Справа № 22-5452                              Головуючий у 1
інстанції: Мельник А.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007
року   вересня місяця 25 дня                   Колегія суддів судової палати
в цивільних

справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого:
Лесько А.О.,

суддів: Усика Г.І.,  Кравець В.А.,

при
секретарі: Шаховніній М. О.,  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5,  ОСОБА_2 на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
27 березня 2007 року та додаткове рішення цього ж суду від 06 квітня 2007 року
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
треті особи на стороні позивача: ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
треті особи на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
Київське міське управління юстиції,
Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна про визнання недійсною довіреності,  визнання недійсним договору дарування,  переведення прав і обов'язків покупця за
договором купівлі-продажу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
27 березня 2007 року позов задоволено.

Визнано
недійсною довіреність,  видану
ОСОБА_3ОСОБА_2 14 червня 2006 року,
посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_4.

Визнано
недійсним договір дарування 41/100 частини квартириАДРЕСА_1,  укладений 06 липня 2006 року між
ОСОБА_3(дарувальник) та ОСОБА_5( обдарована),
посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8та зареєстрований в реєстрі за № 1890.

Визнано
недійсною угоду,  укладену між ОСОБА_2та
ОСОБА_314 червня 2006 року про розірвання договору купівлі-продажу 41/100
частин квартириАДРЕСА_1,  укладеного між
ними 06 жовтня 2004 року,  яка посвідчена
приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4та
зареєстрована в реєстрі за № 1-2592.

Переведено
на ОСОБА_1права та обов'язки покупця по договору купівлі-продажу 41/100 частин
квартириАДРЕСА_1,  укладеного між
ОСОБА_2(покупець) та ОСОБА_3( продавець) 06 жовтня 2004 року ,  який посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за
№ 1-4910.

Визнано
ОСОБА_1покупцем за договором купівлі-продажу 41/100 частини квартири
АДРЕСА_1,  укладеного між
ОСОБА_2(покупець)    та ОСОБА_3 (
продавець) 06 жовтня 2004 року,  який
посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4та
зареєстрованого в реєстрі за № 1-4910.

Постановлено
внесену на рахунок ВДК Печерського району м. Києва грошову суму у розмірі 81
000 грн. після набрання чинності цим рішенням,
передати ОСОБА_3.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2,
ОСОБА_5просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в
справі нове рішення про відмову в задоволенні позову про визнання недійсною
угоди про розірвання договору купівлі-продажу,
укладеної від 14 червня 2006 року та відмовити в задоволенні позовних
вимоґпо переведенню прав і обов'язків покупця.

В іншій
частині позовних вимог визнати ОСОБА_1. неналежним позивачем та залишити в цій
частині його вимоги без розгляду.

Вказують
на те,  що 29 травня 2004 року було
направлено повідомлення всім трьом співвласникам про продаж квартири,  але вони не виявили протягом місяця такого
бажання,  нотаріусу не було відомо про
нове місце проживання ОСОБА_1.,  тому
йому було вірно направлено повідомлення по місцю його реєстрації. Суд не
звернув увагу,  щоОСОБА_1не має права
вимоги щодо порушення прав ОСОБА_9.,
який не був залучений до участі в справі; не має права вимоги про
визнання недійсною довіреності від 14 червня 2006 року. Суд помилково зробив
висновок про посвідчення згоди ОСОБА_9. на розірвання договору після його
розірвання,  пославшись на черговість
реєстрації нотаріальних дій.

Заслухавши
пояснення осіб,  які приймали участь у
справі,  дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. про визнання недійсною угоди,  укладеної 14 червня 2006 року між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3 про
розірвання договору купівлі-продажу 41/100 квартириАДРЕСА_1 від 06 жовтня 2004
року,  суд першої інстанції виходив з
того,  що приватним нотаріусом ОСОБА_4
справжність підпису на заяві ОСОБА_9 про дачу згоди на розірвання договору
купівлі - продажу спірної частини квартири від 06 жовтня 2004 року була
засвідчена без будь-яких правових підстав,
та на момент підписання цієї угоди від ОСОБА_9 не було отримано
письмової згоди на підписання його дружиною угоди про розірвання угоди
купівлі-продажу спірної частки квартири,
оскільки посвідчення справжності підпису ОСОБА_9 на такій заяві
зареєстрована в реєстрі вчинення нотаріальних дій після реєстрації угоди угоди
про розірвання договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2004 року.

З таким
висновком суду першої інстанції погодитись не можна,  виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що 6
жовтня 2004 року між ОСОБА_3та ОСОБА_2було укладено договір купівлі-продажу
41/100 частини квартири АДРЕСА_1,  за
яким ОСОБА_2. набула право власності на вказане майно. 8 жовтня 2004 року
ОСОБА_2. зареєструвала своє право власності на 41/100 частини квартири в Київському
міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності   (а, с, 8 t.1),

59/100
частин вказаної квартири належить на праві власності ОСОБА_7,  ОСОБА_6,  ОСОБА_1в рівних долях (а.с.  19 т.І).

Ухвалою
Печерського районного суду м.  Києва від
02 червня 2005 року прийнято відмову позивачів ОСОБА_6та ОСОБА_7 від
зустрічного позову до ОСОБА_2.,
ОСОБА_3про переведення прав і обов'язків покупця (а.с. 56 т.І).

Наказом
начальника Київського міського управління юстиції від 09 червня 2006 року № 112/02
було зупинено дію розпорядження начальника Київського міського управління
юстиції № 9 від 14 квітня 2006 року,
яким зупинено приватну нотаріальну діяльність по Київському міському
округу ОСОБА_4,  для вчинення нею
конкретної нотаріальної дії,  а саме :
посвідчення угоди про розірвання договору купівлі-продажу за р.№ 1-4910 від 06
жовтня 2004 року (а.с. 209 т. 1).

На
підставі цього наказу приватним нотаріусом ОСОБА_4 14 червня 2006 року було
посвідчено угоду між ОСОБА_3
та ОСОБА_2. про розірвання договору купівлі-продажу,  посвідченого приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 06 жовтня 2004 року ,  за реєстром № 1-4910,  зареєстрованого Київським міським бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна 08 жовтня 2004 року,  № 539 ,  згідно з яким ОСОБА_3. подав належну
йому на праві власності 41/100 частину квартири,  а ОСОБА_2. купила 41/100 частину
квартириАДРЕСА_1(а.с.  208 т.І).

В
зв'язку з цим ОСОБА_2. відмовилася від позову про вселення в квартируАДРЕСА_1
та ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 15 червня 2006 року прийнято відмову ОСОБА_2. від позову про
вселення в квартируАДРЕСА_1,  провадження
в справі в цій частині закрито (а.с. 210-211 т.І).

При
посвідченні угоди про розірвання договору купівлі-продажу від 06 жовтня 2004
року ,  нотаріусом відповідно до вимог
ч.3  ст. 65 СК була нотаріально
посвідчена згода чоловіка ОСОБА_2. - ОСОБА_9 на укладення цієї угоди,  оскільки спірна частка квартири була набута
ОСОБА_2. в шлюбі із ОСОБА_9 (а.с. 122-123 т.2).

Та
обставина,  що в реєстрі вчинення
нотаріальних дій від 14 червня 2006 року посвідчення справжності підпису на
заяві ОСОБА_9 про згоду на розірвання договору купівлі-продажу зареєстрована за
наступним порядковим номером,  не є
підставою для визнання угоди недійсною,
оскільки вчинення нотаріальної дії по засвідченню згоди ОСОБА_9 на
укладення угоди про розірвання договору,
є невід'ємною частиною угоди про розірвання договору,  та реєстрація такої нотаріальної дії за наступним
порядковим номером в реєстрі нотаріальних дій,
не може вважатися порушенням закону,
що впливає на дійсність угоди.

Крім
того,  суд першої інстанції визнав угоду
від 14 червня 2006 року недійсною з підстав,
передбачених ч.3  ст. 215,  ч.2
ст. 209 ЦК України
через недодержання при її вчиненні норм
ст.  65 СК України та п.п.2, 25,
44 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

При
цьому не звернув уваги на те,  що в заяві
про доповнення і уточнення позовних вимогОСОБА_1просив визнати угоду від 14
червня 2006 року недійсною як вчинену без наміру створення правових
наслідків,  які обумовлюються цим
правочином та послався на  ст.  234 ЦК України (а.с. 270-272 т.І).

Відповідно
до  ст.
234 ЦК України фіктивним є правочин,
який вчинено без наміру створення правових наслідків,  які обумовлювалися цим правочином.

З
матеріалів справи вбачається,  що після
укладення угоди від 14 червня 2006 року про розірвання договору купівлі-продажу
квартири від 06 жовтня 2004 року,
укладеного між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3,  останній
подарував спірну частку квартири іншій

особі
ОСОБА_5,  немає підстав вважати,  що угода від 14 червня 2006 року була вчинена
без наміру створення правових наслідків.

Оскільки
відсутні підстави для визнання недійсною угоди від 14 червня 2006 року про
розірвання договору купівлі-продажу частини квартири від 06 жовтня 2004 року
,  немає підстав для переведення прав
покупця за договором купівлі - продажу від 06 жовтня 2004 року на ОСОБА_1.,
оскільки даний договір купівлі-продажу розірваний його
сторонами в передбаченому законом порядку.

Права
ОСОБА_1. щодо спірної 41/100 частки квартири АДРЕСА_1обмежуються
передбаченим  ст. 362 ЦК України
переважним правом перед іншими особами на її купівлю за ціною,  оголошеною для продажу,  та на інших рівних умовах,  будь-яких інших прав щодо спірної частки
квартириОСОБА_1не має.

Відповідно
не має підстав для визнання за його позовом недійсною довіреності,  посвідченої приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4 14 червня 2006 року за реєстром №
1-2592,  якою ОСОБА_3. уповноважив
ОСОБА_2. бути його представником в Київському міському бюро технічної
інвентаризації,  оскільки зазначеною
довіреністю жодних прав ОСОБА_1. не порушено (а.с. 66 т.2).

Не має
підстав і для визнання недійсним за позовом ОСОБА_1. договору дарування 41/100
частини квартириАДРЕСА_1,  укладеного 06
липня 2006 року між ОСОБА_3
таОСОБА_5,  посвідченого приватним
нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8.,  зареєстрованого за № 1890,  оскільки,
як зазначалося вищеОСОБА_1має переважне право перед іншими особами
тільки у разі продажу частки у праві спільної часткової власності,  а не в разі її дарування.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з неправильним застосуванням
норм матеріального права та безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1.

Тому
рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням в справі нового
рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно
підлягає скасуванню і додаткове рішення Печерського районного суду м.  Києва від 06 квітня 2007 року як невід'ємна
частина рішення цього ж суду від 27 березня 2007 року.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст.  303,
307,  309,  314 ЦПК України,  ч.3  ст.
65 СК України,   ст.  234,
203,  362 ЦК України ,  судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
27 березня 2007 року та додаткове рішення цього ж суду від 6 квітня 2007 року
скасувати та ухвалити в справі нове рішення.

Відмовити
в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
треті особи на стороні позивача - ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
треті особи на стороні відповідачів : приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
Київське міське управління юстиції,
Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права   власності на об'єкти нерухомого майна
про   визнання недійсною довіреності ,

виданої ОСОБА_3ОСОБА_2 14

червня 2006 року,  посвідченої
приватним нотаріусом Київського міського нотаріального

округу ОСОБА_4; визнання недійсним договору дарування 41/100

частини квартири АДРЕСА_1,
укладеного

06 липня 2006 року між ОСОБА_3(дарувальник) та

ОСОБА_5 ( обдарована),  посвідченого
приватним нотаріусом

Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8та

зареєстрованого в реєстрі за № 1890; визнання недійсною угоди,  укладеної між ОСОБА_2та ОСОБА_314 червня 2006

року про розірвання договору купівлі-продажу 41/ 100 частини
квартириАДРЕСА_1,  укладеного між ними 06
жовтня 2004 року,  яка

посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_4та зареєстрована в реєстрі за № 1-2592; переведення на ОСОБА_1прав та
обов'язків покупця по договору купівлі-продажу

41/100 частини квартириАДРЕСА_1,

укладеного між ОСОБА_2(покупець) та ОСОБА_3(продавець) 06 жовтня 2004
року,  посвідченого приватним

нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4та

зареєстрованого   в   реєстрі
за   №   1-4910;        визнання   ОСОБА_1покупцем за договором купівлі-продажу
41/100 частини квартириАДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_2(покупець) та ОСОБА_3( продавець) 06 жовтня 2004
року,  який посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4та зареєстровано в реєстрі за №
1-4910.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.