У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                                                   м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Гнатенка А.В.,

суддів:

Балюка М.І.,                              Гуменюка
В.І.,
Барсукової В.М.,
Косенка В.Й.,-

розглянувши у судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства (далі-КП)
“Авіакомпанія “Донбасаеро” про визнання незаконними наказів, стягнення
заборгованості по компенсаційним виплатам та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2002
року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з
1980 року працює у відповідача другим пілотом літака ЯК-42. Екіпажі літаків
користуються галузевою пільгою - безкоштовним харчуванням
на борту літака під час польоту. Відповідачем у порушення цієї пільги було видано накази № 69 від 13 травня 1999
року, № 92 від 12 червня 2000 року
та № 72 від 30 травня 2001 року, якими зменшувалися виплати льотчикам добових за час знаходження у
відрядженнях у зв'язку з виконанням авіарейсів в середньому на 45 %. На запити працівників
щодо такої знижки керівництво пояснювало, що вона обумовлена наданням безкоштовного харчування. За
таких обставин, починаючи з 13 травня 1999 року і до часу звернення з позовом
до суду йому не було доплачено добові на загальну суму    2 942 грн. У зв'язку з цим, позивач просив визнати накази
№ 69 від 13 травня 1999 року, № 92 від 12
червня 2000 року та № 72 від 30
травня 2001 року незаконними та стягнути з відповідача на свою користь
суму заборгованості у розмірі 2 942 грн., судові
витрати у розмірі 100 грн. та
моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

У квітні 2003 року ОСОБА_1звернувся з
додатковим позовом в якому уточнив свої вимоги і просив визнати також незаконним з
вищезазначених підстав виданий відповідачем наказ № 134 від 1 серпня 2002 року
та стягнути з відповідача на свою користь
заборгованість за невиплату добових у розмірі 10 084 грн. та моральну шкоду в
розмірі 20 000 грн.

Рішенням
Київського районного суду м. Донецька від 24 травня 2005 року позов задоволено
частково. Стягнуто з КП “Авіакомпанія “Донбасаеро” на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті добових в сумі 10 084 грн. та моральну шкоду в сумі 900 грн. У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2006 року рішення
Київського районного суду м. Донецька від 24 травня 2005 року скасовано в
частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1про визнання незаконними та скасування
наказів, задоволено ці вимоги і визнано незаконними
накази № 69 від 13 травня 1999 року, № 92 від 12 червня 2000 року, № 72
від 30 травня 2001 року, № 134 від 1 серпня 2002 року та скасовано їх. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі КП “Авіакомпанія “Донбасаеро” просило скасувати
ухвалені рішення суду та ухвалити рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні
його позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права
та порушення судом норм процесуального
права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

Відповідно до розпорядження
“Укравіації” від 27 квітня 1999 року “Про забезпечення харчуванням екіпажів
повітряних суден  ДА України” у 1988 році  робота на борту повітряних суден була
включена у перелік робіт з  особливо
шкідливими і особливо важкими умовами праці, у зв'язку з чим члени екіпажів отримали право на безоплатне
бортове харчування.

Згідно розпорядження “Укравіації”
від 30 березня 2000 року “Про відшкодування витрат на відрядження екіпажам
повітряних суден і забезпечення безоплатним харчуванням при виконанні польотів”
працівникам, які направляються у відрядження, граничні розміри добових
визначаються на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня
1999 року. Безоплатне харчування на борту літака - галузева пільга льотного
складу, яка регламентується нормативними документами і не відноситься до
Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року.

Статтею 166 КЗпП України
передбачено, що на роботах з особливо шкідливими умовами праці надається
безоплатно за встановленими нормами лікувально-профілактичне харчування.

Таким чином суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого
висновку про наявність у ОСОБА_1права
на відшкодування вартості безоплатного харчування на борту літака.

Однак, не можливо погодитись із
сумою відшкодування в розмірі 10 084 грн.

Зі змісту статті 213 ЦПК України
убачається, що рішення суду має бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суду першої інстанції необхідно
перевірити суму, яка підлягає стягненню, підтверджену відповідними довідками, а
також навести розрахунок стягнутої суми.

Крім того, статтею 237-1 КЗпП
України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели
до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для
організації свого життя.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати чим підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній
формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Згідно пункту 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України “Про судову практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди” розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди
суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір
відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні
відповідні мотиви.

Не можна задовольняти позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди без встановлення факту її заподіяння, а
також характеру та обсягу страждань.

Отже, судом не достатньо досліджено
докази по справі та не дана їм належна оцінка.

Вияснення цих обставин має суттєве
значення для правильного вирішення спору.

Апеляційний суд на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і
помилково залишив його без змін, змінивши його в частині відмови у задоволенні
позову про визнання незаконними і скасування наказів.

Оскільки порушення норм матеріального
та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення
суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції не можуть
залишатися в силі і підлягають скасуванню з направленням справи до суду першої
інстанції для розгляду іншим суддею.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу комунального підприємства
“Авіакомпанія ”Донбасенерго” задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м.
Донецька від 24 травня 2005 року та рішення
апеляційного суду Донецької області від 5 січня 2006 року скасувати, а
справу направити до суду першої інстанції для розгляду іншим суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                А.В.
Гнатенко

Судді:                                                                          М.І. Балюк

В.М.
Барсукова

В.І.
Гуменюк

В.Й.
Косенко