Україна АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22ц- 112                                                        Головуючий
в І інстанції Івченко Т.П.
34                                                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007
року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого                               -       Болтунової Л.М. .

суддів                                  -
Пищиди M.M.,
Кузнецова В.О.

при
секретарі -                                     Журавель
Ю.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційними
скаргами представника позивача ОСОБА_2 -

ОСОБА_1

на ухвали  Заводського районного суду м.  Дніпродзержинська від 08 червня 2006 року про

виправлення   описок,
відмову   ухвалення   додаткового
рішення,    роз'яснення   рішення,

рішення    Заводського    районного суду м.  Дніпродзержинська від 29 травня 2006 року,

додаткове
рішення Заводського    районного суду
м.   Дніпродзержинська від 08 червня

2006року

у справі за
позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи : ОСОБА_4,  Орган

опіки та піклування
виконавчого комітету Заводської районної ради у м.  Дніпродзержинську,

Служба у справах
неповнолітніх виконавчого комітету Заводської районної ради у

М.
Дніпродзержинську,  про правові наслідки
протиправної поведінки матері при визначенні

місця проживання
малолітніх дітей,  -

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2006 року ОСОБА_1 звернулася до
суду в інтересах ОСОБА_2. з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про правові наслідки протиправної поведінки матері і бабусі при
визначенні місця проживання малолітніх дітей . В той же день вона звернулася до суду в інтересах
ОСОБА_2. з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні з
дітьми та у їх вихованні.

Ухвалою
суду від 30 січня 2006 року остання
позовна заява була залишена без розгляду за заявою позивача. Іншою ухвалою суду
від цього ж числа ОСОБА_4 як неналежний відповідач замінена і залучена до
участі у справі в якості 3-ї особи.

Рішенням
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 29
травня 2006року у задоволенні позову було відмовлено.

Додатковим
рішенням Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 08червня 2006
року з позивача стягнуто витрати на інформаційно-техничне забезпечення у
розмірі 7, 5 грн.

07 червня 2006 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявами про виправлення описок у судовому рішенні,  про ухвалення додаткового рішення що до
визначення засобів спілкування позивача з дітьми,  а також з заявою про роз'яснення рішення
суду.

Ухвалами
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 08 червня 2006року було відмовлено у задоволенні
заяви про ухвалення додаткового рішення; частково задоволено заяву про
виправлення описок у рішенні,  виправлено
прізвище свідка ОСОБА_5 на ОСОБА_6,  а в
іншій частині заяви було відмовлено; частково задоволена заява про роз'яснення
рішення суду і ухвалою суду роз'яснено рішення суду.

На
рішення суду,  додаткове рішення ,
зазначені ухвали суду,
представником позивача були подані апеляційні скарги . Представник
позивача просила скасувати рішення суду,
додаткове рішення суду і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі,  посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права . У апеляційних
скаргах на ухвали суду представник позивача просила передати питання,  які викладені у її заявах,  про виправлення описок,  ухвалення додаткового рішення,  роз'яснення рішення ,
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду,
додаткового рішення,  ухвал суду в
межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційну скаргу на рішення суду та
додаткове рішення необхідно задовольнити частково,  рішення суду та додаткове рішення
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до того ж суду в іншому складі на підставі п. 4 -5 ч. 1  ст.  311 ЦПК
України,  а ухвали суду скасувати на
підставі п.2  ст.  312
ЦПК України,  з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що сторони
перебували в зареєстрованому шлюбі з 12
жовтня 2001 року по 05 жовтня 2005 року ( а.с.  18,  19
т. 1 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей Кузьменко Ігоря 25.06.2002
р.н. та Кузьменко Данила 03.06.2003р.н. (а.с.
11,  12 т. 1 ) . Після зупинення шлюбних відносин,  фактично між сторонами виник спір про місце
проживання дітей.

Згідно
п.4,  5  ст.  311
ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд,  якщо суд вирішив питання про
права та обв'язки осіб,  які не брали
участь у справі ; суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції.

Суд
першої інстанції при прийнятті рішення зазначених положень процесуального
закону не виконав. При подачі позову в якості відповідача була указана ОСОБА_4.
За ініціативою суду по заяві позивача остання була притягнута до участі у
справі ухвалою суду в якості 3-ї
особи. При цьому суд не роз'яснив позивачу наслідків переведення ОСОБА_4 із
числа відповідачів до 3-їх осіб. Фактично позивач і представник позивача в ході
розгляду справи позовні вимоги не змінювали і наполягали на тому ,  що в діях ОСОБА_4 також є протиправні дії і
від своїх вимог до ОСОБА_4 позивач не відмовлявся. За таких обставин ОСОБА_4
повинна була приймати участь у справі в якості сторони у справі а не 3-ї особи . Відповідно судом
не роз'яснювалися їй її права та обов'язки як сторони у справі. Таке порушення
норм процесуального права є підставою для скасування рішення справи з
направленням справи на новий розгляд.

Судом
першої інстанції було встановлено,  що
відповідачка без згоди батька забрала дітей,
з березня 2006 року
стала проживати за адресою м.
Дніпродзержинськ пр. Оношкіна 148/1
кім.  49,  що
відноситься до території Баглійського району. По даній категорії справ суд
обов'язково повинен був витребувати висновок органу опіки та піклування
стосовно визначення місця проживання дітей,
однак цього не зробив,  не
притягнув до участі у справі в якості 3-ї особи орган опіки та піклування
виконавчого комітету Баглійської районної у М. Дніпродзержинську ради. Що також
є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування рішення
суду.

Позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про правові наслідки протиправної поведінки матері і бабусі при
визначенні місця проживання малолітніх дітей,
а також з позовною заявою до ОСОБА_3 про усунення перешкод у спілкуванні
з дітьми та у їх вихованні.

Ухвалою
суду від 30 січня 2006 року остання
позовна заява була залишена без розгляду за заявою позивача. При вирішенні
цього питання суд не роз'яснив позивачу і його представнику наслідки такої
заяви. Не прийняв до уваги те,  що
позивач і його представник

фактично
не відмовлялися від позову про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх
вихованні. Навпаки наполягали на цих вимогах,
про що свідчить їх звернення до суду про розгляд цих позовних вимог.
Рішенням Баглійського районного суду м.
Дніпродзержинська від 19 вересня 2006 року були задоволені вимоги
позивачів до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та
їх вихованні,  однак серед позивачів не
було ОСОБА_2.. Тобто його позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з
дітьми та у їх вихованні судом першої інстанції не були розглянуті,  хоча він на їх розгляді наполягав. Цей
недолік не може бути усунений ухваленням додаткового рішення . Вказане
порушення норм процесуального права також є підставою для скасування рішення
суду з направленням справи на новий розгляд.

Оскільки
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд ,
не можуть залишатися в силі і додаткове рішення
Заводського районного суду М. Дніпродзержинська від 08 червня
2006року,  ухвали Заводського районного
суду М. Дніпродзержинська від 08
червня 2006 року про
виправлення описок,  відмову ухвалення
додаткового рішення,  роз'яснення
рішення,  які також необхідно скасувати.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307,  311 ч.1 п. 4-5,
312 п.2,  313 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 задовольнити частково .

Рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 29
травня 2006 року,  додаткове рішення Заводського районного суду
м.  Дніпродзержинська від 08 червня
2006року,  ухвали Заводського районного
суду м.  Дніпродзержинська від 08 червня
2006року,  про виправлення описок ,  відмову ухвалення додаткового рішення,  роз'яснення рішення - скасувати,  а справу направити на новий розгляд до того ж
суду в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і  може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з цього часу.