Справа № 2- 137/2007р.
РІШЕННЯ

Іменем    України

29 березня 2007 року
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді - Спіжавка Г.Г.
при секретарі - Цюпа
Г.М.

3 участю сторін : позивачки - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_3,
відповідачки - ОСОБА_2,
представника відповідачки -
ОСОБА_4,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Заставна цивільну справу за позовом
ОСОБА_1  до ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.01.2007 року звернулася
до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 25250 грн. у
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те,
що ОСОБА_2 в 2002 році,
розібрала житловий будинок АДРЕСА_1 в с.Васловівці, Заставнівського району,
Чернівецької області, без відома її матері ОСОБА_5, яка згідно свідоцтва про
право на спадщину за законом від 20.01.1995
року мала право на 13 частину цього будинку після смерті матері ОСОБА_6,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

04  травня 2006
року за її заявою заведено спадкову справу після смерті її матері

ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, однак
за вищевказаних причин вона не може

оформити свої спадкові права.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала. Пояснила, що у її матері з сестрою,
відповідачкою по справі, були погані відносини. ОСОБА_2 розібрала будинок без
згоди сестри, яка теж була співвласником будинку. В 1999 році вона
вирощувала біля будинку картоплю і будинок був ще на місці.

Представник позивача
пояснив суду, що позивачка є співвласником будинку, який відповідачка
зруйнувала і використала будівельні матеріали у власних потребах. Будинку на
даний час немає тому позивачка вказала ринкові ціни на будинок, який знищено.
Мати позивачки була інвалідом 1-ї
групи, проживала в м.Чернівці і в село не їздила, а тому і не давала
дозволу на розбирання будинку. Просить задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідачка в
судовому засіданні позов не визнала і пояснила суду, що вона проживала в
с.Васловівці зі своєю мамою ОСОБА_6 її сестра ОСОБА_5 проживала в м.Чернівці.
Разом з мамою вони повалили стару хату і на її місці побудували однокімнатний
будинок. В 1993 році
мати померла. Заповіту мати не залишила, а згідно закону спадкоємцями після її
смерті є її діти. В 1996
році в зв'язку з тим, що побудований нею з мамою будинок розвалювався вона
його розібрала. При розбиранні будинку була її сестра ОСОБА_5, яка ніяких
претензій не пред"являла. Також в розбиранні фундаменту, який розбирався
пізніше, приймала участь і ОСОБА_1, позивачка по справі.

Свідок по справі
ОСОБА_7 пояснив суду, що після смерті ОСОБА_6, матері відповідачки і бабусі позивачки, залишився
будинок, який будували ОСОБА_2 та її мати. Будинок був перекошений і його
приблизно о 1996 році
розібрали. При розбиранні

2

будинку була присутня ОСОБА_5, мати позивачки, яка не
заперечувала проти розбирання будинку, він особисто розмовляв з нею, так як
проживає по сусідству. Після знесення будинку земельна ділянка пустувала, ніхто
її не обробляв і не обробляє до теперішнього часу.

Свідок ОСОБА_8
пояснила суду, що добре знає ОСОБА_2 і знала її сестру ОСОБА_5, так як проживає
по сусідству з господарством їх матері ОСОБА_6. Відносини між сестрами були
хороші. Після смерті ОСОБА_6. ОСОБА_2 в 1996
році розібрала будинок, який вона побудувала з своєю мамою. При розбиранні
будинку була і мати позивачки ОСОБА_5. ОСОБА_5 не була проти того, щоб ОСОБА_2
розібрала будинок. Вона в розмові з ОСОБА_5 говорила, що може не треба
розбирати будинок, а поремонтувати його, на що ОСОБА_5 відповіла, що їй цього
не потрібно, що вона проживає в Чернівцях, а так розберуть і буде де
засаджувати город. Позивачку ОСОБА_1 бачила один раз, коли вона приїжджала з
матір'ю в село.

Свідок ОСОБА_9 дала суду аналогічні покази.

Свідки ОСОБА_10 дав аналогічні
покази, а також вказав на те, що позивачка ОСОБА_1 особисто розбирала курники,
після того, як був розібраний будинок.

Матеріалами
справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1, після
смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими
спорудами на яку 20 січня 1995 року
Заставнівською нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на
спадщину за законом її дочкам ОСОБА_5 та ОСОБА_2 по 13 частині кожній. Згідно
даного свідоцтва право на 13 частину в спадщині має також ОСОБА_6, якому
свідоцтво на той час ще не було видано.

З показів
відповідачки та свідків встановлено, що спадковий будинок побудувала ОСОБА_2
разом зі своєю мамою з якою проживала до смерті останньої. В 1996 році розібрала
спадковий будинок. При розбиранні будинку була присутня спадкоємиць частки
даного будинку ОСОБА_5, .
яка з 1996 року, а
саме з часу, коли був розібраний будинок, і до своєї смерті до 2004 року, ніяких
претензій до ОСОБА_2 не пред'являла. Формально за ОСОБА_5 значиться право
власності на 13 частини будинковолодіння в с.Васловівці АДРЕСА_1, однак за її
життя і за її згоди даний будинок був розібраний, проте не знятий з реєстрації,
що стало формальною підставою ОСОБА_1 для звернення до суду з позовною заявою.

Згідно ст.1166 ЦК України
підставою для відповідальності за завдану майнову шкоду є майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю. Будинок ОСОБА_2 був
розібраний зі згоди співвласника ОСОБА_5, а тому її дії були правомірними.

На основі
викладеного позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди є безпідставною і не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.1166     ЦК України,   керуючись ст. ст.   213- 215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди
відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений   ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після

з

закінчення цього
строку.  У разі  подання
апеляційної скарги  рішення,  якщо
його  не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копія   апеляційної
скарги   одночасно   надсилається   особою,
яка  її  подає,
до

суду апеляційної
інстанції.

Суддя                Спіжавка Г.Г.