Справа № 2-403 2007 p.
РІШЕННЯ

ім'ям
України

19 березня 2007 року                                   Уманський
міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді    Очеретяного В.А. при секретарі   Юхименко Г.В. з участю адвокатів    ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення з будинку,

встановив :

ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про виселення з будинку без надання
іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право
на спадщину від 8 травня 1990 року в зв'язку
зі смертю його матері ОСОБА_5, він отримав житловий будинок з надвірними
спорудами, який знаходився АДРЕСА_1, де він прописаний з 5 листопада 1997 року. 22 лютого 2000 року він одружився
з ОСОБА_4, яка тимчасово з його згоди прописана в вказаному будинку з 18 вересня 2001 року. 12 грудня 2006 року шлюб між
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано. Проживання в одному будинку з його колишньою
дружиною ОСОБА_4 стало неможливим через її нестерпний характер. Для уникнення
скандалів з ОСОБА_4 ОСОБА_3 вимушений ночувати в сусідів і родичів. За час
проживання позивача з ОСОБА_4 вони в будинок нічого не придбали, нічого не
будували, спільного майна у них немає.

Позивач в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити: виселити
ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1 без
надання їй іншого жилого приміщення та стягнути з неї на його користь судові
витрати в сумі 16 гривень.

Відповідачка
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що в 1996 році вона з
позивачем познайомилась, а з 22
лютого 1997 року
вони почали проживати разом в будинку АДРЕСА_1.
Спочатку позивач прописав її в будинку АДРЕСА_2 у
серпні 1998 року, а
у вересні 2001 року - у будинку АДРЕСА_1 по вказаній
вулиці. Будинок був у запущеному стані, тому в 1997 році почали проводити ремонтні роботи, які проводила вона
як маляр-штукатур. Також
вона з своїми батьками давала кошти на котел та на підключення газу, а позивач
з братом тільки його купували. Всі обов'язки по утриманню та сплаті за
комунальні послуги вона виконувала сама. Позивач намагається її виселити, з
цією метою розірвав шлюб без її відома, встановлює умови, неможливі для
сумісного з ним проживання, дії позивача щодо відповідачки носять агресивний,
систематичний характер, результатом чого є її неодноразові звернення до
працівників міліції.

Свідок ОСОБА_6
пояснив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спочатку проживали добре, ремонтували будинок,
але через деякий час відповідачка почала зустрічатись з іншим чоловіком, у
якого деякий час проживала, а потім повернулась і провокувала ОСОБА_3 на
сварку, а потім викликала міліцію, маючи на меті, щоб йог притягли до
кримінальної відповідальності, в результаті чого ОСОБА_3 вимушений був
неодноразово ночувати то в нього, то в свого брата задля уникнення конфлікту з
ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що
ОСОБА_4, прийшовши до нього додому, висловлювалась погано про його брата - ОСОБА_3, тому
він її вигнав з свого дому і більше не спілкувався з нею, оскільки вона
скандальна жінка. Але той факт,  що
ОСОБА_4   з ОСОБА_3  проводили ремонт у спірному

2

будинку, він не заперечує, але купувались будівельні
матеріали за їх спільні кошти. Газовий котел він їм подарував. Відповідачка
систематично провокувала ОСОБА_3 на сварку, створювала неможливі умови для
спільного проживання, в результаті чого він неодноразово вимушений був ночувати
у нього або у сусідів.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили,
що позивач з відповідачкою разом проводили ремонт у спірному будинку,
неодноразово сварились між собою.

Вислухавши
пояснення позивача, відповідачки, покази свідків, вивчивши матеріали справи,
оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного,
всебічного та об'єктивного їх розгляду в судовому засіданні,  суд вважає, що даний позов не підлягає
задоволенню.

В судовому
засіданні встановлено, що, ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину
від 8 травня 1990 року отримав у
спадок майно його матері ОСОБА_5: житловий будинок АДРЕСА_1, де був
зареєстрований 5 листопада
1997 року. 22 лютого 2000 року позивач
зареєстрував шлюб з ОСОБА_4, актовий запис № 45, розірвання якого зареєстровано 12 грудня 2006 року актовим
записом № 388. ОСОБА_4
прописана у вказаному будинку з 18
вересня 2001 року, де
проживає разом з позивачем по даний час. В даний час спільне проживання
позивача з відповідачкою стало неможливим.

Згідно ст.64 ЖК
України після розірвання шлюбу відповідачка ОСОБА_4, хоч і перестала бути
членом сім'ї позивача, має такі ж права і обов' язки, як і позивач ОСОБА_3,
тобто має право на проживання в будинку, але позивач перешкоджає їй в
користуванні приміщеннями будинку АДРЕСА_1,
створюючи несумісні для спільного проживання умови, намагаючись виселити її з
спірного будинку.

В судовому
засіданні встановлено, що у ОСОБА_4 іншого житла, придатного для проживання не
має.

У відповідності
до ст.157 ЖК України - членів
сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.І
ст.116 ЖК України, тобто, якщо члени сім'ї (бувші члени сім'ї) систематично
руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням,
або систематичним порушенням загальноприйнятих правил співжиття роблять
неможливим для інших проживання з ними в одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились без результатними.

Позивачем не
надано доказів про те, що відповідачка руйнує чи псує жиле приміщення, що
використовує його не за призначенням, що систематично порушує загальноприйняті
правила співжиття і заходи запобігання та громадського впливу виявились
безрезультатними, таких доказів не здобуто і в судовому засіданні. Навпаки, із
листів Уманського MB УМВС на ім'я відповідачки вбачається, що це вона
неодноразово зверталась із скаргами та заявами до Уманського MB
УМВС з приводи протиправної поведінки позивача і заподіяння ним їй тілесних
ушкоджень.

За таких обставин, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10, 59, 60, 208, 209,
212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 380 ЦК України, ст.64,157 ЖК України,
Закону України "Про власність", -

вирішив :

Відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виселення з будинку АДРЕСА_1.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порідку до Апеляційного суду Черкаської області
через Уманський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до Апеляційного суду Черкаської області
або в порядку ч.4 ст.2 95 ЦПК України.