Справа № 2-2975/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

29 травня 2007 року
Нахімовський районний суд м.  Севастополя
в складі: головую­чого -
судді Луньової С. І.,  при секретарі - Сиротенко
Т.В.,  за участю представника пози­вача
ОСОБА_1,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Севастополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_2 звернулась до суду за позовом до свого сина ОСОБА_4  та його дружини ОСОБА_3 про визнання за нею
права власності на квартиру АДРЕСА_1,  мотивуючи свої вимоги тим,  що в 2001
році вона дала сину та невістці гроші в сумі 6000 гривень для того,
щоб купити квартиру. Між нею та відповідачами була домовленість про
те,  що вони знайдуть для неї
квартиру,  а вона приїде і укладе договір
купівлі-продажу на своє ім'я,  вона бажає
переїхати в м.  Сева­стополь для
проживання рядом з сином.  Оформити
договір купівлі-продажу квартири на своє ім'я не змогла за станом здоров'я.
Тому відповідачі приїхали до позивачки,
взяли в неї 6000 гривень
на придбання спірної квартири,  про що
написали розписку. Між нею та відповідачами була досягнута домовленість,  що вони оформляють квартиру на себе,  а при першій же вимозі,  вони переоформлять цю квартиру на позивачку.
Позивачка на початку 2007
року вирішила переїхати в Севастополь і стала вимагати переоформити на неї
квар­тиру. Відповідачі відмовились виконати вимогу позивачки,  мотивуючи тим,  що,
якщо во­ни переоформлять квартиру,
то їм відмовлять в видачі ордеру на нову квартиру. Тому по­зивачка
вирішила звернутися до суду з позовом.

У
судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив
суду,  що дійсно в 2001 році позивач
надала сину та невістці -
відповідачам по справі гроші на придбання спірної квартири,  але на оформлення угоди не змогла
приїхати,  тому була досягнута
домовленість,  що відповідачі оформлюють
на себе квартиру,  а потім за першою же
вимогою переоформлять її на позивачку. Коли позивач на початку 2007 року звернулась
до відповідачів з вимогою переоформлення квартири на неї,  то відповідачі відмовились це зробити,  мотивуючи тим,  що не зможуть цього зробити,  через те,
що їм не видадуть ордер на нову квартиру. Тому виникла необхідність
надання цього позову. Про­сив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачі
в судове засідання не з'явилися,  надали
до суду заяви про визнання по­зовних вимог ОСОБА_2 з проханням задовольнити
позов та розглянути справу без їх участі. За таких обставин суд вважає доцільним
розглянути справу,  в матеріалах якої
достатньо документів,  які свідчать про
правовідносини сторін.

Суд,  вислухавши пояснення представника
позивача,  дослідивши матеріали
справи,  суд дійшов висновку,  що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають
задоволенню за насту­пними підставами.

Судом
встановлено,  що відповідно до договору
купівлі-продажу від 17.10.01
року,  посвідченого приватним
нотаріусом Севастопольського нотаріального округу ОСОБА_5 ,  реєстр №4115,  ОСОБА_3 придбала у власність квартиру АДРЕСА_1. Між
відповідачами був зареєстрований шлюб. Згідно закону

майно,  яке було придбане в період шлюбу є спільною
сумісною власністю подружжя. Згі­дно розписки від 10.10.01 року,  яка була представлена позивачкою і не
заперечувалась відповідачами,  ОСОБА_2
передала відповідачам гроші в розмірі 6000
гривень на придбання спірної квартири,
а також,  що сторонами була
досягнута домовленість про пе­реоформлення права власності на позивачку при
першій же вимозі з її сторони. Відповіда­чі письмово підтвердили той факт,  що не бажають переоформляти право власності
на по­зивачку,  але не заперечують факт
отримання грошей від позивачки і домовленість з нею.

Відповідно
до  ст.
392 ЦК
України власник майна має право вимагати визнання за ним права власності на майно,  якщо це право не визнається іншими особами.
Дійсно,  по­зивач передала гроші на
придбання спірної квартири відповідачам з умовою,  що вони пе­реоформлять майно на нею за першою
вимогою. ОСОБА_2 адресувала вимогу пе­реоформлення квартири не неї,  а відповідачі цієї вимоги не виконали,  чим не визнають право власності позивачки. За
таких обставин суд вважає за необхідне захистити право власності ОСОБА_2 на
спірну квартиру.

З
матеріалів справи вибачається,  що
відповідачі діяли за дорученням позивача,
і фактично покупцем спірної квартири була позивач,  а не відповідачі.

На
підставі вищевказаного,  керуючись  ст.
ст.  392,
655 ЦК України,
ст.  ст.  10.11,
60, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про
визнання права власності на квартиру -
задоволь­нити.

Скасувати
право власності ОСОБА_3,  ОСОБА_4 на
квартиру АДРЕСА_1.

Визнати
за ОСОБА_2 право власності квартиру АДРЕСА_1,  яка була зареєстрована на ОСОБА_3.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд м.  Севастополя через Нахімовський районний суд
м.  Севастополя протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження,
подача якого законом визначена терміном 10 днів з моменту ого­лошення рішення.