overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №
Рішення ухвалено під головуванням

Токар
Л.В.

Доповідач Глебов І.К.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Глєбова І.К.

Судців:
Камзалова В.В.,  Матківської М.В.

При секретарі
Яблонській І.Л.                                                                                   ,

За участю
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 На рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2007 р.
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2.
просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
народження в розмірі ¼  всіх видів заробітку, посилаючись на те, що
шлюб з відповідачем, який є батьком дитини розірвано в 2007 p.,
останній добровільно коштів на утримання дитини не надає.

ОСОБА_1
звернувся в суд з зустрічним позовом, просив визначити місце проживання дитини
з ним, посилаючись на те, що відповідачка перешкоджає йому приймати участь у
вихованні сина, він вважає, що дитині буде краще жити з ним, на даний час син
проживає не з відповідачкою, а з її матір'ю, бабусею та дідусем, відповідачка
вихованням сина не займається.

Рішенням
суду позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з відповідача на її користь на
утримання сина аліменти в розмірі ¼  всіх видів
заробітку, але не менше 30% встановленого прожиткового мінімуму до повноліття
сина, починаючи з 5.03.2007 р.

Стягнуто
з відповідача на користь позивачки 450 гр. за надання юридичної допомоги та 51
гр. судового збору в прибуток держави.

ОСОБА_1 в задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд, вважаючи рішення суду незаконним та необгрунтованим,
зокрема, судом не враховано, що він в більшій мірі ніж відповідачка може
забезпечити належне виховання сина, справу розглянуто без участі представника
органу опіки та піклування.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

При
вирішенні спору з участю представника опікунської ради, судом встановлено, що
ОСОБА_2. працює та проживає у м. Вінниці, син сторін тимчасово проживає з
матір'ю Ястремської в с.
Уладіві   Літинського р-ну, Вінницької
області, відповідно до

2

акту обстеження
матеріально-побутових умов проживання сина сторін ( а.с. 27), вони сприяють
нормальному розвитку та вихованню дитини.

Отже, суд дійшов
обгрунтованого висновку, що в інтересах дитини є залишення його з матір'ю.

Рішення суду є
законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.
307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена в Верховний
Суд України протягом двох місяців.
Справа № 22-1616  2007
рішення ухвалено під головуванням

Федчишена С.А.

Доповідач Мартьянова
Л.І.

УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Мартьянової Л.І.

Суддів:
Щолокової О.В., Ковальчука О.В.

При секретарі
Цехмістер О.

За участю
адвоката: ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2007
року за заявою ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією сім'єю, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, посилаючись на
те, що в серпні 2001 року познайомився із ОСОБА_2, а восени того ж року
вселився до неї в квартиру АДРЕСА_1

З того
часу вони постійно жили разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет,
вважали себе подружжям, планували народити дитину, придбали нерухоме майно.

Восени 2006 року
через конфлікт припинили фактичні сімейні стосунки.

З
урахуванням наведеного, заявитель
просить встановити факт його проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу
з ОСОБА_2 в період з вересня 2001 р. по серпень 2006 року.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.05.2007 року заявлені вимоги
задоволено і встановлено факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначене рішення, оскільки
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовільняючи
заявлені вимоги суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку і при
цьому порушив норми ЦПК України.

2

Так,
зокрема згідно вимог ст.
258 ЦПК України в заяві про встановлення факту необхідно зазначити з якою
метою встановлюється факт.

Крім
цього, відповідно до ст. 235 ч. 6 ЦПК України зазначено, якщо під час розгляду
справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується
в порядку позовного провадження, то заява залишається без розгляду, при цьому
роз'яснюється заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на
загальних підставах.

Таке ж положення
передбачено і ст. 74 СК України.

При
вирішенні заявлених вимог суд першої інстанції не прийняв до уваги такі вимоги,
а тому рішення підлягає до скасування, а заява ОСОБА_3 залишається без розгляду.

Керуючись ст.
307, 310, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2-  задоволити.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 14 травня 2007 р. скасувати, а заяву ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією сім'єю залишити без розгляду.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
проголошення.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

09 липня
2007р.                                                                                          м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Новосядлої В.М. ,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом
Житлово-будівельного кооперативу "Аеліта" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості по оплаті експлуатаційних витрат та комунальних послуг,  за касаційною скаргою представника відповідача
ОСОБА_2 на
рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2004р. та
ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2005 року,

встановила:

У жовтні
2004р. житлово-будівельний кооператив "Аеліта" звернувся до суду з
позовом,  в якому посилались на те,  що ОСОБА_1
проживає в АДРЕСА_1,  своєчасно не
вносить плату за експлуатаційні витрати та комунальні послуги,  у зв"язку з чим утворилась
заборгованість. Просили стягнути суму заборгованості у розмірі 1600грв.25коп.3а
період з 2000р. по 01.09.2004р.

Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2004р.,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 15 лютого 2005р.,  з
ОСОБА_1  на користь ЖБК
"Аеліта" стягнуто 1014 грв.51коп. в рахунок суми боргу та витрати по
сплаті державного мита у розмірі 51грв.

У
касаційній скарзі представник відповідачки ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення,  справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції ,  посилаючись на
порушення судом норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи

Справа №
33ц-1311кс-07                                    Категорія
12

Головуючий
Немировська О.В. Суддя-доповідач Шевченко В.Ю.

відкинуті
ним,  вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу,  про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення постановлені з додержанням судами норм матеріального
та процесуального права,  порушень норм
процесуального права,  які б призвели до
неправильного вирішення справи,  не
встановлено,  а також відсутні підстави
для обов'язкового скасування судових рішень,
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК
України.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337 ЦПК України,  колегія судців Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника відповідача ОСОБА_1 -ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2004р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 15 лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05"
липня 2007 року                                                                                м.  Донецьк

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Краснощокової
Н.С.  Осипчук О.В. Шевченко В.Ю.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1,  зацікавлена особа - ОСОБА_2,  про встановлення факту проживання з метою
визнання права на спадкування житла,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м.  Києва від 10 лютого 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 05 квітня
2005 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2005 року заявниця ОСОБА_1  звернулася до
суду з заявою,  в якій просила встановити
факт проживання її однією сім"єю з покійною ОСОБА_3,  оскільки встановлення цього факту їй
необхідне для визнання права на спадкову квартиру.

Ухвалою
судді Солом'янського районного суду м.
Києва від 10.02.2005 року в прийнятті заяви відмовлено згідно до  ст.
ст.  136, 271, 273
ЦПК України з тих підстав,  що
встановлення цього факту пов'язане з вирішенням спору про право на спадкове
майно і спір повинен розглядатися в позовному порядку.

Ухвалою
апеляційного суду м.  Києва від 05 квітня
2005 року апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилена,  ухвала Солом'янського районного суду м.  Києва від 10 лютого 2005 року залишена без
змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 ,  просить
скасувати ухвалу Солом'янського районного суду від 10.02.2005 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від
05.04.2005 року і ухвалити рішення по суті заявлених вимог,  посилаючись на порушення судами норм
процесуального та матеріального права.

Справа №
33ц-1301 кс 07

Головуючий
першої інстанції:                                  Калініченко
О.Б.

Суддя -
доповідач:                                                     Осипчук
О.В.

Категорія: 51

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Згідно
із ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно
до  ст.
342 ЦПК України розглянувши касаційну скаргу на ухвалу суду,  суд касаційної інстанції відхиляє скаргу і
залишає ухвалу без змін,  якщо судом
прийнято ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального
права,  а доводи касаційної скарги цих
висновків не спростовують.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволені касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332, 336, 342 ЦПК
України,  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Донецької області,  -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу
Солом'янського   районного суду м.  Києва від 10 лютого 2005 року та ухвалу
апеляційного суду м.  Києва від 05 квітня
2005 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Справа
№ 22-ц- 1609/07              Головуюча суду   1
інстанції Старчеус О.П.
Категорія  18                                Доповідач
апеляційного суду Шолох
Ухвала

Іменем   України

21
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів - Шолох
З.Л.,  Лівійського І.В.,

при секретарі
судового засідання - Негрун І.О.,
розглянувши   у відкритому   судовому
засіданні   у м.  Миколаєві
цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на      рішення   Березанського   районного
суду   Миколаївської   області
від 31 травня 2007 року у справі за

позовом
ОСОБА_2    до     ОСОБА_1      про виконання боргових зобов'язань,

встановила:

В лютому
2007 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1  про повернення
боргу   за договором позики.

Позивачка
зазначала,  що відповідач 1 листопада
2005 року взяв у неї в борг 20 000 доларів США,  що
еквівалентно 101000 грн. В цей же день відповідач видав розписку та
зобов'язався повернути борг до 1 січня 2007 року.

Посилаючись
на викладене та невиконання відповідачем свого зобов'язання,  позивачка просила стягнути з нього 101 000
грн. боргу та судові витрати.

Рішенням
Березанського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2007 року
позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивачки  101 000 грн. боргу та  1 040 грн. судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1
,  посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення суду скасувати та справу направити на новий розгляд.

Заслухавши
суддю - доповідача,  пояснення
сторін,  перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав.

Суд
повно,  всебічно дослідив обставини
спору,  дав належну оцінку зібраним
доказам і прийшов до вірного висновку про те,
що ОСОБА_1  взяв в борг у позивачки 20 000 доларів США (суму
еквівалентну 101 000 грн.),   про що   1 листопада 2005 року власноручно написав
розписку.

Оскільки,  відповідач свої зобов'язання не виконав,  суд обгрунтовано,  відповідно до
ст.  1049 ЦК України,  стягнув на користь ОСОБА_2 суму боргу.

Доводи
апелянта про відсутність боргових зобов'язань та написання розписки під впливом
обману необгрунтовані,  оскільки не
знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Докази районним судом були
оцінені відповідно до вимог  ст.   ст.
58,  59,  212 ЦПК України,  тому немає підстав вважати його   рішення
помилковим.

Враховуючи викладене,  суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  що є підставою для відхилення
апеляційної скарги та залишення рішення без змін на підставі  ст.
308 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,  315
ЦПК України,  колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити,  а рішення Березанського
районного суду Миколаївської області від 31 травня 2007 року   залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,    але
може   бути   оскаржена
у      касаційному   порядку
до
Справа № 22ц-1918                                  Головуючий у І інстанції Сердинський B.C.
Категорія                                                    доповідач v П інстанції Касьяненко Л.І.
25 вересня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:
Головуючого: Поліщука М.А.
Суддів : Касьяненко Л.І., Данілова О.М.
При секретарі: Козак І.А.
відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайсуду
від 29.03.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-я особа: Державне підприємство"
Українське агентство з авторських та
суміжних прав" Міністерства освіти і науки України про стягнення
компенсації за порушення авторських прав, -
Позивачка звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила визнати дії
відповідачки неправомірними, заборонити їй подальше використання незаконно створеного
похідного музичного твору „ Не со
мной" та стягнути з неї суму компенсації за порушення авторських
прав у розмірі 112.880 тис. грн.
Рішенням Броварського міськрайсуду
від 29.03.2007 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивачка просить скасувати рішення суду посилаючись на його
незаконність

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд І інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд встановив і обгрунтовано виходив з того, що музичний
твір „ Не со мной"
не є похідним твором.

2

Висновок  суду
про  відсутність     правових
підстав для  задоволення     позову " ОСОБА_1 ґрунтується на
матеріалах справи і законі.

Колегія суддів
вважає, що суд І інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Позивачка не
довела свого позову що є обов'язком
відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом і інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели чи
могли призвести до неправильного вирішення справ, тому скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст. 307, 308. 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Броварського
міськрайсуду від 29.03.2007 року залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її
проголошення.
Справа № 22ц-2472                                  Головуючий у І інстанції Юзвик М.М.
Категорія                                                    Доповідач у II інстанції Касьяненко Л.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2007 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області
у складі:

Головуючого : Антоненко В.І.

Суддів: Касьяненко Л.І., Поліщука
М.А.

При секретарі: Якимець Ю.В.

Розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Володарського райсуду від 21.06.2007 року у справі за
позовом прокурора Володарського району в
інтересах держави в особі Володарської райдержадміністрації до ОСОБА_1
про відшкодування збитків,-

Встановила:

Прокурор
Володарського району звернувся в суд з позовом та просив стягнути з відповідача збитки в розмірі 16251,95
грн., завдані Володарській РДА в зв'язку з тим, що ОСОБА_1 будучи на
посаді голови райдержадміністрації незаконно звільнив з посади заступника
райдержадміністрації ОСОБА_2 та начальника відділу освіти ОСОБА_3 , які судом були поновлені на роботі та
на їх користь з Володарської РДА
було стягнуто вищезазначену суму, яку просить стягнути з відповідача.

Рішенням Володарського райсуду від 21.06.2007 року позов прокурора
задоволено.

В апеляційній
скарзі відповідач просить скасувати рішення суду. посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи та порушенням норм
матеріального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

2

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд І
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду лише з формальних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги прокурора, суд встановив і обгрунтовано
виходив з того, що відповідач своїми незаконними діями завдав матеріальних збитків Володарській РДА , які підлягають відшкодуванню в
повному розмірі.

Висновок суду про наявність правових підстав для задоволення позову прокурора
грунтуються на матеріалах справи і законі.

Колегія суддів вважає, що суд І інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Рішення суду І інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 307,308,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Володарського райсуду від 21.06.2007 року залишити без змін.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з моменту її проголошення.
Справа № 22ц-2093      Головуючий в 1
інстанції Линник В.Я.
Категорія 41                                Доповідач в 2 інстанції Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 жовтня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого Юровської Г.В.,

суддів Суханової Є.М., Данилова О.М.

при секретарі
Якимець Ю.В. розглянула у відкритому
судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2007
року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укр. Опт "Маестро-енерго" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
теплопостачання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

встановила:

Рішенням
Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2007 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр. Опт "Маестро-енерго" борг за послуги
теплопостачання в розмірі 716 грн 24 коп та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 30 грн. Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь держави держмито в сумі 51 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення вимог матеріального та процесуального
права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем в період з жовтня 2005
року по квітень 2006 року надавались послуги з теплопостачання будинку АДРЕСА_1, яка належить
ОСОБА_2, 1992 року народження, законним
представником якого є його

2

мати ОСОБА_1
Однак, оплата за надані відповідачем послуги відповідно до тарифів, встановлених рішеннями Коц.юбинської селищної ради, у вказаний перод не проводилась, у
зв"язку з чим виникла заборгованість в сумі 716 грн 24 коп.

Посилання в апеляційній скарзі на неналежне надання послуг з теплопостачання є необгрунтованими, оскільки за спірний
період будь-які заяви від відповідача щодо якості послуг до відповідача не надходили, а надані відповідачем в підтвердження цього
докази не є безспірними. Обстеження Ірпінської
міської санепідемстанції проведено в жовтні 2006 року, а
пояснення свідків спростовуються іншими матеріалами справи.

За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку, стягнувши
716,24 коп.

Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої інстанції.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення
суду без зміни.

Доводи
апеляційної скарги є необгрунтованими і такими, що не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення
Ірпінського міського суду Київської області від 17 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту
її проголошення.