Справа № 22ц-2611-2007 р.                                              Головуючий
Категорія 21                                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

16 березня 2007 року                             Апеляційний
суд Донецької області

в складі:
головуючого - судді                           Новодворської
О.І.

суддів                                                 Кіянової
СВ., Сукманової
Н.В.

при
секретарі                                     Писаревій
Ю.Г.

за
участю позивача                           ОСОБА_1

та
представника відповідача            Шестерні
ній Н.П.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
Микитівському районі м.Горлівки на рішення Микитівського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 19 січня 2007 року за позовом ОСОБА_1до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Микитівському районі
м.Горлівки про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ::

Позивач звернувся до суду у грудні 2006 року з позовом до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в Микитівському районі
м.Горлівки про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що вона з
квітня 2005 року працює на ДП "Шахті ім. .Гагарина" і 18 травня 2006 року під час
виконання своїх трудових обов'язків з ним трапився нещасний випадок, внаслідок
чого її було травмовано. Висновком МСЕК від 13.11.2006 року їй вперше було
встановлено 20% втрати професійної працездатності за вказаною виробничою
травмою з переоглядом у 2007 році. Внаслідок виробничої травми вона відчуває
фізичні страждання, вона тривалий час проходила лікування, їй важко рухатися,
чим спричинено моральну шкоду. Просила стягнути з відповідача на свою користь у
відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

Рішенням Микитівського районного суду м.Горлівки від
19.01.2007 року вказаний позов задоволено частково, з відповідача на користь
позивача у відшкодування моральної шкоди стягнуто 9000 грн. При цьому суд
виходив з того, що позивач з 21.04.2005 року працює машиністом котельного
пристрою ДП шахта ім.Тагаріна і 18.05.2006 року під час виконання трудових
обов'язків з нею трапився нещасний випадок, про що складено акт за формою Н-1.
Висновком МСЕК від 13.11.2006 року їй вперше було встановлено 20% втрати
професійної працездатності за вказаною виробничою травмою з переоглядом у 2007
році. Вона відчуває фізичні страждання, змінилися умови її життя, оскільки
внаслідок травми вона обмежена у рухах, чим спричинено моральну шкоду.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати судове рішення і в позові
позивачу відмовити, оскільки судом першої інстанції були порушені норми
матеріального та процесуального права, не враховано, що відповідно до ст.77
Закону України "Про Державний бюджет України на 2006 рік" та ст.71
Закону України "Про державний бюджет України на 2007 рік" вказані
виплати зупинено, позивачем не надано доказів спричинення моральної шкоди,
висновок МСЕК з цього приводу відсутній, не притягнуто до участі у справі в
якості належного відповідача підприємство, на якому позивач отримав ушкодження
здоров'я, не наведено мотивів в обгрунтування розміру стягнутої моральної
шкоди.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Позивач заперечувала проти доводів апеляційної скарги і просила рішення
суду залишити без змін.

2

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу
відповідача слід задовольнити, рішення суду скасувати і постановити нове по
суті позовних вимог з наступних підстав.

Судом першої
інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

14 грудня 2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом до відповідача і зазначала, що працює у шкідливих і небезпечних умовах
на підприємстві вугільної промисловості з квітня 2005 року до теперішнього
часу, 18.05.2006 року з нею стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок
чого вона отримала травму.

Висновком МСЕК від 13.11.2006 року їй вперше встановлено
20 % втрати професійної працездатності за вказаною виробничою травмою з
переоглядом у 2007 році.

За таких обставин, ушкодженням здоров'я та стійкою
втратою внаслідок цього працездатності, позивачу спричинено моральну шкоду,
оскільки вона змушена внаслідок виробничої травми додавати багато зусиль для
організації свого життя. Суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені
позивачем обставини обгрунтовано наданими довідками та іншими відповідними
матеріалами (а.с.8-13) і тому знайшли підтвердження в судовому засіданні, в
зв"язку з чим рішенням від 19 січня 2007 року стягнув з відповідача на
користь позивача у відшкодування моральної шкоди 9000 грн.

Але, при цьому суд першої інстанції не звернув увагу на те, коли у позивача
виникло право на відшкодування моральної шкоди, коли було постановлено рішення
суду з цього приводу і чи є підстави для відшкодування моральної шкоди.

Так, згідно висновку МСЕК від 13.11.2006 року у позивача
виникло право на відшкодування моральної шкоди за фактом нещасного випадку,
якій мав місце 18 травня 2006 року. Але, позивач звернувся до суду з вказаним
позовом у 2006 році і рішення по справі було ухвалено 19 січня 2007 року про
задоволення вимог позивача. При цьому, судом першої інстанції не було прийнято
до уваги, що відповідно до п.22 ст.71 Закону України "Про Державний бюджет
на 2007 рік" було зупинено дію абзацу четвертого статті 1 (в частині
відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від
часу настання страхового випадку) Закону України "Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Оскільки зупинення дії закону не дає підстав для його застосування, то у
суду першої інстанції не було підстав для задоволення вказаного позову.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача не є підставою для скасування
рішення суду.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи.

Керуючись ст.
ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3, 313-314, 316 ЦПК України, апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Микитівському районі м.Горлівки задовольнити частково.

Рішення Микитівського районного суду м.Горлівки Донецької області від 19
січня 2007 року скасувати.

У задоволені позову ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Микитівському районі мХорлівки про відшкодування
моральної шкоди -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути
оскаржено безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.