АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД
ЧЕРКАСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
Справа
№    22ц-676/2007р.                                                       Головуючий
трудові спори                                                                              Гончар
апеляційній інстанції - Бабенко В.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30"
березня 2007 року Судова палата в цивільних справах апеляційного суду
Черкаської області в складі:

головуючого                                       Бурлака
В.О.

суддів                                                  Василенко Л.І., Бабенка В.М.

при
секретарі                                     Петренко
С.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника
ТОВ «Сів» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.01.2007
року по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „СІВ" про стягнення заробітної
плати, -

встановила:

ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ТОВ „СІВ" про стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу пов'язаного із затримкою видачі трудової книжки, мотивуючи
тим, що з 03.05.2006 року вона працювала у відповідача на посаді бухгалтера.
ОСОБА_2, який представився їй як директор підприємства, вона надала трудову
книжку. 10.08.2006 року вона звільнилася з підприємства за угодою сторін, але
ні наказ про звільнення, ні трудова книжка, ні заробітна плата за липень та 10
днів серпня 2006 року їй видані не були. В зв'язку з вимаганням ОСОБА_2 у неї
коштів за відновлення бухгалтерської бази в комп'ютері вона вимушена була
звернутися в органи внутрішніх справ. В постанові про відмову в порушенні
кримінальної справи вказано, що в ході перевірки було встановлено, що вона
дійсно працювала декілька місяців в магазині „12 стільців" та в серпні
2006 року звільнилася. Відповідно до норм ст..
116 КЗпП України відповідач 11.08.2006 року повинен був видати їй трудову
книжку. В зв'язку з затримкою видачі трудової книжки, проведення розрахунку при
звільненні, відповідач зобов'язаний виплатити середній заробіток за весь час затримки.
її заробітна плата складала 700 гривень. В липні 2006 року ОСОБА_2 заплатив їй
300 гривень за введення в дію бухгалтерської програми. Просить стягнути з
відповідача заробітну плату за липень в сумі 700 гривень, за 9 робочих днів
серпня 255 гривень 42 копійки, та за час затримки видачі трудової книжки з
11.08.2006 року по день фактичного розрахунку виходячи із її середньоденної
заробітної плати в розмірі 28 гривень 38 копійок - 1 163 гривні 58 копійок.
Витребувати у відповідача трудову книжку. У судовому засіданні позивачка
уточнила свої позовні вимоги. Просила стягнути з відповідача невиплачену їй
заробітну плату за липень 2006 року в сумі 700 гривень, за 9 днів серпня 2006
року 247 гривень 05 копійок, та середній заробіток за час затримки розрахунку і
невидачі трудової книжки за період з 11.08.2006 року по 30.09.2006 року включно
в сумі 1180 гривень 35 копійок, а всього просила стягнути з відповідача 2127
гривень 40 копійок.

2

Рішенням
Придніпровського районного суду від 29.01.2007 року позов задоволений частково.
Стягнуто з ТОВ „СІВ" на користь ОСОБА_1 - 1827 гривень 40 копійок та
державне мито на користь держави в розмірі 51 грн. В інших вимогах відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник ТОВ «СІВ» просить скасувати рішення, як
постановлене з порушенням вимог закону, суд неповно з'ясував обставини справи.
Просить постановити нове рішення, яким відмовити у позові, постільки позивачка
не працювала у ТОВ «СІВ». ОСОБА_1 рішення
суду не оскаржує.

Дослідивши
матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення.

З
матеріалів справи вбачається, що відповідно до постанови про відмову в
порушенні кримінальної справи від 18.09.2006 року в ході проведеної перевірки
було встановлено, що ОСОБА_1 кілька
місяців працювала в магазині „12 стільців" по вул.. Благовісній, 213 в м.
Черкаси і в серпні 2006 року звільнилася. Із пояснень ОСОБА_2 даних на ім'я
начальника Соснівського РВ УМВС України в Черкаській області від 17.09.2006
року вбачається, що ОСОБА_1 кілька місяців працювала на посаді бухгалтера на
фірмі. Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона працювала
на підприємстві „СІВ", а саме в магазині „12 стільців" і в період з
кінця травня по серпень в магазині працювала ОСОБА_1, яку ОСОБА_2 представив їй
як бухгалтера. Чи були ОСОБА_2 та ОСОБА_1
оформлені на роботу їй не відомо, але ОСОБА_2 привозив товар в магазин,
розвозив товар по клієнтах, разом з ОСОБА_1 вони проводили інкасацію коштів у
касі магазину. ОСОБА_1 на
комп'ютері виготовляла всі документи на відпуск товарів покупцям. Вказана
постанова набрала чинності, ніким не оскаржувалась і має силу преюдиції.

Виходячи
із викладеного, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 фактично
працювала на підприємстві ТОВ „СІВ", а саме в магазині „12 стільців"
і виконувала обов'язки бухгалтера з 3.05.2006 року по 10.08.2006 року. Виходячи
з позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача
заробітну плату за липень, 9 робочих днів серпня та за час затримки видачі трудової
книжки з 11.08.2006 року по день фактичного розрахунку.

Разом з
тим суд першої* інстанції виходив при проведенні розрахунків заборгованих сум
та періоду роботи на підприємстві з даних вказаних позивачкою, але будь-яких
доказів про отримання позивачкою заробітної плати у розмірі 700 гривень чи
іншого розміру у матеріалах справи не має. Колегія суддів вважає необхідним при
проведення розрахунків заборгованих сум виходити з мінімальної заробітної
плати, як законодавчо встановленим розміром заробітної плати, нижче від якого
заробітна плата за виконану роботу працівником у будь-якому випадку проводитися
не може. Виходячи із розміру заробітної плати в розмірі 375 гривень, яка
встановлена Законом України з 1.07.2006 року, при звільненні відповідач повинен
був сплатити їй за липень 2006 року з урахуванням отриманих нею 300 гривень, що
вона не заперечує, - 75 гривень, за 9 днів серпня 2006 року виходячи із
середньоденної заробітної плати 12 гривень 50 копійок - 112 гривень 50 копійок,
а всього при звільненні відповідач повинен був сплатити ОСОБА_1 187 гривень 50
копійок. Середній заробіток, який підлягає сплаті позивачці в зв'язку з
невиплатою відповідачем належних їй при звільненні сум, в межах її позовних
вимог, тобто в період з 11.08.2006 року по 30.09.2006 року - становить 43 дня х
12.50 грн. = 537,5 гривень.

п.4 ст.
235 КЗпП України передбачено, що у разі затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній
заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Ст.ст.
115, 116, 117 КЗпП України передбачають, що заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені колективним договором.
При звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства
провадиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника сум у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП України, організація повинна виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного
розрахунку.

3

За таких
обставин колегія судців вважає, що рішення суду необхідно змінити. Позов
ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ТОВ „СІВ" на користь ОСОБА_1 725
гривень. В іншій частині позову відмовити. Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК
України, судова палата, -

вирішила:

Апеляційну
скаргу представника ТОВ «СІВ» задовольнити частково.

Рішення
Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.01.2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ „СІВ" про стягнення заробітної плати змінити.
Стягнути з ТОВ „СІВ" на користь ОСОБА_1 725 гривень. В іншій частині
позову відмовити.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному порядку на протязі
2 місяців з часу проголошення.