухвалою Липоводолинського
районного суду Сумської області від 18 грудня 2006 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2. закрито, оскільки останній
відмовився від своїх вимог, ОСОБА_1.
просила стягнути з нього 950 грн.
заподіяної їй матеріальної шкоди від поїздки до м.Києва для проведення експертизи, а також просила
стягнути 2000 грн.
на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської
області від 13 березня
2007 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. 950
грн. понесених нею витрат, 51 грн. повернення судового збору та 30
грн. повернення витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Провадження в частині відшкодування моральної шкоди
закрито у зв'язку з відмовою позивача від цієї
вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на порушення
норм матеріального і процесуального
права, неповне з'ясування обставин справи, просить рішення суду скасувати і провадження у справі закрити. Зокрема, зазначає, що
позивачка мала звернутись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання
про судові витрати та що суд при визначенні розміру цих витрат мав керуватись
Постановою Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави». Крім того, на його
думку, судом безпідставно стягнув з нього судовий
збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, заслухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, у липні 2006
року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом, в якому, оспорюючи батьківство,
просив виключити відомості про нього, як батька малолітньої Валерії з актового
запису про народження дитини, у зв'язку з чим було призначено та проведено судово-медичну біологічну
експертизу за участю батьків та дитини.

ОСОБА_1.
понесла витрати у зв'язку з вчиненням дій,
пов'язаних з поїздкою до м.Києва
для проведення судової експертизи, що було необхідно для розгляду справи, які складаються з витрат по найму автомобіля для
поїздки до Київського міського бюро судово-медичних експертиз в сумі 582
грн. 50 коп. та витрат на придбання пального в сумі 368
грн.

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області
від 18 грудня
2006 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_2. закрито у зв'язку з його відмовою від своїх вимог (а.с. 17), оскільки, як пояснив ОСОБА_2. в судовому засіданні
суду апеляційної інстанції, він тоді
переконався у необґрунтованості своїх вимог.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про необхідність
відшкодування витрат, пов'язаних з учиненням ОСОБА_1. дій, необхідних для розгляду справи щодо оспорювання батьківства.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд у даному випадку
мав постановити додаткове рішення та про те, що з
ОСОБА_2. безпідставно стягнуто судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, є безпідставними.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.89 ЦПК України у випадку закриття провадження у
справі у зв'язку з відмовою позивача від позову відповідач має
право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з
розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Таким чином, ОСОБА_1., звернувшись саме з позовом про
відшкодування понесених витрат, скористалась цим
правом, а тому судом обґрунтовано стягнуто з відповідача на її користь 51 грн. повернення судового збору та 30
грн. повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Однак, що стосується розміру відшкодування, то при його
визначенні судом порушено вимоги ч.2 ст.87
ЦПК України та Постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня
2006 року
№ 590 «Про
граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави».

Відповідно до п.5 Додатку до зазначеної Постанови
граничний розмір компенсації витрат,
пов'язаних з учиненням дій, необхідних для розгляду справи, не може
перевищувати 50%
розміру мінімальної заробітної плати за сукупність таких
дій.

Законом України від 15 березня 2007 року ¹749-V «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007
рік» з 1
квітня 2007
року встановлено розмір мінімальної заробітної плати в сумі 420
грн., отже, розмір компенсації
витрат, пов'язаних з розглядом цивільної справи, має становити 210 грн.

У зв'язку з неправильним застосуванням норм
процесуального права рішення суду в частині
визначення розміру компенсації витрат, пов'язаних з розглядом справи, підлягає зміні, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.З, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області
від 13 березня
2007 рокув
даній справі в частині визначення розміру компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом справи, змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1210
(двісті десять) грн. витрат,
пов'язаних з вчиненням дій, необхідних для розгляду справи.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили негайно, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня його проголошення .