Справа №2-1373/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 року                                         Шевченківський
районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді
Трофимової Д.А.

при секретарі                                  Золотухіній
І.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в залі суду
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 квітня 1997 року, який
зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.
Запоріжжя, актовий запис №
248. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. народження. Позивач зазначає, що шлюбні відносини фактично
припинені внаслідок того, що в них різні погляди на сімейне життя, між ними
відсутнє взаєморозуміння, в родині постійно виникали скандали. Відповідач
мешкає окремо, спільного господарства вони не ведуть, їх родина фактично
розпалася. Позивач просить шлюб розірвати, доньку залишити проживати з
відповідачем, судові витрати, сплачені ним при подачі позову до суду, з
відповідача не стягувати та покласти на нього витрати по оформленню розлучення
в органах РАГС. Примирення вважає неможливим.

Відповідач позов визнає, про що надала суду письмову заяву, не заперечуючи
проти причин розпаду родини. Примирення також вважає неможливим. Просить суд,
щоб у випадку розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4
ст. 130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цього ж
Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що
заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони майже рік не проживають разом, не ведуть спільне господарство,
обидва втратили почуття любові та поваги один до одного, необхідне для
подружнього життя. Родина сторін фактично розпалась, обидва примирення вважають
неможливим. Тому подальше спільне життя подружжя та збереження їх родини стали
неможливими.

З обопільної
згоди сторін неповнолітня дитина залишається проживати з матір'ю.

Майнового спору
не має.

Враховуючи думку сторін і те, що із відповідачем залишається проживати
неповнолітня дитина, суд вважає можливим витрати по оформленню розлучення в
органах РАГС покласти повністю на позивача та не стягувати з відповідача
сплачені ОСОБА_1судові витрати.

Керуючись ст.ст. 88,
130, 174, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 105
ч. 3 110, 112 СК
України, суд,

ВИРІШИВ:

2

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1та ОСОБА_2, зареєстрований
відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя
05.04.1997р., актовий запис №
248.

Неповнолітню доньку: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження залишити проживати з
матір'ю.

Стягнути з ОСОБА_1витрати при реєстрації розірвання шлюбу
в органах РАГС в сумі 17
(сімнадцять) грн. ОСОБА_2від витрат звільнити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
районний суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.