Справа № 2-5073/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2007 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим, у складі:

головуючого судді - Прищепа О.І.,

при секретарі - Турлаєвій Т.Ю.,

за участю:

-       позивачки
- ОСОБА_1

-       відповідача
- ОСОБА_2

розглянув у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м.
Ялті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 “про розірвання шлюбу”, -

в с т а н о в и в:

Позивачка у попередньому судовому засіданні просить суд розірвати шлюб з
відповідачем з тих підстав, що вони не проживають разом, не ведуть спільного
господарства, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб носить формальний
характер, родина розпалась остаточно.

Відповідач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав
в повному обсязі.

Відповідно
до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову судове рішення ухвалюється в
порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи
з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при
проведенні попереднього судового засідання.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги позивача обґрунтовані
та підлягають задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16
липня 1999 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження. Вони припинили подружні відносини, хоча і
мешкають в одній квартирі, не ведуть спільного господарства. Ніхто з них не має
наміру відновлювати сім'ю, примирення між ними не можливо. Шлюб носить
формальний характер.

Відповідач
визнає факти, встановлені судом.

Визнання відповідачем
позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та
інших осіб.

Судом встановлено, що дитина, після розірвання шлюбу, буде мешкати з
позивачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка посилається на те, що
збереження шлюбу не є приємним для неї і це також суперечить її інтересам та
інтересам дитини.

Вважаючи, що позивачка наполягає на розірвання шлюбу, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам
неповнолітньої дитини, а також встановив відсутність між подружжям майнового
спору та спору про місце мешкання сина, суд вважає встановленим, що подальше
сумісне життя подружжя та зберігання шлюбу є неможливим.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів громадського стану, суд вважає необхідним покласти на відповідача, так як
позивачкою було понесені витрати при зверненні до суду.

Відповідно до вищезазначеного та керуючись ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 6, 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 210, 213, 214,
215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 «про розірвання шлюбу» - задовольнити

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 16 липня 1999 року у відділі
реєстрації актів громадського стану Ялтинського міського виконавчого комітету,
актовий запис № 217, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану, стягнути державне мито: з ОСОБА_2 - 17 гривень 00 копійок, ОСОБА_1 від
сплати державного мита, звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст.ст.
294, 296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ -