Справа
№ 2-806/07
РІШЕННЯ Іменем УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.

Красноперекопський міськрайонний суд Автономної
Республіки Крим в складі:

головуючого судді                                              -
Романової Л.В.

при секретарі                                                      - Самойловой К.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Красноперекопськ АР Крим цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Між сторонами
укладено шлюб від 12.06.1999 p., від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, 1999
р.н.

Позивач
звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що між сторонами
відсутнє взаєморозуміння, що викликає конфлікти, скандали, які негативно
відображаються на психічному стані дитини.

У судовому
засіданні позивач позов підтримав, наполягає на розірванні шлюбу, вважає
примирення не можливим, пояснив, що спільне проживання припинено з березня
2007р., шлюб існує формально, вважає примирення та подальше знаходження у шлюбі
не можливим.

Відповідачка у
судовому засіданні позов визнала, підтвердила вказані обставини, вважає
примирення з позивачем не можливим, просить шлюб розірвати, не зацікавлена
у  збереженні шлюбу та сім'ї.

Суд, вислухавши
сторони, перевіривши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити.

Судом
встановлено, що між сторонами укладено шлюб від 12.06.1999 p.,
від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, 1999 р.н. Подружжя не
знаходить взаєморозуміння, що викликало сварки та конфлікти, які негативно
відобразились на стосунках подружжя. З березня 2007 р. сторони не проживають
спільно, сімейний бюджет та сумісне спільне господарство не ведуть,
шлюбно-сімейні стосунки не підтримують. Сторони наміру в примиренні не мають,
вважають не можливим збереження сім'ї та шлюбу, не зацікавлені в його
збереженні.

Відповідно до
ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні
причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги обставини, що її
мають  істотне значення, приходить до
висновку, що розірвання шлюбу відповідає дійсній

2

волі сторін. За
таких обставин суд вважає, що збереження сім"ї не можливо, а подальше
збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і моральним основам суспільства.

Оскільки між
сторонами немає спору про місце проживання неповнолітньої дитини, суд вважає
можливим при розгляді справи про розірвання шлюбу вирішити питання про
залишення неповнолітньої дочки на виховання матері, відповідача у справі.

Судові витрати у
справі повинні бути стягнуті з позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215,
218 ЦПК України, на підставі ст.
ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 112 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб,
зареєстрований Совхозненською сільською радою Красноперекопського району АР
Крим від 12 червня 1999 p., актовий запис № 04 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  розірвати.

Неповнолітню
дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на виховання матері, ОСОБА_2.

При видачі
свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 у прибуток держави суму
держмита 17 грн., ОСОБА_2. від витрат звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Красноперекопський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про оскарження в
10-денний строк з дня проголошення рішення, і поданням після цього протягом
двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ст.295 ч.4 ЦПК України.