Справа №33ц-215                                                    Головуючий
в 1 інстанції Ваврів І.З.
- 25                                                            Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

іменем    України

31
травня 2007 року.                                                                                    м.
Луцьк

Суддя
колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апеляційного
суду Во­линської області Расевич С.І. вивчив касаційну скаргу ОСОБА_1на ух­валу
Тернопільського міськрайонного суду від 22 лютого 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 12 липня 2005 року у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
до ОСОБА_3, приват­ного нотаріуса ОСОБА_4про визнання договору застави
недійсним, виконав­чого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

Рішенням
Тернопільського міського суду від 8 лютого 2002 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14 травня 2002 року, в
задоволені зазна­ченого позову відмовлено.

Касаційна
скарга ОСОБА_1., ОСОБА_2.
на зазначені судові рішення ухвалою Верховного Суду України від 29 серпня 2002
року залишена без задоволення.

22 вересня
2003 року ОСОБА_1. звернувся
із заявою про перегляд рішення Терно­пільського міського суду від 8 лютого 2002
року за нововиявленими обставинами, зазначаючи такою обставиною наступні факти.
Так, нотаріус ОСОБА_4. при оформленні договору заста­ви між сторонами 17
листопада 1998 року помилково зазначила договір позики від 14 листопада 1998
року, а не від 16 листопада 1998 року. Оскільки його дружина ОСОБА_2. лише один раз
була в нотаріуса при підписанні договору, то їй не було відомо, що вона
підписала договір застави, вважала, що підписує лише договір позики. Крім того,
ним виявлено розбіжності в тек­сті рішення суду по даній справі від 8 лютого
1998 року, що не вступило в законну силу та рі­шення суду після набрання ним
законної сили, а саме в тексті рішення, яке не вступило в закон­ну силу
зазначено, що ОСОБА_2. повернула
кошти, отримані нею як позика, а в рішенні, що знаходиться в матеріалах справи
вказано „не повернула". Також нововиявленою обставиною ОСОБА_1. вважає те,
що предметом договору застави була чотирикімнатна квартира, а в пода­льшому
йому стало відомо, що спірна квартира має 6 кімнат, як це зазначено в рішенні
Терно­пільського міськвиконкому від 9 липня 1998 року № 746.

Ухвалою
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2005
року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області
від 12 лип­ня 2005 року, у задоволенні заяви відмовлено.

Розглянувши
касаційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття касаційного про­вадження
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно
до п. 5 ч.3
ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи
в задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими об­ставинами
суд першої інстанції та апеляційний суд правильно виходили з того, що в заяві
відсу­тні обставини, передбачені ч. 2 ст.
347 2 ЦПК
України 1963 року, які можуть вважатись нововия­вленими.

Із
змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень не вбачається порушен­ня
судами норм процесуального права, касаційна скарга є необгрунтованою і
викладені в ній до­води не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5
ч.3 ст. 328 ЦПК України -

ухвалив:

Відмовити
ОСОБА_1 у
відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської об­ласті від 22 лютого 2005
року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 12 липня 2005 року
у справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса ОСОБА_4про визнання договору застави
недійсним, виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали
направити ОСОБА_1 .

Ухвала
оскарженню не підлягає.