Справа № 2-29/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2007
року

В складі:
головуючого судді при секретарі

За участю сторін
по справі: позивача -відповідача
-представника
відповідачаОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5Знам"янський
міськрайонний суд Кіровоградської області

Яковлєвої
С.  В. Осіпенко В.М.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Знам"янка справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на Уг частини квартири,   її розподілу та виділення її в натурі

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на
Уг частини квартири,   її розподілу та
виділення її в натурі. Свій позов позивач обгрунтував тим,   що з відповідачем по справі він спільно
проживав у шлюбі з 1982 по 2005 роки. В період шлюбу
ОСОБА_2 вступила до членів житлово-будівельного кооперативу та сім"я
отримала кооперативну квартиру,
розташовану в АДРЕСА_1.
На підставі рішення Знам"янської міської ради право власності на
квартиру було оформлено на відповідача по справі. Оскільки квартира була
придбана під час шлюбу,   позивач просить
визнати за ним право власності на Уг частину квартири та виділити її в натурі.

В судовому
засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач
по справі та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та
пояснили,   що оскільки членом
кооперативу була відповідач,   право
власності на квартиру і було оформлено на неї. Тому підстав для задоволення
позову немає.

Заслухав
пояснення сторін,   їх
представників,   дослідив матеріали справи,   суд встановив наступне.

ОСОБА_1
та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.05.1982 року по 28.09.2005
року. Ці обставини сторони не заперечували в судовому засіданні.

Від
спільного життя мають двох дочок -
ОСОБА_3та ОСОБА_4.

Згідно
рішення Знам"янського міськвиконкому від 1.08.1988 року №
280 ОСОБА_2 було видано ордер на право заняття житлової площі в квартирі,   розташованій за адресою АДРЕСА_1(надалі
спірна квартира).

Згідно
зазначеного вище ордеру членами сім"ї наймача були чоловік ОСОБА_1,   та дочки ОСОБА_3та ОСОБА_4.

Згідно
свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.03.2004 року право
власності на спірну квартиру було оформлено на ОСОБА_2 (а.с.   9).

В
судовому засіданні було встановлено,   що
кошти за кооперативну квартиру (пай) було повністю сплачено під час сумісного
проживання сторін по справі. Ці обставини сторони також не заперечували в
судовому засіданні. Судом було також встановлено,   що пай,
внесений в ЖБК було внесено за рахунок спільних коштів подружжя ОСОБА_1,   що підтверджується

2

матеріалами
справи. Доказів того,  що ОСОБА_2
самостійно за власні кошти сплачувала пай в ЖБК відповідач по справі суду не
надала. Не було їх добуто і судом.

Згідно
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 р. №
9 "Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні
кооперативи" з наступними змінами та доповненнями вбачається,  що пай,
внесений подружжям в ЖБК у період їх сумісного проживання,  а після повної сплати пайового внеску - квартира є їх
спільним майном.

Згідно  ст. 60 СК України майно,  набуте подружжям за час шлюбу,  належить дружині та чоловіку на праві
спільної сумісної власності.

Таким
чином,  оскільки спірна квартира була
придбана подружжям ОСОБА_1 під час шлюбу,
суд дійшов висновку,  що спірна
квартира є спільною сумісною власністю як позивача так і відповідача по
справі,  тобто позивач має право
власності на Уг частину спірної квартири. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій
частині підлягають задоволенню.

Суд не
може погодитися з доводами відповідача,
що ОСОБА_1 не має права на кооперативну квартиру,  оскільки саме вона стояла в черзі на
отримання житла. Дійсно,  в судовому
засіданні сторони визнали ті обставини,
що ОСОБА_2 до шлюбу перебувала на обліку для отримання житла. Разом з тим,  предметом спору є не право на отримання
житла,  а квартира,  яку отримали сторони по справі під час
спільного проживання у шлюбі.

Суд
також не може погодитися з доводами ОСОБА_2,
що позивач по справі не має право на спірну квартиру,  оскільки з 2004 року не проживає в ній. З матеріалів справи
вбачається,  що дійсно ОСОБА_1 з серпня 2005 року не проживає
в спірній квартирі. Разом з тим,  згідно
діючого законодавства,  проживання за
межами спірної квартири не є підставою для відмовлення позивачу у задоволенні
його позовних вимог. Питання про визнання ОСОБА_1 Таким,  що втратив право користування спірною
квартирою ОСОБА_2 не ставилося і з відповідним позовом вона до суду не
зверталася.

Доводи
ОСОБА_2 щодо того,  що будинок поАДРЕСА_1 не існує
юридично суд також не може взяти до уваги,
оскільки вони спростовуються поясненнями голови ЖБК,  до якого входить спірна квартира,  даними в судовому засіданні.

Згідно  ст. 146 ЖК України поділ квартири в будинку
ЖБК між членами кооперативу та його дружиною (чоловіком) допускається у разі
розірвання шлюбу між ними,  якщо кожному
з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване житлове приміщення в
займаній ним квартирі.

Оскільки
згідно висновку експертизи від 15.02.2006
року можливість виділити позивачу ізольоване житлове приміщення в спірній
квартирі не вбачається,  суд дійшов
висновку,  що позовні вимоги ОСОБА_1 в
цій частині не підлягають задоволенню.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 146 ЖК України,   ст. 60 СК України,  Постанови Пленуму Верховного Суду України від
18.09.1987 р. № 9,
суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати
за ОСОБА_1право власності на Уг частину кооперативної АДРЕСА_1

У задоволенні
інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати
по справі віднести на рахунок позивача

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд
першої інстанції,  який ухвалив
оскаржуване рішення. Заява про апеляційне оскарження може бути подана протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.