Справа № 22-ц-743/07                              Головуюча суду   1   інстанції Ямкова О.О.
Категорія 43                                             Доповідач
апеляційної інстанції Шолох З.Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2007
року колегія суддів  судової палати в
цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Паліюка В.П.,

суддів - Шолох З.Л.,
Лівійського О.О.,

при секретарі
судового засідання - Бобуйок
І.Ф., за участю:

·
позивачаОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3.,

·
відповідача ОСОБА_2.,

розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м. Миколаєві   цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на   рішення  Центрального районного суду  м. Миколаєва від 30 січня  2007
року у справі за позовом ОСОБА_1до приватного підприємця ОСОБА_2про захист
прав споживача,

встановила:

В березні 2006 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 як суб'єкта підприємницької діяльності, про захист
прав споживача.

Позивач
зазначав, що 25 жовтня 2005 року на ринку
„Колос" м. Миколаєва купив у відповідача газовий котел „Ростов - 23К",
вартістю 1840 грн.

При продажу
котла були порушені його права споживача. А саме, котел доставлено без
упаковки, з зовнішніми пошкодженнями. При його установці, він не працював. В
зв'язку з цим він доставив котел у відповідну службу ВАТ „Миколаївгаз",
яка його комплексно дослідила та 2
листопада 2005 року
видала Акт про наявність заводського браку. А саме зазначено, що „не тримає
електромагнітний клапан, після набрання температури потухає та не
загорається".

До того ж, як
йому стало відомо, при реалізації котла перевищено річний строк його
консервації, в зв'язку з чим необхідно було провести його профілактику, яка
проведена продавцем (або виробником) не була.

ОСОБА_1. вказує, що його
неодноразові звернення до відповідача про надання товару належної якості не
дали позитивного результату. А тому, з настанням холодів, він вимушений був
купити у іншого продавця та встановити якісний котел другої модифікації, а
також переобладнати під нього систему опалення в квартирі. На переобладнання
системи опалення він поніс додаткові витрати на суму 875,59 грн.

Посилаючись на
викладене та порушення його прав споживача, ОСОБА_1. просив розірвати
договір купівлі - продажу
котла, укладеного між ним та відповідачем, а також стягнути на його користь:

·
1
840 грн. вартості котла,

·
875,59
грн. збитків, в зв'язку з переобладнанням системи опалення,

-  5
000 грн. моральної шкоди за спричинені моральні страждання.

2

Рішенням
Центрального районного суду м. Миколаєва від 30 січня 2007 року   позивачу відмовлено у задоволенні позовних
вимог.

В апеляційній
скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просив рішення суду скасувати та справу направити на
новий розгляд.

Вислухавши суддю
- доповідача,
пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у
задоволені позовних вимогОСОБА_1,
суд виходив з того, що його права, як споживача, порушені не були,
оскільки, на думку суду, не було підстав вважати, що йому продано товар
неналежної якості.

Між тим, з таким
висновком суду погодитися не можна, оскільки суд неповно з'ясував всі обставини
справи, що мають значення для вирішення спору.

Так, із
матеріалів справи вбачається, що 25
жовтня 2005 року
позивач придбав у відповідача газовий котел „Ростов - 23К",
вартістю 1840 грн., російського виробництва, у відсутності документа, який
підтверджував би належну якість товару та відповідність його вимогам нормативно
- правових актів України.

При цьому,
продавцем видано товарний чек та гарантійний талон російського виробника.
Згідно цих документів вбачається, що в квітні 2005 року закінчився річний
термін консервації котла з дня його виготовлення. В зв'язку з чим, котел
потребував проведення профілактичних робіт, які а ні продавцем, а ні
виробником   проведені не були (а.с. 3-4).

Між тим,
вимогами ст. 12 Закону
України „Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991
року, що був чинний на час укладання договору купівлі - продажу,
передбачено, що позивач має право на придбання товару належної якості (щодо
товарів, які ввозяться на територію України, повинен бути документ, який
підтверджує їх належну якість), яка б відповідала вимогам нормативно - правових
актів України щодо якості цього виду товару з зазначенням такої інформації у
технічній документації, що додається.

Оскільки, товар
проданий позивачу не відповідав таким вимогам закону, його слід вважати товаром
неналежної якості.

До того ж, на
вимогу позивача 2 листопада
2005 року ВАТ
„Миколаївгаз" (підприємство, що має ліцензовані права щодо установки
газових котлів споживачам та постачання побутового газу населенню Миколаївської
області) перевірило роботу цього котла. За результатами перевірки складено Акт
про наявність браку заводу -
виробника.

Згідно ст. 14 зазначеного
Закону споживач, при виявленні недоліків товару, протягом гарантійного строку
мав право на розірвання договору купівлі -
продажу, без будь - яких
попередніх умов.

На зазначені
обставини та вимоги цього Закону суд не звернув належної уваги. Хоча це має
суттєве значення для вирішення даного спору, так як на відповідача покладений
обов'язок продажу товару належної якості, а на товари, що мають гарантійний
строк, розповсюджується презумпція неналежної якості. Тобто, саме продавець
повинен довести належну якість товару.

3

Отже, колегією
суддів встановлено, що позивачу продано товар неналежної якості, а тому його
вимоги щодо розірвання договору купівлі - продажу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Доводи
відповідача про те, що наявний у справі висновок експерта (а.с. 31-34) підтверджує
належну якість проданого товару необґрунтовані, оскільки висновок експерта не
може бути прийнятий як беззаперечний доказ, а підлягає оцінці судом. При його
оцінці встановлено, що експертом не досліджувалася робота котла в цілому
(тільки елемент) та експерт вийшов за межі питань, поставлених ухвалою
місцевого суду при призначенні експертизи, зробивши висновок про неналежне
зберігання котла позивачем. Тоді як, матеріалами справи підтверджується
порушення продавцем (або виробником) строків консервації цього котла, тобто
умов його зберігання.

Вимоги позивача
про відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків, понесених ним на
установку котла іншої модифікації задоволенню не підлягають. Оскільки, ці
правовідносини склалися між сторонами після набрання чинності Закону України
„Про захист прав споживачів" в редакції від 1 грудня 2005
року і на них розповсюджуються його норми, викладені   в новій редакції.

А саме, ст. 16 та п.5 ч.1 ст. 4 цього Закону
передбачено відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої
продукцією неналежної якості. Такого позивачем не доведено. А відповідно до
вимог ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином,
рішення суду, як таке, що постановлене в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України,
підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.
ст. 303, 309,   316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду м. Миколаєва від ЗО січня 2007 року скасувати
та постановити нове судове рішення.

Позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити частково.

Розірвати
договір купівлі - продажу
газового котла „Ростов -
23К",

вартістю 1840 грн., укладеного
25 жовтня 2005 року між
покупцем

ОСОБА_1 та     продавцем приватним підприємцем ОСОБА_2,
повернувши сторони в попередній стан.

Стягнути з
ОСОБА_4 51 грн.
судового збору на користь держави та 30
грн. витрат на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи на користь ТУ ДСА України.

Відмовити у
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може
бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня його проголошення.