Справа
№ 2-29/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року    Золотоніський
місткрайонний суд Черкаської області в

складі:
головуючого - судді Савенка В.Г.

при
секретарі - Сукач Л.І.

за
участю представників сторін - ОСОБА_3.,
ОСОБА_4.

розглянувши
у судовому засіданні в залі сулу в м. Золотоноша справу за

позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
відшкодування

шкоди,
завданої злочином,-

встановив:

24.12.2004р., близько 16год. на 140км автодороги Бориспіль-Запоріжжя
поблизу с. Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області, ОСОБА_2.,
керуючи автомобілем ВАЗ-21063 д/н НОМЕР_1та рухаючись в напрямку м. Золотоноші,
в порушення Правил дорожнього руху в Україні, не переконався в безпечності
маневру, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не вибрав безпечну
швидкість руху, внаслідок чого вчинив дорожньо-транспортну пригоду зіткнувшись
з іншими транспортними засобами, в результаті чого було пошкоджено також
автомобіль ВАЗ-21-43 д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1.

ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом про відшкодування шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. ствердив свої
позовні вимоги і Пояснив суду, що внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_2., був пошкоджений його
автомобіль ВАЗ-21043. Матеріальна шкода, заподіяна йому внаслідок пошкодження
автомобіля, становить 4.292,46грн. Крім того вказаним ДТП йому заподіяно
моральну шкоду, яка виразилася в тому, що погіршився стан його здоров'я
внаслідок психологічного шоку; він отримав тяжкі моральні страждання, що
потягнуло за собою розлад здоров'я та необхідність лікуватися; було погіршено
його життєві зв'язки через неможливість повсякчасно використовувати
транспортний засіб. Тому моральну шкоду він оцінив у 25.000грн. і просить
стягнути ці суми з відповідача.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав
повністю і пояснив, що він визнає себе винним у вчиненні ДТП, внаслідок якої
було пошкоджено автомобіль КАМАЗ,
водій якого - ОСОБА_5. загинув. Що стосується пошкодження автомобіля
ОСОБА_1., то він вважає, що той був пошкоджений з вини самого ОСОБА_1.,
оскільки той був неуважним, своєчасно не загальмував, коли його відкинуло на
зустрічну смугу від зіткнення з КАМАЗом і вдарив його машину, а сам пошкодив
свою. Крім того він посилається на те, що ні в постанові про притягнення його в
якості обвинуваченого в ході досудового слідства, ні у постанові
Чорнобаївського районного суду від 29.05.2006р. не вказано, що саме він є
винуватцем пошкодження автомобіля, що належить ОСОБА_1., а тому це тільки підтверджує те, що він не повинен
відповідати за позовними вимогами.

Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали
справи та представлені сторонами докази, вважає, що позов підлягає повному
задоволенню.

Як встановлено, органом досудового слідства -
Чорнобаївським РВ УМВС було порушено кримінальну справу за ознаками злочину,
передбаченого ст.. 286 ч. 2 КК України. Відповідно до висновку
судово-автотехнічної експертизи від 19.04.2006р., проведеної в ході досудового
слідства, порушення ОСОБА_2. вимог п.п. 2.3.,
12.1. Правил дорожнього руху в Україні (затвердж. Постановою КМУ від.
10.10.2001р. за № 1306) знаходиться в прямому причинному зв'язку з наслідками,
що наступили. В квітні 2005р. ОСОБА_1. звернувся до Чорнобаївського РВ УМВС з
письмовою заявою про визнання його цивільним позивачем по справі та пред'явив цивільний
позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.  Слідчим Чорноюбаївського РВ УМВС ОСОБА_1.  був

2

визнаний цивільним позивачем по справі і ця постанова
скасова на не була. Крім того постановою Чорнобаївського райсуду від
29.05.200бр. не тільки ОСОБА_2. звільнений від кримінальної відповідальності за
ст.. 286 ч.2 КК України внаслідок акту амністії і провадження по справі
закрите, але і ОСОБА_1. вказаний цивільним позивачем (абз. 6) . Як зазначено у
постанові, ОСОБА_2. повністю визнав свою вину у вчиненому злочині і розуміє
цивільну відповідальність, яка покладається на нього в зв'язку із вчиненням ним
злочину.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного суду
України від 02.07.2004р. № 13 № «Про практику застосування судами
законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів»,- особа, якій
заподіяно шкоду і яка пред'явила вимогу про її відшкодування, визнається
одночасно потерпілим та цивільним позивачем і їй забезпечуються всі передбачені
законом права як потерпілого, так і цивільного позивача. Як встановлено судом і
як це витікає з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_1. було заподіяно
матеріальну шкоду, в зв'язку з чи він пред'явив вимогу про її відшкодування і
органом досудового слідства та судом він був визнаний цивільним позивачем та
потерпілим.

Відповідно до ст.. 14 ч. 2 Закону України «Про
амністію»,- амністія не звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяні злочином
шкоду.

Посилання ОСОБА_2. на те, що в постанову Чорнобаївскього
суду від 29.05.200бр. не зазначено, що він є винним у заподіянні матеріальної
шкоди ОСОБА_1., на думку суду є некоректним і свідчить лише про намагання
відповідача уникнути цивільної відповідальності. Адже постанова суду
стосувалася кримінального аспекту справи, внаслідок якого загинула людина. А що
стосується заподіяної ОСОБА_1.
шкоди, то він був у кримінальному провадженні цивільним позивачем, а отже і
потерпілим (постанова Пленуму ВСУ) по справі. Також свідок ОСОБА_6., який
проводив досудове слідство по кримінальній справи по обвинуваченню ОСОБА_2.,
ствердив суду, що в ході досудового слідства достовірно було встановлено, що
саме ОСОБА_2. є винуватцем у пошкодження автомобіля ОСОБА_1.

Таким чином суд приходить до висновку, що шкода заподіяна
ОСОБА_1.
внаслідок злочину, вчиненого ОСОБА_2. і тому останній повинен її відшкодувати.
За матеріалами кримінальної справи (висновок судово-автотоварознавчої
експертизи) матеріальна шкода, заподіяна ОСОБА_1.,
становить 4.292,46грн., ОСОБА_2. ознайомився з матеріалами експертизи і
жодних зауважень на висновок не дав (протокол ознайомлення, а.с. 104-109 крим.
справи).

За ст..
1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її заподіяла, а тому суд покладає обов'язок її відшкодувати на
ОСОБА_2.

Також суд приходить до висновку, що ОСОБА_1. злочином
заподіяно і моральну шкоду і, на думку суду, позивач довів факт її заподіяння.
При цьому суд вважає, що розмір заявлених позивачем відшкодувань не відповідає
наслідкам заподіяної моральної шкоди. Суд вважає, що розумним та достатнім
розміром її відшкодування буде розмір у 5.000грн.

вирішив :

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4.292,46трн. - в
порядку відшкодування матеріальної шкоди та 5.000 грн. - в порядку
відшкодування моральної шкоди, а всього - 9.292 (дев'ять тисяч двісті
дев'яносто дві)грн. 46коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.