Справа №2664-06                                            Головуючий в їй інстанції - Петрюк Т.М.
Категорія - 29                                                   Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року колегія судців судової палати по цивільним справам апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Гайдук В.І.

суддів - Дерев'янко О.Г.,
Красвітної Т.П.

при секретарі - Кочковій А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1

на рішення Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2006
року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в здійсненні права
власності на будинок з надвірними спорудами, виселення та зняття з реєстрації, по зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права користування жилим приміщенням :

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2005 року ОСОБА_1. звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідачки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що
вона є власником будинку АДРЕСА_1. З листопада 2001 року
відповідачка разом з двома неповнолітніми дітьми проживає в будинку, як колишня дружина її сина - ОСОБА_3. Оскільки вона має намір проживати у будинку, а
відповідачка перешкоджає її праву вільно користуватись будинком та
надвірними спорудами, позивачка просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності та висилити відповідачку з двома
неповнолітніми дітьми з будинку, зобов'язавши начальника Верхньодніпровського
районного відділу ВС МВС України у Дніпропетровській області зняти їх з
реєстрації.

ОСОБА_2 у лютому 2006 року звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1., та просила суд визнати за нею та її двома
неповнолітніми дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 право
безстрокового користування будинком АДРЕСА_1.

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від
14 листопада 2006 року позовні вимоги ОСОБА_1.
задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у
здійсненні права власності, а саме володіння, користування та розпорядження будинком, надвірними спорудами та присадибною
ділянкою, шляхом вільного доступу до будинку,
господарських надвірних споруд, та використання
їх за призначенням. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання за нею та неповнолітніми дітьми безстрокового права користування жилим будинком
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. вказує на те, що рішення суду в частині
відмови у виселенні відповідачки з
неповнолітніми дітьми з належного їй будинку постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права,
тому просить його частково скасувати задовольнивши вимоги щодо виселення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що підстави для скасування або зміни рішення суду
відсутні, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

2

З'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в
матеріалах справи письмовими доказами.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, що будинок АДРЕСА_1на підставі свідоцтва про право
власності на спадщину за законом від 29.08.2000 року належить
ОСОБА_1.(а.с. 6)

У 2001 році зі
згоди ОСОБА_1. відповідачка ОСОБА_2 з двома неповнолітніми
дітьми поселилась та була прописана у будинку АДРЕСА_1, в якості члена сім'ї ОСОБА_3, з яким перебувала у шлюбі з 1991
року до 2004 року, (а.с.7,13-16)

За таких обставин суд обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. щодо виселення ОСОБА_2 з двома неповнолітніми
дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки між власником будинку та відповідачкою не укладалось
угод договору найму відповідно до вимог ст..
168,169 ЖК України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному
та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Перевіривши справу в повному об'ємі, судова колегія приходить до висновку про
обгрунтованість висновків суду та безпідставності
приведених в апеляційній скарзі доводів.

Керуючись ст.ст.218,307,315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від
14 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців.