Справа №22-ц-3347/2007р.                                   Головуючий
в 1 інстанції Малухін В.В
Доповідач Берзіньш B.C.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15 серпня 2007
року колегія судців судової палати у цивільних справах Апеля­ційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,  судді: М"ясоєдової Т.М.  Суддів: Берзіньш B.C.

Терент"євої
Н.М. ,  при секретарі     Іванові O.K.,
за участю прокурора Центрального району М.
Сімферополя,  відповідача ОСОБА_1,
представника ТОВ „Гарант-СВ" Андреева Д.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в М. Сімферополі цивільну справу за позовом ТОВ
„Гарант-СВ" до ОСОБА_2,
ОСОБА_1,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 про стягнення заборгованості зі
спадкового майна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального
районного суду м.  Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 06 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006 року ТОВ „Гарант-СВ" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
ОСОБА_3. ОСОБА_4 про стягнення заборгованості у сумі 12 283, 61грн. зі
спадкового майна. Свої вимоги мотивувало тим,
що відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно договору відступлення права вимоги
26.08.2005 року ТОВ „Гарант-СВ" сплатила заборгованість ОСОБА_5 по
аліментам у розмірі 9755, 61 грн. на користь ОСОБА_9 Крім того,  ухвалою Центрального районного суду М.
Сімферополя віл 16.12.2004 року була затверджена мирова угода,  відповідно до якої ОСОБА_5 повинен був
сплатити ОСОБА_6,  ОСОБА_7 суму у розмірі
2528 грн. Ця сума сплачена не була. На теперішній час частки,  які належали ОСОБА_6,  ОСОБА_7,
належать на праві власності ТОВ „Гарант-СВ" відповідно договору
купівлі-продажу частки будинку від 28.12.2004 року. Таким чином,  ТОВ „Гарант-СВ" є кредитором ОСОБА_5 ще
на суму 2528 грн. На теперішній час спадкоємцями борг ОСОБА_5 у загальній сумі
12283, 61 грн. не сплачено. Позивач просив суд стягнути зі спадкоємців вказану
суму боргу ТОВ „Гарант-СВ" в межах вартості спадкового майна - 11/100
частки домоволодіння по АДРЕСА_1.

Рішенням
Центрального районного суду М. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 06
грудня 2006 року позов ТОВ „Гарант-СВ" задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_4,  яка представляє інтереси своєї
малолітньої доньки - ОСОБА_8,  на користь
ТОВ „Гарант-СВ" 1951 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ
„Гарант-СВ" 1951 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_1,  яка представляє інтереси свого малолітнього
сина ОСОБА_5,  на користь ТОВ
„Гарант-СВ" 3902 грн. 40 коп.

2

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ „Гарант-СВ" 1951 грн. 20 коп.
Стягнуто з ОСОБА_4 - 16 грн. 20 коп.,
ОСОБА_1 - 48 грн. 60 коп.,
ОСОБА_3 - 16 грн. 20 коп. на користь ТОВ „Гарант-СВ" сплачені
судові витрати у розмірі 51 грн. судового збору,   30 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Не
погодившись з рішенням суду,   ОСОБА_1
подала апеляційну скаргу,   в якій
ставить питання про скасування рішення суду з направленням справи на новий
судовий розгляд,   посилаючись на
те,   що рішення незаконне і
необгрунтоване,   ухвалено з порушенням
норм матеріального і процесуального права.

В
засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і прокурор підтримали доводи апеляційної
скарги; представник ТОВ „Гарант-СВ" проти них заперечував.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги,   перевіривши
матеріали справи,   колегія суддів
вважає,   що апеляційна скарга підлягає
задоволенню,   а рішення суду -скасуванню
з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з таких
підстав.

Відповідно до   ст.    ст.
309ч.1п.4,   311ч.1пп..3,  5 ЦПК України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції є порушення або неправильне застосування норм
матеріального або процесуального права,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції,   якщо суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунений ухваленням
додаткового рішення судом першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений
доводами апеляційної скарги,   якщо під
час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права,   яке є обв»язковою підставою для скасування
рішення.

Ухвалюючи
рішення про задоволення позову в частині вимог про стягнення заборгованості по
аліментам,   суд виходив із
обгрунтованності заявлених вимог. Такі висновки суду зроблено по неповно
з»ясованим обставинам справи,   з
порушенням норм матеріального і процесуального права.

Так
статтями 11,  214,  215 ЦПК України передбачено,   що суд розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог,   при ухваленні рішення
суд вирішує питання щодо наявності обставин(фактів),   якими обґрунтовувались вимоги і заперечення
та якими доказами вони підтверджуються; мотивів,   з яких суд вважає встановленою наявність або
відсутність фактів,   якими
обґрунтовувались вимоги чи заперечення,
бере до уваги або відкидає докази.

Як
свідчать матеріали справи,   суд першої
інстанції,   в порушення вищевказаних
процесуальних норм,   в рішенні суду не
вказав,   які факти ним встановлено за
запереченнями відповідачів; мотивів,   з
яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів,   якими обґрунтовувались заперечення,   бере до уваги або відкидає докази.

Крім
того,   статтею 123ч.1 ЦПК України
передбачено право відповідача до або під час попереднього судового засідання
пред'явити зустрічний позов. Із матеріалів справи слідує,   що заперечення відповідачів фактично
зводяться до оспорювання договору відступлення права вимоги. Проте суд,   в порушення положень   ст.
10 ЦПК України,   не
роз"яснив належним чином право відповідачів на подачу зустрічного
позову(а.с.  28,  48,
65),   чим порушено їх
процесуальні права.

Також,   зазначивши,
що в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги
уточнив,   відмовився від частки вимог у
сумі 2528 грн.. суд відмову ТОВ „Гарант-

СВ"
від позову в цій
частині не обговорив і ухвала
судом про прийняття
відмови від позову в цій частині і закриття провадження по справі не
постановлювалась. Вищевказані вимоги фактично судом не розглянуті,  висновків суду за ними немає і цей недолік не
був і не міг бути усунений ухваленням додаткового рішення судом першої
інстанції.

Ці обставини є обов»язковими підставами для скасування рішення суду першої
інстанції,  у зв»язку з чим,  відповідно до
ст. 303 ч.3,  п.5 ч.1 ст. 3П ЦПК
України суд виходить за межі апеляційної скарги і вважає,  що рішення суду підлягає скасуванню в повному
обсязі з направленням справи на новий розгляд.

На     підставі     наведеного,      керуючись      ст.
ст.      303, 309, 311     Цивільного процесуального кодексу
України,  колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Центрального районного суду м.  Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 06 грудня 2006 року - скасувати.

Справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.