Справа №22ц-2137/07                                Суддя першої
інстанції Батченко О.В.
5                                                  Суддя-доповідач
апеляційного суду Козаченко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої                                                                             Буренкової
К.О.,

суддів:                                                                          Довжук
Т.С. ,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за
участю: позивачки ОСОБА_1,  представника
відповідачки ОСОБА_2 та представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві цивільну справу

за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 17 липня 2007 р. за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
визнання дійсним договору купівлі-продажу частини житлового будинку,

ВСТАНОВИЛА:

09 липня
2007 р. ОСОБА_1 звернулась
до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання дійсним договору купівлі-продажу
49/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Свої
вимоги позивачка обґрунтовувала тим,  що
30 березня 2007 р. вона уклала з відповідачкою договір купівлі-продажу
вказаного нерухомого майна. За умовами цього договору вартість купленої нею
частини будинку склала 15000 доларів США
(75000 грн.),  які вона сплатила
відповідачці в день укладення договору.

Тоді ж
вони домовились посвідчувати договір купівлі-продажу житла в нотаріальній
конторі,  однак в подальшому відповідачка
стала ухилятись від такого посвідчення угоди.

Посилаючись
на викладені обставини та на те,  що вона
повністю виконала свої зобов'язання по зазначеному договору,  а відповідачка безпідставно відмовляється від
його нотаріального посвідчення,
позивачка просила суд задовольнити її позов.

Рішенням
Центрального районного суду від 17 липня 2007 р. позов задоволений повністю.
Вказаний договір купівлі-продажу частини житлового будинку,  укладений між сторонами,  визнано дійсним.  Визнано право власності ОСОБА_1 на 49/100
часток зазначеного будинку.

В
апеляційній скарзі третя особа,  яка не
заявляє самостійних вимог,  ОСОБА_3
просив скасувати ухвалене по справі судове рішення,  посилаючись на неповне з'ясування судами
обставин справи,  невірну оцінку зібраних
доказів,  неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що 17
липня 2007 р. місцевий суд розглянув справу та ухвалив рішення про повне
задоволення позовних вимог у відсутності сторін та третіх осіб,  не маючи даних про те,  що їх повідомлено у встановленому законом
порядку про час та місце судового розгляду,
тобто з порушенням вимог п. 1 ч. 1
ст.  169 ЦПК України.

Розглянувши
справу у відсутності вказаних осіб,  суд
неповно вияснив обставини,  які мають
значення для правильного вирішення питання про визнання дійсним договору
купівлі-продажу частки житлового будинку. Зокрема,  не звернув уваги на те,  що:

·  ОСОБА_6,  яка вказана в позовній заяві як третя
особа,  яка не заявляє самостійних
вимог,  померла ще ІНФОРМАЦІЯ_1;

·  згідно
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 14 лютого 1992 р. та Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 19 лютого 2002 р. 51/100 частка спірного будинку належить на
праві власності ОСОБА_3;

·  указаний
..будинок перебуває у частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3а В.Г. (49/100 та
51/100),  однак,  місцевий суд не перевірив чи був цей будинок
реально поділений між ними;

·  в той же
час,  відповідно до  ст.  362
ЦК України,  у разі продажу частки у
праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими
особами на її купівлю за ціною,
оголошеною для продажу,  та на
інших рівних умовах,  крім випадку
продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової
власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір
продати свою частку,  вказавши ціну та
інші умови,  на яких він її продає;

-     сторони не надавали суду доказів
того,  що ОСОБА_3 був письмово

повідомлений про намір ОСОБА_4 продати свою частку та що він відмовився від
свого

права переважної купівлі,  якщо таке
мав.

Згідно
пунктів 3,  4  ст.
311 ЦПК України рішення суду підлягає безумовному скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо вона розглянута у відсутності будь-кого з осіб,  які беруть участь у справі,  належним чином не повідомлених про час і
місце судового засідання,  або вирішив
питання про права та обов'язки осіб,  які
не брали участь у справі.

Оскільки
суд першої інстанції допустив такі порушення норм процесуального права,  які привели до неправильного вирішення
справи,  то судове рішення підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
311,  312,  313 - 315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Рішення
Центрального  районного  суду м.
Миколаєва від  17 липня 2007 р.
скасувати,  а справу направити на новий
розгляд до того ж суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців.