АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ    ОБЛАСТІ
Справа № 22 -
2341/2007 рік                                 Головуючий
в 1 -й інстанції   Петрюк Т..М
Категорія ІЗ                                                            Доповідач-   Осіян О.М
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2007 року.                                                                   м.
Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області   в складі:

головуючого   судді - Костюченко Н.Є.,

суддів                             - Прозорової М.Л.,
Осіяна О.М.,

при
секретарі                 - Качур Л.В.,

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 27 грудня 2006 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання недійсною угоди дарування жилого будинку та стягнення моральної
шкоди, -

встановила:

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від
27 грудня 2006 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
недійсною угоди дарування жилого будинку та стягнення судових витрат. В
задоволенні позову про стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення
суду в частині задоволення позову посилаючись на те, що суд безпідставно визнав
поважними причини пропуску позивачем строку позовної давності, а також прийняв
рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував
докази щодо дійсної волі позивача на укладення саме договору дарування на її
ім'я. Також вказувались позивачем різні підстави для визнання угоди недійсною,
а суд безпідставно застосував ст.57 ЦК
України 1963 року. Суд не дав належної оцінки поясненням свідків, та
матеріалам справи.

В частині відмови позивачу у задоволенні позову про
стягнення моральної шкоди рішення сторонами не оскаржене.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити
без змін із наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення позову про визнання недійсною угоди
дарування жилого будинку АДРЕСА_1 суд обґрунтовано виходив із того, що
укладаючи угоду 26 червня 2002 року ОСОБА_1 був хворим. До цього у квітні -
травні 2002 року ОСОБА_1 тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні в
реанімаційному та кардіологічному відділеннях лікарні, а в червні 2002 року,
стан його здоров'я не покращився, внаслідок чого, наступного дня після угоди
він втратив свідомість та був госпіталізований. Вказані судом обставини знайшли
своє підтвердження під час розгляду справи наданими медичними документами та
поясненнями свідків, а тому суд дійшов правильного

висновку
щодо укладення позивачем угоди внаслідок збігу тяжких обставин. Вірним є
висновок суду відносно поновлення строку позовної давності, оскільки позивач
довідався про наявність угоди після звернення до КП «Верхньодніпровське бюро
технічної інвентаризації» у 2006 році, що знайшло підтвердження при розгляді
справи.

А тому із врахуванням всіх обставин у справі та наявних
доказів суд визнав причини пропуску строку позовної давності поважними, визнав
договір дарування недійсним та стягнув із відповідачки судові витрати, понесені
позивачем при розгляді справи, на підставі ст.57 ЦК України 1963 року.

Посилання відповідачки на порушення судом норм
матеріального та процесуального права і не врахування всіх обставин у справі є
безпідставними, оскільки висновки суду відповідають обставинам у справі та
підтверджуються належними доказами. Доводи апеляційної скарги спростовуються
матеріалами справи та не дають підстав для іншого висновку чи застосування
других норм законодавства щодо вказаних правовідносин.

В зв'язку із чим апеляційну скаргу необхідно відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.
307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від
27 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з моменту її
проголошення.