Справа №22-1218/2007р.                                   Головуючий у
1 ін ст.  Шумська Н. Л.
44                                                                  Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року    травня 21  дня колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Петричка П.Ф.

суддів: Мікуш
Ю.Р.,  Бакуса В.Я.

при секретарі:
Мамчиць О.В.

з участю
позивача Воробія Л.І.,  адвоката Кінаха
З.Ф.,

відповідача
ОСОБА_1 ,  його представника ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на
рішення Галицького районного суду м.
Львова від 21 листопада 2006 року по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод,  стягнення
суми,  відшкодування моральної і
матеріальної шкоди і зустрічним позовом про припинення права власності,  -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням первісний позов задоволено частково,
відповідача зобов'язано не чинити перешкод позивачу в користуванні
квартирою АДРЕСА_1,  з нього стягнено
31014 грн. відшкодування шкоди,  12646
грн. вартості ремонту частки квартири 4426 грн. індексації суми завданої
шкоди,  603 грн. витрат на експертизу та
5000 грн. відшкодування моральної шкоди. В задоволенні інших вимог та в
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вважаючи
рішення суду незаконним і необґрунтованим,
в апеляційній скарзі відповідач зазначив,  що суд неповно з'ясував обставини
справи,  упереджено ставився щодо
відповідача та не розглядав зустрічного позову. Суд безпідставно призначив
проведення експертизи без участі в обговоренні цього питання відповідача. Крім
порушення ряду норм процесуального права суд неправильно застосував норми
матеріального,  безпідставно присудив
стягнення 4426 грн. індексації,  при відсутності
розрахунку та відшкодування моральної шкоди за хворобу,  набуту позивачем в процесі життя -
остеохондроз та при відсутності доказів завдання моральної шкоди.

Просив
скасувати рішення суду,  ухвалити нове
яким відмовити в задоволенні первісного позову і задоволити зустрічний.

Заслухавши
доповідача,  пояснення відповідача і його
представника в підтримання скарги,
заперечення позивача і його представника,  перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів не
вбачає підстав для її задоволення.

Розглядаючи
спір,  ухвалюючи рішення і частково
задовольняючи первісні позовні вимоги,
суд підставно виходив із встановлених і перевірених доказами обставин
придбання сторонами спірної квартири в різних частках кожного,  доведеності фінансування позивачем ремонту
цього приміщення та перепланування його з метою облаштування для
підприємницької діяльності,  визначення
вартості проведеного ремонту висновком судової будівельно - технічної
експертизи.

Врахувавши,  що експертизою визначена вартість ремонту
цілого приміщення суд підставно стягнув з відповідача в користь позивача
вартість ремонту належної йому 1/3 частки,
як і різницю отриманої для ремонту суми від позивача та вартості
ремонту.

Висновок
експертизи відповідачем не спростований.

Суд
вірно зазначив,  що сторонами не доведені
підстави для припинення права будь - кого із них на частку в спільному майні в
порядку  ст.  365 ЦК
України,  тому підставно не задоволив
вимог первісного і зустрічного позовів.

Висновок
суду щодо завдання позивачеві діями відповідача моральної шкоди відповідає
обставинам справи і роз'ясненням п. п.3,
5,  9 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 31.03.1995р. № 4"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Визначена сума відповідає
характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань,  ступеню вини відповідача.

Всупереч
твердженням апелянта суд не пов'язував відшкодування моральної шкоди із
захворюванням позивача не остеохондроз.

Посилання
апелянта на невизначений статус приміщення не є підставою для скасування
рішення,  оскільки на спір між сторонами
не впливає по суті. Крім того є рішення Львівського міськвиконкому від
7.05.2004 р. №427 про надання дозволу на використання квартири як
нежитлової,  але встановленим порядком
вона не переводилась у нежилу.

Подавши
26.01.2007р. заяву про апеляційне оскарження додаткового рішення суду від
22.12.2006р. ( про стягнення судового збору і витрат на інформаційно -технічне
забезпечення),  відповідач самої
апеляційної скарги не подавав.

Зауваження
відповідача на технічний запис судового засідання 8.06.2006р. розглянуті судом
у судовому засіданні 16.03.2007р. з участю відповідача і визнані
безпідставними.

Отже,  рішення суду ґрунтується на повно,  всебічно і об'єктивно з'ясованих обставинах
відповідає вимогам  ст.  ст.
10,  11,  57,
60,  212,  213,
215 ЦПК України,   ст.   ст.
13,  41 Конституції України,   ст.
ст.  3, 11,  12,
15,  16,  1166,
1167,  1192 ЦК України,  доводи апеляційної скарги його не
спростовують,  тому підстав для
скасування рішення немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Галицького районного суду м.  Львова від
21 листопада 2006 р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскарженою в
касаційному порядку протягом двох місяців,
подачею касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.