Справа №2-1714 /2007р.
РІШЕННЯ Іменем України

18 травня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в складі:        головуючого - судді - Зємцова В.В.

при секретарі             - Галайчук Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом
ОСОБА_1 до ЗАТ „Кременчуцький лікеро-горілчаний завод" про
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2007
року до суду із вказаним позовом до ЗАТ „Кременчуцький лікеро-горілчаний
завод" звернулася ОСОБА_1

Зазначала, що
05.01.2000 року була прийнята на посаду оператора закупорювальної машини
розлого-миючої дільниці в ЗАТ „Кременчуцький лікеро-горілчаний завод".

01.02.2007 року
була затримана працівниками служби охорони і при огляді речей була виявлена
одна пляшка бракованої горілки об'ємом 0,5 л. В підтвердження цього факту був складений акт про
затримання і вилучення продукції заводу, продовжувала працювати до 07.02.2007
року включно. 07.02.2007 року в кінці робочого дня в неї забрали перепустку.
08.02.2007 року на прохідній не пропустили, пояснивши, що вона звільнена з
роботи у зв'язку з затриманням 01.02.2007 року на прохідній.

При намаганні
з'ясувати причини і підстави її звільнення, їй в категоричній формі було відмовлено
в цьому, з наказом про звільнення не було ознайомлено. Вважає її звільнення
незаконним, оскільки за час її роботи на мала жодного стягнення за порушення
трудової та виробничої дисципліни, до дисциплінарної відповідальності не
притягувалася. Заяви про звільнення з підприємства за власним бажанням не
писала.

У зв'язку з не
ознайомленням в повному обсязі з документами, які б підтверджували б факт
порушення нею трудової дисципліни та звільнення з підприємства вважає, що
пропущений нею строк для звернення з відповідним позовом до суду був пропущений
нею з поважних причин.

Просила поновити
її на роботі на тій самій посаді оператор закупорювальної машини розлого-миючої
дільниці на ЗАТ „Кременчуцький лікеро-горілчаний завод", стягнути з
відповідача на її користь середню зарплату за час вимушеного прогулу у розмірі
середньої заробітної плати за останні два місяці, які передували звільненню її
з підприємства.

У судовому
засіданні позивач ОСОБА_1 позов
підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини і підстави,
викладені в заяві.

Представник
відповідача - ЗАТ „Кременчуцький лікеро-горілчаний завод" -Вигодський С.В.
проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні за пропуском
строку звернення до суду.

Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи,
встановив наступне.

2

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може
звернутися з заявою про вирішення спору про звільнення у місячний
строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів зі
змінами, внесеними постановою Пленуму від 01. квітні 1994 року №
4, 26.10.1995 року № 18, 25.05.1998 року № 118, при пропуску строку без поважних причин, суд наводить у рішенні мотиви,
чому він вважає неможливим його поновити та
зазначає, що відмовляє у позові саме з цих підстав, не
аналізуючи в рішенні обґрунтованості вимог по суті.

Судом достовірно встановлено, що 05.01.2000 року позивач ОСОБА_1 була прийнята на посаду оператора
закупорювальної машини розлого-миючої дільниці в ЗАТ
„Кременчуцький лікеро-горілчаний завод".

01.02.2007 року була затримана працівниками служби охорони і при огляді речей була виявлена одна пляшка бракованої горілки
об'ємом 0,5 л. В підтвердження цього факту був складений акт про затримання і вилучення продукції заводу, продовжувала працювати до 07.02.2007 року включно. Надала
свої пояснення, в яких підтвердила факт зберігання нею
горілки в роздягальні. 07.02.2007 року була звільнена з займаної посади, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України. Цього ж дня було
складено Акт про відмову ОСОБА_1 в отримання наказу про звільнення.
До суду звернулася лише 14 березня 2007 року.

Поважні причини пропуску строку звернення до суду з 08.02.2007 року до 08.03.2007 року - відсутні, тому суд прийшов до висновку,
що в поновленні його позивачу слід відмовити. Відповідно
необхідно відмовити в задоволенні позову саме з цих підстав.

Пояснення позивача причин пропуску строку звернення до суду з причин не
ознайомлення з наказом про звільнення, суд не прийняв до уваги, оскільки
07.02.2007 року був складений акт в тому, що ОСОБА_1 був наданий для ознайомлення наказ про її звільнення за № 115 від 07.02.2007 року, з яким вона ознайомилася,
але відмовилася від підпису. Тому причини пропуску нею
строку звернення до суду є непереконливими.

Керуючись ст. 233 КЗпП України, ст. ст. 14, 57 - 59, 208 - 210, 256 - 259
ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ЗАТ „Кременчуцький
лікеро-горілчаний завод" про поновлення на роботі, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу - відмовити
повністю за пропуском строку звернення до суду без поважних причин.

Стягнути з позивача ОСОБА_1 витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі - 30 грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги,
з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.
295 ЦПК України