Справа2-4702007
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

Бережанський районний суд Тернопільської
області

12 вересня  2007 року

в
особі:  судді
Сташків Б.І.

при секретарі
Павлюс Н.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Бережани справу за позовом ОСОБА_1
до Сінельнікової Ольги Павлівни про продовження строку прийняття спадщини та
визнання права власності на спадкове майно за законом,-

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2
про продовження  строку на прийняття
спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. Позивач
зазначив, що після  смерті матері, його
батько ОСОБА_3 одружився з відповідачкою по справі, а в 1985 році на склад
сім”ї із 5-ти осіб  (батько, мачуха, він,
брат ОСОБА_5 , син відповідачки від першого шлюбу - ОСОБА_4) отримали
трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1. 2 лютого 1998 року квартира була приватизована
на склад сім”ї із 5-ти чоловік ( батько, мачуха, він, сестра ОСОБА_6, син
відповідачки - ОСОБА_4), і  кожному члену
сім”ї  належить1/5 частина
будинковолодіння. За час спільного проживання батька із відповідачкою збудували
житловий будинок АДРЕСА_2 і куплено нежиле приміщення, яке переобладнано під
магазин “Квіти”, що знаходиться по вул. Руській, 7 м.Бережани , встановили у
дворі металевий гараж по вул. АДРЕСА_1 м. Бережани, в 2004 році купили
автомашину марки “Форд - транзит” 1999 року випуску. 28 травня 2005 року  батько - ОСОБА_3 помер. Вважає , що він як
спадкоємець першої черги має право на спадкування спадкового майна за законом
після смерті батька. Позивач також просить суд продовжити йому строк для
прийняття спадщини, оскільки вважає, що він його пропустив з поважних
причин,  перебуває на роботі в
Португалії. В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримує, пояснив, що ОСОБА_1 пропустив строк
на прийняття спадкового майна за законом з поважних причин, оскільки постійно
проживає і працює за кордоном, необізнаний з порядком прийняття спадщини та
оформлення права на спадкове майно.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала,
пояснила, що проживала в шлюбі із ОСОБА_3, який зареєстрували 4 лютого 1984
року, від спільного проживання в них народилася дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження. Від першого шлюбу в неї є син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, а у чоловіка від першого шлюбу є двоє дітей син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження.
Чоловік останні роки життя часто хворів, нігде не працював, вона займалася
підприємницькою діяльністю, продає роздрібний товар на Бережанському ринку, за
свої  кошти утримувала сім”ю.

Не заперечує, що 2 лютого 1998 року
приватизували трьохкімнатну квартиру № 24 по вул. Валовій, 4 “а” м. Бережани на
склад сім”ї із 5-ти осіб ( вона, чоловік ОСОБА_3, син ОСОБА_4, дочка ОСОБА_6,
син чоловіка ОСОБА_4). Дійсно, в 1992 році рішенням Бережаньської міської Ради
їй було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку по вул.
Зоряна, 1 м. Бережани, будівництво велося за її особисті кошти, частково взяті
в борг та за кошти рідної сестри, братів, які проживають і працюють за
кордоном, батьків та будівельні матеріалаи, які їй були безкоштовно передані
братом. З цими обставинами погоджувався її чоловік, а тому не заперечував щоб
свідоцтво про право власності на житловий будинок було видано тільки на її
ім”я. Нежиле приміщення , що знаходиться по вул. Руська, 7 є її особистою
власністю, було їй подаровано 13 квітня 2002 року,  а в подальшому вона його переобладнала під
магазин “Квіти” . 21 жовтня 2004 року вона купила атомашину “Форд - Транзіт” ,
1999 року випуску, який зареєстрований в Підгаєцькому МРЕВО на її ім”я, як
власник автотранспорту. Підтвердила, що по вул. АДРЕСА_1 за час життя чоловіка
вони встановили металічний гараж, яким в даний час вона не користується. Її
чоловік ОСОБА_3 помер 28 травня 2005
.  Вона надавала належної уваги
дітям чоловіка, доглядала їх, дала можливість здобути освіту, робила їм
весілля. ОСОБА_5 має на праві власності двохкімнатну  квартиру АДРЕСА_2 а ОСОБА_7 проживає з
дружиною по вул. АДРЕСА_3, що належить дружині на праві особистої власності.
Напередодні смерті чоловік хворів, був доставлений в лікарню. Дочка ОСОБА_6
телефонувала позивачу, щоб він провідав батька, а після смерті повідомила його,
що батько помер. Позивач не провідував батька і на  похороні не був . Позивач працює в Португалії
з 1999 року, має право вільного пересування з Португалії в Україну  і мав реальну можливість звернутися в шестимісячний
строк в нотаріальну контору на прийняття спадкового майна, а тому вважає, що
ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин.

Притягнута до участі у справі в якості
відповідачки ОСОБА_6, яка входить в коло спадкоємців першої черги,  позов не визнала, суду пояснила, що мати
ОСОБА_2 приділяла їм однакову увагу, доглядала ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з маленьких
років, дала можливість їм здобути освіту, робила весілля.  ОСОБА_5 та ОСОБА_4 працюють в Португалії.
Коли батько захворів телефонувала ОСОБА_1, щоб він провідав батька, а також
повідомила  коли батько помер. В цей
час  ОСОБА_7, ще був на Україні, проте
він проігнорував такій трагічній події і поїхав в Португалію. Позивач на
протязі тривалого періоду часу не звертався в нотаріальну контору про прийняття
спадкового майна і жодних претензій до цього часу не ставив.Його рідний брат
ОСОБА_5 не представляє жодних претензій до спадкового майна і в нотаріальну
контору про прийняття спадкового майна не звертався.

Відповідач ОСОБА_6, як спадкоємець першої
черги за законом , на виклики суду, повторно в судове засідання не з”явився,
постійно разом із сім”єю проживає і працює в Португалії, в звязку з чим суд
вирішив слухати справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, свідків,
розглянувши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що в позові
слід відмовити виходячи із слідуючих обставин.

Згідно ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із
спадкоємцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини  встановлений виключений порядок, передбачений
цивільним законодавством і зокрема ч.1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для
прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу
відкриття спадщини. У відповідності до ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття
спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою.

У відповідності до ч.1 ст. 1272 ЦК України,
якщо спадкоємець протягом шестимісячного
строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що
не прийняв її.

Із
пояснень сторін вбачається, що позивач проживає разом з дружиною та
малолітнім  сином по вул. АДРЕСА_3 м.
Бережани, що належить дружині на праві особистої власності, та працює з 1999
року в Португалії, має легалізацію,  що
надає можливість йому в любий час вїзджати на
територію  України та виїзджати  з неї.

Його батько ОСОБА_3 проживав разом з
відповідачкою ОСОБА_2 в квартирі № 24 по вул. Валовій, 4 “а”, а 28 травня 2005
року помер.

Із довідки Бережанської державної
нотаріальної контори від 7 червня 2007 року за № 308 вбачається, що ОСОБА_1 в
шестимісячний термін для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 не
звертався, а звернувся тільки 2 жовтня 2006 року.

Представник позивача в судовому засіданні
підтвердив, що ОСОБА_1  було відомо про
день смерті батька, однак в нотаріальну контору він не звертався через
необізнаність з порядком оформлення
право на спадкове майно, разом з батьком не проживав, спадкового майна
після  відкриття  спадщини не приймав.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
позивач не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3  в шестимісячний строк передбачений законом.

Згідно із ч.2 ст. 1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд
може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що батько
позивача ОСОБА_3 хворів з 1985 року і йому було встановлено діагноз :
гіпертонія, сердечна недостатність, гострий обтураційний колькульозний
холецистит, хронічний панкреатит.

27 травня 2007 року у ОСОБА_3 погіршився стан
здоров”я, він був доставлений у Бережанську ЦРЛ.

Позивач ОСОБА_1 в цей період часу перебував у
м. Бережани. Його сестра ОСОБА_6 повідомила по телефону позивача про стан
здоров”я батька. 28 травня 2005 року, коли ОСОБА_3 помер, сестра знову
повідомила позивача   про смерть батька,
однак  позивач відмовився від  провідування батька та взяття участі в пооронах,
мотивуючи тим, що  виїзджає  на роботу в Португалію.

Цих обставин не заперечує і
представник позивача ОСОБА_7 та підтверджується поясненнями Сінельнікової Н.В.
та ОСОБА_4

Позивач - ОСОБА_7 постійно
працює в Португалії з 1999 року, має право вільного виїзду та в”їзду з України
та Португалії, однак на протязі встановленого законом строку, в шестимісячний
строк на прийняття спадщини за законом в нотаріальну контору не звертався.

Позивач мав реальну можливість
звернутися із письмовою заявою в нотаріальну контору через поштове відділення
зв”язку, однак в шестимісячний строк на прийняття спадщини не звернувся, а
тільки із спливом сімнадцять місяців після смерті батька, 2 жовтня 2006 року
звернувся із заявою до Бережанської нотаріальної контори, що підтверджується
витягом із спадкового реєстру, а з позовом про продовження строку на прийняття
спадкового майна  та визнання права
власності звернувся в суд в травні 2007 року.

Пояснення позивача та його представника
на те, що він не міг звернутися у встановлений строк, оскільки перебував за
межами України та необізнаний з порядком прийняття спадщини не можна визнати
поважними. Позивач перебуваючи на Україні знав про тяжкий стан здоров”я батька,
знав , що він помер, проте його не провідував і участі у похоронах батька не
брав. і в нотаріальну контору про прийняття спадкового майна
за законом не звертався.

Позивач мав право вільного виїзду
та в”їзду з Португалії в Україну і
міг своєчасно оформити право власності на спадкове майно за законом. Суд не
може визнати поважною причиною цю обставину, що позивач не обізнаний з порядком
прийняття спадщини та оформлення права на спадкове майно, оскільки юридична
неосвідченість не може бути підставою поновлення строку прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, суд вважає,
що позивач ОСОБА_1 пропустив передбачений строк прийняття спадщини після смерті
батька ОСОБА_3 без поважних причин і не находить підстав для продовження цього
строку.

Оскільки позивач спадщину після
смерті ОСОБА_3 не прийняв, судом цей строк не продовжений, його позовні вимоги
про визнання права власності в порядку спадкування є безпідставними і не
підлягають задоволеню.

Враховуючи наведене та керуючись
ст. ст. 10. 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1221, 1269, 1270, 1272 ЦК
України, суд,-

В И Р І Ш
И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
продовження строку на прийняття спадщини та визнання права власності на
спадкове майно відмовити в зв”язку з пропуском строку на прийняття спадщини без
поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його
оскарження.

Заяву про апеляційне оскарження  рішення суду може бути подано до Тернопільського апеляційного суду через
Бережанський районний суд  протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Тернопільському апеляційному суду
через Бережанський районний суд протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 СТАШКІВ
Б.І.