Справа № 22-6029                                            Головуючий
у 1-й інстанції Рубан С.
Доповідач Волошина В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року                      Колегія суддів судової
палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого                                Волошиної В.М.

Судців                                           Столбун
В.І.,  Амеліна В.І.

при
секретарі                                Гайдай І.М.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 12 березня 2007 р. в
цивільній справі за позовом ОСОБА_2
доОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та відновлення чинності попереднього
заповіту.

Заслухавши
доповідь судді Волошиної В.М. ,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,  -

встановила:

26
лютого 2007 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання
недійсним заповіту,  складеного ОСОБА_4. 17 серпня 2006
р. Спадковим майном є одна кімната в квартирі АДРЕСА_1 у м.  Києві.

Ухвалою
від 12 березня 2007 р. Дніпровського районного суду м.  Києва позовна заява повернута позивачу ОСОБА_2. на підставі  ст. . 109 та 121 ЦПК України.

Не
погодившись із зазначеною ухвалою,
представник позивача ОСОБА_1. подав на неї апеляційну скаргу,  в якій просив ухвалу від 12 березня 2007 р.
скасувати,  як незаконну ,  а позовну заяву направити на розгляд до
Дніпровського районного суду м.  Києва.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обгрунтованість постановленої в цій частині
ухвали ,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

У
відповідності до вимог п.3) ч.1  ст.  312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції апеляційній суд скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Повертаючи
позивачу позовну заяву суд першої інстанції виходив з того,  що у відповідності до  ст.
109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за місцем
її проживання.

Між тим,  погодитись з таким висновком суду неможливо
виходячи з наступного.

2

Як
вбачається з матеріалів справи спір між сторонами виник відносно складеного
заповіту і спадковим майном є одна кімната в квартирі АДРЕСА_1 у м.  Києві,
яка за своєю територіальністю відноситься до Дніпровського району
м.  Києва..

Згідно
ч.1  ст.
114 ЦПК України позови,  що
виникають з приводу нерухомого майна,
пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Оскільки
спір між сторонами стосується нерухомого майна - спадщини,  то ухвалу суду від 12 березня 2007 р. про
повернення позивачу ОСОБА_2.
позовної заяви в зв'язку з її непідсудністю Дніпровському суду м.  Києва не можна визнати законною і
обгрунтованою,  вона підлягає скасуванню
з передачею питання на розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  312,  313,
314,  315,  317, 319 ЦПК України,  колегія суддів ,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 12 березня 2007 р. скасувати,  а
питання передати на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.