АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 травня 2007 року                                                                                               м. Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі:

головуючого: Міцнея В.Ф.,

суддів:
Перепелюк Л.М., Ружила О.А.

секретаря:
Орлецької Я.І.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,
відповідачки

ОСОБА_3 та її
представника - ОСОБА_4,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про усунення
перешкод в здійсненні права власності шляхом виселення, зняття з
реєстрації та відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на рішення та ухвали Новоселицького районного суду
Чернівецької області від 7
лютого 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2004 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_5 ОСОБА_6 про усунення перешкод в здійсненні права власності шляхом
висилення, зняття з реєстрації та відшкодування моральної шкоди. Посилався на
те, що рішенням Ленінського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2003 року
визнано недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, який був укладений
8 червня 1999 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 Цим же рішенням
йому повернуто у власність вказану квартиру, а з ОСОБА_7 стягнуто на користь
ОСОБА_3, ОСОБА_6 ОСОБА_5 29260 грн. Дане
рішення набрало законної сили 21 липня 2003 року і з цього часу відповідачі
безпідставно користуються його квартирою та перешкоджають йому

Справа № 22ц - 263/07                                                                                   Головуючий у І інстанції

категорія: 2/5                                                                                                           Вівчар Г.А.

Доповідач: Міцней В.Ф.

як законному власнику у здійсненні
права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Окрім того,
відповідачі своїми протиправними діями завдали йому моральну шкоду, яка плоягає
в моральних стражданнях, психологічній травмі, оскільки він разом із сім'єю
змушений наймати інше житло, витрачаючи на це значні кошти, втратив сон і
спокій, став дратівливим. Просив виселити ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_5 з вказаної
квартири, скасувати їх реєстрацію, стягнути з відповідачів моральну шкоду в
сумі 10000 грн. та судові витрати.

Рішенням
Новоселицького районного суду Чернівецької області від 7 лютого 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Виселено ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
з квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в
розмірі 1000 грн та судові витрати в розмірі 25 грн 50 коп.

Рішення суду в частині виселення відповідачів відстрочено до 1 квітня 2007 року.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_6,
ОСОБА_5 просять скасувати рішення суду та зупинити провадження у справі до
вирішення справи за їхнім позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_7 про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди. Також просили скасувати ухвали суду від 7 лютого 2007 року, якими
відмовлено в задоволенні клопотання їхнього представника про зупинення
провадження у справі та залишено без розгляду їх зустрічний позов до ОСОБА_1
про стягнення суми розрахунків при витребуванні майна. Вважають, що рішення
суду від 7 лютого 2007 року є передчасним, оскільки рішенням Ленінського
районного суду м.Чернівці від 18 червня 2003 року договір купівлі-продажу
зазначеної квартири був визнаний недійсним і зобов'язано ОСОБА_7 повернути їм
кошти, витрачені ними на придбання квартири. Однак ці кошти їм не повернуті.
Окрім того, їм не відшкодовано витрати,
понесені по ремонту даної квартири.

В судовому
засіданні ОСОБА_3 та її представник підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2
апеляційну скаргу не визнала, вважає, що рішення та ухвали суду є законними і
підстав для їх скасування немає.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та представників
сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду -
залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1, суд вірно виходив з того, що позивач як власник
квартири АДРЕСА_1 має
право відповідно до ст. 48
Закону України "Про власність" вимагати усунення будь-яких
порушень його права.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2003
року визнано недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1, який був
укладений 8 червня 1999 року між ОСОБА_7
та відповідачами і посвідчений Чернівецькою філією Української товарної біржи.
Цим же рішенням повернуто позивачу у власність вказану квартиру (а.с.7-8).

Право власності
позивача на зазначену квартиру зареєстровано 26 серпня 2003
року у Чернівецькому комунальному обласному бюро технічної інвентаризації,
про що свідчить копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно
(а.с.9).

Відповідно до
ст. 48 Закону
України "Про власність" власник може вимагати усунення будь-яких
порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння.

Доводи апелянтів
про те, що рішення суду про їх виселення ухвалено передчасно, оскільки їм не повернуто витрачених на придбання квартири
коштів, є безпідставними. Вказана обставина не є перешкодою для захисту
порушеного права позивача на дану квартиру в судовому порядку та ухвалення
судом такого рішення. Окрім того, рішенням Ленінського районного суду
м.Чернівці від 18 червня 2003 року кошти в
сумі 29260 грн
стягнуто не з позивача, а з ОСОБА_7

У відповідності
до ст.23 ЦК України особа, яка зазнала душевних страждань у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо нею, має право на відшкодування моральної шкоди.

Згідно зі ст.1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними
діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Судом
встановлено, що відповідачі з 21
липня 2003 року
безпідставно користуються квартирою позивача і відмовляються її звільнити і
цими діями завдали позивачу моральну шкоду.

Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди визначено судом з урахуванням характеру
неправомірних дій відповідачів, глибини душевних страждань позивача, а також з урахуванням вимог розумності і
справедливості.

З огляду на
наведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної
скарги не дають підстав для його скасування.

Колегія суддів
вважає, що немає підстав і для скасування ухвал суду від 7 лютого 2007 року про відмову
в задоволенні клопотання представника відповідачів
про зупинення провадження у справі та про залишення без розгляду зустрічного
позову ОСОБА_3, ОСОБА_5
ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення суми розрахунків.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст.201
ЦПК Укураїни суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості
розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку коституційного,
цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Таким чином, невиконання рішення суду щодо повернення відповідачам коштів,
витрачених на придбання вищевказаної квартири, не є підставою для зупинення
провадження у даній справі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо спір між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав розглядається в іншому суді.

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_3,
ОСОБА_5 ОСОБА_5 звернулися до Новоселицького районного суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення суми розрахунків при витребуванні майна, але аналогічні
позовні вимоги є у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_6 до ОСОБА_1 і ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, яка розглядається Шевченківським районним судом м.Чернівці.

Керуючись ст.ст.304, 307, 308, 315 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відхилити.

Рішення
Новоселицького районного суду Чернівецької області від 7 лютого 2007 року і ухвали
цього ж суду від 7 лютого 2007 року про відмову
в задоволенні клопотання представника ОСОБА_3, ОСОБА_5 ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі та про
залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_3, ОСОБА_6 ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення суми розрахунків
залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: