Справа №2-2100
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2007    року              Солом'янський районний суд м. . Києва

в складі: головуючого - судді                             Усатової І.А.

при
секретарі                                                      Жлукто
І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Правда» про стягнення заборгованості по заробітній платі,  компенсації
за майно та моральної шкоди   ,
-

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по
заробітній платі,  компенсації та
моральної шкоди,  пояснюючи тим,  що з 1981 році працював у колгоспі «Правда»,  з 1993 року працював на посаді -
обслуговуючого пилорами,  15.04.1994 року
звільнений з займаної посади. Вказав,  що
за свою працю працівники колгоспу відповідно до чинного законодавства
одержували крім заробітної плати за фактично відпрацьований час також
відповідну кількість зернових культур.

Вказав,  що на час звільнення йому не сплатили
нараховану заробітну плату за період з 1.01.1994
по 15.04.1994 року
приблизно у сумі 600 грн ,
а також належних йому 800 кг ячменю та 700
кг пшениці вартістю 820
грн.

Пояснив,  що з часу звільнення неодноразово звертався
до голови підприємства з приводу виплати заборгованості і лише на початку 2005 року йому
виплатили 100 грн,  пояснюючи,
що це заборгована заробітна плата,  однак ніяких документів не дали.

Також
просить стягнути моральну шкоду у сумі 5000
грн ,  що заподіяні невиплатою заробітної плати ,
приниженням,  що
він зазнав у зв»язку зі зверненнями до відповідача .

Відповідач
у судові засідання не заявився ,  просив слухати справу у його відсутність,  надав письмові пояснення в яких позов не
визнав та пояснив,  що позивач працював
на підприємстві по трудовому договору на різних роботах з грудня 1981 року. При
звільненні в 1994 році з
ним було проведено повний розрахунок. Ніяких сум в 2005 році йому не
виплачувалося. Крім того пояснив,  що
позивач не був членом колгоспу. Також вказав,
що надати довідку про виплату позивачу заробітної плати за 1994 рік не можливо ,
оскільки всі документи за вказаний період знищено за
терміном зберігання ,  на зберігання передано лише: протоколи загальних зборів
членів кооперативу,  протоколи засідань
правління колгоспу,  протоколи засідань
профкому. Також пояснив,  що зернові
культури видавалися членам   колгоспу
згідно статуту.

Суд,  вислухавши
пояснення   позивача,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку про відмову в
позові,  виходячи з наступного.

Так з
трудової книжки позивача вбачається ,  що він працював в колгоспі «Правда» з грудня місяця 1981 року по 15.04.1994 року . В період з 1.01.1994 року по 15.04.1994 року працював на
посаді обслуговуючого пилорами.

Згідно     уставу
сільськогосподарського
виробничого                кооперативу     «Правда»,

затвердженого    в Липовецькій    райдержадміністрації 9.03.2000 року,  він є
правонаступником реорганізованого колективного сільгосппідприємства
«Правда».

З тієї ж
трудової книжки вбачається ,  що позивачу було нараховано за період з 1.01.1994 року по 15.04.1994 року 549261 крб.

Позивач
просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 600 грн за період з 1.01.1994 року по 15.04.2004 року ,
не надаючи будь -
якого розрахунку з цього приводу ,  не встановлено це і в судовому засіданні.

Згідно
акту про виділення до знищення документів і справ,  які не підлягають зберіганню (а.с.  62,
63),  затвердженого
головою вказаного колективного с/г підприємства,  знищено з 01.01.1998 року ряд документів .
Одночасно з доповнення до історичної довідки на фонд колективного
сільськогосподарського підприємства „Правда" за 1992 - 1994 року вбачається ,
що на постійне зберігання відібрано 9 справ,  по особовому складу 29 справ,  виділено в акти до знищення з різними
строками зберігання 183 справи.
На постійне зберігання     передано
наступні

категорії
документів:  протоколи загальних зборів
членів КСП,  протоколи засідань правління
КСП,  протоколи засідань профкому.

З
довідки сільськогосподарського виробничого кооперативу «Правда» та трудової
книжки позивача вбачається ,  що він членом колгоспу «Правда» не був,  а працював по трудовому договору на різних
роботах. Судом з цього приводу витребувані та перевірені протоколи загальних
зборів за роки ,  які вказані позивачем ,  а саме: 1980,
1981,  1987 рік,  згідно вказаних протоколів позивач до членів
колгоспу не приймався.

Як
пояснив позивач,  на початку січня 2005 року йому було
виплачено 100 грн в
рахунок заборгованості по заробітній платі,
однак як вбачається з виписок книги розрахунків за грудень 2004 року - січень 2005 року,  будь -яких сум позивачу не виплачувалося.

Відповідно
до  ст.
115 КзпП
України заробітна плата працівникам виплачується у строки,  встановлені колективним договором,  але не рідше двох разів на місяць.

Судом
досліджена книга розрахунків по оплаті праці за 1994 рік,  з якої
вбачається,  що на червень 1994 року у
відповідача відсутня заборгованість по заробітній платі перед позивачем.

Згідно  ст. . 10ЦПК України   кожна сторона повинна довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків,  встановлених цим
кодексом.

Згідно
ч.1  ст. . 60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень,  крім випадків,  встановлених статтею 61 цього кодексу.

Згідно ч.4 цієї
ж статті   доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд
критично оцінює пояснення позивача,
оскільки жодного доказу на підтвердження позовних вимог надано не було.

Встановлено,  що заробітна плата позивачу при звільненні
згідно  ст. . 116 КЗпП України
виплачена була,  будь - яких інших даних
суду сторонами не надано,  не зміг їх
добути і суд,  а тому в позові про
стягнення заробітної плати слід відмовити.

Що
стосується позовних вимог щодо стягнення суми в розмірі 820 грн за не надані
йому зернові слід зазначити,  що
позивачем не надано будь -
яких доказів,  щодо того,  що вказані зернові культури у розмірі 800 кг ячменю та 700 кг пшениці
повинні були йому видані ,  крім того позивач не зміг пояснити на підставі взагалі ,
яких норм закону вони видаються,  виходячи з правовідносин,  що склалися між сторонами. А тому суд вважає
що дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

Виходячи з
встановленого вище не підлягає і відшкодуванню моральна шкода.

Керуючись  СТ.
СТ.  116, 117 КЗпП України           ,   ст.  ст.    10,
57-60,  208,  209,
210,  212-218

ЦПК України ,
суд,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1
до сільськогосподарського виробничого кооперагиву «Правда» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за майно та моральної шкоди     відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва протягом 20
днів після подачі заяви на його оскарження,
яка має бути подана протягом Юднів з дня постановления рішення.