Справа
№ 22-ц-1103                 Головуючий у 1 -й інстанції -
- 29                              Суддя-доповідач   - Ільченко О.Ю.
УХВАЛА

іменем        України

13  вересня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Сумської області в складі: головуючого- СмирновоїТ.В.,  суддів -
Ільченко О.Ю.,    Ведмедь
Н.І.,  з участю секретаря судового
засідання -  Рой Я.М. ,  та осіб,  які
прийняли участь у справі -   відповідачів
та їх представника

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду Сумської області

за
апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2

на рішення
Зарічного районного суду м.  Суми від 17
липня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4
,  ОСОБА_5,  третя особа : товариство з обмеженою
відповідальністю «Сумикомунтранс»

про
визнання осіб такими,  що втратили право
користування житловим приміщенням,

за
зустрічним позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до ОСОБА_1,  третя особа : товариство з обмеженою   відповідальністю «Сумикомунтранс»

про вселення, -

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі представник позивача не погоджується з ухваленим рішенням
суду ,  яким в задоволенні позову
ОСОБА_1  відмовлено,  а зустрічний позов ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5  задоволено та вселено їх
до квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання
про стягнення судових витрат на користь відповідачів.

В
доводах скарги апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Зокрема,  зазначає,
що відповідачі не проживали у спірній квартирі понад встановлені  ст.  71
ЖК України строки ,  оскільки мають інше
постійне місце проживання.

З цих та інших
підстав просить рішення суду скасувати .

Відмовляючи
у задоволенні первісного позову,  суд 1
інстанції виходив з тих обставин,  що
відповідачі з поважних причин не проживали у квартирі з 2003 - 2006 роки,  що сам ОСОБА_1 чинив перешкоди відповідачам у
користуванні приміщенням ,  замінив замки
після реконструкції будинку.

Колегія
суддів дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши рішення в межах цих доводів ,  заслухавши заперечення відповідачів,  дійшла висновку,  що скарга підлягає відхиленню виходячи з
таких підстав.

2

Судом 1
інстанції вірно встановлені                         фактичні   обставини
справи   щодо

отримання
ОСОБА_3  для своєї сім'ї спірної квартири
(а.с.  16),  а в 1994 році за її згодою до квартири
вселився та був зареєстрований її брат - позивач по справі.

Між
відповідачами до 2007 року спорів щодо користування спірним приміщенням не
було,  а в лютому 2007 року позивач
звернувся з вимогами про визнання відповідачів такими,  що втратили право користування житлом.

Судова колегія
не вбачає підстав для  задоволення його
позовних вимог.

Так,              з 2002   по 2003 роки   в спірній
квартирі після   пожару   проводились

будівельні
роботи та реконструкція квартири,  що
підтверджується довідкою ( а.с.  24).
Після реконструкції відповідач влаштував новий замок на вхідних дверях ,  що сам не спростовував при розгляді справи в
суді 1 інстанції і стосовно цього він не навів ніяких доводів в апеляційній
скарзі.

Із
показів свідків ОСОБА_6,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8
вбачається,  що відповідачка
ОСОБА_3  постійно відвідувала спірну
квартиру,  сплачувала комунальні
послуги,  приймала участь в зборах
жильців будинку з приводу пожару ,
зверталась до міського голови з приводу приватизації цього житла та
технічного оформлення квартири.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_3  надала
суду договір про укладення між нею та обслуговуючою організацією щодо надання
послуг,  а також квитанції,  які підтверджують    сплату нею комунальних послуг за
теплопостачання.

Всі ці
докази вказують на те,  що ОСОБА_3  користувалась зазначеною квартирою.

Як
вбачається із матеріалів справи відповідачі ОСОБА_5  та ОСОБА_4 з 2001 року
знаходились на навчанні,  а з 2006 - 2007
p.p. - на
стажуванні,  тому вимоги щодо таких,  що втратили право на користування житлом не
заслуговують на увагу.

Не
знайшов достовірного підтвердження той факт,
що відповідачка ОСОБА_3  має
постійне місце проживання по вул.  СКД,  в квартирі бувшого чоловіка. Вона зазначає
декілька адресів,  за якими вона вимушена
тимчасово проживати до вирішення спору в суді.

За таких
умов,  колегія суддів вважає,  що відсутність відповідачів в спірній
квартирі була тимчасовою і суд 1 інстанції обгрунтовано вселив їх,  захистив таким чином їх житлові права,  оскільки їх відсутність була обумовлена
поважними причинами.

Враховуючи
зазначене,  суд першої інстанції вірну
дав оцінку зібраним доказам у відповідності з вимогами  ст.
212 ЦПК України,  а тому колегія
суддів знаходить рішення суду першої інстанції обгрунтованим та погоджується з
ним і відсутні підстави для його зміни чи скасування.

Керуючись  ст.
ст.  303,    307,
308, 313-315   ЦПК України,     колегія суддів , -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити,  а рішення Зарічного районного суду м.  Суми від 17 липня    2007 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двох місяців може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду