Справа №22ц-3287/2007 р.
Головуючий в суді 1 інстанції Закаблук О.В.
Доповідач в суді 2 інстанції Даценко Л.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.,

суддів Даценко
Л.М., Сліпченка О.І.,

при секретарі
Зозулі Н.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ржищівського міського суду Київської
області від 26 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні загальним під"їздом
до житлового будинку і споруд та стягнення моральної шкоди, -

Встановила:

У листопаді 2006
р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що
вони проживають по сусідству з відповідачами за адресою АДРЕСА_1. До їхніх
садиб існує загальний під"їзд і поскільки у сторін відсутні документи про
будь-яку частку у власності на цей під"їзд, то він є комунальною власністю
і належить Ржищівській міській раді.

Відповідачі
самовільно розпочали земляні роботи біля дорожного полотна з підкопом впродовж
полотна рову біля п'яти метрів, звузивши проїзд з 3 до 2 метрів, чим зробили
неможливим і небезпечним під"їзд до їхньої садиби, самовільно викопали яму
для сховища буряка біля дороги, постійно виносять сміття на дорогу, що не дає
можливості виїзду та проїзду транспорту, чим чинять їм перешкоди в користуванні
загальним під"їздом.

Рішенням
Ржищівського міського суду Київської області від 26 червня 2007 р. позов
задоволено частково, зобов"язано відповідачів не чинити перешкод у
користуванні загальним під"їздом до АДРЕСА_1та відновити пошкодження
даного під"їзду, припинити підкоп вздовж дороги і привести його в належний
стан, засипавши зроблений підкоп і збільшивши ширину під"їзду з двох до
трьох метрів на всю довжину дороги. Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь позивачів моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати.

В апеляційній
скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду першої інстанції і направити
справу на новий розгляд, посилаючись на неповне з"ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального і
процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи даний
спір, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що дійсно
відповідачі чинять позивачам перешкоди в користуванні загальним під"їздом
до їхньої садиби.

Такі висновки
суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам
закону.

Судом
встановлено, що позивачі проживають по сусідству з відповідачами за адресою
АДРЕСА_1

Встановлено, що
до садиб сторін існує загальний під"їзд, який є комунальною власністю і
належить Ржищівській міській раді.

Встановлено, що
відповідачі самовільно розпочали земляні роботи біля дорожного полотна з
підкопом впродовж цього полотна, внаслідок чого звузився проїзд з 3 до 2
метрів, чим зробили неможливим під"їзд до садиби позивачів і чим чинять
останнім перешкоди в користуванні загальним під"їздом.

Зазначені
обставини підтверджуються поясненнями сторін та письмовими матеріалами справи.

Таким чином,
рішення суду в частині задоволення позову про усунення перешкод в користуванні
загальним під"їздом до житлового будинку і споруд ухвалено з дотриманням
норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Задовольняючи
позов про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з того, що вона завдана
позивачам з вини відповідачів відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України.

Однак такі
висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно
роз"яснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31
березня 1995 р. № 4 з наступними змінами та доповненнями під моральною шкодою
слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичих
страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9
зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд
визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з
урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров"я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля,  необхідні для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має
виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому
засіданні позивачі відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України не надали суду
доказів тим обставинам, що їм з вини відповідачів завдана моральна шкода.

Тому судове
рішення про часткове задоволення позовних вимог в цій частині підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову про
відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Ржищівського міського суду Київської області від 26 червня 2007 р. скасувати в
частині задоволення позову про відшкодування моральної шкоди і в цій частині
позовних вимог ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ОСОБА_3, ОСОБА_4
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

В решті рішення
залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним
законної сили.