overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 7 травня
2007 року задоволено позов ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Павлограді про перерахунок та стягнення щомісячних
страхових виплат, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача
невиплачені йому страхової виплати в сумі 14026 грн. 52 коп. та визначити
розмір щомісячних страхових виплат ОСОБА_1з 1 лютого 2007 року в сумі 1979 грн.
09 коп. до наступного перерахунку згідно закону.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від
12 листопада                 2007 року
рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення апеляційного суду
та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення
апеляційним судом норм матеріального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний
суд виходив із того, що перерахунок розміру щомісячних страхових виплат
позивача відділення Фонду проводило у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 29
Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
втрату працездатності”.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення
не дають підстав для висновку, що апеляційним судом при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені
ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом             ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.Павлограді про перерахунок та стягнення
щомісячних страхових виплат, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного
суду Дніпропетровської області від                       12 листопада 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 12 липня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Полтавської області від 15 жовтня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 12
липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 15 жовтня         2007 року,
задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право
користування квартирою АДРЕСА_1, та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про вселення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в
справі судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності
перевірки  матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що задовольняючи
позов ОСОБА_2 та відмовляючи в задоволенні позову          ОСОБА_1, суд виходив із того, що
ОСОБА_1 з 2002 року без поважних причин не проживає у квартирі, відсутні
належні докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 чинив їй перешкоди у
користуванні квартирою.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваних рішень також не дають
підстав для висновку, що судами при розгляді справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК
України як підстави для скасування рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити
у відкритті касаційного провадження у справі за позовом            ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання її
такою, що втратила право користування жилим приміщенням, та за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського
районного суду м.Полтави від 12 липня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Полтавської області від 15 жовтня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                                  Ю.Л.Сенін
Справа
№ 2-2281 2007 рік
Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
24 грудня 2007 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області у
головуючого судді Адамова І.М., при
секретарі Писаренко С.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ізюм Харківської
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2   про розірвання
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона зареєструвала з відповідачем  шлюб з 19 жовтня 1991 року в Ізюмському
відділі ЗАГС, актовий запис № 495.
Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина  ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження , який
проживає  з матір»ю та знаходиться на її
утриманні і після розірвання шлюбу буде
мешкати разом з нею.
можливо по причині того, що у відповідача неправильна  поведінка у побуті, у них різні характери,
погляди на життя та життєві цінності, між ними немає взаєморозуміння. Тривалий
час  вони не  підтримують шлюбних відносин.
Вважає  за таких умов необхідним розірвати шлюб,
оскільки не бажає  його зберігати.
Позивачка у судовому
засіданні позов  підтримала, спору про
розподіл майна у сторін немає, видатки, пов'язані з отриманням свідоцтва про
розірвання шлюбу в органах РАЦС просить покласти на відповідача.
Відповідач у судове
засідання з'явився, позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував.
Вислухавши пояснення позивачки,
перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню,
так як у судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у
зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня  1991
року, що підтверджується свідоцтвом про одруження
Сторони мають неповнолітнього сина  ОСОБА_3, 01.06.1993 року народження, що
підтверджується свідоцтвом  про
народження,  який проживає  з матір'ю та буде  проживати з нею і після розірвання шлюбу (а.
Сторони разом не проживають
тривалий час, втратили повагу один до одного, до примирення не спрямовані, що є
підставою для розірвання шлюбу.
Спору  про розподіл спільного майна немає .
Місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження   встановити
разом з матір'ю ОСОБА_1.
Даний  шлюб у сторін перший.
При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС сплату
судового збору  покласти на відповідача,
а позивачку - звільнити.
Беручи до уваги вищевикладене,
керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК
України, ст.ст. 104, 109, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-
Позов - задовольнити. Розірвати
шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, зареєстрований 19 жовтня 1991 року в Ізюмському відділі ЗАГС,
Харківської області , актовий запис  №
Стягнути з ОСОБА_2  за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС
судовий збір на користь держави у розмірі 17 гривень, позивачку від сплати
судового збору  звільнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд
Харкiвської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя
Адамов І.М.
Справа № 2-4801/2007
У Х В А Л А

Іменем  України

12
грудня 2007 р. Київський районний суд м. Сімферополя в складі:

головуючого   - судді Козленка В.В.,

при секретарі  - Кудас О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою Кримського
Республіканського підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
про стягнення  заборгованості по оплаті
послуг водопостачання і водовідведення,

в с т а н о в и в :

Кримське
Республіканське підприємство «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення,
мотивуючи тим, що воно регулярно та в повному обсязі надавало послуги з подачи
води, відведенню стоків відповідачам, що мешкають за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідачі належним чином не проводили оплату поточного споживання послуг
водопосточання і водовідведення, внаслідок чого станом на
01.08.2007 р.
утворилася заборгованість в сумі 679 грн. 99 коп. На підставі викладеного просить стягнути з
відповідачів по оплаті послуг
водопостачання і водовідведення в розмірі 679
грн. 99 коп.

У судовому засіданні представник позивача просив закрити провадження у
справі, в зв'язку з відмовою від позову, мотивуючи це тим, що відповідачами
суму заборгованості сплачено в повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що відмова від позову
не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод або законних інтересів
інших осіб, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Керуючись ст. 174, 209 ЦПК України,
суд

у х в а л и в :

прийняти
відмову Кримського Республіканського підприємства «Виробниче підприємство
водопровідно-каналізаційного господарства м. Сімферополя» від позовних вимог до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості по оплаті послуг водопостачання і водовідведення.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 солідарно судовий збір на користь держави в
розмірі 51 грн. 00 коп. (код платежу 22090100, р/р 0004, отримувач:
Місцевий бюджет Київського району м. Сімферополя, ОКПО 34740405, банк
отримувач: Управління Державного казначейства в АР Крим м. Сімферополь, МФО
824026)  та 30 грн. 00 коп. витрат на
інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи  (розрахунковий рахунок 0002, ОКПО
34740405, код платежу: 22050000, МФО 824026, отримувач: державний бюджет м.
Сімферополя, банк отримувач: УДК ГУДК України в АР Крим, призначення платежу:
на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи Київським районним судом
м. Сімферополя).

Заява про оскарження ухвали може
бути подана протягом п'яти днів з дня оголошення ухвали, апеляційна скарга на
ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів після подання заяви про
апеляцийне оскарження до колегії суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду АР Крим через Київський районний суд м. Сімферополя.

Суддя:
У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 17
грудня      2007 року касаційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 2 жовтня 2007
року  в справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Першої Луцької державної нотаріальної контори про визнання права
власності на спадкове майно за заповітом,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся -
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири  АДРЕСА_1.

Згідно із заповітом вона є
спадкоємицею вищезазначеної квартири, однак отримати свідоцтво на спадщину не
може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на цю квартиру.

У зв'язку з цим, позивачка просила
суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на квартиру.

Рішенням  Луцького
міськрайонного  суду  Волинської
області від 28 березня 2007 року
позов  задоволено. Визнано за
ОСОБА_1,  як спадкоємцем   за
заповітом,  право  власності
на  квартиру  АДРЕСА_1.

Ухвалою Апеляційного суду
Волинської області від 2 жовтня 2007 року
рішення суду першої інстанції скасовано та справу направлено на новий
розгляд до того ж суду.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновку суду обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду й залишення в
силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті   ними,
вирішувати   питання   про
достовірність  або недостовірність
того чи іншого доказу та  про перевагу
одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав
для висновку про те, що судом допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Першої Луцької державної нотаріальної контори про визнання
права власності на спадкове майно за заповітом за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 2 жовтня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема
У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема А.Г., розглянувши 17
грудня    2007 року касаційну скаргу
комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" на рішення
Апеляційного суду Одеської області від 3 жовтня 2007 року в справі за позовом
комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
теплопостачання і водопостачання,

в
с т а н о в и в:

У квітні 2007 року комунальне
підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулося до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що
ОСОБА_1 є користувачем послуг із надання тепла і гарячої води, проте
своєчасно плату за них не вносить.

Позивач просив стягнути з
відповідачки заборгованість за період з грудня 2002 року до лютого 2007 року в
розмірі 2 386 грн. 17 коп.

Рішенням Київського районного суду
м. Одеси від 18 червня 2007 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням  Апеляційного суду Одеської області від 3
жовтня 2007 року  зазначене рішення суду
першої інстанції скасовано й ухвалено нове, яким в задоволенні позову
відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" посилається на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм
матеріального і порушення норм процесуального права та ставить питання про
скасування  рішення апеляційного суду в
частині відмови в задоволенні позову й ухвалення нового рішення.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваного рішення не дають
підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом комунального
підприємства "Теплопостачання міста Одеси" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за  теплопостачання і
водопостачання за касаційною скаргою комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" на рішення Апеляційного суду Одеської
області від 3 жовтня 2007 року відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема
Справа №  2- 571/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ  У К Р А Ї Н И

26.12. 2007 р.
Борівський районний суд Харківської області в складі

головуючого
Гуляєвої Г.М.

при секретарі                                                                                                            Євтіхієвої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Борова цивільну справу
за позовом   ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу

В
С Т А Н О В И В :

26.11.2007року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому
вказала, що  з відповідачем по даній
справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2004р. Зареєстрованого
Черкаською селищною радою Новомосковського району Дніпропетровської області,
актовий запис № 2.

Від спільного
подружжя мають одну неповнолітню дитину
:  сина ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1.н.
який  знаходяться на утриманні позивачки.

Між позивачкою і
відповідачем стосунки були припинені у 2007р., на даний час на його утриманні
ніхто не знаходиться, спору про розділ майна яке є спільною власністю немає..

Позивачка просить
розірвати шлюб з ОСОБА_3.  і залишити
сина  їй на  виховання.

Відповідач
в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення , причину неявки
суду не повідомив. Зі згоди позивача  суд
ухвалює  рішення при заочному
розгляді  справи, що відповідає  положенням
ст. 224 ЦПЦ України.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з  середини листопада 2007р.
зареєстрованого  Черкаською селищною
радою Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. (
а.с. 8).

Від шлюбу мають сина
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. народження ( а.с. 9), який проживає з  з позивачкою ( а.с.10).

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки
шлюбні відносини між сторонами були припинені, спільного господарства не
ведуть, на примирення позивач не згоден.

З урахуванням
вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України на
основі ст. 104,110,112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Шлюб між ОСОБА_2 1981 року народження та  ОСОБА_11978 року народження, зареєстрований
28.02.2004р.  Черкаською селищною радою Новомосковського
району Дніпропетровської області, актовий запис № 2.  - розірвати

При реєстрації
розірвання шлюбу у органах РАЦС стягнути з ОСОБА_2.  17 грн. держмита, позивачку від сплати  звільнити.

Сина
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. залишити на виховання матері ОСОБА_1 до його  повноліття.

Рішення може бути
оскаржене в апеляційному порядку  до
апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом
подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження   або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду  протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий
Гуляєва Г.М.
РОКИТНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД   КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й       Н А К А З
Справа № 2-н-57/07
Суддя Рокитнянського районного суду Київської
області  Литвин О.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1про стягнення  нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати
Відповідно до ст. ст. 116 Кодексу законів про працю
1.Стягнути з комунального підприємства
«Виробниче управління  житлово
Київської області, р/р 260095808  в
Білоцерківській філії «Райфайзен Банк Аваль»,
на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1заборгованість по
заробітній платі в сумі 3006 (три тисячі
шість ) грн. 44 коп.
2.Стягнути з боржника на користь стягувача  00 гривень
00 копійок судових витрат, що були останнім сплачені при подачі заяви.
3.Стягнути з боржника на користь держави
судовий збір  25 грн. 50  коп. та на користь ГУДКУ у Київській області
витрати на ІТЗ судового розгляду в сумі
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили
Суддя
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК
України) боржник має право в  разі
заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового
наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у
разі ненадходження заяви від боржнику протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання  та за наявності
даних про отримання боржником копії наказу
судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для
пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового
наказу, що подана  в установлений строк,
розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового
розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується
судовий наказ (стаття 106 ЦПК України)
Судовий наказ набрав чинності
«_____»________________20_____року
Суддя
виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання
установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ  на виконанні
Загальна сума, відрахована за судовим наказом
Дата повернення судового наказу до відділу державної
виконавчої служби чи стягувачеві
Підстава повернення судового наказу
Підпис керівника установи, підприємства, організації (
з прикладанням печатки)
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________