УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
серпня 2007 року                                                                                       м.  Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Віхрова В.В.,       Гайдук В.І.,       Дерев'янко О.Г.

розглянувши
у касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в попередньому
судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2,  ОСОБА_3 на рішення Васильківського
міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2004 року та на рішення
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської
області від 03 грудня 2004 року у справі за позовом комунального підприємства
«Васильківжитлоексплуатація» до ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про
визнання ордеру недійсним та виселення з жилого приміщення,  за позовом виконавчого комітету
Васильківської міської ради до ОСОБА_4,  ОСОБА_5 до КП
«Васильківжитлоексплуатація» про визнання ордеру недійсним та виселення,  за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3 до ОСОБА_4,  ОСОБА_5 про
усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням,  повернення квартплати та відшкодування
моральної шкоди,  -

встановила:

У лютому
2003 року КП «Васильківжитлоексплуатація» звернулося до суду з зазначеним
позовом,  посилаючись на те,  що згідно рішення Васильківського
міськвиконкому №437 від

25.12.2001           року відповідачі
одержали на трьох осіб ордер №58 від 08.02.2002 року на

службову квартиру АДРЕСА_1 на підставі поданих

ними недостовірних даних про місце проживання,  період роботи,  потребу в житлі,  склад сім'ї,

тому позивач просив суд визнати ордер на право заняття службової квартири
недійсним та

виселити відповідачів з жилого приміщення.

У травні
2003 року виконавчий комітет Васильківської міської ради звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_4.,  ОСОБА_5.,
КП «Васильківжитлоексплуатація»,  обґрунтовуючи свої вимоги тим,  що ОСОБА_4.,  ОСОБА_5. та ОСОБА_6. був виданий
ордер №58 від

08.02.2002           на право заняття
квартири АДРЕСА_1  яка на

час видачі ордеру не була визнана службовою,  а рішенням Васильківського міськвиконкому

№437 від 25.12.2001 року була визнана службовою квартира №4 в зазначеному
будинку,  крім

того,  після одержання ордеру договір
найму службового житлового приміщення між УЖКГ та

Пухляками не укладався,  в квартиру вони не заселялись протягом
30-денного терміну дії

ордеру,  а для одержання квартири
були подані документи з недостовірними даними,
тому,

згідно уточнених позовних вимог,
позивач просив суд визнати ордер на право заняття спірної

квартири недійсним та виселити сім'ю Пухляків з квартири,  без надання іншого житла.

Справа №
33ц-232кс/07   6-1544кс05

Головуючий у
першій інстанції Очнівський В.М.
Доповідач Дерев'янко О.Г.

У травні
2003 року ОСОБА_2.,
ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4.,
ОСОБА_5. посилаючись на те,
що рішенням Васильківського міськвиконкому №321 від 12.12.2002 року на
їх сім'ю з двох осіб виділена квартира АДРЕСА_1,  в яку вони вселилися та оплачують комунальні
послуги,  однак відповідачі перешкоджають
їм в користуванні квартирою,  тому
просили суд усунути перешкоди в користуванні спірною квартирою,  зобов'язати відповідачів передати їм ключі
від квартири,  стягнути з відповідачів на
їх користь квартплату в сумі 71, 91 грн. та моральну шкоду в сумі 20000, 00
грн.

Справа
розглядалась судами неодноразово і останнім рішенням Васильківського міськрайонного
суду Київської області від 31 березня 2004 року позови КП
«Васильківжитлоексплуатація» та виконавчого комітету Васильківської міської
ради задоволені в повному обсязі,  позов
ОСОБА_2, ОСОБА_3. залишений без задоволення.

Рішенням
апеляційного суду Київської області від 03 грудня 2004 року рішення місцевого
суду було частково змінено,  в частині
відмови ОСОБА_2.,  ОСОБА_3в стягненні 71,
91 грн. скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення про задоволення позову
та стягнення на їх користь з ОСОБА_4. 35, 85 грн. та ОСОБА_5. 35, 85 грн.,  в іншій частині рішення місцевого суду
залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 - представник ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. посилається на неправильне застосування судами норм
матеріального права,  в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень в частині відмови в задоволенні
позову про стягнення моральної шкоди і ухвалення в цій частині нового рішення
про задоволення позову та стягнення моральної шкоди в сумі 20000, 00 грн.,  в іншій частині судові рішення залишити без
змін.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  'колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
відхиленню.

Згідно
із частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено,  й це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
статтями 332, 337 ЦПК України,  колегія
судців,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 -
представника ОСОБА_2,  ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення
Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 березня 2004 року
та на рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Київської області від 03 грудня 2004 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.