Справа №2-12507
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

3 травня 2007 року

Краматорський
міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Гапонова А.В.,

при секретарі
Євсеєнко К.Ю.,

за
участю представника позивачки -
відповідачки ОСОБА_3  відповідача -позивача ОСОБА_2 ,
його представника ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,  стягнення неустойки за прострочення виконання
робіт згідно договору та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором ,
-

ВСТАНОВИВ:

20.10.2006 року ОСОБА_1 звернулася до
Краматорського міського суду з позо­вом до відповідача про визнання його дій
неправомірними,  стягнення суми предоплати
за договором та моральної шкоди.

В
судовому засідання представник позивачки -
ОСОБА_3 змінила позовні ви­моги й в обґрунтування вимог ОСОБА_1
вказала,  що 08.08.2006 року між ОСОБА_1
та відповідачем був укладений договір підряду на встановлення дев'яти
металоплас­тикових вікон та однієї балконної двері,  загальна вартість виробів 10100 грн.
Позивачка сплатила передоплату замовлення в розмірі 7000 грн. Згідно з
умовами договору строк ви­конання відповідачем зобов'язання сплив 07.09.2006 року. 22.10.2006 року
відповідачем були встановлені усі замовлені вироби,  однак при встановленні вікон стало
відомо,  що стеклопакети по якості не
відповідають умовам договору й лише 28.11.2006
року стекло-пакети були замінені. В теперішній час на двох вікнах не усунені
несуттєві недоліки. Після того,  як
28.11.2006 р. відповідачем були встановлені вироби,  нею не була сплачена залиш­кова вартість
виробів - 3100 грн,  оскільки вона
вважає,  що до теперішнього часу
договір,  який було укладено між
сторонами,  виконано не в повному
обсязі,  так як при експлуатації двох
вікон проявляються недоліки,  а також
відповідач не надав позивачці гарантійні обов'язки на вироби. Згодна сплатити
остаточну вартість виробів лише після виконання відповідачів усіх умов
договору. Вважає,  що відповідач
зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі 3%
від вартості замовлення за весь період прострочки,  а саме з 07.09.2006 року по 28.11.2006
року за неналежне виконання робіт та надання послуг по встановленню ме­талопластикових
вікон. Просить зобов'язати відповідача надати гарантійні зобов'язання на вироби
та роботу на 10 років та стягнути з відповідача на її користь неустойку за
простро-чку виконання робіт в розмірі 19975 грн. 20 коп.,  а також моральну шкоду в розмірі 5000
грн,  оскільки відповідач спричинив їй
постійні побутові незручності,  вона
змушена була здвинути меблі,  скласти
килими,  в результаті невиконання
відповідачем своїх зобов'язань в строк змінився її сімейний розпорядок
життя,  вона змушена була відпрошуватися
з робо­ти,  постійно телефонувати
відповідачу,  розшукувати його. Все це
призвело до того,  що во­на постійно
знаходилась в стані нервової напруги,  що
відображалося на її працездатності та сімейних відносинах.

В судовому засіданні
відповідач ОСОБА_2  позов не визнав та суду пояснив,  що він являється приватним підприємцем та
займається встановлення металопла­стикових вінок та балконних дверей. 08.08.2006 року між ним та
позивачкою дійсно був укладений договір на встановлення дев'яти
металопластикових вікон та однієї балконної двері. З метою виконання подібних
договорів між ним та СПД ОСОБА_5 та ТОВ НПП «Сучасні віконні системи» були
укладені договори на організацію продажу металопласти­кової продукції. В
процесі виконання умов договору щодо придбання самих вікон та бал­конної
двері,  не було змоги придбати
стеклопакети в ТОВ «Сокос»,  а тому вони
були при­дбані в ТОВ «ВВС».
Після укладання договору з позивачкою,
ОСОБА_1 була сплачена предоплата
в розмірі 7000 грн. й
дані кошти своєчасно поступили на рахунок заводу - ви-готівнику. Балконні двері були встановлені в
строк,  а металопластикові вікна ні,  тому що спочатку їх встановили не з вірними
стеклопакетами,  а лише 28.11.2006 року дані
недоліки були усунені. Тому,  згідно вище
вказаного договору,  зобов'язання були
виконані 28.11.2006 року,  однак позивачка акт прийому - передачі робіт
підписувати відмовилася,  так як не
задоволена виконання умов договору. Про недоліки двох вікон йому нічого не було
відомо,  не заперечує усунути дані
недоліки. Про те,  що вікна будуть встановлені
не в строк,  він своєчасно повідомляв ОСОБА_1 Позов не
визнає,  оскільки лише з вини за­воду - виготівника
відбулося несвоєчасне виконання зобов'язань. Не заперечує проти ви­дачі
позивачці гарантійних зобов'язань на вироби та роботу. Також не визнає моральну
шкоду,  так як вважає,  що позивачка не відчула побутових
незручностей,  оскільки заміна
стеклопакетів не потребує перестановки меблів,
дані події не могли суттєво вплинути на її життя та роботу.

В
судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_4 позов не визнала,
по­яснення відповідача підтримала та доповнила,  що прострочення виконання зобов'язання згідно
з договором,  укладеним між позивачко та
відповідачем,  відбулося з вини СПД
ОСОБА_5,  а тому немає підтав для
стягнення з ОСОБА_2 суми неустойки,  тим
більш що у відповідача не було грошових зобов'язань перед позивачкою.
Вважає,  що з вини відпові­дача не була
причинена позивачці моральна шкода. В зв'язку з цим просить в задоволенні
позову відмовити.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_6  пояснила,
що в серпня 2006 року
вона працювала у ПП ОСОБА_2 й проводила консультації з клієнтами. До їхнього
під­приємства звернулася позивачка й вона її консультувала щодо якості
вікон,  які можна встановити в її
квартирі. Вони зупинилися на вікнах фірми «Сокос». ОСОБА_2 були проведені
заміри в квартирі позивачки вікон та балконних дверей,  після чого між ними бу­ло укладено договір на
встановлення металопластикових вікон та дверей. Інших докумен­тів між ними
укладено не було. Були порушені строки виконання зобов'язання,  оскільки дане замовлення було зроблено під
час сезону,  а тому завод - виготівник не
встиг своєчас­но виготовити замовлення згідно з укладеним між сторонами
договором.  31.09.2006 року вона
перестала працювати у відповідача. Пізніше,
вона випадково зустріла позивачку,
яка цікавилася у неї де можна знайти ОСОБА_2. Також їй відомо,  що металопластикові вікна були встановлені в
квартирі ОСОБА_1 після того,  як вона
звернулася до суду.

Зі
зустрічною позовною заявою звернувся ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення основного
боргу за договором.

В
судовому засідання позивач ОСОБА_2
позов підтримав та суду пояснив,  що
згідно з договором,  укладеним між ним та
відповідачкою на встановлення дев'яти ме­талопластикових вікон та однієї
балконної двері,  ОСОБА_1 було сплачено
передоплату в розмірі 7000
грн. Залишкову суму згідно з даним договором в розмірі 3100 грн відповідач­ка
повинна була сплатити в повному обсязі по факту монтажу виробів,  які були доставлені 28.11.2006 року. По
теперішній час відповідачка дану суму не сплатила. Просить суд стяг-

нути з відповідачки дану суму боргу,  а також три проценти річних від простроченої
суми станом на 24.01.2007
року в розмірі 14,
52 грн.,  суму інфляції станом на 24.01.2007 р. в розмірі 27, 90 грн та судові витрати
в розмірі 81 грн.

В
судовому засіданні представник позивача -
ОСОБА_4 позов підтримала та просила його задовольнити.

В
судовому засідання представник відповідачки ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 визнала частково та суду пояснила,  що ОСОБА_1
дійсно не сплатила позивачу ос­таточну вартість металопластикових вікон та
однієї балконної двері,  що становить 3100 грн,  так як позивач не виконав належним чином всі
умови договору по теперішній час.  не
заперечує проти стягнення з відповідачки суми основного боргу за договором в
розмірі 1120, 94 грн.,  з урахування вартості договору не 10100 грн,  а 8120,
94 грн.,  в іншій частині позов не
визнає.

Вислухавши
доводи сторін,  свідка ОСОБА_6 ,  проаналізувавши зібрані по справі
докази,  суд вважає,  що вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2  підлягають задоволенню частково.

Із
матеріалів справи вбачається,  що між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2  08.08.2006 року була
укладена угода,  згідно якої відповідач
взяв на себе зобов'язання про­дати та встановити дев'ять металопластикових
вікон та однієї балконної двері в строк до 07.09.2006 р. (а.с. 4).

В
судовому засіданні було встановлено,  що
між сторонами була досягнута домов­леність щодо того,  що позивачка замовляє вироби ТОВ
«Сокос»,  про що сторони не запе­речують.

Згідно з
договором,  одні балконні двері були
встановлені в строк,  який вказано у
даному договорі. Що стосується вікон,  то
вони були встановлені лише 22.10.2006
року й під час прийому було встановлено,
що в даних вікнах якість стеклопакетів не відповідає умовам
договору,  а тому вікна належної якості
були встановлені лише 28.11.2006
року. Між тим,  при розгляді справи
було встановлено,  що дані стеклопакети в
квартирі позивач­ки були встановлені не ті,
які належать ТОВ «Сокос»,  а
ті,  які належать ТОВ «ВВС»,  вар­тість яких менше ніж вартість виробів ТОВ
«Сокос»,  а тому вартість договору
укладеного на встановлення металопластикових вікон в квартирі позивачки
становить не 10100 грн.,  а 8120,  94 грн.

Згідно
п.п.6 пі  ст. 4 Закону України «Про захист прав
споживачів» споживачі ма­ють право на звернення до суду та інших уповноважених
органів державної влади за захи­стом порушених прав.

Відповідно
до  ст.
4 Закону
України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання,  замовлення або використання продукції,  яка реалізується на території України,  для задоволення своїх особистих потреб мають
право,  зокрема,  на належну якість продукції та
обслуговування,  відшкодування шкоди
(збитків) продукцією неналежної яко­сті.

Згідно
п. 5  ст.  10 Закону України
«Про захист прав споживачів»,  у разі
коли вико­навець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з дого­вором,  за кожний
день (кожну годину,  якщо тривалість
виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у
розмірі трьох відсотків вартості роботи.

В
судовому засіданні було встановлено,  що
відповідач ОСОБА_2 прострочив виконання зобов'язання щодо встановлення
металопластикових вікон належної якості на 82 дня,  а саме з 07.09.2006 року (строк
виконання вказаний в договорі на встановлення ві­кон) по 28.11.2006 року (час
встановлення вікон належної якості,  про
що свідчить акт при­йому -
передачі (а.с. 26)). Суд вважає,  що
в даному випадку необхідно брати до уваги вар-

тість договору в розмірі 8120, 94 грн,  а не 10100
грн,  оскільки в приміщенні ОСОБА_1
були встановлені стеклопакети саме такої вартості.

Таким
чином на користь позивачки ОСОБА_1 з відповідача ОСОБА_2  варто стягнути неустойку за прострочення
виконання зобов'язання в розмірі 19975,  20 грн. Також підлягають задоволенню
позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача ОСОБА_2 надати ОСОБА_1
гарантійні зобов'язання на вироби та роботу,
оскільки відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти того,  що дані гарантійні зобов'язання він не
передавав позивачці й згоден це зробити.

В
частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 5000 грн.,  суд
вважає,  що варто задоволь­нити
частково,  оскільки позивачці ОСОБА_1 - замовнику дійсно
були спричинені моральні страждання,  так
як тривале встановлення металопластикових вікон не могло не призвести до
дискомфорту для проживання та побутових незручностей. З урахування об'єму
страждань,  суд вважає,  що моральну шкоду варто стягнути в розмірі 500 грн.

Крім
того,  на користь держави з відповідача
ОСОБА_2  варто стягнути су­довий збір в
розмірі 199,  75 грн. та по моральній шкоді в
розмірі 8-50 грн.

Позовні
вимоги ОСОБА_2  варто задовольнити лише в
частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 суми основного боргу за
договором,  оскільки з акту прийому - передачі
вбачається,  що металопласкивоі вікна
були встановлені 28.11.2006
року (а.с. 26),  а з договору на
встановлення даних вікон вбачається,  що
сплата в повному обсязі здійсню­ється по факту монтажу виробів (а.с. 5),
однак до теперішнього часу відповідачка ОСОБА_1 повну вартість
виробів не внесла на рахунок позивача ОСОБА_2 ,  а тому з
неї на користь позивача варто стягнути залишкову вартість виробів,  що буде становити не 3100 грн,  а 1120,
94 грн. з урахуванням вартості договору в розмірі 8120,
94 грн.,  який було
фактично виконано.

Крім
того,  суд вважає,  що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
в час­тині стягнення з відповідачки суми інфляції та 3 процентів річних
в зв'язку з прострочення виконання грошового зобов'язання варто відмовити,  оскільки позивач раніше навіть не звертався з
приводу повернення остаточної суми договору до відповідачки.

Також з
відповідачки на користь позивача варто стягнути судовий збір в розмірі 51 грн.

Керуючись  ст.
ст. 213,  215 ЦПК
України,   ст.  ст. 4,
10,  22 Закону України «Про захист прав
споживачів»,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав
споживачів,  стягнення неустойки за про­строчення
виконання робіт згідно договору та моральної шкоди задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 гарантійні зобов'язання на вироби та роботу.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1:

·неустойку за
прострочення виконання замовлення в розмірі 19975,  20 грн.;

·моральну шкоду в
сумі 500 гривен.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 199,
75 грн. та 8.50
грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Позовні
вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2:

суму боргу за
договором від 08.08.2006
року в розмірі 1120,  94 грн.,  судовий збір в розмірі 51 грн.

В іншій частині
позову відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Краматорський міський суд у термін 10 днів із дня його
про­голошення.

Апеляційна
скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через
Краматорський міський суд у термін 20
днів після подачі заяви про апеля­ційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк,  рішення набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Рішення
постановлено в дорадчій кімнаті та надруковано в одному примірнику.