Справа № 3885                                                   Головуючий
21                                                            Доповідач
УХВАЛА

Іменем Украйни

4 травня  2007 року       Апеляційний суд Донецької області у
складі:

головуючого
судці Зубової Л.М.  суддів Лук'янової С.
В.,  Барсукової О.І.

при секретарі
Андрусішиній М. Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за
апеляційними скаргами позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в
місті Єнакієве і відповідачки ОСОБА_1на рішення Єнакіївського міського суду
Донецької області від 5 березня 2007 року у справі за
позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті Єнакієве до
ОСОБА_1про перерахунок щомісячних страхових виплат і стягнення незаконно
сплачених страхових виплат та зустрічним позовом ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань в місті Єнакієве,  третя особа Відкрите акціонерне товариство
„Єнакіївський металургійний завод" про відшкодування шкоди.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення представника позивача,
відповідачкиОСОБА_1,  перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційних скарг,
апеляційний суд

встановив:

В
апеляційній скарзі позивач (відділення Фонду) ставить питання про скасування
рішення Єнакіївського міського суду Донецької області від 5 березня 2007 року і ухвалення
нового рішення про задоволення позову через порушення судом норм матеріального
права. Суд дійшов до висновку про те,  що
дійсною середньою заробітною платою відповідачки на час втрати нею професійної
працездатності за період з червня по листопад 2001 року є сума 393
грн. 34 коп. Але
суд безпідставно відмовив у стягненні з відповідачки переплаченої їй суми,  оскільки згідно ч.10  ст. 40 Закону суми,  одержані в рахунок страхових виплат
потерпілим можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних
випадків,  якщо рішення про їх виплату
прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві
відомості,  а також якщо допущено
помилку,  яка впливає на суму страхових
виплат (а.с. 203-204).

В
апеляційній скарзі відповідачкаОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області від 5 березня 2007 року і
направлення справи на новий розгляд через порушенням судом норм процесуального
права.   Суд  безпідставно
відмовив  у  задоволенні
її  клопотання  про
призначення

2

експертизи
для розрахунку середньо заробітної плати для нарахування страхових виплат. Суд
невірно визначив розмір заробітної плати. У розрахунковому періоді:
червень-листопад 2001 року
розмір середнього динної зарплати без врахування суми за вислугу років складає 2, 68 грн. (149, 37 грн. : 55, 75),  середньомісячної -
447, 02 грн. (2,
68 грн. х 166, 8). Судом не
врахована сума за вислугу років,  яка
згідно табуляграмам складає 149,
37 грн. При розрахунку середньомісячної зарплати у грудні 2001 року повинна
бути включена одноразова винагорода за вислугу років за 2000 рік за шість
місяців в сумі 159 грн. 21 коп.,  або 26,
53 грн. за кожний місяць (318,
41 грн.: 12 міс).
Тому середньомісячна зарплата для нарахування щомісячних страхових виплат з 18 грудня 2001 року повинна
складати 473 грн. 55 коп.,  а розмір щомісячних страхових виплат - 189 грн. 42 коп. (473, 55 х
40%). Крім того,  рішенням Єнакіївського
міського суду від 24 вересня 2004 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 13
січня 2005 року,  у справі за її позовом
про перерахунок відшкодування шкоди суди встановили,  що щомісячні страхові виплати з 18 грудня
2001 року складають 178, 40 грн. і відділенням Фонду виплачується правильно.
Розмір середньомісячної заробітної плати для нарахування щомісячних страхових
виплат також встановлений рішенням Єнакіївського міського суду від 11 квітня
2005 року,  залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 4 липня 2005 року (а.с. 206-207).

В
судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримав доводи
апеляційної скарги позивача і не визнав апеляційну скаргу відповідачки;
відповідачка підтримала доводи своєї апеляційної скарги і не визнала апеляційну
скаргу позивача; представник третьої особи не з'явився в судове засідання
апеляційного суду,  про час і місце
розгляду справи повідомлений належним чином,
що підтверджується відповідним листом.

Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької області від 5 березня 2007 року частково
задоволений первинний позов:

середній
заробіток відповідачкиОСОБА_1 для нарахування щомісячних страхових виплат
встановлений з 18 грудня 2001 року в сумі 393 грн. 34 коп.3
урахуванням відсотків втрати працездатності і коефіцієнту збільшення середньої
заробітної плати в галузях національної економіки;

відділенню
Фонду відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення зОСОБА_1 незаконно
сплачених страхових виплат в сумі 2814
грн. 18 коп.;

відмовлено
у задоволенні зустрічного позову про перерахунок щомісячних страхових виплат та
стягнення щомісячних страхових виплат у розмірі 240 грн. 89
коп. щомісяця.

Цим
рішенням встановлено,  що заробітна плата
відповідачки за фактично відпрацьовані 7
робочих днів у червні-серпні 2001
року складає 131 грн. 76 коп. При
написанні довідки про середній заробіток відповідачки працівником
розрахункового відділу допущена помилка: необгрунтовано була врахована сума 17 грн. 61 коп.3а вислугу
років,  що призвело до збільшення
середньої заробітної плати. Розмір середньомісячної заробітної плати
відповідачки складає 393 грн. 34 коп. (131, 76 грн. : 7 днів х 20, 9
днів),  який визначений у відповідності
до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року №1266.
Тому суд задовольнив позов відділення Фонду в цій частині і відмовив у
задоволенні зустрічного позову відповідачкиОСОБА_1 Суд відмовив у задоволенні
позову відділення Фонду в частині стягнення з відповідачки зайво сплачених
страхових виплат у розмірі 2814 грн. 18 коп.,
оскільки рішення про сплату цієї суми не було прийнято на підставі
підроблених документів або свідомо неправдивих відомостях; при нарахуванні суми
страхових виплат відповідачці була допущена помилка бухгалтером третьої
особи,  а не з вини відповідачки
(а.с.  194-195).

3

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційні скарги
позивача і відповідачки задоволенню не підлягають через наступне.

Відповідно
вимогам  ст. .308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з одержанням норм матеріального
і процесуального права.

Згідно  ст.  34
Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
(далі Закон) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до
ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку,  що потерпілий мав до ушкодження здоров'я
(ч.1); середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати
для виплат за загальнообов'язковим соціальним страхуванням,  що затверджується Кабінетом Міністрів України
(ч.10); при обчисленні середньомісячного заробітку враховується основна і
додаткова заробітна плата,  а також інші
заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі),  які включаються до фонду оплати праці і
підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян (ч.1 1).

Тому,  розглядаючи справу,  суд першої інстанції правильно застосував
вимоги Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку
виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням,  затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 26 вересня 2001 року №1266 (далі Порядок). Судом правильно,  у відповідності до вимог Порядку визначений
розрахунковий період,  за який
обчислюється середня заробітна плата для розрахунку відповідачціОСОБА_1
страхових виплат,  тобто з 1 червня по 30
листопада 2001 року включно,  оскільки
вперше 18 грудня 2001 року МСЕК встановила відповідачці втрату професійної працездатності
через професійне захворювання.

У
відповідності до вимог Закону і Порядку суд врахував види і розмір заробітної
плати відповідачки для визначення її середньомісячної заробітної плати для
визначення суми щомісячних страхових виплат; сума за вислугу років,  нарахована відповідачці,  судом врахована пропорційно відпрацьованому
відповідачкою часу у розрахунковому періоді. В рішенні суду наведений
розрахунок суми середнього заробітку відповідачки для визначення суми
щомісячної страхової виплати з 18 грудня 2001 року; цей розрахунок складений у
відповідності до вимог законодавства і підтверджується матеріалами справи (а.с.
26, 40, 91, 98-99, 149).

Довід
апеляційної скарги про наявність рішень суду першої інстанції,  залишених без змін ухвалами апеляційного
суду,  якими раніше визначений її
середній заробіток для виплати страхових сум,
не заслуговує на увагу через наступне.

Рішенням
Єнакіївського міського суду від 24 вересня 2004 року (а.с. 151),  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Донецької області від 13 січня 2005 року (а.с. 152),  розглянутий позовОСОБА_1 про перерахунок
щомісячних сум у відшкодування шкоди,
виходячи із п'ятикратного розміру мінімальної заробітної плати,  і у задоволенні цього позову відмовлено.
Рішенням Єнакіївського міського суду від 11 квітня 2005 року (а.с.
155-156),  залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Донецької області від 4 липня 2005 року (а.с. 157-158),  розглянутий позовОСОБА_1 щодо стягнення
недонарахованої одноразової допомоги і суми у відшкодування моральної шкоди; у
задоволенні позову в частині стягнення одноразової допомогиОСОБА_1
відмовлено,  оскільки відділенням Фонду
їй була виплачена сума одноразової допомоги у чотирикратному розмірі граничної
суми заробітної плати (доходу),  з якої
справляються внески до Фонду. Ці рішення ухвалені судом у межах
заявленихОСОБА_1 вимог і не одне з них не досліджувало правильність визначення
середнього заробіткуОСОБА_1

4

для
нарахування щомісячної суми у відшкодування шкоди,  що підтверджується відсутністю в рішеннях
суду відповідного розрахунку.

Враховуючи
викладене,  апеляційний суд вважає,  що апеляційна скарга відповідачкиОСОБА_1
задоволенню не підлягає.

Розглядаючи
позов відділення Фонду до відповідачкиОСОБА_1 про стягнення 2814 грн. 18 коп.,  суд першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині через
відсутність вини відповідачкиОСОБА_1 при нарахуванні їй цієї суми. Тому апеляційний суд
вважає,  що не підлягає задоволенню і
апеляційна скарга позивача - відділення Фонду.

Згідно  ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції. Доводи
апеляційних скарг не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи. Тому рішення суду першої інстанції є законним і
підстав для його скасування немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,
307 ч.1 п.1,  308,
313,  315 ЦПК
України,  апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги позивача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в місті
Єнакієве і відповідачкиОСОБА_1 .
відхилити.

Рішення
Єнакіївського міського суду Донецької області від 5 березня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня проголошення.