УХВАЛА

Іменем  України

„ 25 "
липня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Житомирської області

в складі:

головуючого -
судді    Головчук С.В.

суддів:                                               Олексієнка
М.М.,

Миніч Т.І.,

при секретарі
судового

засідання                                          Лаговській
0.0.,

з участю
сторін розглянувши  у  відкритому
судовому  засіданні  в
залі  суду  в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 2 квітня 2007 року

у справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право
користування житлом та зняття з реєстраційного обліку та зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення
у квартиру,

встановив:

У серпні
2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом. Просив визнати відповідачку
разом з малолітньою дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1 та зобов"язати ВГІРФО Житомирського УМВС
України зняти їх з реєстрації у вказаній квартирі. При цьому посилався на те,
що спірна квартира належить йому на праві приватної власності. З відповідачкою
ОСОБА_2 він перебував у шлюбі до 4 листопада 2005 року. Від спільного
проживання вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. У серпні 2005 року
відповідачка забрала речі, виселилась разом з дитиною з квартири і без поважних
причин в квартирі не проживає.

У листопаді 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом.
Просила усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її
з дочкою у вказане жиле приміщення. При цьому посилалася на те, що з
відповідачем у них склалися неприязні стосунки. Сім"ю він не утримував. У
серпні 2005 року відповідач

Справа №22ц/1198                                       Головуючий
у суді 1 -ї інст. Сингаївський О.П.

Категорія 13                                                   Суддя-доповідач
Миніч Т.І.

змінив замок на
вхідних дверях в квартиру, що перешкоджає їм з дитиною користуватись нею. Вони
змушені проживати у родичів.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 2 квітня 2007 року
ОСОБА_1 відмовлено в позові до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право
користування житлом та зняття з реєстраційного обліку за безпідставністю вимог.
Цим же рішенням зустрічний позов ОСОБА_2, задоволено.ОСОБА_2та її малолітній
дочці ОСОБА_3усунуті перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення
їх у вказану квартиру.

У
поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування зазначеного
рішення з направленням справи на новий розгляд, посилаючись на те, що судом
порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема вважає, що судом
порушений процесуальний порядок притягнення до участі у справі в якості третьої
особи ВГІРФО Житомирського УМВС. На думку апелянта положення ст.405 ЦК, на які
послався суд, спірних правовідносин не регулюють. Вважає, що суд неправильно
оцінив зібрані по справі докази, які підтверджують факт добровільного залишення
відповідачкою квартири. На його думку, суд безпідставно зазначив в резолютивній
частині рішення малолітню дочку, яка не є стороною у справі.

Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд
вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК
ч.1ен сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі
його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з договором купівлі-продажу від 25 січня 2003 року позивач ОСОБА_1
(він же відповідач) є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

З матеріалів справи вбачається, що з 26.10.2003 року по 04.10.2005 року
позивач перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 (а.с.17). Від спільного
проживання сторони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що відповідачка проживала у спірній квартирі як ч.1ен
сім"ї її власника. Вказана обставина підтверджується довідкою КВЖРЕП-12
(а.с.13).

Сама відповідачка не оспорює факту своєї відсутності в спірному жилому
приміщенні з серпня 2005 року.

Проте, про поважність причин такої відсутності свідчить та обставина, що
позивачем змінений замок на вхідних дверях у квартиру. Такі дії позивача
перешкоджали відповідачці вільно користуватись житлом та змусили її проживати у
родичів.

Крім того, розірвання шлюбу між сторонами свідчить про існування між
сторонами неприязних стосунків, внаслідок яких ОСОБА_2. залишила квартиру.

Сам відповідач в
суді пояснив, що після розірвання шлюбу стосунки з колишньою дружиною стали
конфліктними. Вона залишила спірну квартиру і стала проживати в іншому жилому
приміщенні. Після цього він змінив замки на вхідних дверях спірної квартири.

Враховуючи характер відносин між сторонами, суд правильно вважав, що
позивачка не проживає в спірній квартирі з поважних причин.

Судом встановлено, що позивачка позбавлена можливості повернутись у вказану
квартиру. Тому вона разом з дитиною була обґрунтовано вселена в квартиру, на
проживання у якій не втратила права.

Доводи апеляційної скарги щодо непритягнення до участі у справі ВГІРФО
Житомирського УМВС є безпідставними, оскільки протокольною ухвалою від
07.02.2007 року зазначена установа притягнута до участі у справі в якості
третьої особи (а.с.68).

Справа розглянута судом в межах заявлених позивачем
вимог. Зокрема, з підстав, передбачених ст.405 ЦК України.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.307,308,313-315 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити. Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 2 квітня 2007
року залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
її проголошення.