Справа № 22-ц-3843/2007 р.                                                 Головуючий
1 -ї інстанції: Божко
право                                             Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

1 жовтня
2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого -
Солодкова А.А.

суддів -
Малійської С. М. ,  Кіся П.В.,

при
секретарі - Каплоух Н.Б.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м.  Харкова від 01 червня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  третя особа
Восьма Харківська Державна нотаріальна контора,
про визнання особи такою,  що не
має права на спадщину та визнання права власності в порядку спадкування,  та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
продовження строку для прийняття спадщини,
визнання права власності в порядку спадкування,  встановлення факту визнання батьківства,  -

встановила:

ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом,  в якому
просила визнати відповідачку ОСОБА_1 такою,
що не має права на спадщину,  та
про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину
домоволодіння,  розташованого по
АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її двоюрідний брат
ОСОБА_3,  вона є єдиним спадкоємцем 5
черги,  в зв'язку з чим звернулась до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. При подачі заяви
дізналася,  що відповідачка ОСОБА_1,  встановивши родинні стосунки з братом
померлого,  також звернулась до
нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про продовження строку для прийняття
спадщини,  визнання права власності в
порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те,  що 1/2 частина житлового будинку з надвірними
будівлями належала на праві власності ОСОБА_5,
яка мала двох синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
який є її батьком.  Факт визнання
батьківства був встановлений рішенням Київського районного суду м.  Харкова від 10 березня 2006 року. Оскільки її
батько помер до відкриття спадщини,  вона
є спадкоємцем 1/4 частини після померлого ОСОБА_3,  і є спадкоємцем 1/4 частини після смерті
бабусі ОСОБА_5 Вважає строк пропущеним з поважної причини,  оскільки до встановлення факту визнання
батьківства вона була позбавлена можливості звертатися до нотаріальної контори.
Після скасування рішення суду про встановлення батьківства,  доповнила позовні вимоги та просила
встановити факт батьківства. Позовні вимоги ОСОБА_2 не визнала в повному
обсязі.

Представник
Восьмої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не
з'явився,  просив розглядати справу у
відсутності представника третьої особи.

Рішенням
Київського районного суду м.  Харкова від
01 червня 2007 року позов ОСОБА_2 задоволено,  в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Визнано
ОСОБА_1 такою,  що не має право на
спадкування після померлого ОСОБА_3 та після померлої ОСОБА_5.

Визнано
за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними
будівлями,  розташованого по АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5.

Визнано
за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними
будівлями,  розташованого по АДРЕСА_1 в

порядку спадкування за законом
після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 двоюрідного брата ОСОБА_3.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення Київського районного суду м.  Харкова скасувати та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції. При цьому посилається на порушення судом
першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Заслухавши
пояснення учасників процесу,  дослідивши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до
вимог  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу ї залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Судом першої
інстанції встановлено,  підтверджено
наявними в справі доказами і не заперечується сторонами,  що ОСОБА_5 на праві власності належала 1/2
частина житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1,  згідно свідоцтва про право власності на
спадщину №4-6355 від 09.06.1993 року.

ОСОБА_5 від
зареєстрованого шлюбу мала двох синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 6,  58). ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.  57).

ОСОБА_5 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.   Єдиним спадкоємцем першої
черги після її смерті був її син ОСОБА_3,
який проживав у частині вказаного будинку та був в ній зареєстрований.

ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,  не отримавши
правовстановлюючих документів на житловий будинок після смерті матері.

Позивачка
ОСОБА_2 07.10.2005 року звернулась до 8 ХДНК з заявою про прийняття спадщини
після двоюрідного брата в порядку спадкування за п'ятою чергою (мати ОСОБА_2 -
ОСОБА_6 та ОСОБА_7,  чоловік ОСОБА_5(а.с.
7),  є рідними сестрою та братом).

Відповідачка
ОСОБА_1 звернулась 17.02.2006 року до Київського районного суду м.  Харкова із заявою про встановлення факту
визнання батьківства. Рішенням Київського районного суду м.  Харкова від 10.03.2006 року встановлений факт
визнання батьківства ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 На підставі вказаного рішення місцевим
відділом РАЦС №3 Харківського обласного управління юстиції до актового запису
№8084 від 01.08.1980 року про народження ОСОБА_1 були внесені відомості про
батька ОСОБА_4

ОСОБА_1
звернулась 04.04.2006 року до 8 ХДНК з заявою про прийняття спадщини після
померлого ОСОБА_33а правом представлення,
а також після померлої ОСОБА_5

Ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 27.09.2006 року рішення Київського
районного суду м.  Харкова від 20.03.2006
року було скасоване та справа передана на новий розгляд.

На підставі
ухвали апеляційного суду Харківської області від 27.09.2006 року в актовий
запис про народження ОСОБА_1 внесені зміни та скасовані відомості про батька
ОСОБА_4

Відповідно до
ч.3  ст. 10,  ч.1
ст.  60 ЦПК України,  кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог
ч.1  ст. 11 УПК України,  суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі.

Матеріалами
справи спростовується твердження ОСОБА_1,
що з моменту народження і до досягнення повноліття,  тобто з ІНФОРМАЦІЯ_4 по 25.11.1997 року,  вона знаходилась на утриманні батька ОСОБА_4
та до самої його смерті проживала з ним та матір'ю.

Судом
першої інстанції встановлено,  що ОСОБА_1
народилась ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно актового запису про народження,  матір'ю вказана ОСОБА_8,  відомості про батька записані за вказівкою
матері (а.с. 86). Згідно довідки від 21.08.2006 року ОСОБА_1 закінчила
навчальну школу (1-4 класи) в Хуторі Гагаріна Бєлгородської

області,  з 1991 р.
по 1997 p.
Навчалась в Донецькій середній школі Прохоровського району

Бєлгородської
області в 5-11 класах. В 16 років - 1 лютого 1997 року ОСОБА_1 отримала паспорт
за місцем проживання в Бєлгородській області. 21 серпня 2001 року
Прохоровським       РВВС Бєлгородської
області ОСОБА_1 за місцем проживання (хутір Гагаріна Прохоровського району
Бєлгородської області) був виданий паспорт нового зразку.

Судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції,
що ОСОБА_1 не надала суду доказів сумісного проживання із ОСОБА_4,  того,
що ОСОБА_4 визнавав її своєю дочкою,
матеріально забезпечував,
виховував,  проявляв турботу. Пояснити
суду,  чому ще при житті ОСОБА_4 не
визнав її своєю дочкою та чому протягом десяти років після його смерті вона не
намагалась встановити батьківство,
ОСОБА_1 не змогла.

Згідно довідки
управління праці та соціального захисту населення від 09.08.2006 року мати
ОСОБА_1 - ОСОБА_83 дня народження і до виповнення повнолітня доньки значилася
одинокою матір'ю та отримувала допомогу від держави.

Судова колегія
критично ставиться до показань свідків ОСОБА_9,
ОСОБА_10,  ОСОБА_11,  даних в суді першої інстанції,  оскільки вони суперечать одне одному. Крім
того,  свідок ОСОБА_11 є зацікавленою
особою,  а свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13  на час подій були неповнолітніми та їхні
пояснення не можуть бути об'єктивними.

Суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 в задоволенні
вимог про встановлення батьківства.

Відповідно
до  ст. 1258 ЦК України,  спадкоємці за законом одержують право на
спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує
право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги,  усунення їх від права на спадкування,  неприйняття ними спадщини або відмови від її
прийняття,  крім випадків,  встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ні
до однієї черги спадкоємців,  визначених
у  ст.
ст.  1261-1265 ЦК України,  відповідачка не належить ні за ступенем
спорідненості,  ні з інших підстав.

Тому суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про
продовження строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку
спадкування.

При розгляді
цивільної справи суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини
справи,  природу правовідносин та закон
їх регулюючий.

Суд
першої інстанції розглянув справу в межах заявлених вимог. Доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
308,  313,  п. 1 ч. 1
ст.  314,   ст.
ст.  315,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

В задоволенні
апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити. Рішення Київського районного суду м.  Харкова від 01 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції забирає чинності з моменту її проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.