Справа № 2-     /8, 2007
РІШЕННЯ Іменем України

16 квітня 2007 року Голосіївський районний суд м.
Києва у складі

головуючого судді                                Шевченко Т.М.

при секретарі                                                  Мирошниченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Державної служби автомобільних доріг України про стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу, -

встановив:

у вересні 2006 року позивач
ОСОБА_1. звернувся у суд з позовом до відповідача Державної служби
автомобільних доріг України, в якому просить стягнути 78240 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що Указ Президента
України № 1530 від 27.12.2003 p., яким
позивач був звільнений з посади голови «Укравтодору», рішеням суду скасований,
внаслідок чого позивач з 13.09.2006
р. був поновлений на займаній ним посаді, де і працює на даний час.

В судовому
засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд
задовольнити позов за вищевказаними обставинами.

Представник
відповідача в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти
їх задоволення.

Вислухавши
пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Указом
Президента України №
452/2001 від 18.06.2001
р. ОСОБА_1. був призначений на посаду голови Української державної
корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг.

Указом
Президента України від 08.11.2001
р. було ліквідовано Українську державну корпорацію по будівництву, ремонту
та утриманню автомобільних доріг і утворено Державну службу автомобільних доріг
України як центральний орган виконавчої влади.

Указом
Президента України №
1123/2001 від 18.11.2001
р. ОСОБА_1. внаслідок ліквідації Української державної корпорації по
будівництву та утриманню автомобільних доріг був звільнений з посади у зв'язку
з переходом на іншу роботу.

Указом
Президента України №
1124/2001 від 22.11.2001
р. ОСОБА_1. був призначений на посаду голови Державної служби автомобільних
доріг України.

Указом
Президента України №
136/2002 від 14.02.2002
р. ОСОБА_1. як голові "Укравтодору" було присвоєно другий ранг
державного службовця.

Указом
Президента України №
1530 від 27.12.2003 р.
ОСОБА_1. був звільнений з посади голови Державної служби автомобільних доріг
України у зв'язку з переходом на іншу роботу".

Постановою
Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2006 р. позов ОСОБА_1. задоволено, постановлено Указ
Президента України №
1530/2003 від 27.12.2003
р. "Про звільнення В.Демішкана з посади голови Державної служби
автомобільних доріг України у зв'язку з переходом на іншу роботу" визнати
протиправним та скасувати; поновити ОСОБА_1. на посаді голови Державної служби
автомобільних доріг України з 27.12.2003
р.

Відповідно до
довідки № 327 від 01.09.2006 p., виданої
Державною службою автомобільних доріг України, середньомісячна заробітна плата
ОСОБА_1. на момент його звільнення становила 2552,02 грн.

Відповідно до
ст. 235 ч. 2 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір,
одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час
вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної
роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається
більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір,
виносить рішення про виплату середнього заробітку за весьчас вимушеного
прогулу.

На підставі
вказаної норми закону, враховуючи, що ОСОБА_1. був звільнений 27.12.2003 p., після
чого 13.09.2006 р.
поновлено на посаді, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на його
користь 78240 грн.
середнього заробітку за час ивмушеного прогулу за вищевказаний період.

На підставі ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідача на користь держави 782,40
грн. державного мита та 15
грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної
справи.

На підставі ст. 367 ч. 1 п. 2 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Керуючись ст.
ст. 232, 235 КЗпП
України, ст. ст. 10, 60,
212 та 213 ЦПК
України, суд-

вир і шив:

Позов задовольнити.

Стягнути з
Державної служби автомобільних доріг України на користь ОСОБА_1 78240 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Стягнути з
Державної служби автомобільних доріг України на користь держави 782,40 грн. державного
мита та 15 грн.
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи.

Допустити
негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за один місяць.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.