Справа №22ц-4759/2007                                                      Головуючий в І інстанції - Головін В.О.
Категорія 19                                                                              Доповідач - Можелянська З.М.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропе­тровської
області в складі:

Головуючого - Можелянської З.М.

суддів            - Перцової В.А., Козлова С.П.

при секретарі - Білоус A.M.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною ска­ргою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на вироб­ництві та професійних захворювань
України в м.Павлограді на рішення Павлоградського міськрайонно-го суду
Дніпропетровської області від 31.01.2007 року по справі за позовом ОСОБА_1
до'Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробниц­тві та професійних захворювань України в м.Павлограді про
стягнення недоплаченої страхової виплати одноразової допомоги, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2006
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирек­ції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Павлограді про стягнення недоплаченої
страхової виплати одноразової допомоги.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він на протязі 20 років
працював на вугільних підприємствах ВАТ «Павлоградвугілля» та за час роботи
отримав виробничу травму та професійне за­хворювання. За висновком первинної
МСЕК від 24.03.2005 року йому було встановлено 35% втрати про­фесійної працездатності
безстроково по виробничій травмі, яка сталась 27.07.2004 року та на підставі
первинно-повторної МСЕК,від 29.06.2006 року йому було встановлено 65% втрати
професійної праце­ здатності, та З групу інвалідності безстроково, з яких 35% -
повторно (по травмі Від 27.072004 року) та 30% - первинно (за професійним
захворюванням).                              .

Постановою
Відділення. виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків, на :виробництві та професійних
захворювань України в м.Павлограді №5101 від 07.07.2006 року йому була
нарахована страхова виплата одноразової допомоги в сумі 54059 грн. 10 коп. і
обмежена до випла­ти чотирикратним розміром заробітної плати в сумі 19840 грн. З вказаною сумою він не згоден, оскільки
вважає, що абзацом 2 ст.34 Закону України «Про загаль­нообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено
обмеження страхової виплати одноразової допомоги чотирикратним розміром заробітної
плати. В зв'язку з чим, просив стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Павлограді недоплачену суму страхової виплати
одноразової допомоги в розмірі 34219 грн. 10 коп. (а.с.2-3). Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та на його користь з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в М.Павлограді в рахунок
недоплаченої суми одноразової допомоги стягнуто 34219 грн. 10 коп. (а.с.35).

В апеляційній
скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Павлограді просить рішення суду відмінити, відмовивши позивачу в задоволені
позовних вимог, посилаючись на те, що рішення суду по­становлене з порушенням
норм матеріального права (а.с.39-40). Перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеля­ційної скарги та заявлених
вимог, заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню
з наступних підстав. Розглядаючи справу суд першої інстанції встановив, що
ОСОБА_1 на протязі 20 років працю­вав на вугільних підприємствах ВАТ
«Павлоградвугілля» та за час роботи отримав виробничу травму та професійне
захворювання. За висновком первинної МСЕК від 24.03.2005 року йому було
встановлено 35%) втрати професійної працездатності безстроково по виробничій
травмі, яка сталась 27.07.2004 року

2

та на підставі первинно-повторної МСЕК
від 29.06.2006 року йому було встановлено 65% втрати профе­сійної
працездатності та 3 групу інвалідності безстроково, з яких 35% - повторно (по
травмі від 27.07.2004 року) та 30% - первинно (за професійним захворюванням)
(а.с.7).

Постановою
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випад­ків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Павлограді №5101 від 07.07.2006 року ОСОБА_1 була нарахована
страхова виплата одноразової допомоги в сумі 54059 грн. 10 коп. і обмеже­на до
виплати чотирикратним розміром заробітної плати в сумі 19840 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Закон
України «Про зага­льнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійно­го захворювання, які спричинили втрату працездатності», у зв'язку з
повторним встановленням МСЕК вищого ступеня втрати стійкої професійної
працездатності, не передбачає можливість обмеження суми одноразової допомоги
чотирикратним розміром граничної суми заробітної плати.

Проте, такі висновки суду не грунтуються на вимогах Закон України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Так, абзац 1 ч.2
ст.34 зазначеного вище Закону встановлює порядок визначення суми одноразової страхової допомоги потерпілому при стійкій втраті
працездатності внаслідок нещасного випадку чи професійного захворювання.
При цьому встановлено обмеження, що розмір одноразової виплати не мо­же перевищувати чотирикратного розміру страхової
суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків. Розмір граничної суми заробітної ^ла­ти
(доходу) щорічно визначається Верховною Радою України при затвердженні Державного
бюджету.

Абзац 2 ч.2 ст.34 Закону встановлю порядок перерахунку одноразової
страхової виплати при зміні ступеню працездатності. При цьому виплачується
різниця між фактично сплаченою одноразовою випла­тою і новим
розміром цієї виплати.

Вказаний абзац 2 ч.2 ст.34 Закону не є спеціальною нормою стосовно абзацу 1
цієї частини, тому в даному випадку не застосовується правило про відміну
загальної норми спеціальною.

Норма абзацу 2 ч.2 ст.34 Закону не встановлює новий розмір і нові правила
визначення розміру одноразової допомоги, а лише порядок перерахунку вже
раніше визначеного розміру. Тобто абзац 2 ч.2 ст.34 Закону не встановлює іншого
порядку визначення розміру допомоги, а лише порядок його перера­хунку при зміні
ступеня непрацездатності. Тому обмеження граничного розміру одноразової
страхової виплати, встановлене абзацом 1
ч.2 ст.34 Закону, повинно застосовуватись і при перерахунку розміру допомоги.

За таких
обставин, висновок суду про те, що одноразова допомога позивачу повинна бути
випла­чена відповідачем у повному обсязі заподіяної шкоди на підставі Закону
України «Про загально­обов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності», не ґрунтується на вимогах законодавства.

На підставі
викладеного колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням
норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому
останнє підлягає скасуванню на підставі
ст.309 ЦПК України, з постановою по справі нового рішення про відмову ОСОБА_1
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,316 ЦПК України, колегія
суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
м.Павлограді задовольнити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31.01.2007
року ска­сувати. ОСОБА_1 в задоволенні позову до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціа­льного страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Павлограді про стягнення недоплаченої
страхової виплати одноразової допомоги відмовити. Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскар­жено у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.