№ 2-123
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02
квітня 2007 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі

головуючого
- судді   Коломеєць І.А.

при секретарі                         Шевчук
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та
встановлення особистого сервітуту, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом . В
судовому засіданні позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали та
пояснили, що ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. є співвласниками квартири АДРЕСА_1 у М.Києві. При цьому ОСОБА_1 належить на
праві власності 3/4 частки, а ОСОБА_2. - !4 частки вказаної квартири.

Відповідачка ОСОБА_3., яка є рідною матір'ю ОСОБА_1. та,
відповідно, свекрухою ОСОБА_2, проживає та прописана у спірній квартирі з 1985 p., де займає
кімнату площею 11,8 кв.м. Позивачі, як власники квартири, не заперечують проти
проживання у ній відповідачки, проте остання чинить їм перешкоди у вселенні в
квартиру та користуванні їх власністю, змінила замок на вхідній двері, другу
кімнату квартири здає у найм.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачка не
бажає добровільно надати їм доступ до спірної квартири, просили позов
задовольнити, вселити позивачів у квартиру АДРЕСА_1, зобов'язати відповідачку
ОСОБА_3 не чинити їм перешкод у користуванні власністю та встановити для неї
особистий сервітут, визнавши право користування жилою кімнатою площею 11,8
кв.м, а також місцями загального користування, враховуючи при цьому їх
інтереси. Крім того просили зобов'язати відповідачку вносити за себе плату за
користування зазначеною кімнатою, а також комунальні платежі, пояснюючи, що на
даний час вона оплачує комунальні послуги за всю квартиру, оскільки має пільги
згідно чинного законодавства, а вони також мають намір оплачувати жилу площу
після того, як вселяться до спірної квартири.

Відповідачка ОСОБА_3. та її представник в судовому
засіданні позов не визнали. Не заперечували того, що позивачі є власниками
спірної квартири. Відповідачка також пояснила, що вона заперечує проти вселення
позивачів до спірної квартири, оскільки крім вказаної жилої площі вони мають
інше житло. Зазначила також, що квартиру вона оплачує самостійно і бажає це
робити і в подальшому.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд
достовірно встановив, що позивачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2. є співвласниками квартири АДРЕСА_1 у м.Києві, що
підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом (а.с.9 -11).

Згідно   даних   технічного
паспорту  спірна  квартира
складається   з   двох ізольованих кімнат, площею 17,8 кв.м та
11,8 кв.м ( а.с.13).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження
своїм майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка
ОСОБА_3. постійно проживає у спірній квартирі, де займає одну кімнату площею
11,8 к.м, проти чого не заперечують позивачі, іншої жилої площі не має, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині встановлення особистого
сервітуту підлягають задоволенню. Розглядаючи позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідачки сплачувати за виділену їй кімнату, суд враховує, що
спір    з цього питання між сторонами

2

відсутній,
оскільки згідно пояснень, даних в судовому засіданні, відповідачка добровільно
оплачує всю квартиру і бажає це робити в подальшому та прийшов до висновку, що
в цій частині позовних вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, ст.ст. 391, 401-403 ЦК України, ст. 48
Закону України „Про власність" та керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209
ч.3, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 у м.Києві.

Визнати за ОСОБА_3 право на проживання у квартиріАДРЕСА_1
у м.Києві та встановити для неї особистий сервітут, визнавши за нею право
користування кімнатою, площею 11,8 кв.м для постійного пожиттєвого проживання а
також право на користування кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, коридором та
лоджією, враховуючи при цьому інтереси позивачів ОСОБА_1. та ОСОБА_2 У решті
позову - відмовити.

Заява про апеляційне оскарження рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня його проголошення до Київського міського
Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Київського
міського Апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження
не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, рішення набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.