Справа №22 Ц-1768/2007 р.                                        Головуючий
5,  26                                                            Доповідач
у 2 інстанції Яворський М. А.
УХВАЛА

іменем України

13
серпня 2007 року                                                                                                     м.
Київ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого
судді:           Яворського М.  А

суддів                                  Корзаченко
І.Ф.,  Лащенко В. Д

при
секретарі                     Сторожук Ш.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської
області матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на
1/2 частину квартири,  права за
спадкуванням та частково недійсним свідоцтва про право власності,

встановила:

У січні
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 та просила визнати
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане ОСОБА_2 на
квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3,
визнати за нею право першої черги на спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на ½ частину вище вказаної
квартири,  мотивуючи свої вимоги,  тим,
що в період з 2001 року і до березня 2006 року тобто до смерті проживала
спільно з ОСОБА_3 та перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах та доглядала
його як інваліда І групи,  який був у
безпорадному стані,  а тому вважає,  що відповідно до вимог  ст. 1259 ч.2 ЦК України вона має право за рішенням суду спадкувати на
рівні з відповідачкою як спадкоємиця першої черги.

Рішенням
Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не
погоджуючись з вказаним рішенням суду позивачка по справі ОСОБА_1 подала
апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення,  яким задовольнити її позов у повному обсягу.
В обґрунтуванні своїх доводів,  позивачка
зазначила,  що висновки суду першої
інстанції не відповідають дійсним обставинам справи,  зокрема на її думку судом не взято до уваги
той факт,  що вона разом із померлим
добудовувала будинкові спору біля спірної квартири,  а тому вона набула права на ½ частину
вказаного будинку як співвласник Просила задовольнити поданий позов.

Відповідачка
по справі подала заперечення на апеляційну скаргу в якій просить її
відхилити,  а рішення суду залишити без
змін, посилаючись на законність, обґрунтованість рішення та відповідність
висновків суду встановленим обставинам справи.

Заслухавши
суддю-доповідача,  осіб,  які з'явилися на розгляд вказаної
справи,  дослідивши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне її відхилити,  виходячи з наступних обставин.

Згідно
зі  ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення додержанням вимог матеріального
і процесуального права.

2

Судом
першої інстанції встановлено,  що 06
квітня 2001 року ОСОБА_3 придбав квартиру АДРЕСА_1,  що підтверджусться копією договору,  (а.с. 7, 30).

25
березня 2006 року ОСОБА_3 помер,  що
підтверджується свідоцтвом про смерть,
(а.с. 8).

18
листопада 2006 року відповідачка по справі ОСОБА_2 як дочка померлого ОСОБА_3 і
як спадкоємиця першої черги отримала свідоцтво про право на спадщину за
законом,  що підтверджується копією
свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 32).

Відмовляючи
позивачці ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог щодо її права на спадкування
на рівні спадкоємця першої черги,  суд
першої інстанції мотивував тим,  що
позивачка по справі,  не будучи дружиною
померлого,  прожила з ним однією сім'єю
не менше п'яти років,  тим самим вона
відповідно до статті 1264 ЦК
України відноситься до спадкоємців четвертої черги за законом.  Даний факт підтверджується довідкою
Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області №1889 від 06
вересня 2006 року (а.с. 5),  показами
свідків даними в судовому засіданні - ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9.

Разом з
тим достатніх доказів того,  що померлий
ОСОБА_3 на час сумісного проживання перебував у безпорадному стані позивачкою
надано суду не було,  а тому суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність достатніх підстав
для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо зміни черговості спадкування та
визнання за нею права на спадкування на рівні із відповідачкою,  як спадкоємця першої черги.

Колегія
суддів вважає даний висновок суду першої інстанції обґрунтованим оскільки з
матеріалів справи вбачається і це не заперечувалося самою позивачкою,  що померлий ОСОБА_3 на час сумісного
проживання із позивачкою мав достатньо коштів на своє утримання та
забезпечення,  оскільки отримував пенсію
в розмір 500-600 грн.,  що
підтверджується поясненнями ' самої позивачки (а. с.  50),
крім того мав кошти від проданої в м.
Києві квартири. Той факт що ОСОБА_3 через свій похилий вік,  тяжку хворобу та каліцтво не був у
безпорадному стані,  підтверджується
дослідженою в судовому засіданні медичною карткою померлого та показами свідків
: ОСОБА_4,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_6 Даних доказів позивачка не
спростувала та не навала суду інших,  які
б свідчили про перебування померлого у безпорадному стані.

Обґрунтовано
на думку колегії суддів судом першої інстанції відмовлено позивачці і у
визнанні за нею права власності на ½ частину вказаного будинку як такої,  що приймала участі в перебудові житлового
будинку,  оскільки з матеріалів справи
вбачається,  що сама квартира АДРЕСА_1 за
час спільного проживання позивачки з померлим ОСОБА_3 не перебудовувалася,  що підтверджується,  тим що житлова площа вказаної квартири з
моменту її купівлі з 2001 року і до моменту прийняття відповідачкою спадщини не
змінили. А сам факт переобладнання господарських споруд : літньої кухні в сарай
та добудова сараю,  вбиральні відповідно
до роз'яснень викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №7
від 4 жовтня 1991 року з наступними змінами «Про практику застосування судами
законодавства,  що регулює право
приватної власності громадян на жилий будинок» не є підставою для визнання за
позивачкою права на частку у вказаному майні,
а може лише бути підставою для відшкодування затрат понесених на вказані
будівельні роботи.

Статтею
1217 ЦК України
встановлено,  що спадкування здійснюється
за заповітом або за законом.

Згідно  ст.. 1258 ЦК України встановлено,
що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Оскільки
судом першої інстанції встановлено,  що
відповідачка по справі ОСОБА_2 у визначеному законодавством порядку набула права
на спадщину за законом,  а позивачкою не
надано достатніх доказів для винесення рішення про зміну черговості
спадкування,  тому рішення суду першої
інстанції про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

3

Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.

Колегія
суддів вважає,  що суд першої
інстанції,  розглядаючи спір повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон,  який їх регулює,  а тому апеляційну скаргу відхиляє,  а рішення суду залишає без змін.

Керуючись  ст. ст.307 ч. 1 п. 1, 308, 313-315 ЦПК
України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Обухівського районного суду Київської області від 02 квітня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом двох місяців з часу набрання законної сили.