Справа №2-1261/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

м.  Ковель                                                                                                   10
серпня 2007 року

Ковельський
міськрайонний суд Волинської області

під
головуванням судді Лапіна О.Ф.,

за
участі секретаря     Зикової М. В.,

представника
цивільного позивача  Дудки С. М.

відповідачів
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом
Відкритого акціонерного товариства " Волиньгаз " в особі Ковельського
управління по газопостачанню та газифікації до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за надані послуги,  -

встановив:

Відкрите
акціонерне товариство " Волиньгаз " в особі Ковельського управління
по газопостачанню та газифікації звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за надані послуги в розмірі 980 грн. 15 коп.

На
обґрунтування позову вказує на те,  що
Ковельське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ " Волиньгаз
" на підставі Договору про надання послуг з газопостачання від 12.11.2001
року по абонентському рахунку НОМЕР_1,
відкритому на ім'я ОСОБА_1,  надає
послуги на поставку природного газу в будинки АДРЕСА_1 в смт.  Люблінець Ковельського району. На дату
розподілу рахунків -12.05.2006 року будинок НОМЕР_2 належав відповідачу
ОСОБА_1,  а у будинку НОМЕР_2 а
співвідповідачі ОСОБА_1. та ОСОБА_2 ,
які,  відповідно,  користувалися наданими їм послугами із
газопостачання за вказаними адресами,
однак останні свої зобов'язання по оплаті за надані послуги належним
чином не виконували,  внаслідок чого
виникла заборгованість в оплаті за спожитий природний газ на суму 980 грн. 15
коп. Прохає стягнути з відповідачів на користь Ковельського управління по
газопостачанню та газифікації ВАТ " Волиньгаз " вказану суму
заборгованості та судові витрати сплаченого при подачі позову; - в рівних
частках.

У
судовому засіданні представник Ковельського управління по газопостачанню та
газифікації ВАТ " Волиньгаз " позовні вимоги підтримав з вище
викладених підстав. Суду пояснив,  що за
адресою смт.  Люблінець,  АДРЕСА_1. На даний час абонентські рахунки по
сплаті за газ за вказаними адресами розподілені та відкриті окремо на будинок
НОМЕР_2.,  власником якого відповідно до
договору дарування на даний час є співвідповідачка ОСОБА_3,  на неї і відкрито рахунок та окремо на
будинок НОМЕР_3 де зареєстровані співвідповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2; поточні
оплати за обома рахунками проводяться в основному своєчасно. Однак,  до дати розподілу рахунків,  а саме до 12.05.2006 року за спільним
рахунком числилась заборгованість на 980 грн. 15 коп.,  яка й на даний час не погашена. Вказує,  що на час розподілу рахунків за вказаними
адресами  були зареєстровані та,

відповідно,  отримували послуги із газопостачання наступні
повнолітні особи: ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Покликаючись на
норми  ст.  543 ЦК
України прохає стягнути суму заборгованості та судові витрати по справі у
рівних частках із відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідачі
ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 та ОСОБА_3,  кожний зокрема,  в судовому розгляді позовні вимоги та їх
обґрунтування визнали. Ствердили той факт,
що дійсно на момент розподілу рахунків мала місце заборгованість і
фактично вона не погашена і на дату розгляду справи в суді,  однак вважають,  що сума заборгованості повинна стягуватись із
усіх споживачів,  які користувалися
послугою на той час щодо порядку стягнення - покладаються на розсуд суду.

Відповідачка
ОСОБА_4 в судовий розгляд не з'явилась,
подала суду письмову заяву із якої вбачається,  що остання просить справу слухати у її
відсутності та покладається на розсуд суду.

Згідно
ч.4  ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши
пояснення представника позивача,  доводи
відповідачів та дослідивши матеріали цивільної справи,  суд приходить до висновку,  що позов підставний та підлягає до
задоволення.

В
судовому розгляді встановлено,  що за
станом на 12.05.2006 року відповідачі проживали у будинках АДРЕСА_1 смт.  Люблінець Ковельського району,  які обслуговувались одним лічильником.  Вказана обставина стверджується також
Договором НОМЕР_1 про надання послуг з газопостачання / а.с.  16-19/.

У
вказане помешкання Ковельське управління по газопостачанню та газифікації ВАТ
" Волиньгаз " надавало послуги на поставку природного газу,  що стороною відповідача не заперечено.

Розрахунки
заборгованості проведені відповідно до тарифів,
згідно розрахункової карти абонента НОМЕР_1,  правильність розрахунку заборгованості
відповідачами не заперечені а її розмір - визнаний.

Відповідно
до вимог ч.2  ст.  162 ЖК України плата за комунальні послуги
береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку
тарифами у строки,  визначені угодою
сторін.

Відповідно
до  ст.
903 ЦК України,  якщо договором передбачено надання послуг за
плату,  замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі,  у строки
та в порядку,  що встановлені договором.

Згідно
Правил надання населенню послуг з газопостачання,  затверджених Постановою Кабінету Міністрів
України № 2246 від 09.12.1999 року,  та
п. 7 Договору,  споживач зобов'язаний
своєчасно,  не пізніше 25 числа кожного
місяця,  наступного за звітним,  вносити плату за спожитий природний газ по
показниках лічильника газу на кінець попереднього місяця.

Проте,  відповідачі у встановлені чинним
законодавством строки плату за надані послуги не вносили,  внаслідок чого за станом на 12.05.2006 року
виникла заборгованість перед підприємством на суму 980 грн. 15 коп.,  що стверджується представленим
розрахунками,  розрахунковою картою
абонента.

Отже,  позов в частині стягнення заборгованості
підставний та підлягає до повного задоволення.

Статтею
160 ЖК України встановлено солідарну відповідальність наймача та повнолітніх
членів його сім'ї за невиконання покладених на них обов'язків. Враховуючи
вказану норму закону,  суд приходить до
висновку,  що сума заборгованості
підлягає до стягнення з усіх відповідачів солідарно.

Відповідно
до ч.1  ст.  88 ЦПК України стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони усі понесені
нею і документально підтверджені судові витрати,  отже,
сума сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 51 грн. та
витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30
грн.,  - підлягає стягненню в користь
позивача з відповідачів,  - солідарно.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
209,  212,  214,
215,  224-226,  367 ЦПК України,   ст.
ст.  67,  68 ЖК України,  суд,  -

вирішив:

Позов
задовільнити повністю.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь Ковельського управління по газопостачанню та
газифікації відкритого акціонерного товариства " Волиньгаз " (м.  Ковель,
вул.  С Бандери,  34А; р/р 3001 у відділенні №1 філії
АКБ "
Надра" м.  Луцька,  МФО 303525,
код 21749096 ) 980 / дев'ятсот вісімдесят / грн. 15 коп.3аборгованості
по оплаті за спожитий природній газ та 51 грн. сплаченого при подачі позову
державного мита і 30 грн. сплачених витрат на інформаційно - технічне
забезпечення розгляду справи ( на р/р для судового збору 3001 у
відділенні № 1 філії АКБ "Надра" м.
Луцька,  МФО 303525 код
21749096),  - солідарно.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня його проголошення та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подачі
апеляційної скарги без попереднього подання заяви - протягом строку,  встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження; із одночасною подачею копії апеляційної скарги суду
апеляційної інстанції.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 цього Кодексу,  рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної
скарги рішення,  якщо його не
скасовано,  набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.