УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року                                                                                           м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Віхрова В. В.,  Гайдук В. L,  Дерев'янко
О. Г.,

розглянувши
відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про
судоустрій України» (в редакції Закону України № 697-V від 22.02.2007) в касаційному порядку в попередньому
судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу за позовами ОСОБА_1
до ОСОБА_2про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_2на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23
червня 2004 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовами до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,  завданої внаслідок пошкодження належного йому
на праві власності автомобіля у дорожньо-транспортній пригоді,  що сталася через дії та за вини ОСОБА_2,  і просив стягнути на свою користь 10 605
гривень 61 коп. відшкодування збитків,
10 000 відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішенням
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2004 року
позови ОСОБА_1 задоволені
частково,  і на його користь стягнуто з
ОСОБА_2 9 738 гривень 67 коп. на відшкодування майнової шкоди,  1 000 гривень на відшкодування моральної
шкоди,  а також 866 гривень 94 коп. на
відшкодування витрат за проведення експертизи,
в задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2004 року рішення місцевого
суду залишене без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2,  вказує на
порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм процесуального закону щодо
однобічності розгляду справи,  що потягло
неправильне застосування норм матеріального права і неправильне вирішення справи,  у зв'язку з чим просить скасувати судові
рішення з переданням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія
суддів,  заслухавши
суддю-доповідача,  вивчивши матеріали
справи в межах касаційної скарги,  дійшла
висновку,  що підстави для перегляду
судових рішень місцевого та апеляційного судів та їх скасування відсутні,  виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що 21.10.2003 об 11 год. на вулиці
Васильківська в м.  Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода внаслідок того,
що відповідач під час керування автомобілем «МАЗ 5334»,  д/н НОМЕР_1,
змінюючи напрямок руху праворуч з крайньої лівої у середню смугу,  не переконався у безпечності своїх дій,  чим порушив п.п. 10.1,  10.3 Правил дорожнього руху,  через що зіткнувся і пошкодив автомобіль
«Опель Астра»,  д/н 095-92 КТ,  яким володіє позивач,  збитки від чого склали 9 738 гривень 67 коп.

Суд
першої інстанції мотивовано відхилив докази,
надані відповідачем на підтвердження наявності вини і позивача у
завданні шкоди.

Відповідно
до ч. 2  ст.  320 ЦПК України (1963 року) підставами
касаційного оскарження є порушення норм процесуального права і неправильне
застосування норм матеріального права.

Суд у
цій справі за  ст.  335 ЦПК України (2004 року) під час її
розгляду в касаційному порядку перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і
процесуального,  іірава та не може
встановлювати або (та) вважати доведеними

Справа
№' 33ц-314кс/07;                                                                                              6-2356
кс05

Головуючий у
першій інстанції:  Вороб'ова В.М.

Суддя -
доповідач: Віхров В. В.

обставини,  що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Судами
встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди за наслідками оцінки
досліджених за розгляду справи зібраних доказів в їх сукупності,  які погоджуються між собою і між якими
усунені протиріччя,  а тому порушень  ст.
ст.  62,  202 ЦПК України 1963 року суд касаційної
інстанції не вбачає.

Колегія
суддів відзначає,  що за п. 11.6 Правил
дорожнього руху вантажівкам з дозволеною максимальною масою більше 3, 5 т
дозволяється займати крайню ліву смугу лише для повороту ліворуч і розвороту,  а тому відповідач не може уникнути заборони
заперечувати проти належного факту,  що
прямував дорогою на порушення встановлених правил і поставив себе у
противоправне становище,  що
зобов'язувало його до більшої обачливості.

Оскільки
встановлено,  що відповідач,  керуючи автомобілем,  порушив правила безпеки щодо зміни напрямку
руху та розташування на дорозі,  а шкода
заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки,  то відповідач має відповідати за заподіяну
шкоду на загальних підставах згідно зі
ст.  ст.  440,
440! ЦК УРСР,  як про це відзначив
Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови від 27.03.1992 за № 6,  а саме за наявної вини лише відповідача йому
шкода не відшкодовується,  а він є
зобов'язаним відшкодувати позивачу завдану шкоду у повному обсязі. При цьому
місцевий і апеляційний суди дійшли правильного висновку,  що позивач має право на отримання
відшкодування постільки,  наскільки за
ним визнається згідно зі  ст.  48 Закону України «Про власність» право на
захист його володіння,  як речового
права.

Таким
чином,  встановлено і це вбачається з
матеріалів справи,  що судові рішення
ухвалені з додержанням норм процесуального права та у відповідності з нормами
матеріального права і відсутні передбачені ч. 1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи висновків місцевого та апеляційного судів не
спростовують.

Керуючись,   ст.
ст.  332,  336,
342-345 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 червня 2004 року
та ухвалу апеляційного суду Київської області від 12 жовтня 2004 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту оголошення,
остаточна і оскарженню не підлягає.