Справа № 22Ц - 2058/2007                           Головуючий у І
інстанції Коцюрба М.П.
Категорія 33                                                            Доповідач
у II інстанції Олійник В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2 липня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого :
Приходька К.П.,

суддів :
Олійника В.І., Березовенко Р.В.,

при секретарі
Зозулі Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 12 квітня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до
Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Гореницької сільської
Ради та Приватного сільськогосподарського підприємства „Шевченківське" про
визнання права на земельну частку (пай), -

встановила:

Позивач ОСОБА_1 у листопаді 2006 року звернувся до суду з вказаним позовом
про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що від 1 серпня
1994 року до 10 грудня 1999 року він працював у радгоспі імені Шевченка села
Гореничі Києво-Святошинського району.

4 травня 1995 року радгосп імені Шевченка був реорганізований в КСП імені
Тараса Шевченка і 25 грудня 1995 року КСП був виданий Державний акт на право
колективної власності на землю.

На день розпаювання землі і видачі сертифікатів його не було включено до
списку на отримання земельної частки (паю), який додається до Державного акту
на право колективної власності на землю.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 12 квітня 2007 року
ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і
процесуального права ставиться питання про скасування рішення і ухвалення
нового по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно
відхилити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач був звільнений з КСП імені Шевченка 10 грудня
1999' року і його право на отримання земельної ділянки було порушено у 1999
році.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного   висновку, що, оскільки позов пред'явлено 15
листопада 2006

року, то
позивачем пропущено строк позовної даності, передбачений ст.257 ЦК України.

Так як не встановлено поважних причин пропуску строку
позовної давності, то колегія вважає, що рішення суду про відмову у задоволенні
позовних вимог є вірним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм
матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами
справи та висновками суду, викладеними у рішенні.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то вони теж не спростовують
висновків суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені
відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в
матеріалах справи, колегія суддів приходить" до висновку, що рішення суду
постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307,
308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області  від 12 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути

оскаржена в касаційному порядку до верховного Суду України протягом

двох місяців.