АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-1337/2007р.                                         Головуючий
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року                                                                                                м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судово; палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:     Белки В.Ю.

Суддів :                                    Онищенко
Е.А.

Полякова 0.3. При
секретарі:    Вінник І.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами

ОСОБА_1та ОСОБА_2на рішення Василівського районного суду
Запорізької області від «02»
лютого 2006 року по
справі за позовом ОСОБА_2до Приватного підприємця ОСОБА_1про зміну формулювання
звільнення та стягнення заборгованості та зустрічним позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення вартості товарно-матеріальних
цінностей, -

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2006
року ОСОБА_2. звернулась до суду з позовом до ПП ОСОБА_1. про зміну
формулювання звільнення та стягнення заборгованості.

В позовній заяві зазначала, що з 01 лютого 2005 року по 22 грудня 2005 року працювала
на посаді оператора з ведення баз даних у ЕОМ в торгівельному комплексі
"Дніпро" в м. Василівка. 22.12.2005
року позивачка звернулась до відповідача з заявою про звільнення за власним
бажанням.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачка на підставі
ст..ст.. 47,116 Кодексу
законів про працю України просила стягнути з ПП ОСОБА_1. на її користь
заборгованість у розмірі 1337,80
грн., у відшкодування моральної шкоди 10000
грн. Зобов'язати відповідача видати їй належним чином оформлену трудову
книжку.

Згодом позивачка звернулася до суду з додатковою позовною
заявою, в якій просила визнати її звільнення згідно наказу б/н від 01.02.2006
року за п.2 ст. 41 КЗпП України незаконним. Змінити формулювання причин
звільнення ОСОБА_2. з роботи у ПП ОСОБА_1. із "звільнена за п.2 ст.41 КЗпП
України" на звільнення "звільнена за власним бажанням, ст.. 38 КЗпП
України" і дату звільнення з 01.02.2006
року на дату вирішення справи в суді. Стягнути з відповідача на її користь
заробітну плату за час

2

вимушеного прогулу в сумі 1848,75 грн., компенсацію за невикористану відпустку в сумі 177,13 грн.,
заборгованість з заробітної плати в сумі 1980,08
грн. та у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 20000 грн.

12.05.2006
року ОСОБА_1. звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2.
про стягнення вартості товарно-матеріальних цінностей.

Позові зазначала, що протягом перебування ОСОБА_2. в
трудових відносинах з ПП ОСОБА_1., за відповідачем неодноразово виявлялись
факти недостачі товару. Згідно акту прийому-передачі товару по зміні від 29.07.2005 року, а також
розпискою від

30.07.2005 року, яка написана власноруч ОСОБА_2. сума недостачі
складає 1182 грн.

Просила стягнути з відповідача на її користь вартість майна якого не
вистачає

(недостача), у розмірі 1182 грн. та суму судових витрат по оплаті державного мита у
розмірі 51 грн., по
оплаті ІТЗ судового процесу у розмірі 30
грн..

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області
від 02 лютого 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_2. задоволено частково, у задоволені зустрічного позову
відмовлено.

Визнано звільнення ОСОБА_2. проведене наказом від 01.02.2006 року з підстав
п.2 ст.41 КЗпП України -
незаконним.

Змінена
дата та формулювання звільнення ОСОБА_2.. Вважати її звільненою з

05.01.2006 року за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України.

Стягнуто з ПП ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2.. у
відшкодування моральної шкоди 500
грн. та державне мито у розмірі 51
грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн.

В іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2. подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить рішення суду скасувати та справу направити на
новий розгляд у суд першої інстанції.

В апеляційній скарзі ПП ОСОБА_1., посилаючись на
порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення
скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачеві.

Вислухавши доповідача, дослідивши обставини справи та
доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2. з 01.02.2005 року працювала у
ПП ОСОБА_1. на посаді оператора з ведення бази даних у ЕОМ .

22.12.2005
року позивачка звернулася до відповідача з заявою про звільнення з 22 .12.2005 року за власним
бажанням ,вказавши причину звільнення -
безпідставне звинувачення її у крадіжці матеріальних цінностей.

Заява позивачки була відхилена і в порушення вимог
трудового законодавства вона була з 21.12.2005
року в усній формі відсторонена від виконання обов"язків в. о.
завідуючого відділом ,а наказом від 01.02.2005
року ОСОБА_2. була звільнена за ст.41 п.2 КЗПП України з підстав втрати
довіри з боку власника.

На думку судової колегії районний суд розглянувши справу
вірно дійшов висновку про порушення трудового законодавства з боку власника при
звільнення позивачки і змінив дату та підстави звільнення і обґрунтовано
сгягнув моральну шкоду в розмірі 500
грн.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції
правомірно відмовлено в задоволенні зустрічного позову ПП ОСОБА_1. до ОСОБА_2.
про стягнення вартості товаро -
матеріальних цінностей так як:

3

-           згідно розписки
від 30.07.2005 року
ОСОБА_2. підтвердила заборгованість в

сумі 1182
грн., що не свідчить про прийняття на себе обов'язків по

відшкодуванню шкоди,

В акті прийому -
передачі по зміні підписаного позивачкою зазначена нестача товару на суму 445 грн., що не
співпадає з заявленими вимогами в розмірі 1182
грн., не зазначено хто винний в нестачі товару, і тому такий акт не можу
бути прийнятий до уваги.

·
На підставі вищенаведеного судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і матеріалам справи,
доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду і тому підстав для його
скасування не вбачається.

·
Керуючись ст. ст.307,308,317    ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скаргу ОСОБА_1та ОСОБА_2-відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області
від 02 лютого 2007 року по цій
справі - залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.