Справа № 222/2007року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року                                                                                  м.
Івано-Франківськ

Івано-Франківський
міський суд Івано-Франківської області

в складі
головуючого - судді:                         Барашкова В.В.

при
секретарі:                        Шевчук
І.Ю.

за участю:
ОСОБА_1.- позивача, ОСОБА_2.-
відповідача, адвоката на стороні відповідача - ОСОБА_3.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Івано-Франківську цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2, згідно з яким позивач просить
усунути перешкоди у користуванні належним йому будинком, що створюють
відповідачі, шляхом зобов'язання останніх зменшити розмір огорожі між суміжними
ділянками позивача і відповідача до 1,5
метра, мотивуючи свою позицію тим, що на даний час існуюча огорожа
перешкоджає освітленню приміщень в житловому будинку позивача, створює
незручності, просить стягнути 2000,00
грн. заподіяної моральної шкоди, що є предметом спору, суд, -

встановив:

Відповідач, адвокат на стороні відповідача заперечили проти задоволення
позову, мотивуючи свою позицію тим, що висота встановленого між
будинковолодіннями позивача і відповідачів паркана не суперечать ДБН України.
Окрім цього, повідомили суду, що позивач розмістив на власному подвір'ї пасіку,
тому паркан висотою біля 3 метрів забезпечує безпеку для родини відповідачів
від можливих укусів бджіл та зменшує шум від роботи пилорами, якою користується
ОСОБА_1. Тому не створюють перешкод позивачу і відповідно не заподіяли йому
моральної шкоди.

Окрім пояснень
учасників процесу судом досліджені наступні письмові докази:

1.Копія посвідчення №
НОМЕР_1.

2.Копія
посвідчення від 1998 року.

З .Копія
посвідчення №НОМЕР_2.

4. Довідка №
578 від 20.12.2005 року.

5.Копія та оригінал медичних довідок.

б.Копія листа
від 30.07.1998 року.

7.Лист від 15.11.2005 року.

8.Лист від 28.11.2005 року.

9.Лист від 11.01.2006 року.

10. Копія Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

2

11.Копія Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

12.Копія
Медичної довідки та квитанція.

13.Копія Свідоцтва про одруження.

14..Копія
Свідоцтва про право власності на будинковолодіння № НОМЕР_3.

15. Фотографії.

16.Копія Довідки
№ 129 від 07.02.2006 року.

17.Копія Листа
від 30.07.1998 року.

18. Копія листа від 14.02.2006
року.

19.Копія листа
від 11.03.2006 року.

20.Довідка від 15.03.2006 року № 68.

21 .Копії Медичних Довідок.

22.Довідка від 02.03.2006 року № 224.

23.Копія Генерального Плану.

24.Фотографії.

25. Копія листа від 21.02.2006
року.

26.Копія Скарги.

27.  Копія
паспорту № НОМЕР_4.

28.  Копія
Закону України « Про
бджільництво».

29.Копія
Інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб та отруєнь бджіл.

30.Копія Витягу
рішення від 25.08.2005 року.

31.Лист відповідь від 13.06.2006
року.

32.Копія
Державного Акту на право постійного користування землею.

33. Лист від 06.12.2006 року.

34.Лист від 29.11.2006
року.

35.Копія Плану.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до
ст. ст. 10,11,57-60 ЦПК
України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам,
які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми
правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за
винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким
законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії
законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та
інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються
на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як
свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко -
і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію
щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере  до
уваги  докази,  які
одержані  з  порушенням
порядку,   встановленого  законом.

3

Обставини
справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.ст. 386,
391 ЦК України, Держава забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою
про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою
про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що межуючі будинковолодіння за адресами по
АДРЕСА_1,АДРЕСА_2 Івано-Франківської міської ради належать відповідно ОСОБА_1.
та ОСОБА_4., ОСОБА_2. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Микитинецької
сільської ради Івано-Франківської міської ради № 96/2-16 від 15.11.2005 року
межі земельних ділянок, що належать позивачу і відповідачам не порушені.Згідно
довідки Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Я/2293 від
11.01.2006 року між зазанченими будинковолодіннями збудована межова бетонна
огорожа, висотою 2 м на
фундаменті висотою 0,20 м. Як
вбачається з матеріалів справи, відстань від огорожі до будинку ОСОБА_1.
становить 1,20 м, що не
суперечить ДБН України. Відповідно до листа Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики України №1/8- 247 від 30.07.1998 року, в ДБН
360-92* питання огорож між сусідніми ділянками вирішуються при встановлені
місцевих правил забудови та благоустрою в залежності від розміру ділянок, умов
інженерного, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог,
регіональних традицій за погодженням з інспекціями санітарно-епідеміологічного
нагляду та протипожежної безпеки .Як встановлено судом на даний час зазначені
місцеві правила забудови та благоустрою не розроблені та не прийняті органами
місцевого самоврядування. Виходячи з зазначеного, встановлена віджповідачами
межова огорожа, висотою 2,20
м не може порушувати ДБН України чи інші існуючи норми.

Посилання позивача на те, що внаслідок спорудження огорожі денне світло в
хату не поступає, виникла сиристь, зявився грибок, відвалюється штукатурка в
будинку, спростовуються зібраними матеріалами справи, зокрема згідно довідок
Івано-Франківської міської санітарно-епідеміологічної станції від 14.02.2006 року та 21.02.2006 року:» за даними
інструментальних досліджень( протокол №116-118
від 13.02.2006 року)
природна освітленість в одній із житлових кімнат (зі сторони межової огорожі) в
межах нормативних значень: коефіцієнт природньої освітленості складає 1,7-7,1 при нормі 0,5 . Доказів,
стосовно існування причинного звязку між встановлення огорожі та зменшення
внаслідок цього освітлюваності житлових приміщеннь і, відповідно, появи
сирості, грибку, руйнації будинку позивачем не надано.

У звязку із тим, що судом не встановлено порушень прав
позивача зі сторони відповідачів, тому не може бути задоволена вимога ОСОБА_1.
про відшкодування моральної шкоди.

Посилання сторін на наявність бжолосімей на подвір'ї
позивача, існування з приводу цього незручностей у користуванні відповідачами
належним майном, суд не прийняв до уваги та не досліджував відповідні докази, у
звязку із тим, що позивач не ставив з цього приводу вимог, а відповідачі не
звертались з відповідним позовом, тобто згадане питання не могло бути предметом
даного судового розгляду.

Виходячи з
наведеного та керуючись ДБН 360-92*,
ст. ст. 386, 391 ЦК України,
ст.ст.10, 11,
57-60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

4

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні будинку -
відмовити .

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду
Івано-Франківської області може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви на
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подання
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.