№ 2-1-52/07 копія:
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 травня   2007р.                                                                                  м.
Кіровоград

Кіровський
районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А.В.

при
секретарі Ґіль Т.В.

Розглянувши
в відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право власності на спадщину
недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом
до відповідача про визнання заповіту та свідоцтва про право власності на
спадщину недійсним після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3на 12 частину
домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач та його
представники позовні вимоги уточнили та в обґрунтування позову зазначили, що
оригінал заповіту посвідчений 14.03.2005 р. приватним нотаріусом
ОСОБА_4всупереч Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 03.03.04 р. за № 283/8882, а саме частиною
23, передбачається, що на нотаріально оформлюваних документах не заповнені до
кінця рядки та інші вільні місця -перекреслюються,
дописки і виправлення повинні бути застережені нотаріусом перед підписом
відповідних осіб (сторін правочину та інших осіб, які підписали правочин, заяву
та ін.) і повторені в кінці посвідчувального напису. Оскільки заповіт складений
із застосуванням технічних засобів то час складання заповіту зазначений від
руки, вільні місця не прокреслені. Дописки «15» год. «10» хв. не
застережені нотаріусом перед підписом ОСОБА_3 Зазначені факти є грубим
порушенням вказаної інструкції.

Зазначили ,що
згідно ст. 1233 ЦК України
- заповітом, є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до ст. 1247 ЦК
України, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповідач
підписує заповіт у присутності особи, яка посвідчує заповіт. За станом здоров'я
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15 год.
10 хвилин не могла бути присутня у нотаріуса ОСОБА_4та підписати сама даний
оспорюваний заповіт. Спадкове майно мало перейти спадкоємцю по закону позивачу.
Показання свідків підтверджують, що за станом здоров'я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. не
мала можливості не тільки скласти заповіт, а навіть думати про

2

нього.

За заявою
відповідача експерт ОСОБА_5
зробив висновок, що дійсність підпису ОСОБА_3 на заповіті на ім'я ОСОБА_2
не можливо визначити.

Експерт ОСОБА_6
підтверджує свій висновок про те, що підпис на заповіті не належить ОСОБА_3 і
для проведення експертизи у нього було достатньо матеріалів з її почерком; йому
було надано 1-й оригінальний екземпляр заповіту, витяг з реєстру № 1 для
реєстрації нотаріальних дій, ксерокопії пенсійних відомостей на 20 аркушах,
конверт і лист померлої на 4 аркушах, нотатки (виконані її рукою), довіреність
на ім'я ОСОБА_7 та ксерокопія паспорту ОСОБА_3

Посилання
відповідача на те, що померла була хвора і завдяки чому змінився її почерк -
безпідставні. Як видно з довідки Кіровоградської міської лікарні, померла
перебувала на обліку в лікарні по багатьох захворюваннях і страждала поразкою суставів ножних кінцівок, а на
хворобу рук не скаржилась. І, як видно з її останнього листа, почерк в
неї був чіткий і виразливий.

Згідно ст. 215 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній
волі. На підставі наданих документів експертиза зробила чіткий висновок, що
підпис на заповіті від 14.03.2005 р. не належить ОСОБА_3

Зазначають, що
правочин не відображає справжньої волі покійної щодо встановлення, припинення
цивільних прав і обов'язків, її бажання, відображене в заповіті є юридично
недійсним.

Порушення
зазначених в ст. 215 ЦК України
вимог при здійсненні правочину тягне за собою недійсність даного заповіту.

Відповідно до ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений з
порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Просять суд
задовольнити позов сина покійної ОСОБА_1і визнати недійсним заповіт, який був
складений ІНФОРМАЦІЯ_1 від імені ОСОБА_3на користь ОСОБА_2 та визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину, видане на ім'я ОСОБА_22-ю Кіровоградською
державною нотаріальною конторою на Vi частину
житлового АДРЕСА_11А частину земельної ділянки за вказаною адресою
та акції ЗАТ «ПММ-Комплект» в кількості 100 штук.

Просять
відшкодувати за рахунок відповідача ОСОБА_1. судові витрати, вартість
експертизи в сумі 298 грн.

Вважають, що під
час розгляду справи виявлені порушення закону - підпис спадкодавця ОСОБА_3
згідно висновку експертизи їй не належить, мало місце підробка заповіту,
виданого на ім'я ОСОБА_2нотаріусом ОСОБА_4 Встановивши в діях особи ознаки
злочину, суддя зобов'язаний вмотивованою
постановою передати матеріали за належністю - прокурору, для вирішення
питання про порушення кримінальної справи по факту підробки заповіту та просять
притягнути до . кримінальної відповідальності свідка ОСОБА_8за надання,
завідомо неправдивих свідчень в

3

суді.

В судовому засіданні відповідач та
його представник позов не визнали повністю, в обґрунтування заперечень
зазначили , що позивач посилався на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
погано почувалася в день складення оспорюваного заповіту відповідач возив її до
лікарні, спірний заповіт було складено о 15 год 10 хвилин в той час як о 17 год 55 хв. цього ж дня зафіксовано смерть ОСОБА_3 Підставою для звернення до суду,
що, також, вбачається зі змісту позовної заяви з уточненнями, є та обставина,
що позивач припускає наявність у ОСОБА_3 волевиявлення щодо залишення належного
їй будинку йому, а не відповідачу, а також припускає, що підпис на заповіті
вчинено не ОСОБА_3 При цьому волевиявлення спадкодавця   підтверджується   наявністю іншого   заповіту складеного раніше та поясненнями ,
що   спадкодавець    не могла знайти даний заповіт і в
зв"язку з погіршенням стану здоров"я забажала скласти новий заповіт.
При цьому при житті завжди    зазначала
про бажання, залишити спадкове майно саме
онуку   , що є відповідачем по
справі , що було відомо позивачу   в т.ч.
і про складений раніше заповіт.

Судом встановлено наступні факти і
відповідні їм правовідносини.

Позивач   є
рідним сином спадкодавця
ОСОБА_3, відповідач   є онуком
останньої.

28.04.06 р. за № 616 головний лікар Кіровоградської міської лікарні надав довідку про те, що ОСОБА_3, 1926 р.н.,
спостерігалась дільничною поліклінікою КГБ СМП з 1968 р. З 1997 року перебувала на
обліку з приводу: ішемічна хвороба серця, стенокардія, атеросклеротичний
кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2-го ступеня, сердечна недостатність,
остеоартроз з переважною поразкою суставів
ножних кінцівок, порушення функції суставів, та ІНФОРМАЦІЯ_1. на прийом
до лікаря не зверталась.

Померла ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 17год55хв. ,та того ж дня о 15год 10хв. Нею було складено
заповіт та завірено нотаріусом ОСОБА_4

Частиною 1 ст.
60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2
ст. 212 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.

Відповідно до
ч.2 ст. 1257 ЦК України
визначено єдину підставу для визнання недійсним заповіту , якщо буде
встановлено , що волевиявлення заповідача
не було вільним і не відповідало його волі.

4

Так, при зверненні до суду в позовній заяві (а.с. 4-5) позивач зазначив, що ОСОБА_3 не
могла скласти заповіт, оскільки в день його складення погано почувалася,
внаслідок чого відповідач возив її до лікарні, що відомо йому зі слів ОСОБА_9
та ОСОБА_10

В уточнених
позовних вимогах (а.с. 51-52) позивач зазначив, що зазначені обставини
підтверджуються свідками очевидцями ОСОБА_10 та ОСОБА_11

В процесі
розгляду справи позицію позивача було змінено і він стверджував те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 взагалі з дому нікуди не відлучалася, внаслідок поганого
самопочуття не могла нікуди їздити, відповідно, не могла відвідати нотаріуса
для складення, заповіту. Для підтвердження зазначеного в судовому засіданні, за
клопотанням позивача було допитано свідків ОСОБА_10та ОСОБА_12

Та обставина, що
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідувала нотаріуса для складення заповіту
підтверджується належними доказами наданими Відповідачем:

Поясненнями
Відповідача (а.с. 56), з яких вбачається, що він особисто супроводжував ОСОБА_3
до нотаріальної контори.

Поясненнями нотаріуса ОСОБА_4 ( протокол судового
засідання від

11.09.06    а.с. 44) щодо
особистої присутності та власноручного підпису заповіту

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3

Показаннями
свідка ОСОБА_8, який показав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на одному автомобілі з
ним та відповідачем під'їжджала до нотаріальної контори, а також про те, що
ОСОБА_3 мала намір скласти заповіт на імя відповідача т.я. не змогла знайти той
заповіт, що був складений нею раніше (а.с. 45).

Щодо
твердження   позивача   про
неможливість   ОСОБА_3 . відлучитися
з дому ІНФОРМАЦІЯ_1 через погане самопочуття, то факт відвідання нею
Кіровоградської обласної лікарні підтверджується показаннями свідка ОСОБА_13(
протокол судового засідання від

13.03.07    а.с. 117), який
показав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в другій половині дня

ОСОБА_3 в приватному
порядку була проконсультована лікарями

Кіровоградської
обласної лікарні.    .

Відповідно, не є
належними та вичерпними доказами на підтвердження позовних вимог відповіді
Міської лікарні швидкої медичної допомоги (а.с. 9, 55) та Обласного кардіологічного
диспансеру (а.с. 73) про те, що ОСОБА_3 за медичною допомогою не зверталася,
оскільки ОСОБА_3 зверталася за допомогою до іншої медичної установи -
Кіровоградської обласної лікарні.

Матеріалами
справи спростовується твердження позивача про фізичну неможливість складення
ОСОБА_3 оспорюваного заповіту, з яких вбачається, що в день його складення
ОСОБА_3 відвідувала Обласну

5

лікарню де була
оглянута лікарем і де їй була надана медична допомога, та на шляху слідування з
лікарні вона вирішила відвідати нотаріуса і скласти на ім'я відповідача  оспорюваний заповіт.

Належними
доказами підтверджується існування волевиявлення ОСОБА_3 заповідати свій
будинок відповідачу. Так, в матеріалах справи міститься
копія заповіту ОСОБА_3 від 6 серпня 1996 року, який за змістом відповідає
оспорюваному заповіту. Саме через наявність такого волевиявлення, оскільки
літня людина (на момент складення заповіту 78 років) не змогла знайти раніше
складений нею заповіт, ОСОБА_3 і склала оспорюваний заповіт на ім'я
відповідача. Згодом, заповіт 1996 року був знайдений серед речей ОСОБА_3

Наявність такого волевиявлення підтверджується показаннями свідків по
справі, при чому, як тих, що викликалися відповідачем так і викликаних
позивачем.

Не є належним
доказом по справі Висновок експерта № 110 від 30.03.2007р. про виконану
експертом ОСОБА_6почеркознавчої експертизи.

Так, статтею 9
Закону України „Про судову експертизу" встановлено, що . Атестовані
відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру
атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство
юстиції України. Особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть
доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного
Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною
четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Частиною 4 ст. 7
Закону передбачено, що для проведення деяких, видів експертиз, які не
здійснюються виключно державними спеціалізованими установами, за рішенням особи
або органу, що призначили судову експертизу, можуть залучатися крім судових
експертів також інші фахівці з. відповідних галузей знань. При чому, частиною 3
даної статті встановлено, що виключно державними спеціалізованими установами
здійснюється судово-експертна діяльність, пов'язана з проведенням
криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Як вбачається з
пояснень експерта ОСОБА_6 (протокол судового засідання від 22.05.07 а.с.
192-196) почеркознавча експертиза належить до криміналістичних експертиз.

Таким чином,
дана експертиза у відповідності до ст. 9 Закону України „Про судову
експертизу" може проводитися лише судовими експертами, яких внесено до
державного Реєстру атестованих судових експертів.

Почеркознавча
експертиза проводилася експертом ОСОБА_6, який, за наданими ним особисто
поясненнями, не включений до державного Реєстру атестованих судових експертів.

6

Частиною 1 ст. 59 ЦПК України
встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Таким чином, висновок експерта №110 від 30.03.2007р. не
може бути прийнятим до уваги судом як належний доказ.

Крім того,
висновок експерта №110 від 30.03.07 критично оцінюється судом. Так, під час
здійснення експертного дослідження експертом не було враховано ряд факторів, що могли вплинути на результат експертизи.
Зокрема, експертом не враховано вік особи виконавця досліджуваного
підпису, стан її здоров'я, умови виконання (положення тіла) підпису, різність
предметів виконання досліджуваного підпису та зразків, наданих для дослідження,
та як судовому засідання експерт пояснив, що такі фактори могли вплинути на
виконання підпису.

Експертом ОСОБА_6 в експертному дослідженні не
проаналізовано, . взагалі упущено та не описано схожих ознак зразків шдписуЛ в той
час як іншим експертом - ОСОБА_5 надано пояснення, що співвідношення ознак
зразків підпису, які співпадають та які різняться є приблизно рівним (50/50).

Також, під
час проведення почеркознавчого дослідження ОСОБА_5  встановлено, що всі три досліджувані підписи мають
відмінні ознаки, проте, у висновку експерта ОСОБА_6 дана обставина взагалі не
досліджена.

В судовому
засіданні експертом ОСОБА_6, яким проводилася судова експертиза, пояснено, що
почеркознавча експертиза - суб'єктивне оціночне поняття, внаслідок чого думки
експертів щодо дослідження одних і тих же зразків можуть кардинально різнитися.

Висновки
експерта ОСОБА_6 різняться з думкою експерта ОСОБА_5, викладеною в почеркознавчому дослідженні від 15.05.07
(а.с. 184-188), який містить опис
факторів, що могли вплинути на виконання підпису ОСОБА_3, але, які не були
досліджені та враховані почеркознавчою експертизою, призначеною судом. Таким
чином, категоричний висновок експерта про те, що підпис на заповіті ОСОБА_3
виконаний не нею, а іншою особою не приймається як належний доказ судом .

Висновок
експерта №110 від 30.03.07 оцінюється судом в сукупності з усіма іншими
доказами по справі в тому числі Почеркознавчим дослідженням ОСОБА_5, експерта, якого
внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів.

Окрім того
,свідок ОСОБА_10 показала, що ІНФОРМАЦІЯ_1вона бачила ОСОБА_3 вдома і в той же
час повідомила, що їй було відомо про те, що ОСОБА_3 мала намір залишити
належний їй будинок у спадок саме своєму онуку ОСОБА_2 (протокол судового
засідання від 21.12.2006р. а.с. 98).

Свідок ОСОБА_14
показав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 близько 13 год.
він бачив ОСОБА_3 на ґанку її будинку, вона впізнала свідка була в
здоровому розумі, а також повідомив про те, що йому було відомо про намір
ОСОБА_3 залишити будинок у спадок відповідачу,    а
не   позивачу   (протокол судового засідання від 21.12.2006р.
а.с. 99).

Таким чином
посилання позивача на свідоцькі показання в обґрунтування того , що стан
здоров"я спадкодавця та сам факт щодо неможливості її поїздки до лікарні і
нотаріальної контори не є переконливими , оскільки жоден з даних свідків не
знаходився біля спадкодавця постійно в день смерті , а лише бачив її в той чи
інший момент  до її смерті.

При цьому жоден
з документів чи свідчень при розгляді справи не підтвердив і навіть не
припустив бажання і волевиявлення спадкодавця до передачі спадкового майна   позивачу - своєму сину .

Відповідно до
ст.1235 ЦК України
, заповідач має право без зазначення причин позбавити права на спадкування
будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. При цьому , суд звертає також
увагу на пояснення позивача , відповідно до яких , він зазначив , що знав про
оформлення заповіту на відповідача , але нібито була домовленість , що
відповідач після оформлення спадкового майна передасть його позивачу, але
зазначеного зроблено не було, що змусило його звернутися до суду.

Стаття 215 ЦК України , а саме
ч.2 щодо недійсності правочину передбачає , що правочин може бути нікчемним ,
якщо його недійсність встановлена законом , та відповідно до ч.3 даної статті
недійсність може бути встановлена на підставах встановлених Законом.

Згідно ст.55
Конституції України , ст.3 ЦПК України , до суду мають право звернутися особи
за захистом свого порушеного , оспорюваного чи не визнаного права.

З
вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1про визнання недійсним заповіту ОСОБА_3на ім'я ОСОБА_2, що був
складений ІНФОРМАЦІЯ_1 та посвідчений приватним нотаріусом м. Кіровограда
ОСОБА_4 та про визнання недійсним свідоцтва про право на спадкове майно,
виданого 2-ю нотаріальною конторою м. Кіровограда 01.12.05 на ім'я ОСОБА_2 є
безпідставними та необгрунтованим, внаслідок чого задоволенню судом не
підлягають.

Під час розгляду
справи судом позовні вимоги належними та допустимими доказами підтверджені не
були.

В зв'язку з
вищевикладеним, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю.

Керуючись   ст.ст. 215, 1235,1257 ЦК ,
ст.ст.11,212-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

8

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання заповіту та свідоцтва про право власності
на спадщину недійсним відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня
проголошення та апеляційної скарги протягом 20 днів
з дня подачі заяви про апеляційне оскарження .