Справа №22ц-367/07                                                       Суддя
першої інстанції Міщенко Г.В.
16                                                Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21
лютого 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                     Буренкової
К.О.,

суддів:                                                                   Шолох
З.Л.,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Аніщенко Д.В.,

за
участю: представника позивача ОСОБА_1,
відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_2

на
рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 грудня
2007 р. за позовом ВАТ ЕК „Миколаївобленерго" до ОСОБА_2 про відшкодування
шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ВАТ ЕК „Миколаївобленерго" про
визнання незаконним акту,  звільнення від
сплати нарахованих збитків і стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

04
квітня 2007 р. ВАТ ЕК „Миколаївобленерго" звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення 1883 грн. шкоди,
завданої безобліковим споживанням електрич­ної енергії.

Позивач
вказував,  що 04 березня 2007 р.,
при обстеженні контролерами ВАТ ЕК „Миколаївобленерго"
помешкання відповідача (АДРЕСА_1),  був
виявлений накид дротів навантаження на лінію електропередачі,  що призвело до безоблікового споживання
електричної енергії. Вказаний факт в той же день був зафіксований у акті Б
№3957 (далі - акт від 04 березня 2007 p.).

Оскільки
ОСОБА_2 вказані збитки добровільно не погасив,
то позивач просив суд стягнути з нього зазначену суму завданої шкоди.

В свою
чергу,  23 травня 2007 р. ОСОБА_2 подав
до суду зустрічний позов" до ВАТ ЕК „Миколаївобленерго" про визнання
незаконним акту від 04 березня 2007 р. та скасу­вання його,  звільнення від сплати нарахованих збитків і
стягнення 5000 грн. моральної шкоди.

При
цьому відповідач посилався на те,  що
порушень Правил користування електри­чною енергією для населення він не
допускав,  а тому зазначений акт,  складений без його участі,  є незаконним.
Як наслідок цього є незаконними дії відповідача по відключенню його
помешкання від електропостачання та нарахуванню йому зазначеного розміру від­шкодування
збитків.

Рішенням
Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2007 р.
позовні вимоги ВАТ ЕК „Миколаївобленерго" задоволені повністю.
Постановлено стягнути з відповідача на користь позивача 1883 грн. матеріальної
шкоди,  а також 81 грн. судових витрат. В
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне застосування місце­вим судом норм
матеріального права і порушення вимог процесуального права,  просив рішення суду скасувати та ухвалити
нове про повне задоволення його позову й відмову в задоволенні первісного
позову.

Вислухавши
суддю - доповідача,  пояснення сторін та
перевіривши законність і об-грнтованість рішення місцевого суду в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заяв­лених
в суді першої інстанції,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
за­доволенню з наступних підстав.

2

Суд
першої інстанції,  в межах заявлених
вимог,  повно та всебічно дослідив
зазначені обставини справи,  оцінив
надані сторонами докази і дійшов вірного висновку про доведе­ність того
факту,  що ОСОБА_2,
як побутовий споживач,
без обліково споживав електри­чну енергію шляхом накиду дротів
навантаження на лінію електропередачі,  а
тому зобо­в'язаний нести відповідальність за шкоду,  завдану ВАТ ЕК „Миколаївобленерго",  в по­рядку,
передбаченому  ст.
ст.  509,  526,
610,  611,  623 ЦК
України,   ст.
ст.  26,  27 Закону України „Про
електроенергетику" та п. 48 Правил користування електричною енергію для
населення,  затверджених Постановою KM
України від 26 липня 1999 р. (далі - Правила).

Пунктами
48,  53 зазначених Правил
передбачено,  що споживач несе
відповідаль­ність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у
випадку самовільного підключення до електромереж і споживання електричної
енергії без приладів обліку.

У разі
виявлення представником енергопостачальника (далі - ЕПО) порушення спо­живачем
тих же Правил,  у тому числі фактів
розкрадання електричної енергії,
складається акт,  який
підписується представником ЕПО та споживачем.
На підставі такого акта ЕПО має право відключити споживача від
електропостачання (у випадках,  передбачених пунк­том 35 цих Правил),  а також визначити величину збитків,  завданих йому протиправними діями споживача.

Пунктами
1.6 - 1.10 Інструкції по складанню актів,
проведення експертизи приладів обліку та обчислення збитків,  завданих порушенням споживачем зазначених
Правил,  за­твердженої наказом ВАТ ЕК
„Миколаївобленерго" від 18 серпня 2003 р. і зареєстрованої Миколаївським
обласним управлінням юстиції 25 вересня 2003 p.,
визначено,  що:

· якщо
виявлені явні порушення Правил у відсутності споживача,  представник ЕПО повинен складати акт у
присутності двох свідків чи виборної особи будинкового,  вулич­ного чи іншого органу
самоврядування,  представника внутрішніх
справ,  або двох предста­вників ЕПО;

· акт
підписують особи,  в присутності яких він
складався. Споживач має право внес­ти в акт свої зауваження. У разі відмови
споживача від підпису,  в акті робиться
позначка про відмову. Акт згідно п. 53 Правил вважається дійсним,  якщо його підписали три пред­ставники ЕПО.

Абзацами
4,  5 п. 53 названих Правил
визначено,  що розмір збитків заподіяних
ЕПО внаслідок без облікового користування електричною енергією,  розраховується відповідно до Методики,  затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня
2006 p.,  зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04 липня
2006 р. (далі - Методика),  та належним
чином оформленого акта про виявлення порушення,
за добовою величиною розрахункового спо­живання електричної енергії за
кількістю днів з дня останнього контрольного зняття пред­ставником ЕПО показань
чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення по­рушення за
тарифами (цінами) для населення,  що
діяли у період,  за який нараховується
розмір збитків,  але не більше терміну
позовної давності.

Відповідно
до підпункту 6) пункту 3.1 цієї Методики вона застосовується у випадку
виявлення порушень,  зазначених п. 48
Правил,  зокрема,  при самовільному підключенні
електроустановок,  струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі,
поза за­собами обліку електричної енергії.

Згідно
підпункту а) пункту 3.3 названої Методики розрахунок вартості не облікованої
електричної енергії здійснюється: за добовою величиною розрахункового
споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення,  що діяли в період,  за який роз­раховується розмір вартості не
облікованої електричної енергії; за кількістю днів: у разі виявлення у
споживача порушень,  зазначених у
підпунктах 1 - 4,  6 (якщо самовільне під­ключення
було здійснено таким чином,  що
представники ЕПО могли виявити його при проведенні контрольного огляду засобу
обліку) - з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня усунення
порушення,  але не більше загальної
кількості днів у 6 кале­ндарних місяцях,
що передували дню виявлення порушення.

3

З огляду
на наведене,  встановивши,  що споживач допустив розкрадання електрич­ної
енергії вказаним способом і відмовився від підписання акту від 04 березня 2007 p.,  який підтверджено підписами трьох представників ЕПО,  місцевий суд обґрунтовано за­довольнив
первісний позов.

При
цьому,  суд першої інстанції вірно
виходив з того,  що розрахунок
спричинених відповідачем збитків,
позивач правильно обрахував з дня останнього контрольного огля­ду засобу
обліку до дня усунення порушення,  але не
більше загальної кількості днів у 6 календарних місяцях,  що передували дню виявлення порушення.

Разом з
тим,  за змістом пунктів 48,  53 указаних Правил,  розкрадання електричної енергії є
самовільними,  протиправними діями
споживача,  за які він несе
відповідальність згідно із законодавством.
Тому правовідносини,  що виникають
з таких протиправних дій та нарахуванням збитків,  не є безпосередньо договірними
правовідносинами.

В
зв'язку з чим,  до таких правовідносин
можливе застосування положень ч. 4
ст.  1193 ЦК України про
зменшення відшкодування шкоди,  завданої
фізичною особою,  за­лежно від її
матеріального становища.

За таких
обставин,  враховуючи скрутне матеріальне
становище відповідача та його інвалідність,
колегія суддів вважає можливим знизити розмір призначеного йому від­шкодування
збитків до 500 грн.

Перевіряючи
вирішення судом першої інстанції зустрічного позову,  колегія суддів встановила наступне.

Відповідно
до ч. 1  ст.  3 ЦПК України особа має право в порядку,  встановленому цим Кодексом,  звернутися за захистом своїх порушених,  невизнаних або оспорюваних прав,  свобод чи інтересів.

Однак
сам по собі акт від 04 березня 2007 p.,  який
оспорюється позивачем,  не пору­шує прав
споживача електроенергії,  тому що не
тягне негативних наслідків до його роз­гляду Комісією ЕПО та нарахування
збитків. В зв'язку з чим,  заявлена
позивачем вимога про визнання акту від 04 березня 2007 р. недійсним та
скасуванню його не підлягає задо­воленню.

Правильно
визначився місцевий суд й з іншими зустрічними вимогами відповідача,  оскільки достовірно було доведено порушення
ним зазначених Правил та його обов'язок по відшкодуванню збитків,  завданих ЕПО.

У
зв'язку з вище викладеним та відповідно до вимог пунктів 3,  4 ч. 1
ст.  309 ЦПК України,  рішення місцевого суду підлягає зміні лише в
частині розміру стягнень з відпо­відача заподіяної ним шкоди.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-316 ЦПК України
року,  колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 27 грудня 2007 р. -
змінити.

Зменшити
розмір відшкодування,  яке підлягає
стягненню з ОСОБА_2 на користь ВАТ ЕК „Миколаївобленерго",  з 1883 грн. до 500 грн.

В решті рішення
місцевого суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.