АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
Справа №33ц- 363кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

Лисенка П П
,  Данилової О О.,  Кутової Т.З.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м Миколаєві справу за позовом

ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди

за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області
від 23 січня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА

У жовтні
2003 року ОСОБА_1 звернувся з позовом,  в
якому зазначав,  що 11 жовтня 2003 року з
вини неповнолітнього ОСОБА_3,  який
керував автомобілем ЗАЗ-1102,  що
належить на праві власності його матері ОСОБА_2 ,  сталася дорожньо-транспортна пригода
Внаслідок цього пошкоджено його автомобіль марки ВАЗ-2110,  який потребує ремонту,  а йому завдано моральну шкоду 3 цих підстав
ОСОБА_1 просив стягнути з власника джерела підвищеної небезпеки та законного
представника неповнолітнього 4467 грн 10 коп матеріальної шкоди,  3000 грн моральної шкоди та 1675 грн 64 коп
судових витрат

Рішенням
Ленінського районного суду м Кіровограда від 12 жовтня 2005 року у задоволенні
позовуОСОБА_1відмовлено

Рішенням
апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2006 року рішення
місцевого суду скасовано,  позов
задоволено частково. З ОСОБА_2
на користьОСОБА_1стягнуто 2233 грн 55 коп матеріальної,  500 грн моральної шкоди та 164 грн.40 коп.
судових витрат.

В
касаційній скарзі ОСОБА_2
порушила питання про скасування рішення апеляційного суду та залишення в
силі рішення суду першої інстанції,
посилаючись на невірне застосування норм матеріального права та
безпідставне скасування рішення місцевого суду

Колегія
вважає,  що підстави для перегляду
оскаржених судових рішень відсутні,
виходячи з наступного

Частково
задовольняючи позовОСОБА_1 ,  апеляційний
суд виходив з доведеності вини обох водіїв у дорожньо-транспортній пригоді 11
жовтня 2003 року,  яка сталася внаслідок
порушення ними правил дорожнього руху. Встановивши підстави цивільної
відповідальності ОСОБА_2 за статтями 440,
450 ЦПК УРСР 1963 року,  суд
визначив ступень вини кожного учасника пригоди та зменшив розмір відшкодування
матеріальної шкоди на 50 відсотків Розмір компенсації моральної шкоди суд
визначив з урахуванням всіх обставин справи та ступеня вини сторін відповідно
до статті 440-1 ЦК УРСР 1963 року

При
цьому апеляційний суд вірно визначив підстави звільнення від відповідальності
володільців   джерел підвищеної
небезпеки,  а тому обґрунтовано не

погодився з тлумаченням та застосуванням судом першої інстанції
положень  ст. 454 ЦК УРСР 1963 року.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Відповідно
до вимог ст335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або /та/ вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки
з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне
застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального
права,  відсутні і передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення,
колегія вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336 ЦПК України та Законом України „Про
внесення змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити,  а рішення
апеляційного суду Кіровоградської області від 23 січня 2006 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.