Справа №2-1055 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року                    Кіцманський
районний суд Чернівецької області

у складі
:   головуючого     - судді Литвинюк І.М.

при
секретарі   -                              Цвіркун І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
в листопаді 2006 року звернувся до суду з позовом до відповідача про
відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. Свої вимоги
мотивує тим, що відповідно до постанови Кіцманського районного суду від 17
листопада 2005 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного
правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124
КпАП України за те, що 17 жовтня 2005 року, приблизно о 23 год., в с.Мамаївці
Кіцманського району на автомобілі Дейво-Ланос не витримав безпечної дистанції і
здійснив зіткнення з його автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної
пригоди його автомобілю завдані технічні пошкодження, які згідно висновку
спеціаліста-автотоварознавця оцінено в 9883 грн..

Крім
цього, в результаті ДТП йому завдана також моральна шкода, яка полягає в
порушенні звичного порядку життя та роботи, пошкодження автомобіля позбавило
його можливості більш ефективно виконувати підприємницьку діяльність, створило
незручності, а тому просив стягнути з ОСОБА_2. на його користь 5000 гривень у
відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В
судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги в частині відшкодування
моральної шкоди, яку оцінює в 1700 грн. і просить стягнути вказану суму з
відповідача на його користь.

Відповідач
ОСОБА_2в судовому засіданні позов визнав частково, оскільки в даній
дорожньо-транспортній пригоді є також вина позивача. Він рухався по крайньому
лівому ряду. Позивач на автомобілі „Сіат-Ібіза" рухався в правому
крайньому   ряду і різко, без включеного
повороту, не пропустивши його, почав повертати в провулок  в результаті чого відбулося зіткнення.

Заслухавши
пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, суд
знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом
встановлено, що постановою Кіцманського районного суду від 11 листопада    2005
року    ОСОБА_2.    визнаний
винним    у    вчиненні

адміністративного    правопорушення    та
притягнутий    до    адміністративної відповідальності за ст.
124 КпАП України.

З
протоколу про адміністративне правопорушення від 17 жовтня 2005 року та
постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що 17 жовтня
2005 року, приблизно о 23 год.,
в с.Мамаївці Кіцманського району ОСОБА_2керуючи автомобілем Дейво-Ланос, д.н.
НОМЕР_1, в порушення
п. 13.1 Правил дорожнього руху України не витримав встановленої дистанції та
допустив наїзд на транспортний засіб Сеат Ібіза, д.н. НОМЕР_2 під керуванням
ОСОБА_1..

Допитаний
в якості спеціаліста в судовому засіданні ОСОБА_5. показав, що згідно
складеного протоколу про адміністративне правопорушення та схеми до нього
видно, що в даній дорожньо-транспортній пригоді водій автомобіля Дейво-Ланос не
витримав безпечної дистанції, порушивши п. 13.1 Правил дорожнього руху України,
та здійснив зіткнення з автомобілем „Сіат-Ібіза".

З
показань свідка ОСОБА_3.
вбачається, що 17 жовтня 2005 року, приблизно о 23 год., він йшов додому,
почув сильний удар і побачив, що в автомобіль, який належить ОСОБА_1., ззаду
наїхав автомобіль Дейво-Ланос. Схема, яка складена при огляді місця пригоди,
відповідає реальній обстановці.

Згідно
ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим
об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену
небезпеку.

Судом
також встановлено, що на момент вчинення правопорушення водій автомобіля
Дейво-Ланос ОСОБА_2використовував транспортний засіб на підставі договору
оренди, який був укладений 13 квітня 2005 року між ним та приватним підприємцем
ОСОБА_4

Відповідно
до п. 5.2. вказаного договору оренди за спричинену третім особам шкоду під час
використання транспортного засобу за цим договором відповідальність несе
орендар, який зобов'язаний самостійно відшкодувати всю нанесену в такому
випадку шкоду третім особам.

Згідно
ч. 1 ст. 1166 ЦК України
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

За
правилами ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Отже, дорожньр-ранспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2., який керував
автомобшем Дейво-Ланос, д.н. НОМЕР_1;
внаслідок дорожньо- транспортної пригоди автомобілі» позивача був
пошкоджений, а розмір завданої йому цим матеріальної шкоди склав 9883 грн., що
підтверджується висновком № 92 експертного дослідження
слеціаліста-автотоварознавця від 13 лютого 2006 року.

Відповідно
до ч. 1 ст. 60  ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач
ОСОБА_2не надав
суду доказів, які б вказували на те, що у вказаній дорожньо-транспортній
пригоді є також вина позивача, не здобуто таких доказів і в судовому засіданні.

Суд
також вважає, що крім матеріальної шкоди позивачу завдано й моральну шкоду.

Згідно
ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що їх завдала, а п.п.3, 9
постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі змінами та доповненнями) роз"яснює, що під моральною
шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній
особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. А розмір відшкодування
такої шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння
особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а
також інших негативних наслідків.

При
визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з характеру та глибини душевних
страждань, яких зазнав позивач у зв"язку з пошкодженням його майна,
тривалості цих страждань, що він зазнав певних незручностей та хвилювань і
деякий час був позбавлений можливості більш ефективно виконувати свою роботу.
Також враховуючи при цьому вимоги розумності та справедливості, суд завдану
моральну шкоду оцінює в 1000 гривень, і вважає, що саме наведена сума повинна
бути стягнута з відповідача Ткаченка С А. на користь позивача ОСОБА_1. як компенсація
заподіяної моральної шкоди.

Крім
цього, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов"язані
з проведенням експертних досліджень в розмірі 490 грн., з оплатою правової
допомоги в розмірі 1050 грн. та сплачений судовий збір в сумі 115,83 грн..

Враховуючи
наведене, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" та № 4 від 31 березня 1995 року
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною
пригодою, задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1завдану матеріальну шкоду в розмірі 9883 грн. та
компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 1000 грн..

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1490
гривень   витрат,   пов"язаних   з
проведенням

експертних
досліджень, витрати на правову допомогу в розмірі 1050 грн. та 115,83 грн. по
сплаті судового збору, а всього 1655,83 гривень.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст. 294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Заява
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення, а апеляційна скарга - протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Чернівецької області через
Кіцманський районний суд.