7/2-1759/07     копія
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2007 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого -
судді                                               Чіркова
Г.Є.,

при секретарі                                                                     Авраменко
Л.С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом ВАТ Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої
джерелом підвищеної небезпеки,

встановив:

позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на право зворотної вимоги до відповідача, винного в заподіяні шкоди джерелом
підвищеної небезпеки, з якого просить стягнути 11 515 грн.
91 коп. - розмір виплаченого страховиком відшкодування, та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача просив про задоволення позову з викладених
у ньому підстав.

Відповідач, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не прибув,
унаслідок чого представник позивача просив розглянути справу на підставі
наявних доказів у загальному порядку.

Як убачається з матеріалів справи, 14 квітня 2006 року з вини відповідача
сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль ОСОБА_2
- „Вольво С 40
В" д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідач на той час керував
належним йому транспортним засобом автомобілем
„Фольцваген" д.н.з. НОМЕР_2 і допустив зіткнення автомобілів, у зв'язку з
порушенням Правил дорожнього руху.

Ці обставини
стверджуються постановою цього ж суду від 1 червня 2006 року.

Оглядом автомобіля ОСОБА_2 виявлено ряд пошкоджень, зафіксованих у акті складеному про таке 19 травня 2006 року, а також у
довідці виданої ДАЇ Печерського РВВС м. Києва.

Пошкодження згаданого транспортного засобу тягне настання страхового випадку, обумовленого в укладеному 14 березня 2006 року
між ОСОБА_2 і позивачем договорі страхування.

Відповідно до
страхового акту № 29723 від 16 червня 2006 року, ОСОБА_2 на відшкодування заподіяної шкоди, згідно умов договору страхування, страховиком визначено до сплати 14
494 грн. 86 коп. - вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу з урахуванням франшизи.

Розмір шкоди заподіяної автомобілю „Вольво С 40 В" д.н.з. НОМЕР_1 визначено згідно висновку про оцінку вартості шкоди від 5
червня 2006 року, яка проведена експертною компанією
„Укравтоекспертиза-Холдинг".

Позивачем виплачено страхове відшкодування, що вбачається з поданого суду платіжного доручення № 4249 від 22 червня 2006 року, а
тому на підставі ст. 993 ЦК
України, страховик у межах фактичних витрат, здійснених на користь страхувальника, має право вимоги до особи
відповідальної за завдані збитки.

2

При цьому, позивач просить стягнути
з відповідача вартість відновлювального
ремонту транспортного засобу з урахуванням його зношення, яка становить 11 515
грн. 91 коп. і включає вартість оплати згаданої товарознавчої експертизи в
розмірі 300 грн., що відповідає межам фактичних витрат виплачених позивачем
страхувальнику на відшкодування шкоди.

Із зазначеного
вбачається цивільне право позивача на пред'явлення зворотної вимоги до особи винної в заподіянні шкоди в розмірі
виплаченого відшкодування, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 1191 ЦК України.

Таким чином, пред'явлений позов ґрунтується на вимогах Закону і підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем представлено документальне підтвердження понесених судових
витрат, які слід стягнути з відповідача.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов ВАТ Українська страхова
компанія „Дженералі Гарант" задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ Українська страхова компанія „Дженералі
Гарант" на відшкодування шкоди 11 515 грн. 91 коп., а також судові витрати, що складаються з оплати
інформаційно-технічного забезпечення розгляду
справи в розмірі ЗО грн. і судового збору в розмірі 115 грн. 16 коп., а всього
11 661 грн. 07 коп.

Рішення набирає законної сили протягом 10 днів з дня його проголошення і
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання в зазначений строк заяви про його оскарження та протягом 20 днів після цього
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.