Справа №2-329/2007р
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року
Білозерський районний суд Херсонської області в складі: головуючого-судді
Коваленко А.В. при секретарі: Грек Г.Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт
Білозерка справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання договору купівлі-продажу частково недійсним відносно покупця, визнання
покупцями ОСОБА_1, ОСОБА_2 та визнання за ними права власності на житловий
будинок,-

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що разом із ОСОБА_3, яка є їхньою
донькою, мали на праві власності приватизовану однокімнатну квартиру, яку вони
продали та за виручені кошти вирішили купити будинок в АДРЕСА_1,ОСОБА_3 у
нотаріуса 29.12.2006р оформила договір купівлі-продажу на своє ім'я, написавши
заяву нотаріусу про те, що грошові кошти, які нею витрачаються на придбання
будинку не є їх спільною власністю і особи які б могли ставити питання про
визнання за ними права власності на гроші, витрачені на придбання домобудівлі
відсутні, таким чином відповідачка сфальсифікувала факти на чиї кошти придбаний
будинок, після укладення 29.12.2006р позивач ОСОБА_1 довідався, що будинок
оформлений на відповідачку, не погодився з цим, про те змушений був звільнити
квартиру в м.Херсоні, позивачі вважають, що при укладені договору
купівлі-продажу були порушені їх права власності, будинок є спільною власністю
подружжя, а тому договір підлягає визнанню не дійсним.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали
повністю, надали пояснення які відповідають вищевикладеним обставинам справи.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала повністю, суду
пояснила, что являється донькою позивачів, вони проживали однією сім'єю в
м.Херсоні, у 2006року батьки продали квартиру та вирішили купити будинок в
с.Софіївка. Договір купівлі-продажу посвідчував державний нотаріус, у зв'язку
із тим ,що батько не зміг приїхати із-за хвороби 29.12.06р до нотаріуса, а мати
без згоди батька на себе також не мала оформити договір, то вирішили оформити
будинок на неї. В період сумісного проживання в с.Софіївка вони почали
сваритися між собою, а тому батьки звернулися до суду з вказаним позовом.

Відповідачі ОСОБА_4 позовні вимоги визнав повністю, проти
задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, суду
надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнав
повністю.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню виходячи зі
слідуючого.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право власності
від 18.09.2006року дійсно належала на праві приватної спільної сумісної
власності квартираАДРЕСА_2.

Відповідно до положень ст.63 СК України дружина та
чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що
належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном ,що є об'єктом
права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, що відповідає
положенню ст.65 СК України.

Згідно   договору
купівлі-продажу   від   29.12.2006року      позивачі
придбали      у

2

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 домобудівлю
в АДРЕСА_3 вказана
домобудівля була зареєстрована на ім'я ОСОБА_3

З досліджених в судовому засіданні копій квитанцій
вбачається, що 28.12.2006року ОСОБА_2 отримала готівкою 80800грн у ФВАТ
'Кредобанк" і згідно пояснення сторін витратила їх покупку домобудівлі.

У відповідності до положень ст.235 ЦК України удаваним
є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони
насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами
для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін
регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У зв'язку з наведеним вище суд приходить до висновку, що
насправді покупцями домобудівлі , яка розташована в АДРЕСА_4 є ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, фактично вона була придбана за їхні кошти та для них, інших підстав
для визнання даної угоди недійсної не має, то договір купівлі-продажу
домобудівлі від 29.12.2006року слід визнати недійсним в частині, що стосується
покупця і покупцями за цим договором визнаються позивачі.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,213
ЦПК України, на підставі ст.ст.235,236 ЦК України, ст,ст. 63,65
СК України, суд,-

вирішив:

Позов
задовольнити повністю.

Визнати договір купівлі-продажу від 29.12.2006р за яким
ОСОБА_4,ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3 купила домобудівлю пАДРЕСА_4 частково
недійсним відносно покупця ОСОБА_3.

Визнати покупцями за договором купівлі-продажу від
29.12.2006р домобудівлі пАДРЕСА_4 ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Визнати право власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних долях
за договором купівлі-продажу від 29.12.2006р на домобудівлю пАДРЕСА_4.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі
заяви в Білозерський районний суд про оскарження рішення протягом 10 днів з дня
його проголошення, а також шляхом подачі апеляції в районний суд та апеляційний
суд протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду.