Справа № 22-ц-4539/07 р.                                                  Головуючий
стягнення суми                                                   1
інстанції - Вергун І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
Шаповал Н.М.  ,

суддів -
Хребтова В.П.,   Цвірюка В.
О.,

при
секретарі - Дмитренко A.M.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2007 року по
справі за заявою ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства
«Дружба» про видачу судового наказу щодо стягнення грошових коштів,   -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2007
року відмовлено ОСОБА_1 у прийнятті заяви про стягнення грошових коштів на
підставі судового наказу.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1   просить
скасувати вказану ухвалу та передати питання на новий розгляд суду першої
інстанції. Вважає,   що ухвала судді
Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2007 року не
відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судова
колегія,   заслухавши доповідь
судді,   перевіривши матеріали справи,   обговоривши доводи апеляційної скарги,   вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи
ОСОБА_1   у прийнятті заяви про стягнення
грошових коштів на підставі судового наказу суддя виходив із того,   що цей спір не підлягає розгляду в судах
загальної юрисдикції.

Судова
колегія погоджується з такими висновками районного суду,   оскільки вони відповідають наданим доказам,   вимогам
ст.    ст.   96-101 ЦПК України та   ст.
ст.   1,   21 Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно   ст.
95 ЦПК України,   судовий наказ є
особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або
витребування майна за заявою особи,
якій належить право такої вимоги.

Підстави
для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу передбачені   ст.
100 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно
до ч. 1 вказаної статті ЦПК України,
суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу,   якщо заявлена вимога,   за якою не може бути видано судовий
наказ,   чи з заяви і поданих документів
вбачається спір про право.

Згідно
ч. 1   ст.   21 Господарського процесуального кодексу
України,   сторонами в судовому процесі
можуть бути підприємства,
організації,   зазначені в   ст.
1 цього ж Кодексу.

Відповідно
до   ст.
1 Господарського процесуального кодексу України,   право на звернення до господарського суду
мають фізичні особи,   які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Як
вбачається з матеріалів справи і доданих до заяви документів,   вимоги,
пред'явлені суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1   стосуються безпосередньо прав і

обов'язків   суб'єкта
господарської   діяльності   -
відповідача   по   справі
-   приватного
сільськогосподарського підприємства «Дружба».

Виходячи
з характеру спірних правовідносин та враховуючи,  що суб'єктивний склад сторін у цій справі
відповідає вимогам  ст.  21 Господарського процесуального кодексу
України,  ця заява не підлягає розгляду в
судах загальної юрисдикції.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
ч. 2 п. 1  ст.  307,
313,  315,  317 ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 01 серпня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її
проголошення,  але може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду
України.