Справа №
22ц/2347 А                                     Головуючий
у суді 1-ї інстанції Зайцев
Категорія 2                                                       Суддя-доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

21 листопада
2007 року

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого -
судді                            Франовської
К.С.

суддів                                                   Широкової
Л.В.

Худякова A.M.

при секретарі
судового

засідання                                              Забеліній
О.О.

з участю

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1,  подану на ухвалу Бердичівського
міськрайонного суду від 12 вересня 2007 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  третя особа -
об'єднання співвласників багатоповерхового будинку АДРЕСА_1,  про визнання частково недійсним свідоцтва про
право власності та визнання права власності на 1/2 частину квартири,  -

встановила:

Рішенням
Бердичівського міськрайонного суду від 16 лютого 2007 р. визнано право
власності за ОСОБА_1 на 23/100 ідеальних частин в квартирі АДРЕСА_1. Визнано
недійсним реєстраційне посвідчення про право особистої власності за ОСОБА_2 від
12 січня 1993 р. на квартиру АДРЕСА_1 в частині визнання права власності за
ОСОБА_1 на 23/100 ідеальних частин вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь держави державне мито в розмірі 257 грн.62 коп.

У вересні 2007
р. від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про роз'яснення рішення суду першої
інстанції. ОСОБА_2 посилалася на те,  що
в бюро технічної інвентаризації їй було відмовлено у реєстрації її частини
квартири,  оскільки в резолютивній
частині рішення не вказано,  яку площу
складає 23/100 ідеальних частин квартири,
і відповідно належні їй 77/100 ідеальних частин.

Ухвалою
Бердичівського міськрайонного суду від 12 вересня 2007 р. роз'яснено
ОСОБА_2,  що право власності за ОСОБА_1
визнано на 23/100 ідеальних частин квартири АДРЕСА_1,  що складає площу 11, 3 м2 та вартість 30862
грн. При визнанні недійсним реєстраційного посвідчення про право особистої
власності за ОСОБА_2 від 12 січня 1993 р. на квартиру АДРЕСА_1 в частині
визнання права власності за ОСОБА_1 на

23/100 ідеальних
частин вказаної квартири,  за ОСОБА_2
залишається право власності на 77/100 ідеальних частин квартири,  що складає площу 38, 3 м2.

Не погоджуючись
з даною ухвалою,  ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу,  в  якій просить рішення скасувати і передати
питання на новий розгляд до суду першої інстанції,  з підстав порушення судом норм процесуального
права,  а саме  ст. 216,
ч.1  ст.  221 ЦПК України.

Так,  зазначає ОСОБА_1,  рішенням Бердичівського міськрайонного суду
за ОСОБА_2 не було визнано право власності на частку у спірній квартирі,  проте в оскаржуваній ухвалі суд
зазначив,  що ОСОБА_2 належить 77/100
ідеальних частин.

Крім того,  на думку ОСОБА_1 ухвала не відповідає
вимогам  ст. 216 ЦПК України в частині
змісту,  оскільки в ній не зазначено
мотиви,  з яких суд дійшов висновку,  що відповідачці належить 77/100 ідеальних
часток квартири.

Перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
приходить до висновку про те,  що
апеляційна скарга підлягає до задоволення,
виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.1  ст. 221 ЦПК України якщо рішення
суду є незрозумілим для осіб,  які брали
участь у справі,  або для державного
виконавця,  суд за їхньою заявою
постановляє ухвалу,  в якій роз'яснює
своє рішення,  не змінюючи при цьому його
змісту.

Як вбачається із
змісту оскаржуваної ухвали,  суд ,  фактично,
доповнив ухвалене рішення,
зазначивши про частку квартири,
яка залишається за ОСОБА_2 та розмір жилої площі виділених часток
кожному. Таким чином,  постановлена судом
ухвала не роз»яснює рішення,  а змінює
його доповненням.  Таке є порушенням норм
процесуального права,  і є підставою для
скасування ухвали.

Враховуючи
викладене,  апеляційна скарга підлягає
задоволенню,  ухвала - скасуванню з
передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст.  303-304,  307,
312-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
Бердичівського міськрайонного суду від 12 вересня 2007 року скасувати і
передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.