АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№22 ц/1934                              Головуючий
у суді 1-ої інстанції Куліченко М. В.
29                                           Доповідач
УХВАЛА

Іменем  України

10
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючої                                 Зарицької'Г.В.

суддів:                                         Худякова A.M..

Забродського М. І.

при секретарі                             Сухоребрій
Т.А.

з участю ОСОБА_2
,  ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Коростенського міськвиконкому,
Коростенського комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного підприємства №3,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 про визнання
особи такою,  що втратила право
користування жилим приміщенням,  визнання
права на користування жилим приміщенням та зобов'язання укласти договір найму
жилого приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_4,  який діє в інтересах ОСОБА_2 та
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
ОСОБА_6 про визнання особи такою,
що втратила право користування жилим приміщенням,  усунення перешкод в користуванні
квартирою,  виселення,  визнання права на користування жилим
приміщенням та зобов'язання провести переоформлення особових рахунків за
апеляційною скаргою ОСОБА_1  та ОСОБА_6
на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14
травня 2007 року

встановила:

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2007 року
в задоволенні позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2,  ОСОБА_5 відмовлено за безпідставністю.

В
обгрунтування своїх висновків суд виходив з того,  що ОСОБА_1
вселився у спірне  житло з
порушенням вимог закону,   не
являється  ні

власником
ні наймачем спірної квартири,  ОСОБА_2
,  як наймача спірної квартири,  не було позбавлено прав на це житло. Крім
того,  ОСОБА_2  не надав суду переконливих доказів про
те,  що ОСОБА_1  та його сім'я є наймачами цього житла і вони
не користуються спірним житловим приміщенням без поважних причин на протязі
більше 6 місяців,  вимоги про усунення
перешкод у користуванні квартирою може ставити тільки власник майна,  а ОСОБА_2
не є власником спірної квартири,
виселення з житлового приміщення в будинках державного і громадського
житлового фонду допускається лише з підстав,
визначених законом,  а
ОСОБА_2  не навів суду таких підстав для
виселення.

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1  та ОСОБА_6
просять рішення суду в частині відмови їм у задоволенні позову скасувати,  а справу направити на новий розгляд,  Апелянт посилається на те,  що справу розглянуто судом упереджено з явним
порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав

У судовому засіданні представник Коростенського міськвиконкому посилався на
те,  що на підставі рішення
Коростенського міськрайонного суду від 7.11.2005 року,  яке було постановлено в даній справі і яке
було скасовано ухвалою цього ж суду від 21.06.2006 року за нововиявленими
обставинами,  сім'ї ОСОБА_7 був виданий
ордер на спірну квартиру (ах. 165).

Дані
обставини справи суд першої інстанції не перевірив та не з'ясував чи дійсно
ОСОБА_1  на сім'ю видавався ордер на
спірну квартиру.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що справа розглянута за
відсутності представника Коростенського міськвиконкому (в останніх трьох судових
засіданнях 2.04.2007р.,  28.04.2007р. та
14.05.2007р. присутнім не був),  який
належним чином не був повідомлений про час і місце судового засідання,  що відповідно до ч.3  ст. 311 ЦПК України є безумовною підставою
для скасування рішення суду з направленням справи на новий розгляд

При
новому розгляді справи суду слід врахувати вищенаведене,  більш повно з'ясувати обставини справи,  дати належну оцінку зібраним доказам і в
залежності від встановленого вирішити спір.

Суду
також слід уточнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4,  який діє в інтересах ОСОБА_2 та
неповнолітнього ОСОБА_5,  оскільки вони є
взаємовиключними.

Керуючись
ст.
ст.  209,  303,
304,  307,  311,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

'  Апеляційну скаргу ОСОБА_1,   ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 14 травня 2007 року
скасувати в повному обсязі,  а справу
направити на новий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього ж

часу   може
бути   оскаржена   в
касаційному   порядку   безпосередньо   до

Верховного Суду
України протягом двох місяців.