Справа № 22-8546/2007                                            Головуючий
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12
листопада 2007р. колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду м.  Києва в складі:

головуючого-судді
Слюсар Т.А.,

суддів: Гончара В.П.,  Корчевного Г.В.

при секретарі:
Рицькій Н.І.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представників
ОСОБА_1,ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м.  Києва від 26.07.2007р. в справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2,  ОСОБА_1,  3-і особи: Солом'янська районна у м.  Києві державна адміністрація,  Квартирно-експлуатаційне управління
Міністерства Оборони України про визнання осіб такими,  що втратили право користування житловим
приміщенням,  зустрічними позовами
ОСОБА_1,ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим
приміщенням.

Колегія
суддів,  -

ВСТАНОВИЛА:

У січні
2006р.ОСОБА_3 звернувся у суд з позовом до
відповідачів про визнання їх такими,
що втратили право користування жилим приміщенням у   квартирі АДРЕСА_1

Свої
доводи обґрунтовував тим,  що після
переведення його у 1998р. на службу в м.
Київ і надання йому на сім'ю 25.06.2001р. на підставі ордеру службової
квартири,  залишилися постійно проживати
окремо від нього за попереднім місцем проживання за адресою: м.  АДРЕСА_2 Зазначав,  що відповідачі не цікавляться житлом,  не несуть витрат по його утриманню,  а йому самостійно важко це робити,  остільки є інвалідом першої групи.

Відповідачі
звернулися з зустрічним позовом,  в якому
просять зобов'язатиОСОБА_3 не чинити їм перешкод в користуванні квартирою,  мотивуючи тим,  що спірна квартира була надана відповідачу на
сім'ю як таку,  що має
дитину-інваліда,  проте у ній вони лише
зареєструвалися,  залишившись проживати у
м.  Севастополь та мали намір переїхати
до м.  Києва після закінчення
ОСОБА_1середньої школи й здобуття освіти в університеті «Україна». Між тим,  з липня 2005р.,  часу розірвання шлюбу,  позивач відмовляється пускати їх у спірну
квартиру під час їх приїзду в м.  Київ
для огляду та лікування доньки.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 26.07.2007р. позовОСОБА_3 задоволено. ВизнаноОСОБА_2.  та ОСОБА_1такими,  що втратили право користування жилим
приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 В задоволенні зустрічних позовних вимог
відмовлено.

В
апеляційній скарзі представники відповідачів,
посилаючись на порушення судом норм матеріального й процесуального
права,  невідповідністю викладених у
рішенні висновків обставинам справи,
просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити по справі
нове рішення,  яким у позовіОСОБА_3
відмовити,  задовольнивши їх вимоги.

Колегія
суддів,  заслухавши представникаОСОБА_2.
,  яка підтримала апеляційну скаргу,  представникаОСОБА_3,  який просив у задоволенні апеляційної скарги
відмовити,  вивчивши матеріали
справи,  обговоривши доводи апеляційної
скарги,  вважає апеляційну скаргу такою,  що підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і встановлено судом,  спірна ізольована двокімнатна
квартираАДРЕСА_1  жилою площею 29, 3
кв.м. ,  як службове жиле
приміщення,  була наданаОСОБА_3 на
підставі ордеру,  виданого Солом'янською
районною у м.  Києві державною
адміністрацією 25.06.2001р. на сім'ю з 3-х осіб : його, ОСОБА_2.  та їх доньку ОСОБА_1./а.с. 4 т.2/.

ОСОБА_1є
інвалідом 3 групи,  з дитинства,  безстроково,
у зв'язку з вродженими вадами органів слуху /а.с. 2,  6 т.2 /.

Приймаючи
рішення про визнання ОСОБА_2  такою,  що втратила право користування жилим приміщенням
квартириАДРЕСА_1  суд першої інстанції
обґрунтовано керувався тим,  що
відповідачка не довела поважність причин її відсутності за місцем реєстрації
протягом більше ніж 6 місяців без поважних причин.

Такі
висновки суду колегія суддів визнає обґрунтованими та належно мотивованими.

Матеріалами справи встановлено,
щоОСОБА_2.  з часу отримання
спірної

квартири,  не проживає у ній,  не цікавиться даним житлом,  не вносить квартирної

плати та комунальних послуг,  а тому
у відповідності до положень  ст.  ст. 71, 72 ЖК

України,  втратила право користування
ним.

У
зв'язку з відсутністю у ОСОБА_2  права
користування спірним жилим приміщенням,
колегія суддів визнає обґрунтованими висновки районного суду про
відсутність правових підстав до задоволення її зустрічного позову про усунення
перешкод в користуванні квартирою.

Рішення
суду в зазначеній частині позовних вимог постановлено на повно з'ясованих
обставинах справи,  з відповідністю
висновків суду встановленим по справі обставинам та правильним застосуванням
норм матеріального й процесуального права.

Разом з
тим,  з висновками суду про визнання
доньки сторін - ОСОБА_1 такою,  що
втратила право користування спірним жилим приміщенням,  визнати не можна,  остільки ці висновки не відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи.

Так,  як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом,  відповідачка
ОСОБА_1.,  1988р.н.,  згідно довідки МСЕК №1 м.  Севастополь від 01.03.2006р. є інвалідом 3
групи,  з дитинства,  безстроково /а.с. 2 т.2/.

Встановлено,  що дитина сторін має вроджені вади органів
слуху,  у 1995р. перенесла тяжку травму
руки,  що ускладнилася клінічною смертю
та втратою мови й за станом здоров'я до початку 1999-2000р. навчалася вдома
/а.с.  40, 42,  т.2 /.

З
рішення Гагаринського районного суду м.
Севастополя від 28.07.2005р. в справі за позовомОСОБА_3 доОСОБА_2.  про розірвання шлюбу вбачається,

що сторони
визначили проживання доньки сторін - ОСОБА_1,
разом з матір'ю /а.с. 16,  т.1/.

Звертаючись
до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_1,
ОСОБА_2.  зазначала про проживання дитини
разом з нею за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 13 т.1/.

З
пояснень допитаних судом свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається,  що міжОСОБА_3 таОСОБА_2.  існувала домовленість про те,  що їх донька ОСОБА_1до закінчення школи
залишиться проживати з матір'ю,  а потім
переїде в м.  Київ,  до батька.

Матеріали
справи свідчать,  що ОСОБА_1у 2006р.
вступила на 1-й курс денної форми навчання до Відкритого міжнародного
університету розвитку людини «Україна»,
котрий знаходиться у м.  Києві
/а.с. 187,  т.1/

Таким
чином,  конкретні обставини справи,  вік та стан здоров'я ОСОБА_1.,  рішення батьків про її проживання до
досягнення повноліття разом з матір'ю,
продовження навчання у вузі,  що
розташований в м.  Києві,  свідчать про те,  що ОСОБА_1була позбавлена можливості
реалізувати своє право на користування спірним жилим приміщенням та не
проживала у ньому з поважних причин.

Між
тим,  суд першої інстанції не врахував
зазначені обставини належним чином й прийшов до поспішного висновку про
наявність правових підстав до визнання ОСОБА_1 такою,  що втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1

Враховуючи
те,  що позовні вимоги про усунення
перешкод в користуванні жилим приміщенням є похідними від права на проживання,  а також наявність у справі доказів про
чинення відповідачем перешкод в користуванні ОСОБА_1житлом,  колегія суддів визнає необгрунтованими
висновки суду про відсутність передбачених законом підстав для задоволення
зустрічного позову,  заявленого ОСОБА_1.

Зважаючи
на те,  що у справі не вимагається
збирання або додаткової перевірки доказів,
обставини справи встановлено повно,
але викладені в рішенні висновки частині вирішення позовних вимог про
визнання ОСОБА_1такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням та її зустрічного позову про усунення перешкод в
користуванні житлом - не відповідають обставинам справи та при їх вирішенні
допущено судом помилку в застосуванні норм матеріального права,  оскаржуване рішення в зазначеній частині
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог
про визнання ОСОБА_1такою,  що втратила
право користування жилим приміщенням та задоволення заявленого нею зустрічного
позову.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  316 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу представників ОСОБА_1,ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 26.07.2007р. в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  3-і особи: Солом'янська районна у м. Києві державна
адміністрація,  Квартирно-експлуатаційне
управління Міністерства Оборони України про визнання особи такою,   що втратила право користування житловим
приміщенням,  зустрічним

позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про   усунення перешкод в
користуванні жилим приміщенням - скасувати.

Ухвалити
в цій частині нове рішення,  яким у
позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  3-і особи:
Солом'янська районна у м. Києві державна адміністрація,  Квартирно-експлуатаційне управління
Міністерства Оборони України про визнання особи такою,  що втратила право користування житловим
приміщенням - відмовити.

Позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_3 не чинити перешкодОСОБА_1 в користуванні квартироюАДРЕСА_1

В решті рішення
суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
набирає чинності негайно,  проте може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х
місяців з моменту проголошення шляхом подачі до цього суду касаційної скарги.