Справа
№22-ц-2175/2007 рік              Головуючий
1 інстанції: Піддубний І.А.
Категорія: земельні                               Доповідач: Ситнік О.М.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року                                                                 м. Харків

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого,
судді Ситнік О.М.

Суддів Івах А.П.. Кружиліної О.А.

За участі секретаря Андрійко О.В..

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

На ухвалу
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2007 року

За позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення права.

ВСТАНОВИЛА.

До суду з
позовом звернувся ОСОБА_1 про поновлення права землекористування.

Рішенням
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 3 березня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Поновлено
порушене право землекористування по межам
земельної ділянки площею 566 кв.м. по провулку Комуністичному.6 у м. Ізюмі
шляхом виділення йому у натурі земельної ділянки з боку домоволодіння по
провулку Комуністичному у м. Ізюмі у розмірі 17 кв.м. Зобов'язано ОСОБА_2
знести самовільно збудовані будівлі - сарай, розташований на межі суміжних ділянок з будинком АДРЕСА_1. Зобов'язано
КП „Проектне бюро"' м. Ізюму
привести технічну документацію по земельним ділянкам №4 та АДРЕСА_1 у
відповідність з рішеннями Ізюмської міської
ради №№328 від 17 квітня 1990 року. 25/374''А" від 3 листопада 1976 року, 326 від 16 квітня 1985 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 держмито
у розмірі 8.50 грн. та 50 грн. за надання
юридичної допомоги, а всього 58.50
грн.

У грудні 2006 року до суду звернувся ОСОБА_1 з
заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 491.47 грн. судових
витрат. оплачених за проведення судової експертизи.

Ухвалою
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2007 року ОСОБА_1
відмовлено у постановленні додаткового рішення, оскільки з заявою про ухвалення
додаткового рішення сторона мала звернутися у 10-денний термін, як було передбачено ст 214 ЦПК України в редакції 1963 року.

Не погоджуючись
з висновками суду. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду
скасувати та задовольнити його заяву, бо згідно ЦПК України 2005 року додаткове
рішення може бути винесене протягом строку виконання
рішення. Оскільки рішення суду не виконане, має бути ухвалене додаткове рішення.

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, які з'явилися. вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню.

Так. з матеріалів
цивільної справи вбачається, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду
Харківської області від 3
березня 2004 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. З ОСОБА_2 стягнено 8.50 грн. державного
мита та 50 грн. за
надання юридичної допомоги.(а.с. 150-155).

У заяві про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 послався на ту обставину, що судом не вирішено
питання про відшкодування йому витрат на оплату судової
експертизи у розмірі 491.57
грн. і додав квитанцію про проведення оплати.(а.с. 160).

Суд першої
інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви, посилався на ст.214 ЦПК України в
редакції 1963 року, не
враховуючи, що за ч.З ст.2
ЦПК України провадження в цивільних
справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення
окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

На час розгляду
заяви про ухвалення додаткового рішення діяла ст.220 ЦПК України в редакції 2004 року. ч.2 якої зазначає, що заяву про ухвалення
додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Строк на виконання рішення від 03.03.2004 року не
закінчився.

При розгляді справи суд першої інстанції розглядав питання про
відшкодування судових витрат, у тому числі і за
проведення експертизи, вивчав а.с. 124. що витікає з протоколу
судового засідання.(а.с.146). Однак з цього питання рішення не ухвалив, що за ч. 1 ст.220 ЦПК України є підставою для
винесення додаткового рішення.

Оскільки судом
першої інстанції допущено неправильне застосування норм процесуального права,
ухвала від 13 03.2007 року
підлягає скасуванню. Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення підлягає
задоволенню, оскільки при розгляді його
позовної заяви суд першої інстанції досліджу вав висновок судової будівельно-технічної
експертизи №2642 від 25.03.2003 року, в супроводжувальному листі до якої зазначено про оплату ОСОБА_1 48 1.74
грн.(а.с. 124).

Вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідно до ст.ст.79.86.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.303. 304. п.2 ч.2 ст.307. п.4 ч. 1.3 ст.З09, п.2 ст.З12. 313. 314. 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів. -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 13.03.2007 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення
додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 491.57
( чотириста дев'яносто одну грн. п'ятдесят сім коп.) грн. судових витрат.

Рішення набирає
законної сили негайно, але може бути оскаржене до Верховного Суду України
протягом 2 місяців
із дня його проголошення.