Справа № 2-288/07/09
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007р.                         Київський районний суд
м.Харкова в складі:

головуючого -
судді Ніколаєнко І.В. при секретарі
Газіной О.С., Щолокової Н.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні
в м.Харкові справу за позовом     ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про
розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання
договору довічного утримання, посилаючись на те, що він та його дружина ОСОБА_3
26.08.2003року уклали з ОСОБА_2 договор
довічного утримання ,
згідно якого набувач ОСОБА_2 зобов*язався
забезпечувати їх харчуванням та одягом. Однак після підписання договору
відповідач покладених на нього обов*язків не виконував.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позов, пояснивши суду
, що згідно
договору довічного утримання набувач ОСОБА_2
зобов*язався забезпечувати відчужувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 харчуванням та
одягом у розмірі мінімальної заробітної плати щомісячно, але після підписання
договору свої обов*язки не виконував. Після погіршення у 2005році стану
здоров*я його дружини ОСОБА_4 позивач був вимушений просити сусідів та близьких
доглядати за ними, надавати матеріальну допомогу, оскільки відповідач ОСОБА_2 такої допомоги
не надавав. ІНФОРМАЦІЯ_1 його
дружина ОСОБА_3 померла. Після цього він був невзмозі за собою доглядати і
змушений був просити своїх сестер ОСОБА_5 і ОСОБА_6 забрати його в с.Миколаївка
Менського району Чернігівської області та доглядати за ним. У зв*язку з чим
просить суд розірвати договір довічного утримання укладений між ним ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 та стягнути звідповідача судові витрати пов*язані з оплатою правової
допомоги у сумі 1000грн., витрати у сумі 1186
грн. пов*язаних з явкою до суду представників у зв*язку з переїздом з місця
проживання у м.Харків.

Відповідач у судовому засіданні з позовом не згоден,
пояснивши суду , що він
покладені на нього обов*язки виконував, забеспечував продуктами харчування. З
січня 2006року висилав ОСОБА_1 у Чернігівську область посилку з продуктами
харчування та одягом, але ОСОБА_1 відмовлявся від отримання посилок. ОСОБА_3 є
рідною сестрою його бабусі, а ОСОБА_1 доводиться йому двоюрідним дідом, тому
вся його сім*я завжди допомогала позивачу, прали білизну, прибирали.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, пояснення
свідків ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9,ОСОБА_10, в їхній сукупності, вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню    виходячи з наступного.

Згідно ст.744 ЦК України
за договором довічного утримання одна сторона /відчужував/ передає другій
стороні/набувачеві/ у власність житловий будинок, квартиру, інше нерухоме
майно, взамін чого набувавач зобов*язується забезпечувати відчужувача
утриманням та/або/ доглядом довічно.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 26.08.2003 року уклали з
ОСОБА_2 договор довічного
утримання , згідно
п.5 якого набувач ОСОБА_2
зобов*язався забезпечувати їх харчуванням та одягом у розмірі мінімальної
заробітної плати щомісячно. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3
померла. Згідно наданої до суду довідки
ГСКП

2

»Ритуал»
оплату ритуальних послуг проводив ОСОБА_2. Судом встановлено, що після смерті
дружини ОСОБА_1 виїхав до своїх сестер ОСОБА_11 та ОСОБА_6 в с.Миколаївка
Чернігівської області у січні 2006року. Згідно довідки Миколаївської сільської
ради Менського району Чернігівської області ОСОБА_1 проживає в с.Миколаївка
Чернігівської області з 12.01.2006 року . На виконання ухвали Київського
районного суду м.Харкова від 30.06.2006року про допит позивача ОСОБА_1 та свідків
ОСОБА_11, ОСОБА_12 до суду надан протокол судового засідання Менського
районного суду від 30.08.2006року згідно якого ОСОБА_1 підтвердив свої позовні
вимоги пояснив , що ОСОБА_2 ніколи допомоги не надавав і всім необхідним
забезпечував себе сам. На похорони дружини ОСОБА_3 ОСОБА_2 допомоги не
надавав, за все він платив своїми грошима, хоча участь у похоронах ОСОБА_2 приймав. Виїхав
у с.Миколаївка до своїх сестер, щоб вони його доглядали, бо відповідач допомоги
не надавав. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що ОСОБА_1 проживає з ними і
вони його доглядають.

Свідки з боку позивача ОСОБА_7 ,
який працював раніше разом з ОСОБА_1 та мешкав з ним в одному районі
пояснив про те, що ОСОБА_1 ніхто не допомагав, про договор довічного
утримання ОСОБА_1 нічого не казав. ОСОБА_12
ніколи не бачив у ОСОБА_1.
Свідок ОСОБА_8 пояснив про те, що коли хворіла ОСОБА_3 допомагати їм
приїхала сестра ОСОБА_1. , ОСОБА_13, ОСОБА_2 ніколи не
бачив. Свідок ОСОБА_14, який мешкає разом з ОСОБА_1 також підтвердив доводи
позивача.

Свідки з боку відповідача ОСОБА_15 ОСОБА_9 ОСОБА_16 ОСОБА_17, ОСОБА_18 пояснили суду про те, що
вся сім*я ОСОБА_2
допомагала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 а саме прибирали, прали білизну , були близькими
родичами і відвідували родину ОСОБА_1.

Згідно ст.755 ЦК України
договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу
відчужувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх
обов*язків, незалежно від його вини.

Відповідачем не надано до суду письмових доказів які б
свідчили про виконання п.4; 5
Договору довічного утримання про забезпечення набувачем ОСОБА_2
відчужувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 продуктами харчування та одягом у розмірі
мінімальної заробітної плати щомісячно.

Посилання відповідача на те що сім*ї ОСОБА_1 допомагала
вся сім*я ОСОБА_2 не
відноситься к вимогам
договору і ОСОБА_2 не
передав свої зобов*язання членам своєї сім*ї по виконанню договору у
встановленому законом порядку.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання договору довічного
утримання у зв*язку з невиконанням набувачем ОСОБА_2 своїх обов*язків по
відношенню до відчужувача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Позивач  у своїх позовних вимогам  ставить
питання                   про
розірвання договору

укладеного між
ОСОБА_1 , ОСОБА_3
та ОСОБА_12 у зв*язку з невиконанням обов*язків набувачем ОСОБА_2. Між тим,
згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978р.№13 зі змінами
від 25.12.1992року «Про судову практику по справам про визнання угод
недійсними» вимоги про розірвання договору може ставити сторона яка на цей час
жива і якщо відчужував помер, то він як сторона вибула з договору і в данному випадку може
ставитись тільки питання про визнання договору недійсним по відношенню до
ОСОБА_3

Згідно зі ст.755 ЦК України
договір довічного утримання у відношенні до ОСОБА_3 припинився зі смертю
відчужувача ОСОБА_3 і позовні вимоги в частині розірвання договору
стосовно   відчужувача ОСОБА_3
задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині стягнення витрат по наданню правової допомоги
підлягають частковому задоволенню і стягуються з відповідача у сумі 500грн.

3

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат,
пов*язаних з явкою до суду представників у зв*язку з переїздом з місця
проживання у м.Харків, суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки згідно ст.85
ЦПК України вказані витрати несуть сторони.

На
підставі викладеного,    керуючись ст. 47, 51, 55 Конституції
України, ст.ст.10,11, 31,
69, 84, 85, 88, 131, 209 ЦПК України, 744,
755 ЦК України,-

ВИРІШИВ :

Позов   ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання від 26 серпня 2003року в частині договірних зобов*язань
укладених між ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Стягнути
з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 витрати пов*язані з оплатою правової допомоги у сумі 500грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити. Рішення може бути оскаржене   до Апеляційного   суду Харківської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.