АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22ц- 1842/ 2007р.
по 1-й інстанції: Альошиної Н.М.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року  жовтня місяця 22 дня                                                                         м.
Полтава

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого
судді:   Абрамова П.С.

Суддів:  Гальонкіна С. А.,  Корнієнка В.І.

При секретарі:
Буряк С. М.

розглянувши у
відкритому  судовому  засіданні
в  м. Полтава  цивільну
справу  за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від
«01 » червня 2007 року по справі за позовом
Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства
«Миргородтеплоенерго» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,  -

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь
судді-доповідача Апеляційного суду,  -

встановила:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01
червня 2007 року позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства «Миргородтеплоенерго» до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
спожиту теплову енергію задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  проживаючого АДРЕСА_1 на користь Обласного комунального
виробничого підприємства теплового господарства «Миргородтеплоенерго»
заборгованість за надані послуги за спожиту теплову енергію в сумі 1006, 14
грн. за період з 01.01.2003 року по 01.01.2007 року та витрати на інформаціно -
технічне забезпечення розгляду справи в сумі 28 грн.,  а всього 1034,14 грн.

В решту позовних
вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь держави 51 грн. судового збору.

В
позовних вимогах до ОСОБА_2 відмовлено за безпідставністю.

З даним
рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав на нього апеляційну скаргу,  в якій просить його скасувати та постановити
нове рішення відповідно встановленим обставинам справи з застосуванням норм
матеріального права.

2

Вважає,
що судом при постановленні рішення допущено невідповідність висновків суду
обставинам справи,  судом не надано
належної оцінки доказам по справі,
рішення є таким,  що не відповідає
чинному законодавству,  постановлене з
порушенням норми матеріального і процесуального права.

Колегія
суддів,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги,  підстав для її задоволення та скасування
рішення не вбачає.

Відповідно  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

У
відповідності з ч.3  ст.  10,
ч.1  ст. 11 ЦПК України,  суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі.

Кожна
сторона повинна довести ті обставини,  на
які вона посилається як на підставу позовних вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим Кодексом.

Як
вбачається із матеріалів справи,  Обласне
комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Миргородтеплоенерго»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за спожиту теплову енергію в сумі 1045,
83 грн.,  що утворилась відповідно
до довідки про нарахування за опалення та підігрів води з 2000 року по
01.01.2007 року.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
відповідач ОСОБА_1 працює старшим помічником прокуратури В-Багачанського
району.

Крім
того,  він є власником квартири АДРЕСА_1
і є абонентом на споживання послуг,  які
надаються позивачем по справі,  має
розрахункову книжку і проводить по ній оплату.

Частково
задовольняючи позовні вимоги Обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства «Миргородтеплоенерго» виходив з того,  що відповідно до Закону України «Про
прокуратуру» та Указу Президента України від 02.06.1995 року №414/95
передбачено надання прокурорам 50% знижки плати за займане ними та членами їх сімей
житло,  комунальні послуги.

Врахувавши,   що
відповідно  до  Рішення
Конституційного  суду  України
від 20.03.2002 року та від 17.03.2004 року визнано
неконституційними  ст.  58,  60
Закону України «Про державний бюджет України» на 2001 рік та ч.3, 4  ст.  59
Закону України «Про державний бюджет» на 2003 рік,  суд першої інстанції правомірно визнав,  що вимога позивача щодо 100% оплати
нарахувань за спожите тепло в 2001 році є безпідставною.

Крім
того,  згідно довідки
облдержадміністрації №410 від 27.12.2004 року проводилось погашення
заборгованості за надані в 2002 році пільги згідно Закону України «Про
прокуратуру», . тому судом вірно визнано безпідставною позовну вимогу про
стягнення з відповідача 100% нарахованої плати за спожите тепло в 2002 році.

Суд
першої інстанції прийшов до вірного висновку врахувавши,  що механізм реалізації права відповідача на
50% знижку визначено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження
Порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ,  військовослужбовцям,  особам рядового і начальницького складу» від
31.03.2003 року № 426,  згідно п.2 якого
пільги,  компенсації і гарантії,  на які мають право пільговики,  надаються шляхом відшкодування пільговику
передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом
(квартирної плати),  паливом,
телефоном,  комунальними послугами та за
проїзд.

Відповідно
до п.8 Постанови,  грошовий еквівалент
наданих пільг, компенсацій виплачується пільговику установою разом з іншими
щомісячними виплатами (заробітна плата, грошове забезпечення,  надбавки,
премії,  матеріальна винагорода
тощо).

Колегія
судців,  врахувавши та прийнявши до уваги
всі вищевикладені обставини,
вважає,  що судом першої інстанції   правомірно частково задоволено позовні
вимоги,

3

стягнувши з
ОСОБА_1 різницю між нарахованими та оплаченими сумами за надані послуги за
період з 01.01.2003 року по 01.01.2007 року в сумі 1006,  14 грн.,
які не повністю сплачував відповідач.

Рішення
Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від «01» червня 2007
року постановлено з дотриманням норм діючого законодавства,  тому підстав для його скасування не
вбачається .

Керуючись  ст.
ст. 303,  308, 314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1  - відхилити. Рішення  Миргородського міськрайонного суду
Полтавської області від «01» червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Верховного Суду України.