УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007р.                                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого                                                       Соколовського
В.М.,

суддів                                                                   Беркій
О.Ю., Горблянського Я.Д.

секретаря                                                             Юрків
І.П.

з участю:    представника                                   апелянта
ОСОБА_2,

адвоката               ОСОБА_1,

представника                                                      позивачки
ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Тлумацького районного суду від 24 листопада 2006 року,-

встановила:

01 червня 2006 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільнонажитого нерухомого майна -незавершеного будівництвом
житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 та земельної ділянки,
належної їм на підставі державного акту про право приватної власності на землю
серії IV-ІФ №030268, а також рухомого майна на загальну суму
13257грн. 50коп.

Ухвалою суду від 26 вересня 2006 року затверджено мирову
угоду, укладену між представником позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_2, в частині поділу спільнонажитого рухомого майна, в зв"язку з чим,
провадження в справі в частині поділу рухомого майна закрито.

Рішенням Тлумацького районного суду від 24 листопада 2006
року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільнонажитого нерухомого майна задоволено
повністю. Проведено розподіл незавершеного будівництвом житлового будинку та
господарських будівель по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, що знаходиться під
цими будівлями. На підставі висновку будівельно-технічної та земельно-технічної
експертизи ОСОБА_4 виділено 46,60% незавершеного будівництвом житлового будинку
та господарських будівель, в рахунок чого їй виділено під літерою „А":
приміщення №1 - коридор, площею 11,4 кв.м., вартістю 4350грн. 81коп.;
приміщення кімнат №2, площею 12,3кв.м., вартістю 4694грн. 30коп., №3, площею
12,9 кв.м., вартістю 4923грн. 29коп. та №4 площею 12,6кв.м., вартістю 4808грн.
79коп., всього загальною площею 49,2 кв.м., вартістю 18777грн. 19коп., що
становить 46,81% від загальної площі незакінченого будівництвом житлового будинку.
З господарських будівель їй виділено: під літерою „Б" гараж, вартістю
5630грн., під літерою „В" комору, вартістю 3753грн. ОСОБА_2 виділено
54,40% незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських будівель,
в рахунок

Справа № 22-ц-399/2007р.                                Головуючий
у 1 інстанції Гавриш Я.М.

Категорія 5                                                           Доповідач
Соколовський В.М.

2

чого йому
виділено під літерою „А": приміщення кімнати №5 площею25,5кв.м., вартістю
9732грн. 08коп.; приміщення кухні №6 площею 7,3кв.м., вартістю 2786грн. 05коп.;
приміщення кладовки №7 площею 6,9кв.м., вартістю 2633грн. 39коп; приміщення
підвалу №8 площею 6,6кв.м., вартістю 2518грн. 89коп; приміщення підвалу №9
площею 9,6кв.м., вартістю 3663грн. 84коп., всього загальною площею 55,9кв.м.,
вартістю 21334грн. 25коп., що становить 53,19% від загальної площі
незакінченого будівництвом житлового будинку. З господарських будівель йому
виділено: під літерою „Г" стодолу, вартістю 6201грн.; під літерою „Д"
стайню, вартістю 6065грн.

Для ізоляції
приміщень в незакінченому будівництвом житловому будинку під літерою „А"
зобов'язано ОСОБА_4 вийняти дверні полотна дверей Д-2, Д-3, Д-4 і передати їх
ОСОБА_2 та замурувати дані дверні отвори. Входити в свою частину незакінченого
будівництвом житлового будинку через двері Д-1, як зазначено в план-схемі до
експертизи.

Для ізоляції
приміщень в незакінченому будівництвом житловому будинку під літерою „А"
зобов"язано ОСОБА_2 пробити дверні отвори дверей Д-5, Д-6, Д-7 і
встановити в них дверні полотна, отримані від ОСОБА_4, а також влаштувати вхід
з тамбуром в дверному отворі дверей Д-5. Входити в свою частину незакінченого
будівництвом житлового будинку через двері Д-5, як зазначено в план-схемі до
експертизи.

Земельну
ділянку, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на праві приватної власності, згідно державного
акту на право приватної власності на землю серії IV-ІФ
№030268, розділено на підставі додатку №1 (графічні матеріали) до висновку
№22ч1 судової будівельно- та земельно-технічної експертизи від 22.06.2006 року
і виділено ОСОБА_4 та ОСОБА_2 по 1050кв.м. земельної ділянки зі сторони
знаходження їх частин незакінченого будівництвом житлового будинку та
господарських будівель.

Стягнуто з
ОСОБА_2. на користь ОСОБА_4 2717грн. 44коп. компенсації перевищення реальної
частки над ідеальною, що становить 4,40%, 15грн. на відшкодування Уг частини
витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи на 500грн. на
відшкодування витрат за проведення експертизи, а також в дохід держави 308грн.
80коп. судового збору.

Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2. 105грн. різниці вартості робіт по переобладнанню
незакінченого будівництвом житлового будинку під двохквартирний, а в дохід
держави 121грн. 82коп. недоплаченого судового збору.

Витрати за надання юридичної
допомоги віднесено на рахунок сторін.

Не погоджуючись
з даним рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
воно є неправильним і підлягає скасуванню. Вимоги скарги мотивує тим, що суд
першої інстанції, порушуючи його права як відповідача, провів попереднє судове
засідання за його відсутності та без його участі було призначено судову
будівельно-технічну експертизу, а також були долучені надані позивачем
документи, про які він дізнався після розгляду справи при вивченні її
матеріалів. Окрім того, його стороною в судовому засіданні заявлялось ряд
клопотань, які безпідставно були відхилені судом. Що стосується мирової угоди,
затвердженої судом, то вона не може бути чинною, поскільки не відповідає
досягнутим домовленостям між сторонами і не підписана його представником, про
що наголошувалося в суді, однак суд на це не відреагував. Також до справи
долучено без його відома ряд документів, котрі викликають сумнів у їх
достовірності, а саме: незавірені телеграми від позивачки на адресу суду;
свідоцтво про народження на ім"я ОСОБА_5. Тому дані документи не можна
вважати підставою для надання позивачці переваг у виборі варіанту розподілу
будинковолодіння.

Просив скасувати
оскаржене рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої
інстанції.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6та адвокат ОСОБА_1
підтримали вимоги скарги з вище наведених мотивів та просили задовольнити її
повністю.

3

Представник
позивачки ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги не визнала, вважає, що судом
підставно було затверджено мирову угоду щодо поділу рухомого майна, яка була
підписана нею, як представником, та відповідачем ОСОБА_2 і відповідає
волевиявленню сторін, а рішення постановлено законне і обгрунтоване, на
підставі всебічно та об"єктивно досліджених доказів. Просила відхилити
скаргу, а рішення залишити без змін.

Вислухавши
доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_1 та
представника позивачки ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задволення з наступних підстав.

Задовольняючи
позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що рішеннями виконавчого
комітету Гавриляцької сільської ради Тлумацького району за №9-б від 10.03.1998
року та за №30-а від 10.09.1998 року ОСОБА_2, котрий з 1995 року по 12.12.2003
року перебував у шлюбі з ОСОБА_4, було дано дозвіл на будівництво житлового
будинку та виділена земельна ділянка під будівництво і обслуговування житлового
будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1,?.На підставі будівельного паспорта на
забудову земельної ділянки, затвердженого рішенням сільської ради №9-6 від
10.03.1998 року, сторони розпочали будівництво житлового будинку, готовність
якого, згідно довідки Коломийського МБТІ, складає, 72% разом із господарськими
будівлями. 07.10.1998 року на зазначену земельну ділянку ОСОБА_2 було видано
державний акт серії IV-ІФ №030268 на право приватної власності на землю.
Незавершений житловий будинок та господарські будівлі (стайня, комора, стодола,
гараж), що знаходяться по АДРЕСА_1 і належить сторонам на праві спільної
сумісної власності, побудовані відповідно до проектно-технічної документації і
їх дійсна вартість становить 61760грн.

Згідно висновку
судової будівельно- і земельно-технічної експертизи №22ч1 від 22.06.2006 року,
поділ незавершеного житлового будинку та господарських будівель в натурі на дві
частини, з врахуванням розміщення будівель на земельній ділянці та з
врахуванням планування приміщень будинку, технічно можливий з незначним
відступом від ідеальних часток. При цьому експерт визначив єдиний оптимальний
варіант поділу незавершеного будівництвом житлового будинку та господарських
будівель у співвідношенні по Уг частині.

Оскільки ОСОБА_2
присуджено більшу частину будинку АДРЕСА_1, то суд стягнув з відповідача на
користь ОСОБА_4 2717грн. 44коп. компенсації перевищення частин над ідеальною,
що становить 4,40%, а також розділив між сторонами в рівних долях земельну
ділянку, надану для будівництва та обслуговуваня житлового будинку, виділивши
по 1050кв.м. кожному.

Висновок суду відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

Відповідно до
ст.368 ЦК України,
майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 372
цього ж Кодексу, визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки співласників у праві спільної сумісної
власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або
законом.

За рішенням суду
частка співвласника може бути збільшена з урахуванням обставин, які мають
істотне значення.

Згідно ст.68 СК
України, розірваня шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на
майно, набуте за час шлюбу.

При таких даних, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив
законне і обгрунтоване рішення, дослідивши всі обставини справи, а тому
посилання апелянта, що судом не враховано певних обставин справи та дано їм
невірну оцінку, а також про порушення прав відповідача, є безпідставними, які
не можуть бути взяті до уваги, оскільки заперечуються матеріалами справи.

4

Також безпідставними є твердження апелянта про
незаконність затвердження мирової угоди, оскільки, як пояснили представники
сторін в судовому засіданні, дана угода була подана суду і підписана та таку
ухвалу ніхто із сторін не оскаржив.

Отже, рішення судом першої інстанції відповідає вимогам
процесуального і матеріального права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують його законності та обгрунтованості, тому підстав для його
скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Тлумацького районного суду від 24 листопада 2006
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили.