Справа №2-95
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„22" березня 2007
р.      Тернівський районний суд м.
Кривого Рогу

у
складі: головуючого, судді                                        -
Тарасенко О.В.

при
секретарі                                                  -
Усенко О.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ "ПівнГЗК" та Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення недоплат по втраченому
заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю та суми одноразової
допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

30.11.2005 року
ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ВАТ "ПівнГЗК" та Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
і професійних захворювань України в м. Кривому Розі про стягнення недоплат по
втраченому заробітку в зв'язку з відшкодуванням шкоди здоров'ю та суми
недоплати одноразової допомоги.

В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_1. у позові вказує, що
працював машиністом бурового верстата Аннівського карьеру ВАТ "ПівнГЗК".
Висновком МСЕК від 03.12.1996 року йому була встановлена втрата професійної
працездатності у розмірі 30% внаслідок професійного захворювання, після
переосвідоцтва 01.12.1999 року встановлено 40% втрати прфесійної
працездатності, і з 01.12.2003 року -безстроково.

В даний час він звернувся до суду з позовом, тому що довідався, що у свій
час ВАТ "ПівнГЗК" не застосовувало коефіцієнт підвищення тарифних
ставок з 01 листопада
1996 року,
стосовано Постанови адміністрації і профкому комбінату за № 215/55 від 28.11.1996 року К- 1,4 на суму
втраченого заробітку, а тому він одержує занижену суму шкоди здоров'ю.

Незастосування зазначеного коефіцієнта - є порушенням вимог п.28 «Правил відшкодування власником
підприємства, установи, організації чи уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням ним трудових
відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від
23.06.1993р.

Для цього перерахунку він бере середній заробіток за 12 місяців роботи за
період з листопада 1995 року по жовтень 1996 року, перед встановленням втрати
професійної працездатності, який згідно наказу № 594 від 09.12.1996 року  складає 270,93 грн.

Тому, заробіток
з урахуванням К-1,4 буде складати: 270,93
грн. х 1,4 = 379,30 грн.

Розмір щомісячно втраченого заробітка складатиме 379,30 грн. : 100% х 30% =113,70 грн.

Згідно п.10 "Правил відшкодування шкоди..." йому було нараховано
суму одноразової допомоги у розмірі 8127,90
грн. , але з
урахуванням К-1,4 згідно вона буде

2

складати 379,30 грн. х 30 = 11379 грн. Недоплата
одноразової допомоги буде складати 11379
грн. - 8127,90 грн. = 3251,10 грн.

Недоплати по ВАТ
"ПівнГЗК" будуть складати за період:

з 01.12.1996 року по 01.01.1999 року необхідно
було сплачувати по 113,79
грн., а фактично йому виплачено по 81,28
грн. і недоплата за 25
місяців складає: 32,51
грн. х 25 = 812,75 грн.

з 01.01.1999
року по 01.12.1999 року при
коефіцієнті К-1,12 (згідно Постанови №
28/32 від 10.02.1999 року)
необхідно було сплачувати по 127,44
грн., а фактично йому виплачено по 91,03
грн. і недоплата за 11
місяців складає 36,41
грн. х 11 місяців = 400,51 грн.

З 01 грудня 1999 року при
повторному медогляді йому було встановлена втрата професійної працездатності в 40% і щомісячні
виплати відшкодування шкоди буде складати 169,92
грн.

З 01.12.1999 року по 01.01.2000 року необхідно
було сплачувати по 169,92
грн., а фактично йому виплачено по 121,38
грн. і недоплата за 1
місяць буде складати 48,54
грн.

з 01.01.2000 року по 01.04.2001 року при
коефіцієнті К- 1,156 (згідно
Постанови № 79/9 від 24.02.2000 року) необхідно
було сплачувати по 196,43
грн., а фактично йому виплачено по 130,32
грн. і недоплата за 15
місяців складає 56,11
грн. х 15 місяців = 841,65 грн.

Таким чином
загальна сума недоплат буде складать 2103,49
грн.

Недоплати по
Фонду соцстрахування будуть складати:

·
з 01.12.2001р. по 01.03.2002р. необхідно було виплачувати
по 196,43 грн., а
фактично було йому виплачено по 140,32
грн., і недоплата за 11
місяців складає: 196,43
грн. - 140,32 грн. = 56,11 грн. х 11 міс. = 617,21грн.;

·
з 01.03.2002р. по 01.03.2003р. потрібно було при К-1,193
виплачувати по 234,34 грн., а
фактично йому було виплачено при К-1,193 по 167,29 грн., і недоплата за 12 місяців складає: 234,34
грн. - 167,29 грн. = 67,14 грн. х 12 міс. = 805,68 грн.;

·
з 01.03.2003р. по 01.03.2004р. потрібно було виплачувати
при К-1,182 по 276,99 грн., а
фактично йому було виплачено при К-1,182 по 197,74 грн., і недоплата за 12 місяців складає: 276,99
грн. - 197,74 грн. = 79,25 грн. х 12 міс. = 951,0 грн.;

·
з 01.03.2004р. по 01.03.2005р. потрібно було виплачувати
при К-1,152 по 319,09 грн., а
фактично йому було виплачено при К-1,152 по 227,80 грн., і недоплата за 12 місяців складає: 319,09
грн. - 227,80 грн. = 91,29 грн. х 12 міс. = 1095,48 грн.;

·
з 01.03.2005р. по 01.10.2005
р. потрібно було виплачувати при К-1,238
по 395,03 грн., а
фактично йому було виплачено при К-1,238
по 282,02 грн., і
недоплата за 7 місяців
складає: 395,03 грн. - 282,02 грн. = 113,01 грн. х 7 міс. = 791,07 грн

І з 01.10.2005
року необхідно йому виплачувати щомісяця по 395,03 грн. до зміни обставин, що тягнуть перерахунок сум.

Загальна сума
недоплат складає -
4260,44 грн.

Позивач у позові просить стягнути з відповідача на його
користь з ВАТ "ПівнГЗК" за період з 01.12.1996 року по 01.04.2001
року недоплат по втраченому заробітку (щомісячних виплат) 2103,40 грн., недоплати
по сумі одноразової допомоги 3251,10
грн., а всього 5354,59
грн., з Фонду 4260,44
грн. недоплат по втраченому заробітку за період з 01.04.2001р. по 01.10.2005 p., і надалі просить
стягувати з відповідача на його користь по 395,03 грн. втраченого заробітку щомісяця з 01.10.2005 р. до зміни
обставин, що тягнуть перерахунок сум.

29.09.2006
року позивач уточнив позовні вимоги, вказавши, що з урахуванням К-1,4 заробіток
складає 270,93.грн.х1.4=370,30грн.

30% - 3 79,30грн.х30%х100%=113,79грн.

Згідно п.10 Правил йому було нарахована сума одноразової
допомоги в 8127,90 грн., а
повинна бути -
279,30x30=11379грн. Таким чином , недоплата одноразової допомоги складає 11379грн.-8127,90грн
=.3251,10 грн.

Недоплата по втраченому заробітку по "Півн.ГЗК"
складуть:

3

З 26.11.1996р. треба
було сплачувати по 113,79грн.,
а сплачено було по 81,28грн. І недоплата склала за 25 м-в   5
дн. 32,51грн.х 25 міс. = 812,75грн.+32,51грн.:
30 дн. х 5дн.=5.42грн., а всього 818,27грн.по 1.01.1999р.

З 1.01.1999р. треба було сплачувати при К-1,12 по
113,79грн. з урахуванням середнього заробітку по професії в 378,17 грн. в порядку
аб.6.п.28 Правил відшкодування шкоди ,
а було сплачено при К-1,12 по 91,02
.грн. і недоплата склала 22,
76 за 11м-в=250,36грн. по 1.12.1999р.

З 1.12.1999р. йому встановлена втрата 40% в грошовому
перекладі буде 151,72грн. З 1.12.1999р. треба було сплатити по 151,72 грн., а сплачено
було по 121,38 грн. і
недоплата склала за 1 м -ць
30,34грн. по 1.01.2000р.

З 1.01.2000р. треба було сплачувати при К-1,156 з урахуванням
середнього заробітку за січень 2000р. в 473
грн. , по 175,39 грн., а сплачено
було при К -1.156 по 140,32 грн. і недоплата
склала за 15м-в 35,07грн.х15=526,05грн. по 1.04.2001р.

Таким чином ,
загальна сума недоплат по втраченому заробітку по "Півн.ГЗК"
склала 1624,92 грн.

З 1.04.
2001р. справи особові по сплати шкоди були передані Фонду соціального
страхування, які продовжили виплату шкоди.

Недоплата по Фонду соцстрахування: З
1.04.2001р. треба було сплатити
по 175,39грн., а сплачено було по 140,32грн.   і недоплата за 11 м-в склала
35,07грн.х11=:385,77грн. по 2.03.2002р.,

З  1.02.2002р. треба було сплачувати
при К-1,193 по 205,24грн., а сплачувалось при К-1,193 по 167,29грн. і недоплата за 12 м-в склала
41,95грн.х12=503,40грн. по 1.03.2003р.

З   1.03.2003р.треба було сплачувати
приК-1,182 по 247,32грн., а сплачувалось при К-1,182 по 197,74грн. і недоплата склала за 12 м-в
49,58грн.х12=594,96грн.по 1.03.2004р.

З  1.03.2004р. треба було сплачувати
при К-1-152 по 284,91грн., а сплачувалось при К-1,152 по 227,80
грн. і недоплата склала 57,11грн.х12м-в=685,32грн.
по 1.02.2005р.

З 1.03.2005р. треба було сплачувати при К-1,238 по
352,72грн., а сплачували при К-1,238 по 282,02грн. і недоплата за 12 м-в склала
70,70грн.х12=848,40грн. по 1.03.2006р.

З 1.03.2006р. треба було сплачувати при К-1-203 по 424,33 грн., а
сплачувалось при К-1,203 по 339,48грн. і недоплата за 6 м-в склала
84,85грн.х12-509,10грн. по 1.09.2006р.

Таким чином, загальна сума недоплат по втраченому
заробітку по Фонду соцстрахування складає 3526,95грн. за період з 01.04.2001р.
по 01.09.2006р.; по ВАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" 3251 грн. 10 коп. недоплат
одноразової допомоги та 1624
грн.92 коп. - недоплат
по втраченому заробітку за період з 26.11.1996р.
по 01.04.2001р.,а
всього 4876 грн.02коп.
а також стягувати щомісяця по 424,33
грн. втраченого заробітку до зміни обставин, які тягнуть перерахунок сум
шкоди.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача
в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не
визнала, пояснила, що особову справу позивача було передано Фонду з 01.04.2001 р. і на момент
передачі справи вже була встановлена сума страхових виплат - 140,32 грн., що Фонд
виплачував до 01.03.2002р. З 01.03.2002р. Фондом було застосовано коефіцієнт 1,193 і сума страхових
виплат склала 167,29 грн. З
01.03.2003р. був застосований коефіцієнт 1,182 і сума виплат склала 197,74
грн., а з 01.03.2004р. - К-1,152 і сума страхових виплат -227,80 грн., а з
01.03.2005р. - К-1,238 і сума страховий виплат - 282,02 грн., з 01.03.206 року
- К-1,203 і сума страхових виплат склала 339,48 грн., що виплачується позивачу
Фондом до теперішнього часу. Суми страхових виплат виплачувалися і виплачуються
позивачу вчасно й у повному обсязі. Первісна суму страхових виплат позивачу
була призначена ВАТ «ПівнГЗК». У наступному страхові суми корегувалися вчасно і
із застосуванням правильних коефіцієнтів, ВАТ «ПівнГЗК» усі коефіцієнти
застосовані вірно на той момент - на підставі спільних постанов адміністрації і
профкому підприємства.

4

Крім
того, представник відповідача вважає, що всі коефіцієнти були застосовані
відповідно до норм Галузевих угод між Міністерством промисловості,
добровільними об'єднаннями і ЦК
профспілки металургів і гірників на 1996
рік і наступні роки.

У зв'язку з цим, представник відповідача просить
відмовити позивачу в позові у повному обсязі.

Представник відповідача за дорученням - ВАТ «ПівнГЗК» за
дорученням -ОСОБА_2
просить у позові позивачу відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що після
встановлення 03.12.1996 року 30% втрати позивачем
профпрацездатності ВАТ «ПівнГЗК» вчасно призначило йому суму у відшкодування
шкоди здоров'ю. Середній заробіток ОСОБА_1. розраховано відповідно до п. 22 "Правил
відшкодування шкоди..." за його бажанням за 12 календарних місяців роботи перед встановленням втрати
працездатності (з листопада 1995
року по жовтень 1996
року) і складав 270,93
грн. з, при цьому К-1,4 вже був застосований. З розрахунком середнього
заробітку позивач був ознайомлений під особистий розпис з приміткою "з
розрахунком - згоден".
Наказом по комбінату №594
від 09.12.1996 року , згідно п.п.9.10
"Правил..." ОСОБА_1. нараховані щомісячні суми відшкодування шкоди в
розмірі 81,28 грн.
строком до 01.12.1997 року та
нарахована одноразова допомога в розмірі 8127,90
грн. Відповідно до п.28 "Правил" та на підставі спільної
постанови адміністрації комбінату та профспілкових комітетів № 28/32 від
10.02.1999 р. сума відшкодування шкоди збільшена на коефіцієнт для збільшення
регресних виплат - 1.12 з 01 січня 1999 року. Згідно висновку МСЕК від 20.11.1999 р. ОСОБА_1
встановлено 40% втрати
професійної працездатності з 01.11.1999
року. Наказом по комбінату № 687 від 27.12.1999 р. потерпілому, відповідно
до п.п. 9, 28 "Правил..." , перераховано розмір відшкодування шкоди з
урахуванням ступеня втрати професійної працездатності - 40%, середньомісячного
заробітку - 270,93 грн., який потерпілий ОСОБА_1. мав до ушкодження здоровая та
підвищуючого коефіцієнта для регресу - 1.12. На підставі Спільної Постанови адміністрації
комбінату та профспілкових комітетів № 79/9 від 24.02.2000 р. сума
відшкодування шкоди збільшена на коефіцієнт 1.156 з 01.01.2000 року. Наказом по
комбінату № 796 від 25.12.2000 р. потерпілому нарахований розмір відшкодування
шкоди в розмірі 140,32 грн. строком по 01.12.2001 р. З 01.04.2001 року набрав
чинності Закон України "Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та профзахворювання, які
спричинили втрату працездатності", у зв'язку з чим особову справу
потерпілого було передано до виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві та профзахворювань України в м. Кривому
Розі (акт прийому-передачі № 948 від 27.12.2001 р.) В подальшому
страхові виплати потерпілому сплачувались Фондом. Вперше втрата професійної
працездатності, згідно висновку МСЕК, була встановлена потерпілому 03 грудня 1996 року. Згідно
спільної постанови адміністрації та профкому комбінату за № 215/55 від
28.11.1996 року "оплата праці з 01.11.1996 р. провадилась з розрахунку
тарифних ставок та окладів діючих з 02.09.96 p.,
збільшених в 1.4 рази. Тому дана спільна постанова не могла бути застосована
при нарахуванні середнього заробітку позивачу. Оскільки сума відшкодування
шкоди нарахована без порушень чинного законодавства, ВАТ "ПівнГЗК"
категорично заперечує проти позову в частині стягнення суми недоплат по
одноразовій допомозі в розмірі 3251,10
грн. та щомісячним виплатам відшкодування шкоди в розмірі 2103,40 грн., а всього - 5354,59 грн. за період з
01.12.1996 року по 01.04.2001 року.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові
матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

При розгляді справі судом встановлено, що позивач
працював машиністом бурового верстака Аннівського кар'єру ВАТ
"ПівнГЗК".(а.с.5-10). Висновком МСЕК від 03.12.1996 року йому була
встановлена втрата професійної працездатності у розмірі 30% внаслідок
професійного захворювання, після переосвідоцтва 01.12.1999 року встановлено 40%
втрати прфесійної працездатності, і з 01.12.2003 року -
безстроково.(а.с.14-17).

5

Середній
заробіток позивача нарахований за його бажанням за 12 календарних
місяців роботи, перед встановленням стійкої втрати працездатності (з листопада 1995 року по жовтень 1996 року) і який не
оспорюється сторонами складає 270,93
грн.(а.с.13).

Сума
відшкодування шкоди позивачу складала: 270,93
грн. х 30% = 81,28 грн.

В період з 01.07.1992
р. по 01.04.2001 р. ВАТ
"ПівнГЗК" не були застосовані всі козфіциенти підвищення тарифних
ставок.

Так., з 01
листопада 1996 року
тарифні ставки на ВАТ "ПівнГЗК" були збільшені в 1,4 рази відповідно
до спільної постанови адміністрації і профспілкового комітету ВАТ
"ПівнГЗК" (надалі -
СПАП) № 215/55 від 28.11.1996 року (а.с.21), у
зв'язку з чим середньомісячна заробітну плату позивача необхідно було збільшити
в 1,4 рази, що
складе: 270,93 грн. х 1,4 = 379,30 грн. , а розмір
щомісячного відшкодування шкоди буде складати 379,30 грн. х 30%
= 113,79 грн., при виплачуваних 81,28 грн. Розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100
відсотків втрати професійної працездатності, відповідно до п.28 Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я , пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків(надалі - Правил) і які діяли на момент
встановлення позивачу втрати працездатності і призначення йому відповідних
виплат, не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідного
працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом
повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць
роботи. Згідно довідки ВАТ "ПівнГЗК" середньомісячна заробітна плата
машиніста бурової установки в кар'єрі 6 розряду Ганнівського кар'єру за лютий
1998 року складає 483,67 грн.(а.с.67), таким чином розмір втраченого заробітку
позивача у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не
перебільшує середньомісячного заробітку відповідного працівника ( 113,79 грн.
втраченого заробітку : 30 % х 100 = 379,30 грн.).

Недоплата за 25
місяців і 5 днів з 26.11.1996 року по 01.01.1999 року буде
складати 113,79 грн. - 81,28 грн. = 32,51 грн. х 25 міс.= 812,75 грн.+ 32,51 грн. : ЗО дн. х 5 дн.= 818,27 грн.

З 01
січня 1999 року
тарифні ставки на підприємстві були збільшені в 1,12 рази відповідно до спільної постанови адміністрації і
профспілкового комітету ВАТ "ПівнГЗК" № 28/32 від 10.02.1999
року (а.с.29), у зв'язку з чим розмір відшкодування шкоди необхідно було
збільшити в 1,12 рази, що
складе: 113,79 грн. х 1,12 = 127,44 грн., при
нарахованих 91,03 грн.(а.с.29).
Згідно довідки ВАТ "ПівнГЗК" середньомісячна заробітна плата
машиніста бурової установки в кар'єрі 6 розряду Ганнівського кар'єру за січень
1999 року складає 378,17 грн.(а.с.67), таким чином розмір втраченого заробітку
позивача у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності буде
перебільшувати середньомісячний заробіток відповідного працівника ( 127,44 грн.
втраченого заробітку : 30 % х 100 = 424,80 грн.), а тому сума відшкодування
шкоди повинна залишитись в розмірі 113,79 грн.

Недоплата за період з 01.01.1999 року по 01.12.1999
року буде складати 113,79
грн. - 91,03 грн.= 22,76 грн. х 11 міс. = 250,36
грн.

З 01.12.1999 року при переосвідоцтві висновком МСЕК від
20.11.1999 року ОСОБА_1. встановлено 40% втрати професійної працездатності і
розмір суми відшкодування шкоди повинен складати з 01.12.1999 року 151,72 грн.
із розрахунку : 113,79 грн.: 30% х 40% = 151,72 грн., при нарахованих 121,38
грн. (а.с.19).

Недоплата за період з 01.12.1999 року по 01.01.2000
року буде складати 151,72
грн. -121,38 грн. = 30,34 грн.

З 01 січня 2000 року тарифні ставки на підприємстві
збільшилися в 1,156 рази відповідно до спільної постанови адміністрації і
профспілкового комітету ВАТ "ПівнГЗК" № 79/9 від 24.02.2000 року
(а.с.20). У зв'язку з цим розмір відшкодування шкоди позивачу складе: 151,72 грн. х 1,156 = 175,39 грн. Згідно
довідки ВАТ "ПівнГЗК" середньомісячна заробітна плата машиніста
бурової установки в кар'єрі 6 розряду Ганнівського кар'єру за січень 2000 року
складає 472,58 грн.(а.с.67), таким чином розмір втраченого заробітку позивача у
перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не буде

6

перебільшувати
середньомісячний  заробіток відповідного
працівника (  175,39
грн. втраченого заробітку : 40 % х 100
= 438,48 грн.), а тому сума відшкодування шкоди повинна складати 175,39 грн., при
нарахованих 140,32 грн.(а.с.29).

Недоплата за
період з 01.01.2000 року по
01.04.2001року буде складати 175,39
грн.

- 140,32
грн. = 35,07 грн. х 15 міс. = 526,05 грн.

Загальна сума недоплат по втраченому заробітку по ВАТ
"ПівнГЗК" складатиме 1624,92
грн. із розрахунку :
818,27 грн. + 250,36 грн. + 30,34 грн. + 526,05 грн. = 1625,02
грн.

Згідно наказу ВАТ "ПівнГЗК" № 594 від
09.12.1996 року (а.с.13) позивачу нарахована та виплачена одноразова допомога в
зв'язку з втратою професійної працездатності в розмірі 8127,90 грн., із
розрахунку 270,93 грн. середньо місячного заробітку, в той час як
середньомісячний заробіток с застосуванням К-1,4 повинен складати 379,30 грн.,
розмір одноразової допомоги буде в сумі 11379 грн. із розрахунку : 379,30 грн.
х 30 = 11379 грн. Таким чином не доплата виплати позивачу одноразової допомоги
буде складати : 11379 грн. - 8127,90 грн. = 3251,10 грн.

З 01
квітня 2001 року
обов'язок здійснювати щомісячні страхові виплати відшкодування втраченого
заробітку потерпілим на виробництві покладено на Фонд соціального страхування,
що здійснював перерахунок сум щомісячних страхових виплат у зв'язку зі
збільшенням у попередньому календарному році середньої заробітної плати в
галузях національної економіки: з 01
березня 2002 року на
коефіцієнт 1,193, з 01 березня 2003 року на коефіцієнт
1,182, з 01 березня 2004 року - на коефіцієнт 1,152, з 01 березня 2005 року - на коефіцієнт 1,238, а з 01 березня 2006 року - на коефіцієнт 1,203..

Таким чином, Фонд соціального страхування зобов'язаний
був здійснювати позивачу щомісячні страхові виплати у розмірі:

·
з 01
квітня 2001 року по 01 березня 2002 року - 175,39 грн., тоді як
виплати складали 140,32 грн.,
недоплата складає :
35,07 грн. /175,39 грн.-140,32 грн. = 35,07 грн. х 11 міс/

·
з 01
березня 2002 року по 01 березня 2003 року при
застосуванні коефіцієнту 1,193
сума щомісячних виплат буде складати 175,39
грн. х 1,193 =
209,24 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (209,24 грн. :
40% х 100% = 523,10 грн.) і
не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (1600 грн.) , тому сума
щомісячних страхових виплат повинна бути в розмірі 209,24 грн., при
нарахованих 167,29 грн.,
недоплата за місяць складає 209,24
грн. - 167,29 грн. = 41,95 грн. х 12 міс. = 503,40 грн.

·
з 01
березня 2003 року по 01 березня 2004 року при
застосуванні коефіцієнту 1,182
сума щомісячних виплат буде складати -
209,24 грн. х 1,182
= 247,32 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (247,32 грн. :
40% х 100% = 618,30 грн.) і
не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (2200 грн. з

01.05.2002 р.) ,
тому сума щомісячних страхових виплат повинна бути в розмірі 247,32

грн., тоді як виплати складали 197,74 грн., недоплата
за місяць складає 247,32
грн. -

197,74 грн. = 49,58 грн. х 12 міс. = 594,96 грн.

- з 01
березня 2004 року по 01 січня 2005 року при
застосуванні коефіцієнту 1,152
сума

щомісячних виплат буде складати - 247,32 грн. х 1,152 = 284,91 грн., і в
перерахунку на

100% втрати
працездатності (284,91 грн. : 25% х 100% = 712,28 грн.) і не буде

перебільшувати граничну суму з якої справляються внески
до Фонду (2660 грн. з

01.07.2003 р.),
тоді як виплати складали 227,80
грн., недоплата за місяць складає 284,91

грн. -
227,80 грн. =  57,11 грн. х 12 міс. =
685,32 грн.

·
з 01
березня 2005 року по 01 березня 2006 року при
застосуванні коефіцієнту 1,238
сума щомісячних виплат буде складати -
284,91 грн. х 1,238
= 352,72 грн., і в перерахунку на 100% втрати працездатності (352,72 грн. :
40% х 100% = 881,80 грн.) і
не буде перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з 01.01.2005 р.) , тоді як виплати
складали - 282,02 грн.,
недоплата за місяць складає :
352,72 грн. -
282,02 грн. =
70,70 грн. х 12 міс. =
848,40 грн.

з 01 березня 2006 року по 01 вересня 2007 року при
застосуванні коефіцієнту 1,203
сума щомісячних виплат буде складати -
352,72 грн. х 1,203
= 424,33 грн., і в перерахунку на

7

100% втрати
працездатності (424,33 грн. : 40% х 100% = 1060,83 грн.) і не буде
перебільшувати граничну суму з якої справляються внески до Фонду (4100 грн. з

01.01.2005 р.) ,
тоді як виплати складали -
339,48 грн., недоплата за місяць складає :

424,33 грн. - 339,48 грн. = 84,85 грн. х 6 міс. = 609,10 грн., а разом
підлягають

стягненню не донараховані і не виплачені вчасно суми у відшкодування
втраченого

заробітку за період з 01
грудня 2002 року по 01 вересня 2006 року будуть
складати

2569,0 грн.

Вирішуючи
питання про позову давність, суд виходить з наступного.

Згідно п. 48 «Правил
відшкодування власником підприємства, установи, організації чи уповноваженим
ними органом шкоди, заподіяного працівнику ушкодженням здоров'я, зв'язаним з
виконанням ним трудових відносин», затверджених постановою Кабінету Міністрів
України №472 від 23.06.1993р., суперечки між потерпілим і власником відносно
права на відшкодування шкоди, чи визначення перерахунку його розміру, а також
наявності інших умов, від яких залежить розмір відшкодування шкоди, вирішуються
в порядку, установленому для розгляду трудових суперечок (гл. Х1У КЗпП
України).

Разом з тим , Правила є спеціальним нормативним актом, що регулював
відносини по відшкодуванню шкоди , заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я
, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків.

Згідно п.41 "Правил..." ,
якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий або заінтересовані особи
подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної
працездатності, відшкодування шкоди проводиться з дня подання заяви.

Верховний Суд України дав роз'яснення з даного питання у п.22 Постанови
Пленуму № 6 від 27.03.1992 року "Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовом про відшкодування
шкоди" , де
зазначив , що
виплати , призначені,
але своєчасно не одержані потерпілим або особою, яка має право на їх одержання,
а також вимоги про перерахунок сум щомісячних платежів, раніше призначених
судом або роботодавцем, підлягають задоволенню за час , що не перевершує
трьох років .

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з
відповідача недоплати за  період
трирічного терміну позовної давності, а саме з 30.11.2002 року по

01.09.2006 року, що
буде складати - 2763,63 грн .

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.238 КЗпП України,
п.п.23,28,48 «Правил відшкодування власником підприємства, установи,
організації чи уповноваженим ними органом шкоди, заподіяної працівнику
ушкодженням здоров'я, зв'язаним з виконанням їм трудових відносин»,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України №472 від 23.06.1993р.,
керуючись ст.ст.10,11,60,88,169,212-215,п.6 Прикінцевих і Перехідних Положень
ЦПК України 2004р., суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі на користь ОСОБА_1 2763,63 грн. заборгованості по щомісячних страхових
платежах за період з 30.11.2002 р. по 01.09.2006р., а також стягувати щомісяця
по 424,33 грн., починаючи з 01.09.2006 р. до зміни обставин, що тягнуть
перерахунок, в останній частині позову відмовити.

Суми стягнуто
без урахування податків і обов'язкових платежів.

Судовий збір в сумі 51,0
грн. відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України - компенсувати за рахунок держави.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м. Кривому
Розі витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи
Тернівським

8

районним судом м. Кривого Рогу в сумі 1,5 грн. на користь
ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано всіма учасниками
по справі до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський
районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.