Справа № 22 -143- 2007 р.               Головуючий
у 1-й інстанції -Мелешко СІ.
Категорія-  35                                        Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області в складі: Головуючого: Юхименка А.Г.

суддів: Шашкіної
С. А.,  Мікуш Ю.Р. при секретарі Мамчиць
О. з участю відповідача розглянувши
у   відкритому   судовому
засіданні   м. Львова   цивільну
справу   за апеляційною
скаргою     ОСОБА_1   на рішення
Червоноградського міського суду Львівської області   від 09
жовтня  2006 року,

встановила:

У
вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
матеріальних коштів на час навчання.

В
обгрунтування позовних вимог покликався на те,
що відповідач є його батьком,  до
виповнення 18 років він сплачував на його утримання аліменти,  а у даний час він навчається у
Червоноградському ВПУ№ 11. Він потребує матеріальної допомоги,  яку батько,
працюючи на шахті,  може надавати.
Просить стягувати з відповідача по 200 грн щомісячно,  починаючи з часу подання позову на час
навчання до 30 червня 2007 року.

Оскаржуваним
рішенням позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача на користь позивача по 100 грн щомісячно.

Рішення
оскаржив ОСОБА_1,  який покликається на його
неправильність,  оскільки суд невірно
встановив матеріальне становище відповідача,
не враховано,  що батько не має
інших утриманців,  а також його потребу в
отриманні матеріальної допомоги від ОСОБА_2

Просить рішення
змінити і задоволити його вимоги.

Вислухавши
доповідача,  пояснення відповідача на
заперечення скарги,  перевіривши
матеріали справи і докази,  колегія
суддів вважає,  що рішення суду сід
змінити,  виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
199 СК України,  якщо повнолітні
дочка,  син продовжують навчання і у
зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги,
батьки зобов»язані утримувати їх на час навчання до досягнення 23 років
за умови,  що вони можуть надавати матеріальну
допомогу. Частково задовольняючи позов,
суд вірно виходив з того,  що
позивач потребує матеріальної допомоги від батька,  а останній може таку надавати. Однак
визначаючи розмір допомоги,  суд
недостатньо врахував обставини,
зазначені у  ст.  200,
182 СК України, які підлягають врахуванню,  а саме стан здоров»я та матеріальне становище
дитини,  стан здоров»я та матеріальне
становище платника,  наявність у платника
інших дітей,  непрацездатних чоловіка,  дружини,
батьків,  інші обставини,  що мають істотне значення.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що середньомісячний заробіток відповідача
становить 1123 грн,  інших дітей
він,  крім ОСОБА_1 він не має. Згідно з
поданими довідками батько відповідача має дохід (пенсію та виплати від ФССНВ) 1131
грн,  мати- 538 грн. Встановлено,  що позивач навчається в училище і потребує
матеріальної допомоги від батька,
оскільки його мати має заробітну плату лише 500-600 грн. Та може
надавати матеріальну допомогу синові у незначному розмірі. Та обставина,  що ОСОБА_1 у даний час

не
отримує стипендію,  яка могла б становити
94 грн,  не свідчить про те,  що відповідач не може надавати своєму сину
матеріальну допомогу до червня 2007 р.
в сумі 200 грн щомісячно. Навіть при отриманні сином стипендії він потребував
би матеріальної допомоги від батька у вказаному розмірі.

Покликання
в рішенні суду на те,  що позивач вживає
алкогольні напої і витрачає гроші на ігрові апарати з покликанням на пояснення
про це відповідача,  заперечуються
позивачем і не стверджено об»єктивними доказами. Доводи відповідача щодо
витрачання ним значних коштів на придбання ліків також не стверджено
відповідними доказами,  а згідно з
поданою довідкою ОСОБА_1 також часто хворіє ( а.с. 36),  саме у зв»язку з чим частково пропускає
заняття,  за місцем навчання
характеризується позитивно (а.с. 44).

З
врахуванням усіх обставин справи,
поданих доказів,  з яких
вбачається можливість відповідача надавати матеріальну допомогу свому сину у
більшому розмірі,  ніж визначив суд,  та потребу у цьому ОСОБА_1,
колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення і
збільшити розмір коштів,  які підлягають
стягненню на користь позивача і визначити такий в сумі 200 грн щомісячно на
час  його навчання до 30 червня 2007
року.

Керуючись  ст.
ст.  305,  307 ч.1 п.3,
309,  316 ЦПК України,   ст.
ст.  199,  200,
182 СК України,  колегія суддів,

Вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити,  рішення
Червоноградського міського суду Львівської області від 9 жовтня 2006 р.
змінити,  збільшити розмір коштів,  які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_1 та визначити такий в сумі 200 грн щомісячно на період навчання у ВІТУ №
11,  починаючи з 5 вересня 2006р. і до ЗО
червня 2007р. В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення,
може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двох місяців з часу
набрання законної сили шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.