Справа №2-3389/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
червня 2007 року                                                                                         м.
Чернігів

Деснянський
районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого
судді Харечко Л.К.,

при секретарі
Рень Ю.В.,

за участю
сторін,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

15
травня 2007 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з
відповідачем та стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дитини -
сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісячно
до досягнення повноліття, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем
не склалось, відповідач як батько дитини, не виконує свої обов'язки по її
утриманню, не приймає ніякої участі у веденні домашнього господарства,
добровільно не надає матеріальної допомоги.

Позивачка в
судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач позов
визнав.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі
з 27.07.1996 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Спільне життя сторін не склалось, між сторонами втрачені почуття
поваги та взаєморозуміння, сторони проживають окремо, спільного сумісного
господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи
примирення і збереження сім'ї неможливим, сплату державного мита при реєстрації
розірвання шлюбу просить покласти на відповідача.

Відповідач
матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Відповідно
до ст. 180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Враховуючи
матеріальне становище відповідача, дитини, їх стан здоров'я, а також те що,
відповідач на утримання дитини добровільно

матеріальної
допомоги не надає, суд знаходить підстави для стягнення з нього аліментів на
утримання сина ОСОБА_3 в
розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною
повноліття та знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження
суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 174, 209, 213 - 215, 294 ЦПК
України, ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112, 181, 182, 191, 199 Сімейного Кодексу
України, суд

вирішив:

позов
задовольнити.

Шлюб між
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований
27.07.1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому,
Україна, актовий запис № 1026 розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_2 при
реєстрації розірвання шлюбу державне мито на користь держави в розмірі 17 грн.

ОСОБА_1 від сплати
державного мита при реєстрації розірвання шлюбу звільнити.

Стягнути
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, уродженця м. Чернігова, Чернігівської області, Україна, на користь ОСОБА_1 аліменти на
утримання дитини: сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, щомісяця,
але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 15.05.2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь держави судовий збір в розмірі 51 грн.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в
розмірі 7 грн. 50 коп.

Рішення
в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.