overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа
№22ц-2 94/07р.                                                  Головуючий
1 інстанції Завгородня Л.М.
26                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 травня 2007
року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м.
Севастополя у складі:

головуючого    - Сімоненко В.М.

суддів  - Алєєвої Н.Г., Єфімової В.О.

при
секретарі   - Кравченко О.С.

за
участю - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району М.Севастополя від 12 грудня 200 6р.
по справі за позовом ОСОБА_1 до СМДА про встановлення факту сумісного
проживання, визнання права на спадкування за законом 4 черги, визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Севастополі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась до суду з вищевказаним позовом.

Вимоги
мотивувала тим, що квартира АДРЕСА_1 в м. Севастополі належала ОСОБА_2. та її
чоловікові ОСОБА_3., померлим відповідно ІНФОРМАЦІЯ_1та ІНФОРМАЦІЯ_2. Оскільки
позивачка проживала з даними особами однією сім'єю не менше п'яти років,
просила визнати за нею право на спадкування за законом 4 черги та право
власності на квартиру.

Рішенням суду в
позові відмовлено.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення за мотивами
позовної заяви, яку суд, на думку апелянта, належно не оцінив.

Розглянувши
матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає, що остання задоволенню не
підлягає.

Згідно
зі ст.1264 ЦК України,
у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі
спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З матеріалів
справи видно, що ОСОБА_1 не зареєстрована в м. Севастополі по АДРЕСА_1, має
реєстрацію в м. Сімферополі по АДРЕСА_2(а.с.40), в
2005 році отримала за даною адресою паспорт (а.с.41); заміжня, має чоловіка
ОСОБА_4, що
мешкає за тією ж адресою в м. Сімферополі, шлюб між ними не розірвано.

Суд
правильно оцінив викладене, а також те, що з 2000 по 2003 рік ОСОБА_1 офіційно
не працювала, з 2003р. працювала в банку „Мрія", розміщеному в м.
Сімферополі, тобто, доказів сумісного проживання однією сім'єю зі спадкодавцями
протягом останніх п'яти років остання не надала, на підставі чого відмовив в
задоволенні позову.

Рішення
суду ухвалене у відповідності до вимог ст.1264 ЦК України, підстав для його зміни чи скасування колегія не
вбачає, що, в силу ст.308 ЦПК України, тягне відхилення скарги.

Керуючись
ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 12 грудня 2006 року -
залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.
Справа № 22 к-4158 / 2007                      Головуючий у 1-й
інстанції: Мірути О. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07
листопада 2007 року      Апеляційний суд
м.  Києва в складі суддів судової палати
в цивільних справах

Головуючого:
Вербової І.М.

суддів: Панченко
М. М. ,  Дербенцевої Т.П.

розглянув
у попередньому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою
ОСОБА_1про встановлення факту проживання однією родиною зі спадкодавцем,  зацікавлена особа: Ворошилівська районна у м.
Донецьку рада за касаційною скаргою ОСОБА_2 на

рішення
Ворошилівського районного суду м. Донецька від 22 грудня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2006 року, -

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2005 рокуОСОБА_1звернулася з заявою про встановлення факту проживання
однією родиною зі спадкодавцем.

Рішенням
Ворошилівського районного суду м. Донецька від 22 грудня 2005 року
заяваОСОБА_1задоволена .

Встановлено
факт проживання ОСОБА_1,  1987 року народження з ОСОБА_3,  померлоюІНФОРМАЦІЯ_1 за адресоюАДРЕСА_1,  більше п'яти років до часу відкриття
спадщини.

Ухвалою
колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Донецької
області від 06 березня 2006 року рішення Ворошилівського районного суду м.
Донецька від 22 грудня 2005 року залишено без зміни.

В
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Ворошилівського районного
суду м. Донецька від 22 грудня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької
області від 06 березня 2006 року,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню з таких під стан.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції в межах касаційної
скарги  перевіряє   правильність
застосування   судом  першої
інстанції  або

апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки
доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,  що при розгляді справи судом допущено
порушення норм матеріального або процесуального права,  які передбачені  ст.
ст.  338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування рішень,  колегія
суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись  ст.
ст.  336,  337 ЦПК України та Закону України "Про
внесення змін до закону України "Про судоустрій України" щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року
№ 697 та глави 2 розділу V ЦПК України,
Апеляційний суд м.  Києва, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення
Ворошилівського районного суду м. Донецька від 22 грудня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 06 березня 2006 року - залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа 2-314/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
березня 2007 року                                                     Жидачівський
районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судці  Салія В.В.

при
секретарі      Опока Г.І.

у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Жидачеві розглянув цивільну справу за
позовом    ОСОБА_1до

ОСОБА_2про
стягнення аліментів, -

В С  Т А НОВИ В :

ОСОБА_1звернулась
в Жидачівський районий суд з позовною заявою до ОСОБА_2про стягнення аліментів,
мотивуючи свої вимоги тим, що зареєстровала шлюб з відповідачем 19 листопада
1988 року у Гніздичівській селищній раді Жидачівського району Львівської
області ,який розірвали 02 березня 2007 року в відділі РАЦС Жидачівського
районного управління юстиції, актовий запис №160. Від подружнього життя в них
народився син ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходяться на її утриманні.
Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги дитині, їй одній тяжко
утримувати його, атому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання
сина в розмірі     300 гривень   щомісячно до досягнення   ним
повноліття.

Позивачка
у судовому засіданні позовні вимоги підтримала покликаючнсь на обставини
викладеній в позовній заяві, просить стягнути з відповідача аліменти в
розмірі   по 300 гривень щомісячно до
досягнення   сином  повноліття.

Відповідач
в судовому засіданні позовні визнав та заявив, що згідний сплачувати аліменти в
розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

Заслухавши
пояснення   сторін , дослідивши матеріали
справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно ст.
180 Сімейного кодексу України
обов"язок батьків утримувати дітей до досягнення ними  повноліття.

Відповідно
до свідоцтва про народження НОМЕР_1, виданого Гніздичівською селищною радою
Жидачівського району Львівської області 24 березня 1990 року ОСОБА_3народився
ІНФОРМАЦІЯ_1в смт. Гніздичеві Жидачівського району Львівської області і його
батьками є ОСОБА_2 таОСОБА_1.

Оскільки,
відповідач не виконує свого обов'язку щодо утримання дитини , має нерегулярний,
мінливий дохід, суд враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище
дитини і відповідача, визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Керуючись
ст.ст.213,215,367 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу
України, суд,-

вирішив:

Позов
задоволити.

Стягнути
з ОСОБА_2, 1961 р.н., жителя АДРЕСА_1 аліменти в користь ОСОБА_1, 1969 р.н.,
жительки АДРЕСА_2 на утримання сина ОСОБА_3-ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі   300 гривень щомісячно, починаючи з   16 березня 2007 року до досягнення ним
повноліття.

Стягнути з
ОСОБА_2   державне    мито в сумі 51 (п"ятдесять одна) грн.

Рішення в
частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
дня оголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Львівської області  через
Жидачівський районний суд.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-613 2007р.
Головуючий по 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року березня
місяця „19" дня                                                          м.
Полтава

Колегія   суддів
судової   палати   з
цивільних   справ   Апеляційного   суду

Полтавської
області в складі:

Головуючого:
Гасія Ю.В.

Суддів: Дорош
А.І., Обідіної О.І.

при секретарі:
Рибак О.О.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною
скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю  «Софія Оіл»
на ухвалу судді Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2006 року

по   справі
за   позовом   ОСОБА_1
до   Товариства  з обмеженою відповідальністю «Софія Оіл» про
стягнення боргу.  Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду,-

ВСТАНОВИЛА:

26 грудня 2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з цивільним позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Софія Оіл» про стягнення боргу.

Ухвалою судді
Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2006 року накладено арешт
на розрахунковий рахунок 0000 в Полтавській філії АКІБ «Укрсиббанк»
МФО 331865, розрахунковий рахунок 6801 в Полтавській філії АКБ
«ТАС-Комерцбанк» МФО 331003 код ЗКПО 31118732, що належать ТОВ «Софія Оіл» (м.
Полтава, вул. Пушкіна 65) на суму 14357 грн. 34 коп.

В апеляційній
скарзі директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Оіл» прохає
ухвалу судді скасувати з тих підстав, що судом порушені вимоги норм
процесуального права.

Перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу суду першої інстанції і передає питання на новий розгляд до
суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про
стягнення суми боргу за виконані роботи та одночасно з заявою про забезпечення
позову.

Суддею вирішено
питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на відповідний
розрахунковий рахунок товариства та із зазначенням певної суми.

Між тим, ст.153
ЦПК України встановлено порядок розгляду заяви про забезпечення позову.

В порушення
встановленого порядку, суддя одноособово, не в складі суду, постановив ухвалу
про забезпечення позову.

За таких
обставин, коли суддею порушено порядок, встановлений процесуальним
законодавством для вирішення питання про забезпечення позову, колегія суддів
вважає за необхідне скасувати ухвалу судді від 26 грудня 2006
року і передати питання на новий розгляд в той же суд першої інстанції.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 312 п 3 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія Оіл»
задовольнити частково.

Ухвалу судді
Октябрського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2006
року скасувати та передати питання про забезпечення позову до того ж суду
на новий розгляд.

Ухвала
апеляційного суду оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

04
грудня 2007 року                                                                                         м.  Ужгород

Судова
колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в
складі:

Головуючого
-Панька В.Ф.,  Суддів - Павліченка С.В.,
Готри Т.Ю. при секретарі Молнар
Е.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2007 року,  -

встановила:

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2007 року відмовлено в
задоволенні уточненого позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  третя особа Мукачівський міськвиконком про
визнання особи такою,  що втратила право
на користування квартирою АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати,  як незаконне та необгрунтоване,  а матеріали справи направити на новий розгляд
в іншому складі.

Межі
оскарження : апелянт вважає,  що судом
першої інстанції зроблено висновки,  які
не відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права,  що регулюють правовідносини між сторонами.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів
прийшла до висновку,  що вона до
задоволення не підлягає з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_3
є наймачем квартири АДРЕСА_1,  яка
належить до комунальної власності м.
Мукачево.

В
судовому засіданні відповідач ствердив,
що позивачка робить йому перешкоди в

користуванні
квартирою,  а саме поміняла замки на
вхідних дверях,  не виконують рішення

Мукачівського
міського суду від 27.11.2002 року про усунення перешкод в користуванні

квартирою
та рішенням цього ж суду від 15 травня 2006 року відповідачу дозволено

переобладнати
квартиру.

Справа №22-1823/07                                                         Номер
рядка статистичного звіту:  32

Головуючий
у перші інстанції: Феєр І.С.

Суддя-доповідач:
Панько В.Ф.

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 20 квітня 2007 року відмовлено в
задоволенні позову про визнання ОСОБА_3 втратившим право на користування
квартирою АДРЕСА_1.

На
підставі викладеного колегія суддів прийшла до висновку,  що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив
в задоволенні позовних вимог з підстав передбачених ч.2  ст. 71 ЖК України,  оскільки відповідач не проживав в спірній
квартирі з поважних причин про що свідчать зазначені рішення суду першої
інстанції.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують наведених обставин та не ґрунтуються на
вимогах закону.

Рішення
суду першої інстанції законне та обґрунтоване,
відповідає матеріалам справи тому підстав для його зміни чи скасування
немає.

Керуючись  ст. . ст. 307, 308,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 08 жовтня 2007 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня проголошення шляхом подачі скарги
безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Справа № 22ц-2950-2007 року                                 Головуючий в 1 інстанції Хоменко В.Г.
05                                                               Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року грудня місяця «19» дня колегія суддів судової палати в цивільних
справах

апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.

Суддів: Лісової Г.Є.,  Приходько Л.А.

при секретарі: Корецькому Д.Б.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Генінеського районного суду Херсонської області від
29 жовтня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл
частини жилого будинку між співвласниками,
-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням суду
позов ОСОБА_2 задоволений.

Суд реально
розділив жилий будинок АДРЕСА_1 між ОСОБА_2 і ОСОБА_1,  виділивши їм кожному у власність по 310
частини відповідно до висновку судово-технічної експертизи від 31 травня 2007
року.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення,
як незаконне і необгрунтоване та направити справу на новий розгляд.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали
справи,  перевіривши законність і
обгрунтованість рішення,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Так,  місцевий суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі,  неповно дослідив матеріали
справи,  тому колегія суддів вважає,  що рішення підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд,  відповідно до
вимог  ст. 311 ЦПК України.

Встановлено,  що власниками домоволодіння АДРЕСА_1 є: -
ОСОБА_2 і його сестра ОСОБА_1- по 310 частин на підставі свідоцтва про право
на спадщину від 10.08.2005 року,  а
власником іншої 25 частини цього ж домоволодіння є ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 24 вересня 2002 року. Загальна площа земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 складає 1649 м. кв.,  згідно рішення Генічеського виконкому від
23.02.1971 р.

Але
ОСОБА_3,  як співвласник
домоволодіння,  судом не була притягнута
до участі у справі,  чим були порушені як
її права,  так права і інтереси інших
співвласників.

Висновки
судово-технічної експертизи неповні,  в
матеріалах нема схеми всього домоволодіння АДРЕСА_1,  і відповідно його часток,  що виділяються,  а також данних про кваліфікацію і
повноваження експерта.

При новому розгляді необхідно прийняти до уваги вищевказане,  дослідити матеріали повно і
обгрунтовано,  та в залежності від
встановлених обставин,  ухвалити законне
рішення.

Керуючись  ст.  ст. 303,
307,  311 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити .

Рішення
Генічеського районного суду Херсонської області від 29 жовтня 2007 року
скасувати і справу направити на новий розгляд у той же суд першої інстанції
іншим суддею.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду
України протягом двох місяців з дня її проголошення.
Справа 22-2965                                     Головуючий
в суді 1 інстанції Ратушна В.О.
33                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року грудня
місяця 20 дня    колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого   Пузанової Л.В.

Суддів                                                      Орловської
Н.В.

Стародубця М. П. При секретарі
Костеннікові Д.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу
Дніпровського районного суду м.  Херсона
від 27 листопада 2007 р.

у цивільній
справі за позовом   ОСОБА_1   до ОСОБА_2 про встановлення порядку
користування земельною ділянкою.

встановила:

13
вересня 2007 р. Дніпровський районний суд м.
Херсона постановив у даній справи рішення,  яким встановлено порядок користування
земельною ділянкою по вул. . Л.Толстого,
25 а і в користування ОСОБА_1 виділена земельна ділянка площею 285 кв.
м. ,  а ОСОБА_2 - 215 кв.м.  Рішення набрало чинності у встановленому
законом порядку.

Ухвалою
судді Дніпровського районного суду м.
Херсона від 27 листопада 2007 р. внесені виправлення у наведене рішення
суду та визнано правильним площу виділену у користування ОСОБА_1 215 кв. м ,  а ОСОБА_2 -285 кв.м.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду і постановити нову про
відмову у внесенні виправлень ,
посилаючись на порушення норм процесуального законодавства,  вважаючи ,
що суд в оскаржуваній ухвалі змінив суть постановленого у даній справі
рішення.

Письмових
заперечень на доводи апеляційної скарги не надходило. Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність
ухвали суду в межах,  визначених  cm. 303 ЦПК  України,
колегія     суддів     вважає,
що  апеляційна  скарга
підлягає  частковому задоволенню з
таких підстав.

У
відповідності до вимог cm. 219 ЦПК України суд з власної ініціативи або за заявою
осіб,  які беруть участь у справі може
виправити допущені описки чи арифметичні помилки у содовому рішенні. Питання
про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні з повідомленням про
час і місце судового засідання осіб,  які
беруть участь у справі їх неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення
виправлень.

З
матеріалів справи вбачається,  що питання
про внесення виправлень розглянуто за ініціативою суду,  суддею одноособово і не в судовому
засіданні,  без виклику осіб,  які беруть участь у даній справі,  що є порушенням встановленого законом
порядку,  а тому є безумовною підставою
для скасування зазначеної ухвали суду згідно п.3 ч.1 cm. 312 ЦПК України.

Керуючись cт. 303,  307,
312 ЦПК України,  колегія суддів

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
судді Дніпровського районного суду м.
Херсона від 27 листопада 2007 р. скасувати.

Передати
питання про виправлення описки до суду першої інстанції на новий розгляд .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту
проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає,  як така,
що не перешкоджає подальшому руху справи.