40 (2)                                                                                      Філатов
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 року    червня
19    дня колегія судців судової
палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого:                  - Михайлів Л.В.

судців:                              - Карнаух
В.В.,  Митрофанової Л.В.,

При
секретарі:                  - Бадалян
Н.О.,

За участю
представника відповідача Губенко
Лесі Петрівни

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 січня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Криворізької
районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення на
роботі,  стягнення середньої заробітної
платні за час вимушеного прогулу та компенсації за завдану моральну шкоду,  -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка
звернулась до суду з позовом до Криворізької районної державної адміністрації
Дніпропетровської області про поновлення на роботі,  стягнення середньої заробітної платні за час
вимушеного прогулу та компенсації за завдану моральну шкоду,  в якому вказала,  що працювала у Криворізькій районній
державній адміністрації Дніпропетровської області у відділі
містобудування,  архітектури та
житлово-комунального господарства з 25 квітня 2001 року по 12 липня 2006 року
на посаді головного спеціаліста. Наказом від 12 липня 2006 року вона була
звільнена у зв'язку з скороченням чисельності або штату працівників. Вважає
звільнення незаконним,  оскільки має
більш високу кваліфікацію і продуктивність праці,  ніж працівники,  що залишились працювати,  виконуючи її обов'язки,  крім того має на утриманні двох осіб без
постійного заробітку (пенсіонерів). Просила суду поновити її на роботі в
колишній посаді,  стягнути на її користь
заробіток за час вимушеного прогулу,  а
також моральну шкоду у сумі 7 000 гривень.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 січня 2006 року відмовлено в задоволенні позову
ОСОБА_1.

В
апеляційній скарзі позивачка ОСОБА_1  ставить питання про скасування рішення суду та постановления нового рішення
яким задовольнити її позовні вимоги,
оскільки судом неправильно застосовані норми матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність і обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та позовних вимог,  колегія судців
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

З 1
вересня 2005 року набрав чинності Кодекс Адміністративного судочинства
України,  який визначив повноваження
адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції,  порядок звернення до адміністративних судів.

Відповідно
ч.2  ст.  4 КАС
України,  юрисдикція адміністративних
судів поширюється на всі публічно-правові спори,  крім спорів,
для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з
ч.1 ч.1  ст.  17 КАС України,  компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії),  дій чи
бездіяльності.

Субєктом
владних повноважень,  відповідно до п.7
ч.1  ст. 3 КАС України,  є орган державної влади,  орган місцевого самоврядування,  їхня посадова чи службова особа,  інший суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства,
в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з
п.2 ч. 1  ст.  17 КАС України,  компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу,  її проходження,  звільнення з публічної служби.

Публічною
службою,  згідно п.15 ч.1  ст.  З
КАС України,  є діяльність на державних
політичних посадах,  професійна
діяльність суддів,  прокурорів,  військова служба,  альтернативна (невійськова) служба,  дипломатична служба,  інша державна служба,  служба в органах влади Автономної Республіки
Крим,  органах місцевого самоврядування.

По
справі встановлено,  що ОСОБА_1  є державним службовцем,
а спір між ним та Криворізькою районною державною адміністрацією
Дніпропетровської області виник з приводу проходження позивачкою державної
служби у відповідача.

Одже,  данний спір є публічно-правовим і відноситься
до адміністративної юрисдикції,  а тому
його розгляд як судом першої інстанції повинен здійснюватись за нормами КАС
України. Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про
наявність цивільно-правового спору і помилково розглянув позовні вимоги
ОСОБА_1.  за правилами ЦПК України.

Відповідно
до п.1 ч.1  ст.  205 УПК України,  суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі,  якщо справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства;

Також,  в рішенні суду вказано,  що воно постановлене 18 січня 2006 року,  тоді як рішення суду постановлено 18 січня
2007 року.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  а рішення суду - скасуванню та згідно з п.1
ч.1  ст.
205 УПК України закрити провадження у справі.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
303, 307,  п.1 ч.1  ст.
205,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення
Центрально-Міського районного суду м.
Кривого Рогу від 18 січня   2007
року скасувати.

Закрити
провадження у справі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
до Судової палати у цивільних справах до Верховного Суду України протягом  двох місяців з дня набрання нею законної
сили.