Справа №22-5908                                              Головуючий
у 1-й інстанції Саприкіна І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

02
жовтня 2007 року                         Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду міста Києва в складі:

Головуючого                                Волошиної В.М.

Суддів                                           Столбун
В.І.,  Желепи О.В.

при
секретарі                               Гайдай І.М.

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного
суду м.  Києва від 24 квітня 2007 р. в справі за позовом
Закритого акціонерного товариства «Будівельно-монтажне управління»
«Будторгсервіс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу по оплаті житла та
комунальних послуг.

Заслухавши
доповідь судді Волошиної В.М. ,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів,  -

встановила:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення оплати за житло та
комунальні послуги за період з лютого 2004 р. по грудень 2006 р. включно у
розмірі 5716, 21 грн.,  інфляційну суму
948,  27 грн.,  три відсотки річних від суми простроченої
заборгованості у розмірі 240, 27 грн.,
витрати на судовий збір 75 грн. та 30 грн. на
інформаційно-технічне забезпечення.

Позовні
вимоги позивач обґрунтовував тим,  що
позивачі проживають в кімнатах НОМЕР_1 і НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,  користуються усіма надани'ми їм,  комунальними послугами,  але оплату не проводять.

Рішенням Шевченківського районного суду м.  Києва від 24 квітня 2007 р. позовні вимоги
задоволені частково.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на користь
ЗAT «Будівельного монтажного управління «Будторгсервіс» борг
по квартплаті та комунальних послугах в сумі 5716, 21 грн.,  судовий збір 57, 16 коп.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення
30 грн.

В решті позовних
вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідачі просили рішення суду скасувати та ухвалити нове
про відмову в задоволенні позовних вимог,
посилаючись на його незаконність та необґрунтованість,  оскільки позивач не є балансоутримувачем
будинку,  в 'якому проживають
відповідачі,  а тому не має права вимоги.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги,
перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого в цій частині
рішення,  колегія суддів приходить до
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст.  308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без
змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

У
відповідності до ч.1  ст.  64 ЖК України члени сім'ї наймача,  які проживають разом з ним,  користуються нарівні з наймачем усіма правами
і несуть усі обов'язки,  що випливають з
договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з
наймачем майнову відповідальність за зобов'язання,  що випливають із зазначеного договору.

В силу ч.2  ст.  68
ЖК України   квартирна плата та плата за
комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду
вносяться щомісячно.

Задовольняючи
позовні вимоги в зазначеному розмірі,
суд виходив з їх доведеності. Таких висновків суд дійшов з дотриманням
вимог процесуального законодавства щодо всебічності й повноти з'ясування
дійсних обставин справи,  прав та
обов'язків сторін в даних правовідносинах,
належної правової оцінки зібраних в справі доказів та вищезазначених
норм закону.

Як
вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції,  сім'я позивачів проживає в кімнатах НОМЕР_1 і
НОМЕР_2,  будинку АДРЕСА_1 з 1999 p.,  користується усіма комунальними послугами і
відповідно зобов'язана вносити за отримані послуги плату позивачу З AT «БМУ
«Будторгсервіс»,  яке обслуговує будинок
.

Між
тим,  починаючи з лютого 2004 р. і по
грудень 2006 р. оплата за отримані комунальні послуги відповідачами не
проводиться і її розмір за цей час становить 5716, 21 грн.

Суд
першої інстанції в межах доводів позову повно і всебічно дослідив обставини спору,  дав належну оцінку зібраним по справі доказам
і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про
те,  що позовні вимоги в частині оплати
за житло та судових витрат підлягають задоволенню. В зв'язку з чим постановив
рішення про стягнення на користь позивача з відповідачів квартирної плати та
комунальних послуг у розмірі 5716, 21 грн.,
судового збору 57, 16 грн. та витрат на інформаційно-технічне
забезпечення,  оскільки позивач ці
послуги надавав відповідачам,  а вони
оплату за них не проводили.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги висновків суду
не спростовують,  не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
і процесуального права які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення цієї справи.

Оскільки рішення
ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального закону,  то підстав до його скасування та задоволення
апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313,
314,  315,  317, 319 ЦПК України,  колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 24 квітня 2007 р. залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України.