Справа № 22-ц-1962/ 2007 рік.                           Головуючий 1 інстанції: Черняк В.Г.
розірвання шлюбу.                                                         Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16
квітня 2007 року.
Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської
області в складі:

головуючого судді  - Коростійової
В.І., суддів - Хорошевського
О.М., Кокоші В.В., при секретарі -
Гайворонській І.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006 року ОСОБА_2
звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування
своїх вимог зазначав, що з 5
квітня 1980 року він
перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1.

Від сумісного
проживання вони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Його сімейне
життя з дружиною не склалося, так як у них постійно виникають суперечки та
сварки з приводу того, що дружина ревнує його до іншої жінки.

Ці обставини
призвели до того, що з липня 2001
року він та відповідачка не підтримують шлюбно-родинних стосунків та
мешкають в окремих і квартирах як чужі люди.

Почуття кохання
до дружини він втратив, а їх шлюб існує лише формально.

2

Посилаючись на
вказані обставини, ОСОБА_2 просив суд розірвати шлюб зареєстрований між ним та
відповідачкою у справі.

Відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала, посилаючись на те, що вона бажає зберегти сім'ю, а
підстави для розірвання шлюбу між нею та позивачем відсутні.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2007 року позов  задоволено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи
та порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне
проживання подружжя і збереження між ними шлюбу неможливо, оскільки позивач
втратив почуття кохання до дружини та тривалий час не мешкає з нею однією
сім'єю.

Такий  висновок
суду є обґрунтованим та відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч.
2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_1 перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 5
квітня 1980 року.

Він сумісного
проживання вони мають п'ятеро повнолітніх дітей та неповнолітньою доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період
сумісного проживання між подружжям виникали суперечки та сварки з приводу
ревнощів та незбіжності характерів, що призвело до припинення між ними
шлюбно-сімейних відносин та проживання в окремих квартирах.

У наданий судом
тримісячний строк для примирення, позивач та відповідачка примиритися між собою
та поновити подружні стосунки не змогли.

Оскільки ОСОБА_2
втратив почуття кохання до своє дружини ОСОБА_1 та не бажає в подальшому
зберігати сім'ю, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про
неможливість спільного життя подружжя і збереження шлюбу та розірвав між ними
шлюб.

Посилання в
апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що суд першої

інстанції при
розгляді справи не надав належної оцінку її запереченням проти

позову та
не  спромігся прийняти достатніх мір для
примирення подружжя, судовою колегією не може бути прийнято до уваги.

3

Вирішуючи між
сторонами у справі, суд врахував запереченням ОСОБА_1 проти позову та надав за
її клопотанням тримісячний строк для примирення подружжя, а після його сплину
розірвав між подружжям шлюб, оскільки дійшов висновку, що подальше збереження
шлюбу суперечить інтересам позивача.

За таких
обставин, судова колегія приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення
відповідає вимогам матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1 є необгрунтованими та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, п.1 ч.І
ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.І ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її

проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо

до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею

законної сили.