Справа № 22ц - 832/2007 р.                                   Головуючий у
цивільна   Доповідач - Боброва І.О.
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.                       Апеляційний суд
Чернігівської області

у
складі:

головуючого
- судді:   Коренькової З.Д.

суддів:                            Бобрової І.О.,  Заболотного В.М. ,

при
секретарі:                Мехед Т.О.,

за
участю:                      позивачки
ОСОБА_1,  її представника ОСОБА_2

представника
відповідача - ОСОБА_3
,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Новгород-Сіверського районного суду від 19
березня 2007 р. у справі
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Чернігівгаз" про поновлення на роботі і виплаті
заробітної плати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2006 року позивачка
звернулася до суду з позовною заявою,  в
якій просила поновити її на посаді ведучого економіста Н-Сіверської дільниці
Коропського управління газифікації та газопостачання,  стягнути з ВАТ „Чернігівгаз" на її
користь заробіток за час вимушеного прогулу,
поновивши їй строк звернення до суду. В обґрунтування своїх вимог
позивачка зазначила,  що з 1995 року вона
працювала ведучим економістом Н-Сіверського управління газифікації та
газопостачання,  яке було реорганізоване
в Н-Сіверську дільницю Коропського управління газифікації та газопостачання.
Наказом відповідача від 20.06.2006
р. були скорочені посади провідного економіста та головного
бухгалтера,  але на час скорочення
залишалися вільними посади бухгалтера і оператора аварійної служби. Головний
бухгалтер ОСОБА_4 ,  з середньою
спеціальною освітою,  що мала меншу
кваліфікацію та стаж роботи була переведена на посаду бухгалтера,  а бухгалтер ОСОБА_5,  яка має вищу освіту,  стаж роботи 23 роки і є Заслуженим ветераном
праці,  переведена на посаду оператора
аварійної служби. Позивачка вважає,  що
вона також могла би

2

працювати
після скорочення штату оператором,
оскільки має середню бухгалтерську освіту,  досвід роботи і стаж в Н-Сіверському
управлінні газифікації та газопостачання 11
років. Позивачка вважає,  що вона має
порівняно з ОСОБА_4  переважне право
залишитися на роботі при скороченні штатів.

Позивачка
вважає,  що причиною її звільнення стали
конфліктні стосунки з попереднім начальником Н-Сіверського управління
газифікації та газопостачання Сухалєтом В.М.

Рішенням
Новгород-Сіверського районного суду від 19
березня 2007 р . позивачці
поновлений пропущений нею строк звернення до суду,  в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Понесені судом у зв'язку з розглядом справи витрати віднесені за рахунок
держави.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати у повному обсязі рішення суду від 19.03.2007 р. і прийняти
нове рішення,  яким задовольнити її
позов. Позивачка наголошувала на тому,
що суд упереджено підійшов до розгляду її позову. Судом допущено
порушення вимог  ст.  ст.
42,  43 КЗпП України. Позивачка
вважає,  що причиною її звільнення є
конфліктні стосунки з керівництвом.  Вона
має перевагу перед ОСОБА_4  на залишенні
на роботі і тому посада оператора аварійної служби повинна була надана їй.
Суд,  на думку апелянта,  також не врахував,  що до досягнення пенсійного віку їй
залишилося три роки. Крім того,  рішення
профкомів від 28.02.2007 р. є незаконними.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
позивачки,  її представника і
представників відповідача,  дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,  суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню,  а рішення суду - залишенню без змін виходячи
з наступного:

Суд
першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,  перевірив доводи сторін,  правильно встановив обставини справи і
висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та законі.

Суд
правильно встановив,  що Н-Сіверське
управління газифікації та газопостачання наказом ВАТ „Чернігівгаз" від 08.06.2006 р. №184 дійсно
реорганізоване в Н-Сіверську дільницю Коропського управління газифікації та
газопостачання. В наказі передбачено скорочення посад керівних
спеціалістів,  службовців та професій
виробничих і допоміжних працівників (а.с. 5). На виконання вищевказаного наказу
був виданий наказ ВАТ „Чернігівгаз" від 20.06.2006 р. №196 „Про скорочення
штату чисельності працівників Новгород-Сіверського УГГ",  де зазначено скорочення,  крім іншого,
однієї одиниці посади провідного економіста (а.с. 34). На той час цю посаду
обіймала позивачка. Наказом №71
від 30.06.2006 р.
ОСОБА_1 була попереджена про її звільнення за п. 1  ст. 40 КЗпП
України 08 вересня 2006 р.

3

(а.с.
18-19). З наказом позивачка була ознайомлена,
про що свідчить її підпис.  Перед
звільненням ОСОБА_1 було запропоновано чотири посади -інспектора з
кадрів (а.с. 32),  приймальника замовлень
(а.с. 33),  прибиральниці (а.с. 38) та
контролера природного газу (а.с. 31). Позивачка погодилася зайняти останню
посаду,  однак 07.09.2006 р. відкликала
свою заяву (а.с. П). Наказом №53 від 08.09.2006 року ОСОБА_1 звільнено з посади
ведучого економіста з 08.09.2006 р. у зв'язку зі скороченням штату працівників
за п.1  ст. 40 КЗпП України (а.с. 29). В
цей же день їй надано копію наказу,  що
не заперечується ОСОБА_1 їй виплачено вихідну допомогу у розмірі
середньомісячного заробітку відповідно до
ст. 44 КЗпП та компенсацію за 16
днів невикористаної відпустки.

Суд
вірно не взяв до уваги рішення членів профкому від 30.08.2006 р. та рішення
спільного засідання профспілкового комітету ВАТ „Чернігівгаз" та
профспілкового комітету Коропського управління по газопостачанню та газифікації
ВАТ „Чернігівгаз" від 30.01.2007
p.,  вірно пославшись на рішення №3 спільного
засідання профспілкового комітету ВАТ „Чернігівгаз",  профспілкового комітету Коропського
управління по газопостачанню та газифікації ВАТ „Чернігівгаз" та
профспілкового комітету Н-Сіверського РГГ від 28.02.2007 p.,  яким
дано згоду на звільнення позивачки.

Посилання
останньої на порушення,  що були допущені
під час засідання профкому 28.02.2007
р. та на порушення процедури надання згоди на її звільнення,  судом до уваги не приймаються. Подання голови
правління ВАТ „Чернігівгаз" на ім'я профспілкових комітетів від 27.02.2007 р. №18/451/1,  на відсутність якого посилається апелянт,  є в матеріалах справи на а.с. 109. Згоду на
звільнення було надано на спільного засідання за участю як профспілкового
комітету Н-Сіверського РГГ так і профспілкових комітетів ВАТ „Чернігівгаз"
та Коропського управління по газопостачанню та газифікації ВАТ
„Чернігівгаз" і підстав для недопустимості цього доказу не має.

Вірно
була надана судом оцінка твердженням позивачки щодо конфліктних відносин з
керівництвом,  які на її думку стали
причиною звільнення,  тому суд
апеляційної інстанції ці доводи апеляційної скарги до уваги не приймає.

Щодо
переважного права позивачки порівняно з ОСОБА_4
на залишення на роботі при звільненні,
то ці доводи в апеляційній скарзі є безпідставними,  оскільки на посаду оператора аварійної
служби,  на яку претендує апелянт,  була переведена ОСОБА_5,  яка має вищу освіту та більший стаж роботи у
порівнянні з позивачкою. До того ж,  як
зазнав відповідач (а.с. 36-37),  посада
оператора аварійної служби в новому штатному розписі змінилася на приймальника
замовлень. Саме цю посаду 07.09.2006 р. в Коропському управлінні газифікації та
газопостачання пропонували позивачці,
але остання від неї відмовилася (а.с. 33).

4

Розглядаючи
справу відповідно до ч.1  ст. 303 ЦПК
України,  тобто в межах доводів
апеляційної скарги,  апеляційний суд
вважає,  що доводи викладені в
апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують,  тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове
рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для його скасування відсутні.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  315, 317, 319 ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Новгород-Сіверського районного суду від 19
березня 2007 р. по справі
за позовом ОСОБА_1 до ВАТ „Чернігівгаз" про поновлення на роботі і виплаті
заробітної плати за час вимушеного прогулу - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але вона може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.