УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
червня 2007 рік                                                                                                  м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
Ступакова О.А.

суддів:
Драгоморецького М. М. ,  Станкевича В. А.

при
секретарі: Мілонас Ю.С.  розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну по справі за позовом
Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією «Запорізький
автомобілебудівний завод» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за апеляційною
скаргою Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією «Запорізький
автомобілебудівний завод» на рішення Іллічівського міського суду Одеської
області від 19 березня 2007 року,

встановила:

02.09.2005р.
ЗАТ «Запорізький автомобілебудівний завод» звернулось до суду з позовом,  в якому просить стягнути з ОСОБА_11578грн.
83коп. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та судові витрати.

В
судовому засіданні представник позивача,
підтримав позовні вимоги і просив стягнути з відповідача 2102 грн.11 коп. у якості відшкодування
матеріальної шкоди,  посилаючись на ті
обставини,  що відповідач працював
слюсарем Іллічівського заводу автомобільних агрегатів ЗАТ «ЗАЗ». 03.07.2005р.
відповідач управляв автомобілем «Ланос» НОМЕР_1 на території цеху №25 і
допустив зіткнення з автомобілем «Ланос» НОМЕР_2 під керуванням Ведмицького
внаслідок необережних дій: недотримання безпечної дистанції,  швидкості,
прояву необережності,  внаслідок
чого пошкоджено автомобілі,  на ремонт
яких затрачено 2934 грн.77коп.,
ОСОБА_1  відмовився відшкодовувати
матеріальну шкоду добровільно і за наказом з нього стягнуто 831грн.83коп.

Відповідач та
його представники позов не визнали.

Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської області від 19 березня 2007 року у
задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з
цим рішенням ЗАТ«Запорізький автомобілебудівний    завод» подало апеляційну скаргу.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з порушенням
норм матеріального права,
невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Заслухавши
доповідача,  розглянувши доводи
апеляційної скарги і матеріали справи,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову суд першої інстанції посилався на те,  що відповідач працював слюсарем Іллічівського
заводу автомобільних агрегатів ЗАТ ЗАЗ. 03.07.2005р. відповідач управляв
автомобілем «Ланос» НОМЕР_1 на території цеху №25 і допустив зіткнення з
автомобілем «Ланос» НОМЕР_2 під керуванням Ведмицького внаслідок необережних  дій:
недотримання  безпечної
дистанції,    швидкості,   прояву
необережності,

Головуючий
у першій інстанції Ледньова Т.В.                                   Справа
№ 22ц-3048/07

Доповідач
Ступаков О.А.                                                                     Категорія
ЦП: 42

внаслідок чого
пошкоджено автомобілі,  на ремонт яких
затрачено 2934 грн.77коп.,  наказом з
нього стягнуто 831грн.83коп.

Загальні
підстави і умови матеріальної відповідальності працівників передбачені  ст.
130 КЗПП України. Згідно даної правової норми працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству внаслідок порушення покладених на них трудових
обов'язків.

ст.  131
КЗПП України передбачено обов'язок власника або уповноваженого ним органу
створити працівникам умови,  необхідні
для нормальної роботи і забезпечення повного збереження майна. Перегін
автомобілів не був трудовим обов'язком відповідача і те,  що адміністрація залучила його до робот водія
без дотримання необхідних для цього умов може розцінюватись як незабезпечення з
боку адміністрації виконання  ст.  131 КЗПП України.

Відсутні
підстави для покладання на відповідача повної матеріальної відповідальності
відповідно до вимог  ст.  134, 135-1 КЗПП України,  так як з ним укладено договір як з слюсарем
щодо забезпечення зберігання обладнання,
інструментів,  деталей,  вузлів. Автомобіль 03.07.2005р. йому передали
без відповідних документів /в т.ч. маршрутного листа,  передбачено п.2.21 Порядку руху автомобілів.
Посади водія,  слюсаря та робота по
зазначеним посадам не передбачені в переліку посад та робіт,  виконуємих працівниками,  з якими підприємство може укладати письмові
договори про повну матеріальну відповідальність. Зазначені висновки суду
відповідають обставинам справи.

Судова
колегія вважає,  що суд першої інстанції
порушень норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення
не допустив,  а наведені в апеляційній
скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1. 308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства з іноземною інвестицією «Запорізький
автомобілебудівний завод» відхилити. Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 19 березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців.