Справа: №2-193/2007р.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської

області в складі:                     головуючого судді - Зємцова В.В.

при секретарі          - Галайчук Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кременчуці Полтавської області цивільну справу
за позовом КП «Кременчукенерго» до ОСОБА_1 про стягнення спричинених збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в квітні 2006 року звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_1 про стягнення спричинених збитків у
розмірі 3354,54 грн.

В позові зазначав, що згідно договору № 18 від 17.10.2005 року на підприємстві була проведена аудиторська перевірка правильності ведення
бухгалтерського та податкового обліку.

Відповідно п. 3.3. аудиторського звіту при перевірці
встановлено, що в листопаді 2004 року платіжним дорученням № 308 від 19.11.2004 року були перераховані кошти за медикаменти в сумі 1290, 54 грн. на Полтавській аптечний склад
згідно рахунку № 1239 від 19.11.2004 року, але при цьому відсутня заява, наказ, що засвідчує для яких цілей були
придбані ці медикаменти і для кого.

Вважають зазначений факт спричиненням збитків підприємству і повинен бути стягнутий з головного бухгалтера, як відповідальної
особи, що безпідставно перерахувала зазначену суму грошей.

Відповідно п. З.6. аудиторського звіту порушення
порядку використання страхових коштів на виплату допомоги, в
результаті яких неправомірні витрати коштів Фонду соціального страхування з тимчасової страти працездатності на суму 1376 грн. Перевіркою встановлено, що головний бухгалтер
ОСОБА_1 проводила зазначені нарахування з виплати допомоги на свою користь.

24.02.2006 року по результатам проведеної перевірки Фондом
соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності зазначені порушення підтвердилися на суму 1376 грн. Крім всього, за порушення
порядку використання страхових коштів, МКП «Кременчукенерго» зобов'язано сплатити штраф у сумі 688 грн. про що прийнято рішення від 22.02.2006 року № 214 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 2064 грн., у тому числі штраф у сумі 688 грн., неправомірні виплати на суму 1376 грн., що необхідно повернути.

Вважають, що
оскільки головний бухгалтер ОСОБА_1 є матеріально відповідальною особою, з її вини підприємству спричинена шкода у вигляді
збитків на вказану суму, що підприємство повинно сплатити з її вини.

ОСОБА_1, звільнена з посади головного бухгалтера наказом директор від 14.03.2006 року у
відповідності із п. 2 ст. 41 КЗпП України.

Просили стягнути суму спричинених
збитків у розмірі 3354,54 грн.

В судовому засіданні представник позивача - директор КП «Кременчукенерго» Жигарь А.Ф. позовні вимоги зменшив. З урахуванням
стягнутої з відповідача середньомісячної
заробітної плати в сумі 1137,25 грн., проведеної в момент звільнення
просив стягнути з ОСОБА_1, суму спричинених збитків
у розмірі 2217,29 грн.

Представник позивача - Акіменко В.П. позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала.
Подала до суду письмові заперечення.

Представник Відповідача - ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав.
Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник
третьої особи - ОСОБА_3
в судовому засіданні надала суду пояснення.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, їх представників, вивчивши матеріали справи та дослідивши
докази у їх сукупності, встановив.

Відповідач ОСОБА_1 працювала в КП «Кременчукенерго» на посаді головного бухгалтера. Наказом № 10 від 14.03.06 року її було звільнено на підставі
п. 2
ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку із втратою довіри. Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 23.11.2006 року ОСОБА_1 було поновлено на
посаді головного бухгалтера міського комунального підприємства із 14 березня 2006 року.

23 лютого 2004 року ОСОБА_1 було надано відпустку
по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х
річного віку.

В жовтня 2004 року ОСОБА_1 перервала свою
відпустку та приступила до роботи, працюючи повний робочий день, що підтверджується
табелями обліку використання робочого часу.

Згідно табелів обліку використання робочого часу з жовтня 2004 по грудень 2005 року їй нараховувалася та
виплачувалася заробітна плата із розрахунку роботи повний робочий день.

Згідно досліджених копій книги нарахованої заробітної плати за 2004, 2005 роки, яка велася ОСОБА_1, вона одночасно
з нарахуванням заробітної плати також нараховувала та отримувала допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Всього з жовтня 2004 по грудень 2005 року нею було отримано 1533,07 грн.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» право на допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку має застрахована особа, яка фактично здійснює
догляд за дитиною.

Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованим
особам у формі матеріального забезпечення у період відпустки для догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного віку і частково компенсує втрату  заробітної
плати (доходу) у період цієї відпустки.

Відповідно до
ст. 44 цього ж
Закону у разі виходу (працевлаштування) матері дитини на роботу до закінчення
строку відпустки для догляду за дитиною виплата зазначеної допомоги припиняється, про що видається довідка з місця
роботи (служби, навчання).

Якщо мати дитини в період відпустки для догляду за дитиною, до досягнення
нею трирічного віку працює на умовах неповного робочого часу або вдома, за нею зберігається право на отримання допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Рішенням Полтавського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності №
214 від 22 лютого 2006 року за
результатами перевірки КП «Кременчукенерго»
було зобов'язано перерахувати до бюджету Фонду не прийнятих до заліку неправомірних витрат - 1376 грн. та штраф за порушення порядку витрачання
страхових коштів в сумі 688
грн., а всього 2064 грн.

Доказів на підтвердження сплати суми неправомірних витрат та суми штрафу позивачем
до суду не представлено.

13 лютого 2006 року провідним спеціалістом
Кременчуцької ФСС з ТВП було складено протокол про
адміністративне порушення, в якому зазначалося, що при перевірці правильності нарахування перерахування і використання
коштів Фонду ССзТВП за 2005 рік МКП «Кременчукенерго», виявлено порушення порядку
використання коштів соціального страхування
на виплату допомоги застрахованій особі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з січня 2005 року по грудень 2005, яке допущено ОСОБА_1.

Доказів притягнення ОСОБА_1. до адміністративної або кримінальної відповідальності,
а саме постанови про накладення адміністративного стягнення або вироку суду не
надано.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений законом.

Доказів на підтвердження сплати суми неправомірних витрат та суми штрафу позивачем
до суду не представлено.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ від 29.12.92 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» за шкоду,
заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою,
організацією), з яким перебуває в трудових відносинах. За вимогами інших
осіб, що ґрунтуються на неналежному
виконанні працівником своїх трудових обов'язків (відшкодування шкоди їх майну,
здоров'ю, виплаченої пенсії, допомоги по соціальному страхуванню та ін.)
відповідає підприємство, перед яким винний працівник несе матеріальну відповідальність у порядку регресу за нормами
трудового законодавства.

Наявності у відповідача підстав матеріальної відповідальності у повному
розмірі шкоди позивачем не доведено.

19 листопада 2004 року КП «Кременчукенерго» платіжним
дорученням № 308 перерахувало на рахунок Полтавського
аптечного складу 1290,54 грн. за медикаменти, згідно рахунку № 239 від 19 листопада 2004 року, яки вона отримала за
дорученням та використала для власних потреб.

Рахунок № 239 був завізований директором
підприємства, з вказівкою бухгалтерії сплатити
зазначену у ньому суму грошових коштів, а також саме платіжне доручення було
підписано директором підприємства Жигарем А.Ф., що останнім було визнано в
судовому засіданні.

Згідно ст. 4 Статуту міського комунального
підприємства «Кременчукенерго» директор самостійно вирішує питання
діяльності підприємства, за винятком тих, що відносяться до
компетенції власника.

Відповідно до
посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої на підприємстві
головний бухгалтер призначається на посаду та звільняється з посади керівником підприємства. Головний бухгалтер
підлеглий безпосередньо керівнику підприємства.

Відповідно до контракту з директором міського комунального підприємства, укладеного
з Жига рем Анатолієм
Феодосійовичем, директор є повноваженим представником
підприємства та має право діяти від імені підприємства, розпоряджатися коштами
підприємства.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що кошти в сум 1290,54 грн. були перераховані безпосередньо за вказівкою та з відома
директора КП «Кременчукенерго» в межах
наданих йому повноважень. Відповідальності за дії директора головний
бухгалтер нести не може.

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд вважає, що в позові КП «Кременчукенерго» до
ОСОБА_1. слід відмовити у повному обсязі

Керуючись ст.ст.
526, 611, 625, 1048,
1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 10,
60, 212, 213,214,215 ЦПК України

ВИРІШИВ:

В позові
Міського комунального підприємства до ОСОБА_1 про стягнення спричинених збитків
- відмовити
повністю.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом 10 днів з дня проголошення
рішення через Автозаводський районний суд м. Кременчука. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження або без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.