АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року
травня місяця 10 дня
колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Автономної
Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді   Іщенка В.І.

суддів Мамасуєвої Л.О., Моісеєнко Т.І.

Цендра
О.М. при секретарі

розглянувши
в місті Феодосії цивільну справу   за
заявою ОСОБА_1 про зміну  сторони  у
виконавчому  провадженні,     за апеляційною  скаргою
Головного управління Державного казначейства України в АРК   на ухвалу Ленінського районного суду    Автономної Республіки Крим від 14 березня 2007 року,   -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1. звернулася
до суду з заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому по
виконанню рішення Ленінського районного суду від 16.05.2005 року про стягнення на її користь з ВДВС Ленінського
районного управління юстиції АРК в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грв.

Вимоги мотивовані тим, що постановою головного державного
виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби АРК
від 25.12.2006 року
було закрите виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого
документа про стягнення з ВДВС Ленінського РУЮ на її користь 2000 грв. в
відшкодування моральної шкоди на підставі того, що ВДВС Ленінського РУЮ лік
відовано 27.02.2006 року.(
а.с.111)

ОСОБА_1 вважає,
що відповідно до ст.56 Конституції України вона має право отримати вказану суму
з Державного казначейства України в АРК.

Ухвалою Ленінського районного суду АРК від 14.03.2007 року було
розглянуто питання про зміну порядку виконання рішення.

Державне казначейство України було зобов'язане стягнути з
відповідного рахунку державного бюджету України на користь ОСОБА_1 суму шкоди,
заподіяної працівниками державної виконавчої служби в розмірі 2000 грв.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що фактично
вимоги ОСОБА_1 зводяться до зміни порядку виконання судового рішення, а не до
зміни сторони у виконавчому провадженні.

Справа № 22ц-792
ф/2007                                                  Головуючий
в першій інстанції

суддя Трубніков Ю.Л.

суддя-доповідач     Моісеєнко Т.І

2

Суд вказав, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.86 «Про державну виконавчу службу» відшкодування
шкоди, заподіяної з боку працівників ДВС при виконанні їми своїх обов'язків,
здійснюється шляхом стягнення з відповідних рахунків державного бюджету,
розпорядником яких є Державне Казначейство України.(а.с. 133)

На ухвалу суду ГУ
Державного казначейства України в АРК принесена апеляційна скарга,
мотивована тим, що ухвала суду винесена з порушенням вимог матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим підлягає скасуванню. Апелянт вважає, що
органи Державного Казначейства України не були стороною по справі, по якій було
відкрите виконавче провадження ,
в зв'язку з чим відносно них не може бути вирішене питання про зміну
порядку виконання зазначеного рішення суду і покладено обов'язок щодо його
виконання.

Апелянт також вважає, що відповідно до ст.95 Конституції
України виключно Законами про Державний бюджет України визначаються витрати
держави на потрібності суспільства, розмір та цільове призначення вказаних
витрат. При цьому, Державне казначейство України не несе відповідальності за
дії органів державної влади, що передбачено у Положенні, затвердженому
постановою KM України від 21.12.2005 року №1232. Вважають, що право на
відшкодування шкоди за рахунок державного бюджету виникає у громадян виключно у
випадках, передбачених ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди,
заподіяної-громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури та суду», якою відшкодування моральної шкоди, спричиненої державною
виконавчою службою, за рахунок державного бюджету не передбачено.

Просили
ухвалу Ленінського районного суду АРК від 14.03.2007
року скасувати.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає , що
скарга підлягає частковому  задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1. звернулася до
суду з заявою про зміну сторони у виконавчому провадженні, відкритому по виконанню
рішення Ленінського районного суду від 16.05.2005
року про стягнення на її користь з ВДВС Ленінського районного управляння
юстиції АРК в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грв.( а.с.41-42,
109).

Зазначені вимоги судом першої інстанції по суті
розглянути не були, а було вирішене питання про зміну порядку виконання рішення
суду від 16.05.2005 року.
(.с.133)

Колегія суддів вважає, що вирішив питання про заміну
порядку виконання рішення суду від 16.05.2005 року суд вийшов за межі ч.1,2
ст.11 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи не інакше,
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, які беруть
участь у справі. Законом передбачено, що особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 своїх вимог під
час розгляду справи судом першої інстанції не змінювала, з заявою про зміну
порядку виконання рішення суду від 16.05.2005
року не зверталась, в зв'язку з чим у суду не було підстав для розгляду
зазначеного питання.

Під час розгляду справи про заміну сторони у виконавчому
провадженні суду слід враховувати, що виконавча служба, як така, фактично не
ліквідувалась, а діяльність посадових осіб новоствореної ДВС щодо основного їх
завдання - виконання
судових рішень, не припинялось, що вбачається з п.9 ст.129 Конституції
України, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про
виконавче провадження».

Оскільки заява ОСОБА_1 не розглянута судом по суті звернення, колегія
суддів, при скасуванні ухвали, прийнятої судом першої інстанції, не має
правових підстав розглядати справу по суті позовних вимог.

3

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про
те, що виключно Законами про Державний бюджет України визначаються витрати
держави на потрібності суспільства, розмір та цільове призначення вказаних
витрат.

В матеріалів справи вбачається, що під час розгляду
справи суд першої інстанції Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» не
керувався і порядок відшкодування громадянам моральної шкоди, спричиненої
державною виконавчою службою, передбачений у Законі про Державний бюджет
України на 2007 рік, не
встановив.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою до
скасування ухвали суду, оскільки суперечать ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
державну виконавчу службу», ст.48 Бюджетного кодексу України

На підставі викладеного і керуючись статтями 303,312 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати по цивільних
справах, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державного
Казначейства України в АРК- задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду Автономної Республіки
Крим від 14 березня 2007 року - скасувати,
справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набуває чинності з дня проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 2
місяців.