Справа №22ц-2948 2008 р.                                         Головуючий
Категорія___________________________________ Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008
року лютого місяця „25" дня колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого -
Вербицької Л.І. Суддів:       Кузнєцової
О.А.

Цуканової І.В.
При секретарі - Жегуліній Л.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м.  Херсона від 22 травня 2007 року за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

Рішенням
Суворовського районного суду м.  Херсона
від 22 травня 2007 року зазначений позов задоволено. Ухвалено: стягнути з
ОСОБА_2  на користь ОСОБА_3 6700 грн. 39
коп. відшкодування матеріальної шкоди,
617 грн. 20 коп. судових витрат та 2000 грн. відшкодування моральної
шкоди. Також з ОСОБА_2  стягнуто у дохід
держави 5 грн. 50 коп. держмита.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати,  у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити;
скасувати заходи забезпечення позову,
звільнивши майно ОСОБА_2  з-під
арешту; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
вартість експертизи в сумі 754 грн. 50 коп.,  а також судові витрати та витрати на правову
допомогу в розмірі 2000 грн. посилаючись на необґрунтованість рішення.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши законність та обґрунтованість
рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних
вимог,  колегія суддів вважає,  що скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено,  що 15.01.2004 року близько
20.00 год. на перехресті
вул.  І.Куліка та пр. Ушакова сталося ДТП
з участю транспортних засобів ГАЗ 3110,
держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та мікроавтобусом
Форд-Транзит,  держномер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2  В результаті ДТП був пошкоджений
автомобіль позивача.

Вказані
обставини підтверджуються відмовним матеріалом по факту ДТП та сторонами не
оспорюються.

Визнаючи
відповідача винним у скоєнні ДТП,  суд виходив з пояснень позивача,  свідка ОСОБА_4  про те,
що позивач здійснюючи лівий поворот з вул.  І.Куліка на пр. Ушакова зробив зупинку перед пішохідним
переходом і 3-4 сек. стояв
пропускаючи пішоходів та висновку судової автотехнічної експертизи №12544 від
04.04.2007 року в основу якої,  як
вихідні дані,  покладені вказані
обставини і згідно висновку якої відповідач у даній дорожній обстановці мав
технічну можливість зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення та
уникнути ДТП.

Однак з
такими висновками суду погодитися не можна оскільки вони не відповідають
обставинам справи,  що згідно з
нормою  ст.  309 ЦПК України є підставою для скасування
рішення суду та постановления
нового рішення.

Обставини,  якими позивач обґрунтовує вину відповідача у
дорожньо-транспортній пригоді,  а також
свідчення свідка ОСОБА_4  протирічать та
спростовуються слідуючими доказами. Поясненнями відповідача,  який стверджує,  що автомобіль ГАЗ 3110 він побачив перед
самим перехрестям,  а також поясненнями
свідка ОСОБА_5,  який позначений на схемі
ДТП,  як свідок пригоди.

Висновки
суду про винність відповідача у скоєнні ДТП
протирічать також висновкам лабораторії експертних досліджень від 22 січня
2004 року згідно якого в момент первісного контакту між прокольними осями
автомобілів був кут близько 75-80 градусів,
який розвертався при підрахунку від продольної осі автомобілю Форд за годинниковою стрілкою,  що підтверджує пояснення та обставини ДТП які зазначив
відповідач.

Згідно
висновку №4120 судової автотехнічної експертизи по обставинам зіткнення
автомобілів ГАЗ 3110 та Форд-Транзит від 09 червня 2005 року в розглянутій
дорожній ситуації водію автомобілю ГАЗ 3110 для забезпечення безпеки дорожнього
руху належало діяти у відповідності з вимогами дорожнього знаку 2.1
«Поступитися дорогою» та п. 10.1 Правил дорожнього руху,  згідно яким водій має поступитися дорогою
транспортним засобам,  що під'їжджають до
нерегульрваного перехрестя по головній дорозі,
перед початком руху та будь-яким змінам напрямку руху водій має
впевнитись,  що це буде безпечно та не
створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху. Водій автомобілю ГАЗ 3110
належним виконанням зазначених вимог мав можливість уникнути зіткнення.

В той же
час,  згідно вказаного висновку дії водія
мікроавтобусу Форд-Транзит по забезпеченню безпеки дорожнього руху
регламентувалися п. 12.3 Правил дорожнього руху,  згідно яким при виникненні небезпеки для руху
водій повинен негайно вжити заходів до зниження швидкості до повної зупинки
транспортного засобу. Водій мікроавтобусу Форд-Транзит з моменту виїзду
автомобілю ГАЗ 3110 на проїжджу частину проспекту не мав технічної можливості
уникнути зіткнення.

При
цьому суд враховує,  що відповідач діяв
згідно п. 12.3 правил та вжив заходів до повної зупинки транспортного
засобу,  здійснив екстрене гальмування
про що свідчить слід від гальм на схемі ДТП.

Пояснення
позивача,  свідка ОСОБА_4
та висновок судової автотехнічної експертизи №12544 від
04.04.2007 року суд до уваги не приймає,
оскільки вони суперечать фактичним обставинам дорожньо-транспортної
пригоди.

Враховуючи
вищевикладене суд дійшов помилкового висновку про винність відповідача
ОСОБА_2  у скоєнні ДТП та безпідставно
стягнув з останнього на користь позивача матеріальну,  моральну шкоду та судові витрати.

Згідно
ч. 1  ст.
60 ЦПК України,  кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог.

Колегія
суддів приходить до висновку,  що позивач
не надав суду належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

За таких
обставин рішення суду підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення,  яким в задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

Відповідно
п. 2,  4 ч.3  ст.  79
ЦПК України,  до витрат пов'язаних з
розглядом справи належать,  зокрема,  витрати на правову допомогу та витрати,  пов'язані із проведенням судових експертиз.

Відповідно
ч. 1  ст.
88 ЦПК України,  стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові витрати.

Згідно
квитанції №2 від 20.04.2005 року відповідачем сплачено за проведення експертизи
754 грн. 50 коп.,  а також 2000 грн.
оплати правової допомоги,  що
підтверджується договором №2 від 20.01.2005 року.

За таких
обставин вимоги апелянта в частині стягнення з позивача зазначених сум
підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  79,  88,
303,  307,  309 ЦПК України,  п. 10.1 Правил дорожнього руху,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Суворовського районного суду м.  Херсона
від 22 травня 2007 року скасувати,
постановити нове рішення.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 754 грн. 50 коп. витрат за проведення судової
експертизи та 2000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення
набирає чинності після проголошення та може бути оскаржене протягом двох
місяців до Верховного Суду України у касаційному порядку.