справа № 2-181/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007
року Рокитнянський районний суд Київської області у складі головуючого: судді Нечепоренка Л.М., при
секретарі Куць В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про стягнення грошового боргу,-

встановив :

21.02.2007 року
позивачка звернулася до суду з позовом про те, що 01.07.1997 року відповідачі
взяли в неї в борг 1200 дол. США з відсотками в сумі 64 0 дол. США, на загальну суму 184 0 дол.США, що по курсу Національного банку
України становить 9200 грн., які зобов"язалися
повернути до 20.08.1997 року.

До цього часу вказаний грошовий
борг не повернуто.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що гроші брали обидва відповідачі на
купівлю автомашини, а розписку від імені чоловіка писала відповідачка. Просить стягнути із відповідачів 184 0 дол.США, що по курсу Національного банку України
становить 9200 грн., грн..

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав та пояснив, що про те, що
дружина позичала гроші у позивачки він узнав недавно з позовної заяви і відношення до цих грошей він не має. Розписки він
не писав. Позивачці він нічого не винен.

Відповідачка ОСОБА_3. суду пояснила, що дійсно, в 1997 році вона
позичала у позивачки гроші, але не 1200 дол.США,
а 800 дол..США і з розписки видно, що там
виправлені цифри і дописана ще одна. Гроші вона позивачці
повернула вчасно але розписки не брала, так як це було на весіллі.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Суд вважає, що
правовідносини сторін виникли у 1997 році, тобто до них повинні бути застосовані вимоги Цивільного кодексу України
1964 року.

На думку суду, позивачка правомірно подала до суду позовну заяву про стягнення боргу з відповідачів, так як цей борг
підтверджений розпискою про отримання коштів і
відповідачка ОСОБА_3. підтвердила факт отримання грошей
і зобов»язання повернути їх з процентами. її твердження, що вона повернула
позичену суму з процентами відповідно до розписки,
нічим не підтверджені.

Також суд не
приймає до уваги претензію позивачки до відповідача
про повернення суми боргу, так як в розписці про отримання коштів вказана дата їх повернення, тобто визначений термін
виконання зобов"язання.

2

Згідно ст.71 ЦК України (1964) загальний строк захисту права за позовом особи,
право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Ст. 80 ЦК передбачені наслідки закінчення
строку позовної давності.

Позовна давність по даному зобов"язанню закінчилася у 2000 році, тобто сплили строки позовної давності і це є
підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.71,  80 ЦК України (1964), ст.ст.10, 11, 14, 57, 60,
88, 215, 217  ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про повернення грошового боргу відмовити в зв"язку з
пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області шляхом подання до Рокитнянського районного суду
заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом 10
днів з дня його проголошення і подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.