Справа №2-10/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року Микитівський районний суд м. Горлівки Донецької області
в складі: головуючого - судді Наумик О.О., при секретарі Кобзар Т.В., за участю
адвоката ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горлівка
цивільну справу

за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
Комунального підприємства «Горлівське міське бюро технічної інвентаризації»,
Міського відділу реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського
управління юстиції Донецької області про визнання розірвання шлюбу фіктивним,
відміну відділом РАЦСУ відповідного запису та анулювання свідоцтва про
розірвання шлюбу, визнання права власності на частину квартири та виділення в
натурі частки у спільній власності, про зобов'язання БТІ м, Горлівки внести
відповідні зміни до свідоцтва про право власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, яка 5.06.2006 року звернулась до суду з позовом по спору,
виниклому до ОСОБА_3, просить виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1,
пославшись на наступне:

Спірна квартира на підставі свідоцтва від 4.12.1997 року
належить на праві власності їй та її малолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано 21.12.2001 року. В
спірній квартирі він не зареєстрований і не є її співвласником. Проте після
розірвання між ними шлюбу ОСОБА_3 залишився мешкати в спірній квартирі.
Останнім часом ОСОБА_3 чинить перешкоди ній в користуванні спірною квартирою:
влаштовує сварки, не дає змоги нормально жити в цій квартирі та користуватися
нею.

ОСОБА_3 має інше житло: зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2. Проте
добровільно виселитися із спірної квартири ОСОБА_3 відмовляється.

ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, а також до КП
«Горлівське міське бюро технічної інвентаризації», Горлівского міського відділу
РАЦСу з наступних підстав:

6.09.1994 року
він уклав шлюб з ОСОБА_2

Від цього шлюбу народилось два сини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Під час шлюбу вони з ОСОБА_2 купили спірну квартиру. Ця
квартира мала статус державної, і вони бажали її приватизувати. Оскільки він на
той час вже приймав участь в приватизації, тому в спірній квартирі не
зареєструвався. Спірна квартира була приватизована на ОСОБА_2 і їх сина ОСОБА_4
Проте за усною домовленістю між ним і ОСОБА_2 спірна квартира є їхньою сумісною
власністю, оскільки була придбана за його кошти. ОСОБА_2 на той час доходу не
мала, т.я. навчалась. Протягом 1997-2006 p.p. вони проживали в
спірній квартирі як подружжя. За його рахунок в квартирі були проведені
капітальний та інші ремонтні роботи.

Рішення про розірвання шлюбу вони з ОСОБА_2 прийняли з тієї причини, що
дружині загрожувало скорочення штатів за місцем роботи. На той час ОСОБА_2
була  на восьмому місяці вагітності, тому
в разі розірвання шлюбу її як одиноку матір із двома малолітніми дітьми не мали
б звільнити за цих підстав. Таким чином розірвання шлюбу мало фіктивний
характер. Фактично ж вони шлюбні відносини із моменту вступу до шлюбу і до
цього часу не припиняли, такого наміру вони ніколи не мали і за ст. 15 СК
України виконували і виконують сімейні обов'язки.

Просить:

· визнати
розірвання шлюбу фіктивним, зобов'язавши Горлівський міський відділ РАЦСу
відмінити запис № 1137 від 12.12.2001 року та анулювати свідоцтво 1-НО 287572;

· визнати
за ним право на 1/3 квартири АДРЕСА_1, виділивши йому згідно із ст.367 ЦК України його
частку у спільній власності в натурі;

· зобов'язати
КП «ГМ БТІ» м. Горлівки внести відповідні зміни та записи до Свідоцтва про
право власності на житло, та реєстрову книгу за № 153-П реєстр 428227.

В судовому
засіданні ОСОБА_2 підтримала позов до ОСОБА_3, уточнивши правові підставі
заявлених позовних вимог, проти зустрічного позову ОСОБА_3 до неї заперечувала
за підстав, викладених нею в позовній заяві, додатково пояснивши, що спірна
квартира була обміняна на квартиру її батьків згідно ордеру. На час вселення
спірна квартира була державною. В 1997 року спірна квартира була приватизована
на неї та її малолітнього сина ОСОБА_4

Поводом
для звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що в 1999 році
ОСОБА_3 її побив. Рішення про розірвання між нею з ОСОБА_3 шлюбу було ухвалено
судом 24.09.1999 року.

В період
часу з 07.1999 року по 02.2001 року в спірній квартирі вона із дітьми не
проживала, оскільки в квартирі не було умов для цього.

З
02.2001 року вона поновила фактичні подружні стосунки з ОСОБА_3, проте восени
2001 року відносини з ОСОБА_3 знову погіршились, і 12.12.2001 року вона
зареєструвала розірвання шлюбу в органах РАЦСу.

З
вересня 2002 року вони з ОСОБА_3 налагодили відношення і стали проживати в
спірній квартирі. Після цього вони неодноразово то припиняли, то поновляли
подружні стосунки, з приводу чого ОСОБА_3 то виселявся, а потім знову
повертався в спірне житлове приміщення. Припинення подружніх стосунків з
ОСОБА_3 і її вимоги до нього залишити спірне житлове приміщення мали місце з
тих причин, що ОСОБА_3 певний період часу систематично влаштовував сварки і
скандали, ганьбив її та її дітей, бив її, перешкоджав їй та її дітям
користуватися спірною квартирою та особистими речами, що знаходились в
квартирі. її звернення з цього приводу до правоохоронних органів мали
тимчасовий вплив на ОСОБА_2 і суттєво на зміну його поведінки не вплинули.

З
листопада 2005 року ОСОБА_3 обманом заволодів ключами від вхідних дверей
спірної квартири, внаслідок чого проти її волі став постійно проживати в цій
квартирі та користуватися нею. До теперішнього часу ОСОБА_3 своєї поведінки не
змінив, тому вона на захист своїх прав та прав своєї малолітньої дитини - сина
ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 30, 41 Конституції України, ст.ст. 311, 317, 319,
321, 391 ЦК України наполягає на його виселенні.

В
судовому засіданні ОСОБА_3 позов ОСОБА_2 до нього не визнав, підтримав
заявлений ним зустрічний позов до ОСОБА_2, КП «ГМ БТІ», Міського відділу РАЦСу
за підстав, аналогічних викладеним в зустрічній позовній заяві, додатково
пояснивши, що в 1997 році в період шлюбу з ОСОБА_2 вони призвели обмін на
спірну квартиру. Обмін був нерівнозначний, тому він в рахунок доплати придбав
особі, з якою призводився обмін, однокімнатну квартиру.

В
спірній квартирі вони з ОСОБА_2 за сумісні гроші зробили ремонт, який
закінчився в 2004 році. До 2006 року вони з ОСОБА_2 підтримували шлюбні стосунки
і проживали разом. Дійсно між ними мали місце сварки і скандали, після яких
ОСОБА_2 зверталась до правоохоронних органів. Проте за проведеними цими
органами перевірками в порушенні кримінальної справи відносно нього було
відмовлено, що вказує на безпідставність звернень ОСОБА_2

В
теперішній час вони разом з ОСОБА_2 і їх дітьми проживають в спірній квартирі,
ОСОБА_2 - допізна на роботі, він дбає про дітей, тому на сварки вони не мають
часу.

В квартирі за місцем реєстрації він не проживає з 1997
року, там проживають його батьки.

Про те,
що шлюб між ними з ОСОБА_2 офіційно розірвано, він дізнався від дружини
приблизно в 2002 році. ОСОБА_2 пояснила це тим, що розірвання шлюбу потрібно
було для того, щоб вона не підпала під скорочення штатів.

Представник ОСОБА_3
за дорученням ОСОБА_6 в судовому засіданні зустрічний позов свого довірителя
підтримав, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 не визнав за підстав,

аналогічних наведеним в зустрічній позовній заяві та
викладеним ОСОБА_3 в судовому
засіданні.

Представник відповідача за зустрічним позовом - КП
«Горлівське міське бюро технічної інвентаризації» за дорученням в судовому
засіданні позов не визнав, пояснивши, що спору між КП та ОСОБА_3 фактично не
має, оскільки КП «ГМ БТІ» не видає свідоцтва на право власності. Таке свідоцтво
може бути видане відділом приватизації на підставі рішення виконкому. КП «ГМ
БТІ» лише реєструє право власності, і якщо за ОСОБА_3 буде визнано право
власності на спірну квартиру, КП «ГМ БТІ» на підставі ст. 182 ЦК України будуть
внесені відповідні записи у реєстр прав на нерухоме майно.

Відповідач за зустрічним позовом - Міський відділ реєстрації актів
цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області
явку представника в судове засідання не забезпечив, звернувся до суду із заявою
про розгляд справи у відсутність її представника.

З особа - Горлівська міська рада явку представника в судове засідання не
забезпечила, звернулась до суду із заявою про розгляд справи у відсутність її
представника.

Заслухавши  сторони,
дослідивши  надані  сторонами
докази  по  справі,
суд дістає наступних висновків:

Щодо
спору, що випливає з сімейних правовідносин, судом встановлено наступне:

Сторони по справі - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знаходились в зареєстрованому шлюбі
з 6.09.1994 року.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Горлівки від 24.09.1999 року
шлюб між сторонами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано, про що згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Міським
відділом РАЦСу Горлівського міського управління юстиції 12.12.2001 року було
зроблено відповідний запис за № 1137.

За ст. 108 СК України розірвання шлюбу може бути визнане судом фіктивним в
разі здійснення розірвання шлюбу державним органом реєстрації актів цивільного
стану відповідно до положень статті 106 та пункту 3 частини 1 статті 107 СК (на
підставі заяви подружжя, що не має дітей, або за заявою одного з подружжя, якщо
другий із подружжя засуджений за вчинення злочину до позбавлення волі на строк
не менш як три роки), якщо буде встановлено, що жінка та чоловік продовжували
проживати однією сім'єю і не мали наміру припинити шлюбні відносини.

Розірвання шлюбу між сторонами було здійснено не органом реєстрації актів
цивільного стану, а на підставі рішення суду, яке набрало чинності, питання оскарження
судового рішення ніким із сторін не порушувалось, отже підстав для визнання
розірвання шлюбу фіктивним не вбачається.

За таких обставин в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 в частині вимог
визнання розірвання шлюбу фіктивним та зобов'язання Горлівського міського
відділу РАЦСу відмінити відповідний запис та анулювати свідоцтво слід
відмовити.

Щодо спору відносно виселення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та за
зустрічним позовом про визнання права власності на частину житлової квартири
судом встановлено наступне:

Спірна квартира АДРЕСА_1 на підставі ордеру на житлове приміщення за №123
від 14.07.1997 року на право зайняття в порядку обміну житлового приміщення
була надана ОСОБА_2 виконавчим комітетом Горлівської міської ради народних
депутатів м. Горлівки на сім'ю з двох осіб - неї та її сина ОСОБА_4

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на
житло від 4.12.1997іррку, виданого Відділом приватизації державного житлового
фонду виконкому міської р.ади народних депутатів, спірна квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4. Цей документ як
правова підстава набуття ОСОБА_2 та сином сторін ОСОБА_4 права власності на
спірну квартиру до теперішнього часу ніким не спростований.

Право власності
на спірну квартиру зареєстровано ОСОБА_2 в КП «ГМ БТІ». Про належність квартири
ОСОБА_2 та її малолітньому сину ОСОБА_4 по 1/2 частки кожному складено
технічний паспорт.

Суд не вбачає
передбачених законом підстав
для визнання за ОСОБА_3
права власності на частину спірної квартири, оскільки згідно Закону України
"Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного
житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках державного житлового фонду на користь громадян України
шляхом безоплатної передачі, продажу надлишків загальної площі (ст.ст. 1,3).
Тобто право власності на спірну квартиру ОСОБА_2 набула в силу державного акту
по відчуженню квартири, що відносилась до житлового фонду місцевої ради
народних депутатів, а не з підстав, що виникають з прав подружжя щодо спільної
сумісної власності.

За таких обставин у зустрічному позові в частині вимог ОСОБА_3 про визнання
за ним права власності на частину спірної квартири, виділення цієї частки в
натурі та зобов'язання КП «ГМ БТІ» м. Горлівки внести відповідні зміни та
запису в свідоцтві про право власності на житло, та реєстрову книгу слід
відмовити.

Також
судом встановлено, що сторони в теперішній час постійно проживають в спірній
квартирі. За ствердженням ОСОБА_2, ОСОБА_3 з листопаду 2005 року проживає в
спірній квартирі проти її бажання. Більш того, ОСОБА_2 категорично заперечує
проти знаходження ОСОБА_3
в спірній квартирі, наполягає на тому, що подружні стосунки з ОСОБА_3 вона не
підтримує, спільне господарство з ним не веде. В силу цієї обставини, а також
відсутності договору найму житлового приміщення між власником спірної квартири
і ОСОБА_3, як того вимагає ст. 158 ЖК України, суд вважає, що ОСОБА_3 не набув
права на проживання в спірній квартирі і згідно житловому законодавству України
(ст.ст. 156 ч.4, 64 ЖК) не є членом сім'ї власника квартири. Крім того ОСОБА_3
забезпечений житлом, проти чого він в судовому засіданні не заперечував і про
що свідчить відповідна відмітка в паспорті ОСОБА_3: місцем реєстрації
останнього є квартира АДРЕСА_2.

Оскільки Житловим Кодексом України, окремо главою 6
"Користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного
житлового фонду" ЖК України правовідносини, що склалися між сторонами щодо
спірної квартири, не врегульовані, суд вважає, що ОСОБА_2 правомірно вимагає
усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм
майном, посилаючись на ст.391 ЦК України.

За таких підстав в силу вказаного закону позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 слід
задовольнити, усунувши перешкоди у здійсненні ОСОБА_2 права користування та
розпорядження своїм майном шляхом виселення ОСОБА_3 зі спірного житлового
приміщення.

На підставі
ст.391 ЦК, ст.ст.
ЖК України, керуючись ст.ст. 215,218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задовольнити, усунувши перешкоди у здійсненні
ОСОБА_2 права користування та розпорядження своїм майном шляхом виселення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, з квартири АДРЕСА_1.

У зустрічному позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Комунального підприємства
«Горлівське міське бюро технічної інвентаризації», Міського відділу реєстрації
актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької
області відмовити.

Про апеляційне
оскарження рішення може бути подано заяву до Микитівського районного суду м.
Горлівки протягом десяти днів з дня його проголошення, а також апеляційну
скаргу на ім'я Апеляційного суду Донецької області протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.