Справа № 22-ц-2182/2007 р.                                               Головуючий
1 інст. - Слободін М.М.
трудові                                                                 Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

17
травня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого:                        Маміної О.В.

Суддів:                                   Хребтова
В.П., Цвірюка В.О.

При
секретарі                        Каменковій
C.O.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними
скаргами начальника Східного Управління капітального будівництва Міністерства
оборони України Німанського С.А. та представника Східного Управління
капітального будівництва Міністерства оборони України Соснової Т.В. на рішення
Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Східного Управління капітального будівництва Міністерства
оборони України про поновлення порушених трудових прав ,-

ВСТАНОВИЛА:

03
квітня 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Східного Управління
капітального будівництва Міністерства оборони України про стягнення сум, які
підлягають виплаті при звільненні.

Свої позовні
вимоги обґрунтовував  наступним.

Позивач
працював на посаді бухгалтера у Східному Управлінні капітального будівництва
Міністерства оборони України з серпня 2003 року. 14 грудня 2005 року він
звільнився за власним бажанням, про що в порядку ст. 38 КЗпП України.3аяву4 про
звільнення він написав завчасно 30.11.2005 року. Проте адміністрацією Східного
УКБ МО України
остаточний розрахунок при звільненні проведений не був.

В своїй
уточненій позовній заяві позивач вказав, що з ним був проведений частковий
розрахунок в сумі 1365 грн.93 коп., але залишились несплаченими 1 135 грн. 11
коп. Просив стягнути з відповідача 1 135 грн. 11 коп. які підлягали виплаті
йому при звільненні, стягнути середній заробіток за час затримки остаточного
розрахунку в сумі 21 939 грн. 50 коп. та стягнути з відповідача 15 000 грн.
моральної шкоди.

Представник
відповідача проти позову заперечував, посилаючись на те, що остаточний
розрахунок та трудова книжка позивачем отримані несвоєчасно за вини позивача,
який неодноразово запрошувався для проведення з ним розрахунків, але не
з'являвся без поважних причин.

Рішенням
Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2007 року позовні
вимоги  ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто
зі Східного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України на
користь ОСОБА_1 1 135 грн. 11 коп. належних при звільненні виплат, середній
заробіток у сумі 15 562 грн.25 коп. за 275 календарних днів прострочення
виплати остаточного розрахунку, моральну шкоду в сумі 4000 грн. а всього 21 697
грн. 36 коп.

На
вказане рішення суду начальником Східного Управління капітального будівництва
Міністерства оборони України та представником Східного УКБ МО України Сосновою
Т.В. подані апеляційні скарги, в яких апелянти просять скасувати рішення
Дзержинського районного суду м. Харкова
від   07   лютого
2007   року     та
ухвалити   нове. При   цьому

посилаються на
порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування судом обставин,
які мають значення для справи.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників
процесу, які з'явилися до суду, судова колегія вважає, що скарги підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що позивач з січня 2005 року працював у
відповідача на посаді бухгалтера. 14 грудня 2005 року звільнений за власним
бажанням за ст. 38 КЗпП України.

В
порушення ст. 116 КЗпП України остаточний розрахунок в день звільнення з
позивачем проведений не був.

Не
оспорювана сума 1365 грн. 93 коп. була фактично отримана ОСОБА_1. 15.09.2006
року.

Відповідно
до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП
України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа,
організація повинні сплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку.

Суд
першої інстанції виходив з того, що зазначена сума не була отримана позивачем
за вини відповідача.

Судова
колегія не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він не відповідає
обставинам справи.

Як
свідчать матеріали справи позивачеві неодноразово, починаючи з 16 грудня 2005
року надсилались листи та повідомлення з приводу його явки на підприємство для
отримання остаточного розрахунку (а.с.32-37 ). Факт отримання цих листів не
оспорював позивач у судовому засіданні. При цьому ОСОБА_1. від отримання
розрахунку при звільненні ухилявся.

За
зверненням ОСОБА_1 територіальною державною інспекцією праці у Харківській
області було проведено перевірку дотримання законодавства про працю при
проведенні остаточного розрахунку з позивачем. В ході перевірки було також
встановлено, що рекомендований лист про отримання остаточного розрахунку було
направлено на адресу ОСОБА_1 16.12.2005 року, а 04.01.2006 року вказана сума
депонована. Про наведене ОСОБА_1. було направлено листа (а.с. 64). Проте до
15.09.2006 року ОСОБА_1. остаточний розрахунок за власної ініціативи не отримував.

Таким
чином вина відповідача у несвоєчасному розрахунку має місце лише за два дні: за
період з дня звільнення 14.12.2005 року по 16 грудня 2005 року. Але,
враховуючи, що ОСОБА_1. звернувся до суду 03 квітня 2006 року, тобто після
спливу тримісячного строку встановленого ст. 233 КЗпП України для звернення до
суду з таким позовом, у стягненні середнього заробітку за затримку розрахунку
за зазначений період треба відмовити.

Враховуючи
викладене, судова колегія не вбачає підстав для стягнення середнього заробітку
за час затримки остаточного розрахунку при звільненні.

Оспорювана
ОСОБА_1. сума 1135 грн. 11 коп. не є складовою частиною остаточного розрахунку.
Це є соціальна пільга - передбачена колективним договором матеріальна допомога
на оздоровлення, яка видається за заявою працівника при виході у відпустку.
Оскільки, ОСОБА_1. при звільненні нараховано компенсацію за невикористану
відпустку, то судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції
про можливість стягнення суми матеріальної допомоги на оздоровлення на користь
позивача, а рішення суду в цій частині законним і обґрунтованим.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції підлягає зміні з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги начальника Східного Управління капітального будівництва Міністерства
оборони України Німанського С.А. та представника Східного УКБ МО України Соснової
Т.В. задовольнити частково.

Рішення  Дзержинського районного суду м. Харкова від
07 лютого 2007 року  змінити.

В
частині стягнення середнього заробітку за затримку остаточного розрахунку та
моральної шкоди скасувати та в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині
відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але
може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців.