overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-3469/07
2007 року Галицький районний суд міста Львова у складі: головуючої- судді:
Шумської Н.Л. при секретарі: Стрилінській Л.Р. розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за позовом Львівського комунального
підприємства "Княже місто" до ОСОБА_1 про стягнення суми
"Княже місто" звернувся до суду з позовом до відповідачки про
стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, яка утворилась за період з
березня 2007 року по вересень 2007 року в сумі 256, 24 грн.. Позовні вимоги
мотивує тим, АДРЕСА_1 прописана та проживає відповідачка, яка в добровільному
порядку оплату за спожиту теплову енергію не проводить, а попередження
залишенні без реагування.
У судовому
засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги. Просить стягнути з
відповідачки станом на листопад 2007 року заборгованість у сумі 198, 34 грн., в
зв'язку з частковою оплатою.
В судове
засідання відповідачка повторно не з'явилась, хоча належним чином була
повідомлена судом про розгляд справи та попереджена про результат неявки і від
неї не надійшло повідомлення про причини неявки чи заяви про відкладення
розгляду справи. Представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності
відповідачки. Тому, суд у відповідності до вимог ст.169 ч.4 ЦПК України вважає
за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі
пояснення представника позивача, оглянувши та перевіривши матеріали справи, суд
задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного.
67,68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрика,
теплова енергія та інші послуги) обчислюється за затвердженими в установленому
порядку тарифами, яку наймач зобов'язаний своєчасно вносити.
ст.162 ЖК України плата за користування комунальними послугами в будинку
(квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності,
визначаються угодою сторін.
довідки з місця проживання про склад сім'ї і прописку ЛКП "Княже
місто" (а.с.З) у АДРЕСА_1 прописана та проживає відповідачка. Згідно
представленого розрахунку сума заборгованості за період з березня 2007 року по
листопад 2007 року складає 198,34 грн., відповідно до затверджених тарифів.
Таким чином, суд
вважає, що на відповідачці лежить обов'язок по оплаті за спожиту теплову
енергію, відповідно до розрахунку, а тому зазначена вище сума заборгованості
підлягає стягненню в судовому порядку.
10, 60, 88, 169, 209, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.66-68, 162 ЖК
України, суд,-
ОСОБА_1 в користь Львівського комунального підприємства "Княже місто"
"Укрсоцбанк" у місті Львові - 198,34 грн.( сто дев'яносто вісім грн. 34
коп.) суми заборгованості та 30грн. 00 коп. за сплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.
ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у розмірі 51, 00 грн.(п'ятдесять одна грн.).
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії
На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення та апеляційна скарга на це рішення протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження, через Галицький районний суд міста Львова.
№2-1471/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕM УКРАЇНИ

20 червня 2007
року                                                   місто
Маріуполь

Іллічівський райсуд м. Маріуполя,
під головуванням судді Топчій Т.В.. при секретарі Дорош Н.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, до Маріупольської
міської ради, про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 р. ОСОБА_1 звернулась з до
суду з позовом до відповідача, в якому просить надати їй додатковий строк для
прийняття спадщини після смерті її батька, ОСОБА_2

В судовому
засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_1
р. помер її батько ОСОБА_2., якому па підставі рішення Вільнянської
райдержадміністрації Запорізької області від 03.11. 1997 р. належить право на
земельну ділянку, що знаходиться у колективній власності ВАТ ''Дружба".
Після смерті батька, вона як спадкоємець за заповітом має право на спадщину, шо
залишилось після смерті батька. Вона фактично прийняла спадщину після смерті
батька та вважала себе власником спадщини, оскільки усі документи знаходяться у
неї. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй
було відмовлено, оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний
термін для подання заяви про прийняття спадщини.

На підставі
вищевикладеного, позивачка просила надати їй додатковий термін для подачі заяви
до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вона пропустила
встановлений строк з поважних причин.

Представник
відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивачки є
обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що термін на
прийняття спадщини був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин. Згідно ст. 1272
ч.3 ЦК України,
за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної
причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви
про прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.
209, 212, 213, 215 ЦПК України,
ст. 1272 ч.3
ЦК України суд

ВИРІШИВ:

Визначити
ОСОБА_1 додатковий термін для прийняття спадщини, що залишилось після смерті
ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, надавиш їй два місяця для подання заяви
до нотаріальної контори після набрання рішенням суду законної сили.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через      Іллічівський районний суд м. Маріуполя.
Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а апеляційна скарга повинна бути подана     протягом двадцяти днів після подання заяви
по апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга, може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подасться у строк, встановлений для подання такої заяви.
№2-1598/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня 2007
року Іллічівський районний суд м.Маріуполя під головуванням судді Топчій Т.В.,
при секретарі Дорош Н.В. . розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.05 року
сторони зареєстрували шлюб в Палаці одруження м. Маріуполя Донецької області,
актовий запис  НОМЕР_1. Від шлюбу мають
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

Позивач
звернувся в суд з позовом, у якому просить шлюб розірвати, зазначивши, що
родина розпалася остаточно і надалі не може бути збережена, Однією родиною
подружжя не проживає  з серпня 2006 р.

У судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і наполягає на розірванні
шлюбу, на збереження родини не згоден, тому що спільне життя з відповідачем не
склалися через відсутність взаєморозуміння і поваги між сторонами. Просив суд
розірвати шлюб.

Відповідачка у
попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, згодна
на розірвання шлюбу.

У зв"язку з
тим, що відповідачка визнає позовні вимоги у повному обсязі, суд у порядку
передбаченому ст. 174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову на
стадії попереднього розгляду справи без дослідження доказів

Суд, вислухавши
сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне
проживання, родина розпалася та підстав для її збереження нема.

Суперечки
стосовно місця проживання дитини  та про
розподіл   майна між сторонами нема.

Судові витрати
по справі понесені позивачем при зверненні до суду з позовом, які складаються
зі сплати судового збору та витрат на іто та витрати пов"язані з
реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСа слід покласти на сторони у рівних
частках, стягнувши з відповідачки на користь позивача половину понесених ним
судових витрат.

Керуючись ст.ст.
209, 212, 213, 215 ЦПК України та ст.ст. 105, 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження,
зареєстрований 24.09.05 року в Іллічівськом РАЦС м. Маріуполя Донецької
області, актовий запис НОМЕР_1 -розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 8 грн, витрати
пов"язані реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСа покласти на сторони
у рівних частках.

На рішення може
бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя. Заява про апеляційне оскаження рішення може бути
подано потягом 10 днів з дня поголошеня рішеня, а апеляційна скага повинна бути
подана протягом двадцяти днів після подання заяви по апелляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо скарга подається у строк, встановленний для подання заяви про апеляційне
оскарження.
Справа №2-721 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21
листопада 2007 року                                   Збаразький
районний суд Тернопільської області

в складі:                           головуючого                      Ткаченка О.М.

при
секретарі                                                              Табака P.P.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
-

встановив:

Шлюб між
сторонами по справі зареєстровано 11.07.2000 року Зарубинською сільською радою
Збаразького району Тернопільської області за актовим записом № 1.

У шлюбі
народились діти: ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Свої
вимоги позивачка мотивує тим,  що на
грунті зловживання відповідачем алкоголем між сторонами систематично протягом
чотирьох останніх років виникали сварки під час яких останній бив її. Внаслідок
цього сторони припинили подружні стосунки та в даний час проживають окремо.

В суді позивачка
підтримала свій позов.

Відповідач позов
визнав повністю.

Сторони
не заперечують щодо можливості ухвалення судового рішення при попередньому
судовому засіданні.

У
відповідності з показами сторін судом встановлено,  що конфлікти між ними носили не тимчасовий
характер,  а систематично тривали
впродовж чотирьох років.

Причиною сварок
стало зловживання відповідачем алкоголем.

Внаслідок цього
сторони припинили подружні стосунки і в даний час проживають окремо.

Таким
чином,  проаналізувавши здобуті по справі
докази суд приходить до висновку,  що
даний позов слід задоволити,  оскільки
вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те,  що подальше спільне життя даного подружжя і
збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Керуючись  ст.
ст.  10,  60,
130,  212-214,  218 ЦПК України,   ст.
ст.  104,  ПО,
112 Сімейного кодексу України,
суд,

вирішив:

Позов
задоволити.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 11.07.2000 року Зарубинською сільською радою
Збаразького району Тернопільської області за актовим записом № 1,  розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_2 в користь держави з
відповідача по справі один неоподатковуваний мінімум доходів громадян,  звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається до
апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у вказаний строк,  рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.
Справа №2-380/2007
02 квітня 2007 року                                                            Біляївський
районний суд
області в складі: головуючого- судді Бобуйок А.Д.
секретарі - Гречанюк
Т.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біляївка  цивільну справу за позовом ВАТ ЕК
"Одесаобленерго" в особі
Біляївського РЕМ   до ОСОБА_1 про   стягнення 5 157,58 грн.
Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що
відповідачка, мешкаючи в АДРЕСА_1,
являючись споживачем електроенергії, порушила правила її користування у частині
без облікового споживання електричної енергії без дозволу енергопостачальника
шляхом підключення електроустановки до електричної мережі поза електричним
лічильником. Дане порушення виявлене контролерами енергонагляду 22.09.2006 року, що
підтверджується відповідним актом. Згідно розрахунку розміру збитків,
визначених комісією енергопостачальника, з відповідачки необхідно стягнути 5 157,58 грн., так як
вона своєчасно в добровільному порядку не погасила суму заподіяної шкоди.
Відповідачка до судового засідання не з'явилася без
поважних причин, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим
ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка,
мешкаючи в АДРЕСА_1, та являючись споживачем електроенергії, порушила правила
її користування у частині без облікового споживання електричної енергії без
дозволу енергопостачальника шляхом підключення електроустановки до електричної
мережі поза електричним лічильником, про що був складений акт № 020578 від 22.09.2006 року (а.с. 5). Згідно акту
перевірки комісією енергопостачальника визначено розмір збитків у сумі 5 157,58 грн., відповідно
до Методики, затвердженої Постановою НКРЕ
№ 1416 від 29.12.1999
р., про що свідчить протокол № 3/6 від 26.09.2006
Однак у встановлений термін відповідачка завдані збитки
не відшкодувала, а тому суд вважає, що права позивача порушені та підлягають
судовому захисту.
Правовідносини сторін врегульовані Законом України
"Про електроенергетику" від 16.10.1997
року № 575/97-ВР
та Правилами користування електроенергією для населення // затв. Постановою
КМУ № 1357 від 26.07.1999 р.
Керуючись ст. ст. 10,
11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1166
ЦК України, ст. 26 Закону
України "Про електроенергетику", п.п. 42, 48, 53 Правил користування електроенергією для населення, суд
ВАТ ЕК "Одесаобленерго" задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ ЕК
"Одесаобленерго" в особі Біляївського РЕМ 5 157,58 грн., держмито 51 грн. та 30 грн. за ІТЗ
судового процесу, а всього 5
Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня його проголошення, апеляційна скарга на
рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України
через Біляївський райсуд.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути
подансупротягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.
Справа
№2-2132/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне рішення)

27 квітня 2007 року Солом"янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді    Поліщук Н.В.

при секретарі             Савосіній A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за позовом ВАТ
Укртелеком" до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

встановив:

ВАТ "Укртелеком" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
1656 грн. 50 коп. за міжнародні та міжміські телефонні переговори з телефонного
номеру НОМЕР_1 в період часу з лютого 2004 року по листопад 2004 року,
мотивуючи тим, що вартість переговорів відповідачем не сплачена. Крім того,
позивач просив відшкодувати судові витрати в розмірі 81 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав
позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній
заяві.

Відповідач в судове засідання не з "явився, про час
і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не
повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності зі ст.ст.
224,225 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не
заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідача, який належним
чином повідомлений , відомостей про причини неявки не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено факт того, що між сторонами 14 серпня
1997 року укладено договір на користування телефонним зв"язком ( а.с. 39),
в період часу з лютого 2004 року по листопад 2004 року відбулися міжнародні
телефонні переговори з телефонного номеру НОМЕР_1 , вартість яких відповідачем
не сплачена (а.с.42-133).

Встановленому факту відповідають правовідносини сторін,
врегульовані ст. 526 ЦК України
, ст. 33 Закону України "Про телекомунікації ", п. 51 Правил
користування місцевим телефонним зв"язком, п.п. 145,151 Правил
користування міжміським та міжнародним телефонним зв"язком , та полягають
в обов'язку сторін належним чином виконувати зобов'язання відповідно до умов
договору, а саме в обов'язку відповідача своєчасно вносити плату за
користування телефонним зв"язком та в праві позивача вимагати від
відповідача проведення оплати за користування телефонним зв"язком.

Підставою для задоволення позовних вимог є невиконання
відповідачем зобов'язання про оплату користування телефонним зв"язком сумі
1656 грн. 50 коп.., вказане зобов'язання було прийнято відповідачем на підставі
договору від 14 серпня 1997 року.

Судові витрати в сумі 81 грн. підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача на підставі ст. 79,88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10,15,60, 79,88,169,212-215,218,224-226 ЦПК України, на
підставі ст. 526 ЦК України
, ст. ст. 33 Закону України "Про телекомунікації ", п. 51 Правил
користування місцевим телефонним зв"язком, п.п. 145,151 Правил
користування міжміським та міжнародним телефонним зв'язком, суд, -
Справа
№2-2497/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року Оболонський районний суд м.Києва в складі :

головуючого - судді         Поліщук
Н.В.

при секретарі                    Савосіній
A.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем,
посилаючись на те, що сім"я фактично розпалась. Протягом останніх двох
років в сім"ї часто виникали суперечки, з липня 2006 року сторони разом не
проживають, припинили шлюбні стосунки, спільне господарство також не ведеться.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Зазначила, що шлюбні
стосунки припинили з липня 2006 року, спільне господарство не ведуть та
проживають окремо, примирення між ними неможливо, судові витрати просила
покласти на відповідача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в
повному обсязі, пояснивши, що з липня 2006 року припинили подружні стосунки
внаслідок постійних конфліктів, на даний час поновлення сімейних стосунків та
примирення неможливо. Судові витрати згоден нести сам.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2001 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Встановлено, що з липня 2006 року сторони не підтримують
шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, на примирення сторони не
погоджуються.

Встановленому факту відповідають сімейні правовідносини
сторін, врегульовані нормами Сімейного Кодексу України, що виникли у
зв"язку з укладенням шлюбу.

Підставою для задоволення позовних вимог є встановлення
судом , що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї суперечило б
інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини.

Судові
витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 10,15,60, 174, 212,213,214,215, 218 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 110-112 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 вересня 2001 року Відділом
реєстрації актів громадянського стану Мінського районного управління юстиції у
місті Києві , про що зроблено актовий запис №1101, розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС
стягнути з ОСОБА_2 . 17 ( сімнадцять ) грн.. державного мита на користь
держави, ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання
У Х В А Л А  І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И

6 грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І., Левченка Є.Ф.,
Сеніна Ю.Л., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом
Акціонерного Східно-Українського банку “Грант” до ОСОБА_1про стягнення боргу,
за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова
від 30 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 31
липня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2007 року Акціонерний Східно-Український банк “Грант” звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Зазначав, що 15 грудня 2003 року
між ТОВ “Сінді” та              ОСОБА_1 був укладений договір позики.

Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ “Сінді” передало у власність
ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 250 000 грн.
на придбання квартири, а останній зобов'язався повернути зазначену суму
грошових коштів в строк до 15 грудня 2006 року.

Згідно із договором від 2 червня
2006 року, укладеного між ТОВ “Сінді” та Акціонерним
Східно-Українським банком “Грант”, ТОВ “Сінді” передало свої права за договором від 15 грудня 2003 року.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за договором позики у повному обсязі не виконав,
просив стягнути з останнього 200 000 грн. заборгованості за договором позики.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від                      30 травня 2007 року, залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду Харківської області від 31 липня 2007 року,
позовні вимоги Акціонерного Східно-Українського банку “Грант” задоволені.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, а справу передати на
новий розгляд до суду першої інтснації, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального
та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338 ЦПК
України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 332, 336, 337
ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 30 травня 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 31 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

Л.І. Охрімчук

Є.Ф. Левченко    Ю.Л. Сенін