overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-3353/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 червня 2007
року

Деснянський  районний  суд
міста Чернігова в складі:

головуючого   -
судді    Алексеєвої
В.В

при секретарі                                              Коломайко
О.С.

за участі
позивачки , відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові
цивільну   справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем
не склалося: чоловік вживає спиртні напої, влаштовує скандали, шлюбні відносини
між ними припинені з 1994
року і з цього часу вони проживають окремо, а тому подальше збереження
шлюбу недоцільне.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
наполягає на розірванні шлюбу, заявивши, що примирення і збереження сім"ї
з відповідачем неможливе.

Відповідач на
розірвання шлюбу згоден.

Відповідно до ст. ст. 130,
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у попередньому судовому
засіданні за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 06 липня 1985 року. Мають одну
неповнолітню дитину - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Як видно з пояснень сторін, спільне життя у них не склалося, з вересня 1994 року сторони
припинили сумісне проживання і шлюбні відносини і поновлювати їх не мають
наміру.

За таких обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки
його збереження суперечило б інтересам сторін.

Спору щодо місця проживання та утримання дитини, поділу майна в даний час
між сторонами нема.

Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу відповідач просить
покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60,130,174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110 ,111,112 Сімейного
кодексу України, суд

вирішив:

розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, зареєстрований 06 липня 1985 року відділом
ЗАГС Чернігівського міськвиконкому, УРСР, актовий запис № 766.

Стягнути з ОСОБА_2 при реєстрації розірвання шлюбу в дохід держави державне
мито в сумі 17 гривень.

ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області
через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2- 3323/ 07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

08 червня 2007
року

Деснянський  районний  суд
міста Чернігова в складі:

головуючого   -
судді
АлексеєвоїВ.В

при секретарі                                              Коломайко
О.С.

за участі
позивачки , відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові
цивільну     справу за позовом    ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу,
мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося: між
ними часто виникають суперечки з суттєво важливих питань, відповідач зловживає
спиртними напоями, допускає подружню невірність, не цікавиться інтересами
сім"ї.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги,
наполягає на розірванні шлюбу, заявивши, що примирення і збереження сім"ї
з відповідачем неможливе.

Відповідач на
розірвання шлюбу згоден.

Відповідно до ст. ст. 130,
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у попередньому судовому
засіданні за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому
шлюбі з 17 липня 2004 року. Мають одну
неповнолітню дитину - дочку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Як видно з пояснень сторін, спільне життя у них не склалося, у травні 2007 року вони
припинили сумісне проживання, ведення спільного господарства та шлюбні
відносини і поновлювати їх не мають наміру.

За таких обставин суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки
його збереження суперечило б інтересам сторін.

Спору щодо місця проживання та утримання дитини, поділу майна в даний час
між сторонами нема.

Сплату державного мита при реєстрації розірвання шлюбу відповідач просить
покласти на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60,130,174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 104,105,110 ,111,112 Сімейного
кодексу України, суд

вирішив:

розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, зареєстрований 17
липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Новгород-Сіверського
районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 39.

Стягнути з ОСОБА_2 при реєстрації розірвання шлюбу в дохід держави державне
мито в сумі 17 гривень.

ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області
через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.
Справа №2-1004 2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007
року

Першотравневий
районний суд м.  Чернівці в складі:
головуючого -судді
Попова Г.Г. при секретарі Котелевській Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці справу за
позовом ОСОБА_1,  проживає АДРЕСА_1 до
ОСОБА_2,  проживає АДРЕСА_2 про розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду із позовом,  в якому
просить розірвати шлюб зареєстрований 06
червня 1997 року в
Чернівецькому міськвідділі РАГСу,
Чернівецької області,  актовий
запис № 604. Від
даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2
народження та проживають разом з позивачкою.

Посилається
на те,  що з відповідачем спільне життя
не склалося,  з тих підстав,  що чоловік не брав участі у веденні
домашнього господарства. Не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї,  не займався вихованням дітей. Постійно
проявляв до неї неповагу,  вчиняв сварки.
Постійно зраджував їй з іншими жінками. З вини відповідача сумісне життя і
збереження сім'ї стали неможливими.

В 2005 році відповідач
виїхав за межі держави не попередивши її. З того часу припинилися шлюбні
відносини.

В
судовому засіданні позивач позов підтримала,
просить шлюб розірвати,  на
примирення не згідна.

Відповідач,  в судове засідання не з'явився повторно,  хоча належним чином був повідомлений про день
та час слухання справи,  причини своєї неявки
суду не повідомив,  заяви про слухання
справи в його відсутності в суд не надав.

У
зв'язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання суд вважає,  що у відповідності до вимог  ст.  169 ЦПК України
справа підлягає розгляду в його відсутності. По справі є достатньо матеріалів
про права та взаємовідносини сторін.

Зі згоди
позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,  що відповідає положенням  ст. 224 УПК України.

Дослідивши
матеріали справи,  вислухавши
позивача,  суд вважає,  що позов підлягає задоволенню так як сім'я
розпалась і поновленню не підлягає.

Факт
розпаду сім'ї по справі доведено матеріалами справи,  та поясненнями позивача.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись  ст.  22,  23,
110-112 СК України,
ст.  ст.  209,
212, 213, 215, 225, 226 ЦПК,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити повністю.

Розірвати
шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  зареєстрований 06 червня 1997 року в
Чернівецькому міськвідділі РАГСу,
Чернівецької області,  актовий
запис № 604.

Витрати
пов'язані з отриманням в органах РАГСу свідоцтва про розірвання Шлюбу,  покласти на ОСОБА_2 в розмірі 17 грн. 00 коп. в дохід
держави.

ОСОБА_1 від
сплати цих витрат звільнити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом 10 днів,  з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області
через Першотравневий районний суд м.
Чернівці на протязі двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Справа №2-2100/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.

Корольовський
районний суд м. Житомира в складі: головуючого-судді      Ю.І.Драча при секретарі        А.С. Дем"янчук розглянувши у
відкритому судовому засіданні   м.
Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Льонотекс" про
стягнення заборгованості по заробітній платі, -

встановив:

Позивач звернулася з даним позовом до суду в якому пояснила, що вона
працювала у відповідача з 19.01.2004
р. до 18.11.2005 р. і
після звільнення відповідач не розрахувався з нею, заборгованість складає 3023 грн. 69 коп.,
компенсація за затримку розрахунку складає 404 грн. 81
коп.

На підставі викладеного просить суд стягнути з
відповідача на його користь вказану заборгованість, компенсацію за затримку
розрахунку, 100 грн.
коштів сплачених позивачем за надання юридичної допомоги та моральну шкоду, яка
була завдана йому невиплатою зарплати в сумі 500 грн.

Позивач в судовому засіданні свій позов підтримала з тих же підстав,
представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення
заборгованості по зарплаті, компенсації та коштів за надання юридичної
допомоги, моральну шкоду не визнав та пояснив, що заборгвавність сталася не з
вини відповідача .

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши
матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення
частково.

Судом встановлено, що сторони перебували у трудових відносинах з 19.01.2004 р. по 18.11.2005 р. і після
звільнення позивача відповідач не розрахувався з нею, заборгованість по
зарплаті складає 3023 грн. 69 коп., також з
відповідача підлягає стягненню компенсація в зв"язку з затримкою
розрахунку в сумі 404 грн. 81 коп. та 100 грн. коштів за
надання юридичної допомоги, крім того позивачу невиплатою зарплати була завдана
моральна шкода, вона перебувала у постійній нервовій напрузі, тому суд стягує з
відповідача на користь позивача 150
грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 116,
237-1 КЗпП України, ст.ст. З, 10,60,208,209,212-215
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити частково. Стягнути з ВАТ "Льонотекс" на користь :

-  ОСОБА_1 заборгованість по зарплаті в сумі 3023 грн. 69 коп.,

компенсацію в зв"язку з затримкою розрахунку в сумі 404 грн. 81 коп., 100 грн. коштів

сплачених позивачем за надання юридичної допомоги та моральну шкоду в сумі 150 грн.,

а всього: 3678 ( три
тисячі шістсот сімдесят вісім) грн. 50
коп;

·
держави держмито в сумі 51 грн.;

·
ТУ ДСА в Житомирській обл. 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення
розгляду цивільних справ -
для Королівського райсуду
м. Житомира.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через
Корольовський районний суд м.Житомира протягом двадцяти днів, після подання
заяви про апеляційне оскарження, яка може бути подана протягом 10 днів, з дня
проголошення рішення.
12 квітня 2007 року                                                                                      Справа
№ 2-1368/07
районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді    Драча Ю.І.
секретарях        Алексеевій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у М.Житомирі цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
Позивач звернулася до суду та в своїй позовній заяві пояснила, що вона до 14.02.2007 р. перебувала з
відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого вони, згідно пред'явленої копії
свідоцтва про народження, мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди про
добровільне надання коштів між сторонами не досягнуто, тому позивач була
змушена звернутися до суду так як знаходиться в скрутному матеріальному
В судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просила суд
постановити рішення про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на
утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4
частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно до досягнення дитиною
Відповідач в судове засідання не з"явився хоча про час і місце
розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Суд заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали
справи приходить до висновку про обгрунтованість позову, поскільки судом
встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини і зобов"язаний
надавати матеріальну допомогу згідно діючого законодавства, на утримання
неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 30 відсотків прожиткового
мінімуму дитини відповідного віку.
Керуючись ст.ст. 180-184
СК України, ст.ст. 3, 10,
60, 208, 209, 212, 214, 215, 224-233 ЦПК України, суд, -
Позов задовільнити. Стягувати з ОСОБА_1 1977 року народження, уродженця м. Житомира на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. в розмірі 1/4 частини всіх
видів його доходу щомісячно, починаючи з 23
але не менше 30% від
прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином
Стягнути з ОСОБА_1 держмито в доход держави в сумі 51 грн. та 07 грн. 50 коп. витрат з
інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ - на користь ТУ
ДСА в Житомирській області (
МФО: 811039, банк: УДК
в Житомирській області) -
для Корольовського районного суду м. Житомира.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного
платежу підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 10 днів, з дня
отримання його копії.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його
проголошення може бути подана заява про апеляційне оскарження , а протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження на рішення суду
може бути подана апеляційна скарга.
Справа № 2-206 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2007
року Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі:
головуючого - судді
Греська В.А.

при
секретарі                                 Остапчук
В.П.

з участю
позивача                         ОСОБА_1

відповідача                                    ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у смт.
Ємільчине справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу,   -

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою,   залишенні на його вихованні дочки ОСОБА_3
мотивуючи тим,   що подружнє життя не
склалося через постійні непорозуміння,
сімейні протиріччя.

Останнім
часом відповідачка стала зловживати спиртними напоями,   не приділяє достатньої уваги вихованню
дочки. Спроби зберегти шлюб залишилися марними. Примирення вважає
неможливим.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги про розірвання шлюбу з
відповідачкою і просив їх задоволити зіславшись на обставини викладені в
позовній заяві та просив дочку ОСОБА_3 залишити на вихованні відповідачки.

Відповідачка
позов про розірвання шлюбу визнала повністю про що надала до суду письмову
заяву і просила дочку ОСОБА_3 залишити на її вихованні.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи суд вважає,
що позов про розірвання шлюбу обгрунтований і підлягає задоволенню,   оскільки сторони не бажають проживати разом
і подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.   Враховуючи волю позивача,   відповідачки суд вважає,   що дочку ОСОБА_3 необхідно залишити на
вихованні відповідачки.

Правовідносини,   що виникли між сторонами регулюються   ст.
ст.  105,  110,  112 СК України.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.    ст.  10,   11,
60,   212 - 215 ЦПК
України,     ст.    ст.
105,   110,   112
СК України суд,   -

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,   ІНФОРМАЦІЯ_2,   зареєстрований
27.09.2003р.Великоглумчанською сільською радою Ємільчинського району,   актовий запис №3.

Дочку
ОСОБА_3,   ІНФОРМАЦІЯ_3. залишити на вихованні
відповідачки.

Звільнити
позивача від витрат пов'язаних з розірванням шлюбу на підставі   ст.  4
п.18 ДКМ України «Про державне мито» як потерпілих від аварії на ЧАЕС.

Стягнути з
відповідачки витрати пов'язані з розірванням шлюбу в сумі 8 (вісім) грн.50
коп.

На
рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження або апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через
Ємільчинський районний суд протягом двадцяти днів після Додання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа № 2 - 431 2007 рік
РІШЕННЯ

ЇМ" ЯМ   УКРАЇНИ

30 травня 2007 року Краснокутський
районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Мордовенка В.І.
з участю секретаря - Яхно Т.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні смт. Краснокутськ цивільну справу за   позовною
заявою   ОСОБА_1  до
ОСОБА_2про визнання батьківства, зацікавлена особа - ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся
до суду 25.05.2007 року з позовною заявою про визнання
батьківства відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

В судовому засіданні він підтримав свої вимоги і суду пояснив, що з 25
травня 2006 року проживав в фактичному
шлюбі з ОСОБА_3., у них народилася дочка ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_1, але батьком її був записаний
колишній чоловік ОСОБА_3. - ОСОБА_2, з яким шлюб було розірвано 31.10.2006 року.
З колишнім чоловіком ОСОБА_3. не проживала
з липня 2005 року і не підтримувала ніяких відносин. До факту народження
дочки ОСОБА_2 ніякого відношення не має. Просить заяву задовольнити, визнати
його батьком ОСОБА_4 і зобов'язати Краснокутський
відділ реєстрації актів цивільного стану внести відповідні зміни до свідоцтва
про народження ОСОБА_5

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду завірену
нотаріально заяву, в якій вказав, що не
являється батьком ОСОБА_5

В судовому засіданні зацікавлена особа ОСОБА_3. пояснила, що не заперечує проти задоволення позову, так як дійсно дитину вона
народила від ОСОБА_1.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття дитини перебувала
в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він
записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від
певної особи.

В даному випадку
ОСОБА_1. являється батьком дитини, це також підтверджує і мати дитини.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні
зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 128, 129, 134 СК
України, суд -

ВИРІШИВ:

2

Позовну заяву
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства- задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком ОСОБА_5, народженої
від матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати
Краснокутський відділ реєстрації актів цивільного стану Харківської області
внести відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видати нове Свідоцтво
про народження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку
через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційного
суду Харківської області або в порядку ч. 4 ст 295 ЦПК України.
Справа №2-415 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                   УКРАЇНИ

про задоволення позову про визначення додаткового строку
для прийняття спадщини у зв"язку з
його визнанням у попередньому судовому засіданні.

05
червня 2007 року                                                   смт.
Краснокутськ

Краснокутський
районний суд Харківської області в складі:

головуючого
судді - Вовк Л.В.

при секретарі        - Журавльовій Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в смт.Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до виконкому Краснокутської селищної ради про
визначення додаткового  строку для
прийняття спадщини ,-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2007 року ОСОБА_1
звернулася до Краснокутського районного суду з позовною заявою до виконкому
Краснокутської селищної ради про визначення додаткового строку для прийняття
спадщини. В своїй заяві позивач вказала, що являється спадкоємицею за законом
житлового будинку, після смерті її батька ОСОБА_2, який  проживав поАДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила в нотаріальній
конторі. А коли звернулася до нотаріальної контори з приводу видачі свідоцтва
про право на спадщину, їй було відмовлено, мотивуючи тим, що вона пропустила
наданий законом термін і запропоновано звернутися до суду.

В попередньому судовому засіданні
позивач підтримала позовні вимоги, просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача за
дорученням в попереднє судове засідання не з"явився , надав суду заяву, в
якій проти задоволення позову не заперечував і прохав ухвалити рішення в
попередньому судовому засіданні у його відсутність.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Під час попереднього судового
засідання було встановлено, що дійсно батько позивачки ОСОБА_2, помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджує свідоцтво про смерть.( а.с.6).

Згідно відповіді завідуючої
Краснокутської державної нотаріальної контори, позивачка дійсно має право на
прийняття спадщини, однак пропустила строк для її прийняття.( а.с.4).

2

-    Відповідно до ст. 1272 ЦК України : "За позовом
спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити
додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.
На підставі
ст.1272  ЦК України,
керуючись  ст.ст.   130,174
ЦПК України ,суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити
ОСОБА_1  додатковий строк терміном З ( три) місяці для подання заяви до Краснокутської
державної нотаріальної контори для прийняття спадщини ,
після  ОСОБА_2, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через Краснокутський
районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.