АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м.
Київ-601,  вул.  Володимирська,  15
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
листопада   2007 року                                                                              м.  Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі :

Головуючого
: судді                                                                              Качай
В.Я.,

суддів :
Вовченко В.М. ,    Білич І.М. ,  Мороз Л.Л.,
Панченко М. М.

розглянувши
у судовому засіданні касаційні скарги Державного підприємства «Артемвугілля» та
ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Донецької області від 6 грудня 2004 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемвугілля»,  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському районі м .Горлівки Донецької області про
відшкодування шкоди.

встановила:

У липні
2004 року ОСОБА_1.3вернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те,  що він тривалий час працював на шахті
ім.  К.А.Румянцева 9 липня 1974 року з ним стався
нещасний випадок,  внаслідок якого він
був травмований. За висновком МСЕК від 22 квітня 1991 року йому було
встановлено 80 % втрати професійної працездатності,  а починаючи з 3 квітня 2000 року - 100 %
втрати професійної працездатності . Внаслідок втрати професійної працездатності
йому були призначені щомісячні виплати. Однак ,
починаючи з 1 липня 1994 року підприємством не були застосовані усі
коефіцієнти підвищення тарифних ставок при нарахуванні страхових виплат. Просив
стягнути з ДП «Артемвугілля « суму заборгованості - 20381, 74 гривень,  компенсацію - 7553, 71 гривни,  а також зобов'язати визначити щомісячні
виплати у розмірі 636 гривень,  починаючи
з травня 2001 року.

Рішенням
Калінінського районного суду м.  Горлівки
Донецької області від 8 вересня 2004 року ОСОБА_1. відмовлено у задоволенні
заявлених позовних вимог.

Рішенням
Апеляційного суду Донецької області від 6 грудня 2004 року рішення
Калінінського районного суду м.  Горлівки
Донецької області від 8 вересня 2004 року скасовано,  позовні вимогиОСОБА_1.3адоволено частково.
Стягнуто з ДП «Артемвугілля» на користьОСОБА_1. недоплачену суму щомісячних
страхових виплат у розмірі 411,  93
гривень та компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати у розмірі 530, 14 гривень.

У касаційній
скарзі ДП «Артемвугілля»,  просить
рішення Апеляційного суду Донецької області від 6 грудня 2004 року
скасувати,  а рішення Калінінського
районного суду м.  Горлівки від 8 вересня
2004 року залишити у силі. Мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням
судом норм матеріального права.

У
поданій  касаційній скарзі  ОСОБА_1.
ставить  питання  про зміну рішення суду апеляційної
інстанції,  шляхом задоволення його
позовних вимог.

Заслухавши
доповідь судді,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів вважає,  що
касаційна скарга ДПІ "Артемвугілля" підлягає частковому
задоволенню,  а апеляційна
скаргаОСОБА_1.3адоволенню не підлягає.

Скасовуючи
рішення Калінінського районного суду м. Горлівки Донецької області від 08
вересня 2004 року та постановляючи нове про часткове задоволення позовних
вимогОСОБА_1.,  апеляційний суд посилається на те,  що суд першої інстанції прийшовши до висновку
про існуючу недоплату позивачу у сумі 411 гривень,  не стягнув її з відповідачів. Тому ця сума підлягає
стягненню з урахуванням суми компенсації.

Проте погодитися
з такими висновками апеляційного суду не можна.

Суд
апеляційної інстанції зазначає ,  що як
вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_1. у 1998 -1999 роках не було виплачено 411 гривень,  93 коп.,
що підтверджується висновками експертної установи. Однак,  при цьому судом не взято до уваги той
факт,  що позивач звернувся до суду з позовом
про відшкодування шкоди у липні 2004 року.

При
цьому ухвалюючи рішення про відшкодування сум за період 1998 -1999 років,  суд не застосував норми  ст.  71
ЦК України 1963
року,  та не звернув увагу на роз'яснення
викладені у пунктах 1, 11, 12,  22
постанови Пленуму Верховного Суду України " "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права (позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки. У тому
випадку,  коли вимоги потерпілого
стосуються перерахунку сум щомісячних платежів раніше визначених судом або
роботодавцем (зокрема у разі неправильного обчислення розміру щомісячних
платежів) при задоволенні позову кошти стягуються за час,  що не перевищує трьох останніх років,  які передували моменту звернення особи до
суду.

Усупереч
вимогам статей 202-1,  203 ЦПК України
1963 року,  суд апеляційної інстанції не
встановив у рішенні,  чи дотримано
позивачем строк позовної давності при пред'явленні у липні 2004 року вимог до
ДП «Артемвугілля» з урахуванням наведених вище мотивів.

З
урахуванням вищевикладеного,  рішення
апеляційного суду підлягає скасуванню а справа направленню до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись
статтями 336, 338 ЦПК України та Законом України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року № 697 та глави 2 розділу V ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва,  -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити

Касаційну
скаргу Державного підприємства «Артемвугілля» задовольнити частково.

Рішення
Апеляційного суду Донецької області від 06 грудня 2004 року скасувати,  справу направити на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала
оскарженню не підлягає.