Справа 22-3705/2007 р.                                                        Головуючий
Категорія 21                                                                           Єфименко
РІШЕННЯ

Іменем    України

24
травня     2007 р.                                                                          м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Голубинського А.М. Суддів Прокопчук Л.М., Жданової B.C. При секретарі
Баранові В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за апеляційними скаргами позивачки ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2 на рішення
Великоновосілківського районного суду від 13 лютого 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2006 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом до
відповідачів. Посилалась на те, що 19 серпня 2006 року о 21 годині ЗО хвилин
разом зі своєю дочкою йшла вулицею селища, де проживають. Освітлення вулиця не
має. В цей час відповідачка ОСОБА_2 вигулювала собаку бійцівської породи. Коли
вони проходили повз відповідачки, собака накинувся на дочку і став її кусати, а
коли вона намагалася відігнати собаку від дочки, собака став кусати її. Укусами
собаки їм спричинені тілесні ушкодження, внаслідок чого вони лікувались, несли
витрати на придбання ліків в сумі 340,20 грн. Просила стягнути зазначену суму
та моральну шкоду в сумі 5000 грн. В судовому засіданні позивачка збільшила
суму на відшкодування моральної шкоди до 7000 грн.

Рішенням Великоновосілківського районного суду від 13 лютого 2007 р.
позовні вимоги ОСОБА_1 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_3 задоволені частково.
З ОСОБА_2 на їх користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнуто
340,20 грн., і моральної шкоди по 1000 грн. кожному, а всього 2340,20 грн. В
решті вимог в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави
судовий збір по матеріальним вимогам 51 грн., по моральним - 100 грн. та 30
грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції встановив,
що 19.08.2006 року приблизно о 21 год.
позивачку та її неповнолітню дочку покусав собака відповідачки, що належить
що бійцівської породи - пітбуль-терьєр, якого відповідачка вигулювала без
намордника. Внаслідок укусів позивачці та її дочці були заподіяні легкі тілесні
ушкодження. Врахувавши обставини справи та надані докази, суд стягнув з
відповідачки суму витрат на лікування та відшкодування заподіяної моральної
шкоди в зазначеному вище розмірі.

Сторони не
погодились з рішенням суду.

В апеляційній скарзі позивачка ставить питання про зміну рішення суду та
винесення нового рішення, просить її
позов в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Посилається на те, що суд невірно встановив обставини справи, оскільки їй
заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, а дочці - легкі тілесні
ушкодження. З урахуванням цих обставин розмір суми на відшкодування моральної
шкоди має становити 7000 грн. Зазначену суму слід стягнути не тільки з
відповідачки ОСОБА_2, а й з її чоловіка відповідача ОСОБА_4, оскільки
відповідачі не надали доказів того, що собака був приватною власністю ОСОБА_2,
а не спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідачка в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та
направити справу на новий судовий розгляд Посилається на те, що суд не
врахував, що позивачка була в стані алкогольного спяніння, своєю поведінкою
спровокувала напад собаки, оскільки штовхала позивачку, хватала за руки, плечі,
тобто допустила грубу необережність. Крім того, в справі відсутні докази, що підтверджують
суми втрат на лікування в розмірі, визначеному судом. Суд не врахував її
матеріального стану, вона не працює внаслідок хвороби. Звертає увагу також на
те, що суд невірно визначив розмір судового збору по моральній шкоді - 100 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду позивачка підтримала доводи
апеляційної скарги. Просила рішення суду змінити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Письмових заперечень на
апеляційну скаргу від них не надійшло.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи,
апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити частково, а
рішення суду першої інстанції змінити та ухвалити нове рішення з таких підстав.

Неправильне застосування норм матеріального або процесуального права відповідно
до п.3. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставами для скасування або зміни рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Висновок суду першої інстанції про те, що собака бійцівської породи, що
належить відповідачці, є джерелом підвищеної небезпеки, під час вигулу собака
спричинив шкоду здоров'ю позивачці та її неповнолітній (на час події) дочці,
відповідає обставинам справи, вимогам ст. 11 87 ЦК України і не оспорюється сторонами.

Заслуговує на увагу довід апеляційної скарги позивачки про те, що внаслідок
події їй були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, оскільки згідно
акту судово-медичного обстеження від 21.08.2006 р. за № 263 ОСОБА_1 заподіяні
саме такі тілесні ушкодження. З урахуванням зазначеного, тривалості негативних наслідків
пошкодження здоров'я розмір суми на відшкодування моральної шкоди, визначений
судом першої інстанції на користь позивачки ОСОБА_1 не відповідає засадам
розумності, справедливості та виваженості. Його слід визначити в сумі 2000
грн., змінивши рішення суду в цій частині. Та обставина, що позивачка є
інвалідом 2 групи, не впливає на розмір відшкодування моральної шкоди.

Визначений судом першої інстанції розмір суми на відшкодування моральної
шкоди на користь неповнолітньої дочки позивачки відповідає вищезазначеним
засадам. Підстав для зміни рішення в зазначеній частині немає.

Довід апеляційної скарги відповідачки про те, що суд першої інстанції без
достатніх підстав стягнув на відшкодування матеріальної шкоди 340 грн.,
заслуговує на увагу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

З довідки лікаря вбачається, що позивачці для лікування були призначені
перев'язочні засоби, антибіотики та антисептики (а.с. 6) В обґрунтування вимог
щодо суми матеріальної шкоди позивачка надала два товарних чеки про придбання
зазначених засобів та касових чеки до них на загальну суму 78,40 грн. (а.с.
4,5), а також касові чеки на загальну суму 216,30 грн. (а.с. 30-46). Зміст
більшості із зазначених чеків свідчить про те, що позивачка купувала
перев'язочні засоби, антибіотики та антісептики, всього на суму 160,70
грн.(а.с. 30-39, 41, 43,46). Інші чеки на загальну суму 55,60 грн. (а.с. 40,
42,44, 45) не мають назву медичного засобу, отже не можна зробити висновок про
те, чи була необхідність в їх придбанні у зв'язку з укусами собаки, тому
підстав для

відшкодування витрат, що становлять їх вартість, немає. Судом першої
інстанції не враховане вищевикладене, безпідставно стягнуто на відшкодування
матеріальної шкоди 340,20 грн., тому і в цій частині рішення суду слід змінити,
стягнувши на користь позивачки на відшкодування матеріальної шкоди 239,10 грн.
(78,40 + 160,70).

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині визначення суми на відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_1 та визначення суми відшкодування
матеріальної шкоди слід змінити.

Доводи апеляційної скарги позивачки про те, що відповідач ОСОБА_4 як
чоловік відповідачки ОСОБА_2 є також володарем собаки і повинен нести разом з
нею цивільно-правову відповідальність, не грунтуються на законі.. Не зважаючи
на те, що собака був придбаний відповідачами під час знаходження у шлюбі і
відповідно до ст. 60 СК України відповідач ОСОБА_4 є її співвласником, його не
можна вважати джерелом підвищеної небезпеки, оскільки він під час події не
знаходився поряд з собакою, тобто не здійснював діяльності, яка таїть у собі
підвищену небезпеку, а отже, не зобов'язаний відшкодовувати шкоду, заподіяну
позивачці.

Доводи апеляційної скарги відповідачки про те, що суд першої інстанції
безпідставно не врахував, що позивачка спровокувала собаку до нападу, не
відповідають обставинам справи, оскільки зазначені обставини не підтверджені
ніякими видами доказів. Допитані судом першої інстанції свідки не підтвердили
факту знаходження позивачки в стані алкогольного сп'яніння. Факт вигулу собаки
бійцівської породи без намордника відповідачкою не заперечується. Посилання в
апеляційній скарзі на висновки, викладені в постанові про відмову в порушенні
кримінальної справи про те, що тілесні ушкодження позивачці були заподіяні
внаслідок її необережних дій, що спровокували собаку до агресії, суд першої
інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки відповідно до ст. 61 НІЖ
України постанова про відмову в порушенні кримінальної справи не є доказом, що
дає підставу для звільнення від доказування.

Суд першої інстанції невірно визначив розмір судового збору, що підлягає
сплаті при задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди. Відповідно до
пункту „д" частини першої ст. З Декрету Кабінету Міністрів України від
21.01.1993 р. № 7-93 „Про державне мито" сума судового збору складає 0,5
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, тобто 8, 50 грн.. Таким чином з
відповідачки на користь держави слід стягнути судовий збір по моральним вимогам
не 100 грн., як визначив суд першої інстанції, а 8,50 грн.

Керуючись ст.ст.
307, 309,   316      ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційні
скарги задовольнити частково.

Рішення
Великоновосілківського районного суду від 13 лютого 2007 р. змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3, на відшкодування матеріальної шкоди
239,10 грн., на відшкодування моральної шкоди на її користь 2000 грн., на
користь дочки 1000 грн., а всього 3239,10 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір по моральним вимогам в
сумі 8,50 грн.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення. Касаційна скарга на
нього може бути подана до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.