Справа
№ 22-1260
у 1 інстанції - Мельник
Категорія №23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

20
листопада 2007 року                                                                                    м.  Рівне

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Рівненської

області у складі: головуючого  судді
- Василевича B.C.

суддів
-   Гордійчук C.O.,  Шимківа С. С.

з участю
секретаря судового засідання       -
Чалої Н.О.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Березнівського районного суду від 13
червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі,  гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,  -

встановила:

Рішенням
Березнівського районного суду від 13 червня 2007 року частково задоволено позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі,
гідності,   ділової репутації та
відшкодування  моральної шкоди.

Стягнуто
з ОСОБА_1  в користь ОСОБА_2 в якості
моральної шкоди 1000 (одна) тис.  грн..

У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду,  ОСОБА_1
оскаржив його в апеляційному порядку.

У
поданій апеляційній скарзі вказує на його неправильність,  необґрунтованість та неповноту.

На його
думку,  суд дав неправильну оцінку
доказам по справі допустив порушення норм процесуального права,  зокрема статті 10 ЦПК України.

Вважає,  що почеркознавча експертиза проведена з
порушенням законодавства,  вона не
відповідає  ст.  150 ЦПК.

Судом не
враховано,  що анонімні листи розгляду не
підлягають.

Позивачем не
доведено факту заподіяння йому моральної шкоди.

Просить
скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
беручи до уваги пояснення учасників процесу,  колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Згідно  ст.
303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах І доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції.

Кожна
сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

2

Статтею
213 ЦПК України встановлено,  що рішення
суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин,  на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Проте,  суд першої інстанції вказаних вимог закону
належним чином не виконав.

Постановляючи
рішення про часткове задоволення позову,
суд першої інстанції виходив з того,
що відповідачем не спростовано добутих доказів стосовно написання ним
анонімного листа від імені ОСОБА_3,
адресованого начальнику УМВС України в Рівненській області,  датованого 10 січня 2006 року,  який містить неправдиву інформацію про
позивача та принижує його гідність.

З таким
висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитися не може.

З
матеріалів справи вбачається,  що 10
січня 2006 року відповідачем був складений анонімний лист від імені
ОСОБА_3,  який був адресований та
направлений начальнику УМВС України в Рівненській області. Даний лист містить
інформацію про те,  що позивач зловживає
своїм службовим становищем.  Забирає у
лісопорушників деревину,  а потім здає її
на пилорами району,  отримуючи за це
матеріальну винагороду. Відповідних документів про лісопорушення не складає. На
незаконно отримані кошти придбав автомобіль марки АУДІ (а.с.  54).

Згідно
довідки Тинненської сільської Ради від 27.02.2006 року громадянин на прізвище
ОСОБА_3 на території сільської Ради не проживає (а.с.  17).

Висновком
судово-почеркознавчої експертизи від 26 лютого 2007 року № 202
встановлено,  що рукописний текст у
вказаному вище листі на ім"я начальника УМВС виконаний відповідачем (а.с.  85-87).

З рапорту
оперуповноваженого працівника міліції від 10 лютого 2006 року вбачається,  що написаний від імені ОСОБА_3 лист визнаний
анонімним і розгляду він не підлягає на підставі  ст.  8 ЗУ "Про звернення
громадян" № 393/96-ВР від 02 жовтня 1996 року (а.с.  55).

Звернення
до правоохоронних органів щодо неправомірних дій особи незалежно від
заходів,  яких вживають ці органи для
з"ясування дійсних обставин не можна вважати поширенням стосовно цієї
особи відомостей,  спростування яких
проводиться згідно вимог діючого законодавства.

Відповідно
до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд,  зокрема,
з'ясовує,  чим підтверджується
факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру,  за яких обставин
чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні,
в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить,  а також інші обставини,  що мають значення для вирішення спору.

Особа
(фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди,  якщо доведе,  що остання заподіяна не з її вини.
Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у
випадках,  спеціально передбачених
законодавством.

3

Позивачем
не зазначено в чому полягає заподіяна йому моральна шкода,  які саме проблем виникли у нього при
проходженні служби у зв"язку з отриманням керівництвом УМВС анонімного
листа. Не встановлено такого і судом.

Враховуючи
те,  що висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи,  суд
припустився помилки при застосуванні процесуального та матеріального
закону,  постановлене ним рішення
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись  ст.  ст.  10,
60,  303,  309,
316 ЦПК України,  на підставі  ст.
ст.  23,  1167 ЦК
України,  колегія суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Рішення Березнівського районного суду від 13 червня 2007 року скасувати.

ОСОБА_2
у задоволенні позову до ОСОБА_1 про захист честі,  гідності,
ділової репутації та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення
апеляційного суду набирає чинності негайно. Воно може бути оскарженим
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня його
проголошення.