Справа № 2-234/07
РІШЕННЯ

ІМ"ЯМ УКРАЇНИ

13
червня 2007   року               Царичанський районний суд Дніпропетровської області в
складі:

головуючої  - судді -
Гудим О.М.

при секретарі -
Чайковській В.В.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в   смт.  Царичанка справу за  позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  про розірвання шлюбу,  суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2,  зареєстрований 29 травня 1993 року в
райвідділі ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської області,  актовий запис № 44 (Свідоцтво про шлюб
НОМЕР_1 від 29.05.1993 року). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину :
сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  який
на даний час проживає з відповідачкою та на якого позивач сплачує матеріальну
допомогу. Шлюб сторони розривають вперше.

Причиною
розпаду сім'ї стало те,  що між подружжям
не було взаєморозуміння,  постійно
виникали сварки. Позивач з відповідачкою проживають нарізно з травня 2005 року
і відновлювати шлюбні відносини не мають наміру,  що і змусило позивача звернутися з позовною
заявою до суду.

Позивач позов
підтримав,  витрати по справі просить
покласти на нього.

Відповідачка
позов визнала в повному обсязі.

Згідно
ч. 4  ст.
174 ЦПК України,  у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача,  вивчивши надані
докази,  даючи їм оцінку у їх
сукупності,  суд приходить до наступного
висновку.

Відповідно до вимог  ст. 10 ЦПК
України цивільне                                       судочинство

здійснюється
на засадах змагальності. Згідно зі
ст.  11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до ЦПК України,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Згідно  ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому докази подаються
сторонами та іншими особами,  які беруть
участь у справі.

В судовому
засіданні встановлено,  що ОСОБА_1
звернувся з заявою про розірвання шлюбу з ОСОБА_2,

2

зареєстрований
29 травня 1993 року у райвідділі ЗАГС Царичанського району Дніпропетровської
області,  актовий запис № 44 (Свідоцтво
про шлюб НОМЕР_1від29.05.1993 року). Від шлюбу мають спільну неповнолітню
дитину : сина - ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 05.05.1994 року),  який на даний час проживає з відповідачкою та
на якого позивач сплачує матеріальну допомогу. Шлюб сторони розривають вперше.

Причиною
розпаду сім'ї стало те,  що між подружжям
не було взаєморозуміння,  постійно
виникали сварки. Позивач з відповідачкою проживають нарізно з травня 2005 року
і відновлювати шлюбні відносини не мають наміру,  що і змусило позивача звернутися з позовною
заявою до суду.

Жодна із
сторін не бажає примирення,  в зв'язку з
чим суд приходить до висновку про те,  що
дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і
суперечить інтересам сторін,  прийняття
судом заходів щодо примирення подружжя суперечило б моральним засадам
суспільства,  тому шлюб повинен бути
розірваний на підставі  ст.  ст. 110-112 Сімейного Кодексу

На думку
суду,  судові витрати повинні бути
покладені на позивача як він про це прохав в судовому засіданні.

Керуючись  ст.
ст.  209,  212,
213,  214,  215,
218 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Шлюб між
ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрований 29 травня 1993 року у райвідділі ЗАГС Царичанського
району Дніпропетровської області,
актовий запис № 44,  розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 17 грн. 00 коп.
судових витрат.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.