Справа № 22-8906                             Головуючий в 1
інстанції - Горощук О.В.
- 39                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

іменем     України

27
грудня 2007 року                                 Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Кондратьева
О.М. .,

суддів                                                                   Шевченко
В.Ю.,

Могутової Н.Г.

при
секретарі     Петрушенко А.О.,

за участю:
сторін,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Слов»янського
міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2007 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
і ОСОБА_2 звернулися до апеляційного суду із апеляційними скаргами на рішення
Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2007
року,  яким частково задоволено позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди: суд стягнув солідарно з
обох відповідачів на користь позивача матеріальні збитки в сумі 6928 грн. 22
коп.; стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 4949 грн.
47 коп.; стягнув солідарно з обох відповідачів на користь позивача
відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 грн.,
а також судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 750
грн.,  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення в розмірі 30 грн. і судовий збір в розмірі 59 грн. 50 коп.

ОСОБА_1
і ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення,  яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог,  посилаючись
на порушення судом норм матеріального і процесуального права,  оскільки вважають,  що не має їх вини в нестачі матеріальних цінностей
в магазині позивачки.

ОСОБА_3
заперечувала проти задоволення апеляційної скарги,  вважає рішення суду законним і обґрунтованим.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено,  що позивач ОСОБА_3 була власником магазину
«Олімп» в селищі Черкаське Слов»янського району Донецької області. ОСОБА_3 як
приватний підприємець уклала трудові договори з відповідачами ОСОБА_2 та
ОСОБА_1,  які працювали продавцями у вказаному магазині і з якими
було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

В
магазині були проведені інвентаризації,
під час яких було виявлено нестачу матеріальних цінностей. Так,  під час роботи відповідачок разом,  такі нестачі були виявлені -27.03.2006 р. на
суму 4945 грн. 47 коп. і 12 серпня 2006 р. на суму 2332 грн. 90 коп.

Згідно
акту ревізії від 27 серпня 2006 року також виявлена нестача в сумі 4949 грн. 47
коп.3а період,  коли в магазині працювала
одна ОСОБА_2

10
травня 2007 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків,  заподіяних нестачею матеріальних
цінностей,  та моральної шкоди в сумі
10000 грн.

2

Рішенням
Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2007 року
частково задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та
моральної шкоди: суд стягнув солідарно з обох відповідачів на користь позивача
матеріальні збитки в сумі 6928 грн. 22 коп.; стягнув з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 4949 грн. 47 коп.; стягнув солідарно з обох
відповідачів на користь позивача відшкодування моральної шкоди в сумі 1000
грн.,  а також судові витрати за надання
правової допомоги в розмірі 750 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 грн. і
судовий збір в розмірі 59 грн. 50 коп.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення
позивача,  відповідачів,  перевіривши матеріали справи та обговоривши
наведені у скарзі доводи,  апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню із зміною рішення в частині задоволення вимог
про відшкодування моральної шкоди з наступних підстав.

Суд
першої інстанції,  задовольняючи частково
позовні вимоги ОСОБА_3,  виходив з
того,  що під час роботи в магазині
«Олімп» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 продавцями з якими було укладено договір про повну
матеріальну відповідальність,  були
виявлені нестачі матеріальних цінностей. Так,
під час роботи відповідачок разом,
такі нестачі були виявлені -27.03.2006 р. на суму 4945 грн. 47 коп. і 12
серпня 2006 р. на суму 2332 грн. 90 коп.3гідно акту ревізії від 27 серпня 2006
року також виявлена нестача в сумі 4949 грн. 47 коп.3а період,  коли в магазині працювала одна ОСОБА_2 Суд
прийшов до правильного висновку,  що
відповідачі повинні відшкодовувати заподіяні збитки на підставі  ст.
134 КЗпП України.

В
судовому засіданні відповідачі пояснили,
що дійсно працювали продавцями у магазині позивача,  при передачі змін інвентаризації товарних
цінностей не провадили,  нестачі були
виявлені ними,  з сумою нестачі
згодні,  але вважають,  що вони виникли не з їх вини,  а з вини позивача,  яка не створила належних умов для зберігання
товару. На підтвердження цих доводів належних доказів відповідачами не було
надано.

За таких підстав
доводи апеляційних скарг відповідачів висновків суду не спростовують.

Суд
першої інстанції також частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди і стягнув з обох відповідачів солідарно на її
користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. на підставі  ст.
ст.  23 і 1167 ЦК України.

Апеляційний
суд вважає,  що з таким висновку суду не
можна погодитись,  оскільки в
обгрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 посилалась лише на ті
обставини,  що внаслідок неналежного
виконання своїх трудових обов»язків відповідачі заподіяли їй моральну шкоду.
Але діючим трудовим законодавством не передбачена можливість відшкодування
моральної шкоди в такому випадку.

Згідно  ст.
309 ч. 1 п.3 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни є невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції необхідно змінити і відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди,  а в іншій частині рішення необхідно залишити
без змін.

Керуючись  ст.
ст.  307,  309,
314,  316 Цивільного
процесуального кодексу України,
апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Слов»янського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2007 року
змінити.

Відмовити
ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2,  ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до

Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили рішенням

апеляційного
суду.