АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД   ЧЕРКАСЬКОЇ
Справа №
22ц-797     2007 р.                                          Головуючий
трудові спори                                                                      Грабовий
апеляційній інстанції - Бабенко
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня   2007
року Судова палата в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого                               Храпка В.Д.

суддів                                           Василенко Л.І.,  Бабенка
В.М.

при
секретарі                              Бурдуковій
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1
який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Соснівського
районного суду м.  Черкаси від 22.12.2006 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський
Деревообробний комбінат" про поновлення на роботі та стягнення моральної
шкоди,  -

встановила:

Позивачка
звернулася з позовом в суд до відповідача про поновлення на роботі та стягнення
моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказувала,  що Наказом № 242-К від 21.10.2002р. ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1 таб.№1934,  прийнята з 22.10.2002р. на посаду інженера з
підготовки кадрів ТОВ "Черкаський деревообробний комбінат" з окладом
згідно штатного розпису. Наказом №
108 від 12.09.2006 р. була
звільнена з роботи у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору. Даний
наказ вважає незаконним тому,  що при
прийнятті її на посаду інженера з підготовки кадрів ТОВ "Черкаський
деревообробний комбінат" з нею був укладений не строковий трудовий
договір,  а трудовий договір на
невизначений строк,  оскільки доказами
укладення між позивачем та відповідачем безстрокового трудового договору є:
заява позивача про прийняття на роботу від 21.10.2002 року; особова картка; запис в трудову книжку і в жодному
з цих документів не має відомостей про укладення строкового трудового договору.
У результаті неправомірних дій відповідача,
які виразилися у незаконному звільненні її з роботи,  вона зазнала суттєвих моральних втрат. Були
істотно порушені її нормальні життєві зв'язки,
і тепер позивачка змушена прикладати додаткові зусилля для організації
свого життя. Враховуючи,  що такі
наслідки  ст.  7
КЗпП України визнаються моральною шкодою,
відповідачеві належить відшкодувати її у розмірі 15 000 грн.,  оскільки між його неправомірними діями і
настанням наслідків існує прямий причинно-наслідковий зв'язок.

Позивачка
просить суд,  поновити її    на
посаді інженера з підготовки кадрів ТОВ

"Черкаський
деревообробний комбінат" та стягнути
з відповідача заробітну плати за час

вимушеного
прогулу за період з 13.09.2006р. по час розгляду справи,  2
500 грн. судових

витрат та 15 000 грн. моральної
шкоди.

Рішенням суду
від 22.12.2006 року у
задоволенні перову ОСОБА_3відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_4,  в інтересах ОСОБА_2
просить скасувати  рішення     суду,
як  постановлене з  порушенням
вимог закону та задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши
матеріали справи,  судова палата
вважає,  що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

З матеріалів
справи вбачається,  що 21.10.2002р.
позивачем була написана заява про прийняття
на   роботу   на
посаду   інженера   з
підготовки   кадрів   ТОВ
"Черкаський деревообробний комбінат". На підставі прийнятого
наказу про прийняття на роботу було зроблено запис до трудової книжки та
особової картки ОСОБА_2 З кожним записом,
що заноситься до трудової книжки на підставі наказу про призначення на
роботу,  власник або уповноважений ним
орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особовій картці.   Колегія
суддів   критично   оцінює
покази   представника   ТОВ
"Черкаський деревообробний комбінат" про укладання з
позивачкою строкового трудового договору,
постільки ОСОБА_2 подала заяву про прийняття її на роботу 21.10.2002 року   і не вказувала у заяві про прийняття її на
роботу на час відпустки по догляду за дитиною до З років    ОСОБА_5Колегія суддів критично оцінює
посилання на надпис на заяві ОСОБА_2 про вакансію на період відпустки по
догляду за дитиною,  постільки
ОСОБА_2вказаний надпис не робила і не бачила та категорично заперечує прийняття
її на роботу за строковим трудовим договором.     30.09.2003
року ОСОБА_2  була надана відпустка
по догляду за дитиною до 3
років по 14.08.2006 року.
ОСОБА_5була надана відпустка по догляду за дитиною до 3 років з 19.08.2002 року по 31.05.2005 року. У період
перебування у відпустці ОСОБА_2,
ОСОБА_4вийшла на роботу після декретної відпустки 6.09.2004 року.   Наказом № 118/2к від 12.09.2005
року ОСОБА_5була звільнена з роботи на підставі п. 1  ст.  40 КЗпП у зв'язку
із скороченням штату. Ні про вихід на роботу ОСОБА_5чи про скорочення посади
інженера з підготовки кадрів відділу кадрів,
ОСОБА_2відповідач не попереджував. Позивачка звільнена з роботи через
рік після звільнення ОСОБА_5з роботи. За таких обставин колегія суддів
вважає,  що відповідач не надав суду
належних доказів про те,  ОСОБА_2заключила саме строковий трудовий
договір. На підставі викладеного колегія суддів вважає,  що висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи. Рішення необхідно скасувати та задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2 частково.

На
підставі  ст.  235
КЗпП України з 13.09.2006
року по день розгляду справи згідно розрахунку,  який наданий представниками позивача та не
заперечується представником відповідача,
виходячи з розміру мінімальної заробітної плати,  в сумі 3554,
57 гривень.

Даних
про отримання позивачем заробітної плати за можливим новим місцем роботи в
період вимушеного прогулу суду не надано.

Згідно  ст. 237-1 КЗпП України відшкодування
власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться
у разі,  якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування моральної
шкоди,  суд виходить із засад
розумності,  виваженості та
справедливості,  враховує характер та
обсяг моральних страждань позивача,
істотність вимушених змін у його життєвих і трудових стосунках,  тривалість моральних страждань,  і приходить до висновку,  що на користь позивача слід стягнути з
відповідача 1000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

З
врахуванням результатів розгляду справи та характеру заявлених позовних вимог з
відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1000 гривень витрат
на правову допомогу та 51
гривню судового збору в прибуток держави. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Керуючись  ст.
ст.  218, 307, 309, 314, 317 ЦПК
України,   ст.   ст.  235, 237-1 КЗпП
України,  колегія

суддів-

вирішила   :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 ,  який діє в інтересах ОСОБА_2 задоволити частково.

з

Рішення
Соснівського районного суду м.  Черкаси
від 22.12.2006 року
скасувати.

Ухвалити
нове рішення. Позов
ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкаський Деревообробний
комбінат" про поновлення на роботі та стягнення моральної шкоди
задовольнити частково.

Поновити
ОСОБА_2 на посаді інженера з підготовки кадрів відділу кадрів ТОВ
"Черкаський деревообробний комбінат" м.  Черкаси.

Стягнути
з ТОВ "Черкаський деревообробний комбінат" м.  Черкаси на користь ОСОБА_2 середній заробіток
за час вимушеного прогулу на підставі з 13.09.2006
року по день розгляду справи в сумі 3554,
57 гривень,  1000 гривень
моральної шкоди,  1000 гривень витрат
на правову допомогу. В решті вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути
з ТОВ "Черкаський деревообробний комбінат" м.  Черкаси в доход держави судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп.

Рішення може
бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох

місяців з дня
проголошення.