overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-5116/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007
року                    Заводський
районний суд м. Миколаєва в

складі:
головуючого судді:              Кваша С.В.

при
секретарі        :                          Кузик М.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м.
Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Виконавчого комітету
Миколаївської міської Ради про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Миколаївської
міської Ради про визнання права власності на самовільно зведені будови.

У судове
засідання позивач не з"явився, надав до суду заяву, у якій вказав, що свої
позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій
вказали, що просять розглянути справу за відсутності їх представника

У відповідності
до ст. 169 ЦПК України, справу було розглянуто за відсутності сторін.

Суд, дослідивши
матеріали справи, на підставі ст. 376 ЦК
України приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає
задоволенню по наступних підставах.

Так, судом
встановлено, що позивачу на підставі договору дарування №928 від 27.03.2001
року, належить житловий АДРЕСА_1. В подальшому для поліпшення житлових умов
позивачем було самовільно знесено житловий будинок літ. «А» загальною площею
43,5 кв.м., житловою площею 32,4 кв.м. та здійснено наступне будівництво
житлового будинку літ. "Д" (8,08x6,78), загальною площею 42,1 кв.м.
житловою площею 42,1 кв.м.; сіней літ. "д" (2,73x3,18), загальною
площею 4,9 кв.м.; навісу літ. "Е" (7,10x8,60).

В даний час
позивач бажає узаконити свої самочинно зведені будівлі, для чого і звернувся до
суду. Судом встановлено, що можливість визнання власності за позивачем даних
будов узгоджено з компетентними органами, що підтверджується довідками
управління містобудування і архітектури, Заводського районного відділу м.
Миколаєва ГУМЧС, СЕС Заводського району, одержана згода сусідів, що дозволяє
позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити в повному обсязі.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 376 ЦК
України, ст. ст. 5-8, 10,11, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1-
задовольнити.

Оформити
ОСОБА_1самовільно знесений житловий будинок літ. «А» загальною площею 43,5
кв.м., житловою площею 32,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1

Визнати за
ОСОБА_1право власності на самовільно зведені будови за адресою: АДРЕСА_1, а
саме:   житловий будинок літ.
"Д"   (8,08x6,78), загальною
площею 42,1 кв.м.

2

житловою площею 42,1 кв.м.; сіни літ. "д" (2,73x3,18),
загальною площею 4,9 кв.м.; навіс літ. "Е" (7,10x8,60).

Рішення вступає
в законну силу через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської області у строк та порядок, передбачені
ст..ст.294, 296 ЦПК України.
СПРАВА № 2-5023/2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2007 года Заводський
районний суд м. Миколаєва

у складі
головуючого судді Коваля В.І., при секретарі: Каламурзи О.В., рогзлянув у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2007 р.
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на її
користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку
/доходу/ щомісяця.

В судове
засідання сторони не з'явились, направили до суду заяви, в яких просили слухати
справу за їх відсутністю, позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов
задовольнити, відповідач проти позову не заперечив.

Дослідивши
матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом
встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2004 p., від якого мають
дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, в свідоцтві про народження якої батьком
записан відповідач.
В теперішній час сім'я розпалась, збереження її неможливо. Відповідач
матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Згідно ст.ст.
180-182 СК України батьки забов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. На виконання цього обов'язку по рішенню суду можуть стягуватися
аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та
матеріального положення дитини, платника аліментів, наявності у останнього
інших осіб, які знаходяться на його утриманні та інших обставин, які мають
істотне значення.

Згідно зі ст.
ст. 181-183 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача на
утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітка, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначені
розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальне становище,
наявність ще однієї дитини, яка знаходиться на його утриманні, вважає за
можливе призначити аліменти в розмірі 1/4 частини.

Згідно ст.ст.
10, 11, 13, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2народження, уродженця с. Добровеличківка Кіровоградської
області, на користь ОСОБА_1на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з
10.09.2007 р. по день досягнення дитиною повноліття, на користь держави
держмито в сумі 51 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 07 грн. 50 коп.

Рішення   підлягає
негайному   виконанню   в
частині   стягнення   аліментів
в   межах місячного платежу.

Рішення вступає
в законну силу через 10-ть днів після йог оголошення. Рішення може бути
оскаржене до Миколаївського апеляційного суду в порядку, передбаченому ст. ст.
294, 296 ЦПК України.
Справа № 2-513/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2007
року                                                         Немирівський
районний суд

Вінницької
області

в складі
головуючого судді                                      Алєксєєнко
В. М.

при
секретарі                                                             Андрущак
Л. П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Немирів

справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

стягнення
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до суду із даним позовом мотивуючи тим, що від подружнього життя із
відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_3, батьком в свідоцтві
про народження якої записаний відповідач. ОСОБА_2. не виконує свій батьківський
обов'язок, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка із
1999 року утримує та виховує дитину сама, однак донька подорослішала та витрати
на її утримання значно зросли, тому вона вимушена звернутись до суду.

Позивачка в
судовому засіданні позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити.

Відповідач
в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що перебуває у важкому
матеріальному становищі, отримує заробітну плату у розмірі 600-700 грн. за
місяць, тому просить зменшити суму сплати аліментів.

Оцінивши
зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні
пояснення сторін, суд приходить до висновку, що відповідач дійсно являється
батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтв про її народження ( а.с. З
), те, що дочка знаходяться на повному утриманні позивачки підтверджується
довідкою виданою виконкомом Юрковецької сільської ради № 563 від 12. 06. 2007
року ( а. с. 5 ), однак враховуючи, що відповідач отримує заробітну плату у
розмірі 600-700 грн. за місяць, перебуває у важкому матеріальному становищі,
тому позов слід задоволити частково в сумі 250 грн. щомісяця, в решті позовних
вимог - відмовити.

На підставі
викладеного та керуючись ст.
ст. 180-184 СК України

ст. ст. 10, 60,208,209,212-215, 218,294 ЦПК України,

суд,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково.

Стягувати
з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с
Білки Іллінецького району Вінницької області, жителя с. Куни Гайсинського
району Вінницької області, працюючого ТОВ "Авеста", хімцех оператором
в м. Гайсин на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження в розмірі 250 грн. щомісяця, починаючи з 14.06.2007
року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 грн. - за надання їй правової допомоги.

В решті позовних
вимог - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито в сумі 51 грн. - на користь держави.

Рішення
в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження, яку може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Справа №2-18072007 р.
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ      УКРАЇНИ

24 травня 2007 року

Краматорський міський суд Донецької
області у складі: головуючого судді
Гапонова А.В. при секретарі Євсеєнко К.Ю.

за участю позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, до
ОСОБА_3 про надання додаткового строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася в суд, в інтересах ОСОБА_2, з позовом до ОСОБА_3
про надання додаткового строку на прийняття спадщини.

У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і пояснила, що
матір'ю ОСОБА_2 являється ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді 14 частини квартири АДРЕСА_1 та грошового вкладу, який знаходиться
Краматорському відділенні Ощадбанку України. ОСОБА_2 своєчасно не подав до
нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки мешкає в республіки
Білорусь й не міх приїхати до м. Краматорська в
зв'язку з хворобою. У зв'язку із пропуском строку на прийняття спадщини просить
продовжити його на 3 місяці, тому що строк був пропущений з поважних причин.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала повністю та не
заперечувала проти того, щоб її батьку - ОСОБА_2
було продовжено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява
підлягає задоволенню і підтверджується письмовими матеріалами справи.

Згідно копії довідки БТІ від 23.11.2006 p., за ОСОБА_4 значить 14 частина в
будинку АДРЕСА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла
(а.с.5).

Згідно ст. 1272
ГК України, п.3, по позові спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для надання їм заяви про прийняття
спадщини.

Як вбачається з витягу зі спадкового реєстру, заповіти (спадкові договори)
після смерті ОСОБА_4 в нотаріальній конторі відсутні (а.с.21).

При таких обставинах, суд вважає, що строк на прийняття спадщини був
пропущений з поважної причини і позивачу варто надати додатковий строк для
прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.1261,1272 ЦК України, ст.ст. 213,215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк- три місяці для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо така заява не була подана.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом 10 днів з дня

проголошення
рішення.        .

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15
жовтня 2007 року                                                                                     м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі: Черемиської М. Є.,  Лоленко
А.В.,  Біляєвої О.М. ,  -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом Київської міської державної
адміністраЦІЇ до ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  Київської міської
ради,  3-я особа - Головне управління
житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації,  - про визнання недійсними державних актів про
право приватної власності на землю,
договору купівлі-продажу 31/100 земельної ділянки,  визнання частково недійсним рішення Київської
міської ради,  виселення і зобов'язання
розібрати будинок за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду
м.  Києва від 24 жовтня 2006 року,

встановила:

Ухвалою
Святошинського районного суду м.  Києва
від 10 червня 2004 року провадження у справі за зустрічним позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_1 до Київської міської
державної адміністраЦІЇ про визнання договорів недійсними закрито у зв'язку з
відмовою позивачів від позову.

У
вересні 2006 року ОСОБА_5 звернулася до суду з заявою про поновлення строку на
апеляційне оскарження вказаної ухвали і подала апеляційну скаргу.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 24 жовтня
2006 року відмовлено в задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне
оскарження ухвали,  апеляційна скарга на
ухвалу Святошинського районного суду м.
Києва від 10 червня 2004 року залишена без розгляду.

Справа №
33ц-2400кс 07                                       Категорія
ЦП: 33

Головуючий
у першій інстанції    Бабич Н.Д.

Суддя-доповідач                            Біляєва О.М.

У
касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу апеляційного суду,  посилаючись на порушення норм процесуального
права,  та передати питання на новий
апеляційний розгляд.

Згідно
із ч. 2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм
процесуального права та відсутні передбачені
ст. 342 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  342 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу
Апеляційного суду м.  Києва від 24 жовтня
2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Справа № 2-О-17/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2007
року Сосницький районний суд,
Чернігівської області в складі:

головуючої судді
-1. А.Смаль

при секретарі -
І.В.Шуляр за участю заявниці - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.  Сосниця справу за заявою ОСОБА_1 про надання
права на шлюб, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб мотивуючи заявлені
вимоги тим,  що вона має намір створити
сім"ю з ОСОБА_2,  однак на даний час
вона ще не досягла шлюбного віку і їй не ще виповнилось 17 років. Крім того
зараз вона перебуває в стані вагітності і ОСОБА_2 є батьком майбутньої дитини.

В
судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги і просила суд надати їй
право на укладення шлюбу з ОСОБА_2.  В
своїх поясненнях заявниця посилалася на обставини викладені в заяві. А також
пояснила що вона перебуває в стані вагітності і ОСОБА_2 є батьком майбутньої
дитини.

Викликана
в судове засідання в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 пояснила,  що вона є матір"ю заявниці ОСОБА_1 і
вона не заперечує проти того,  щоб її
дочці надали право на укладення шлюбу з гр. ОСОБА_2 оскільки вони дійсно мають
намір створити сім"ю,  крім того її
дочка перебуває в стані вагітності і ОСОБА_2 є батьком майбутньої дитини.

Представник
органу опіки та піклування при Загребельській сільській раді ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив,  що він вважає за
доцільне надати заявниці ОСОБА_1 право на укладення шлюбу з гр. ОСОБА_2
оскільки вони дійсно мають намір створити сім"ю,  крім того заявниця перебуває в стані
вагітності і ОСОБА_2 є батьком її майбутньої дитини.

Заслухавши
пояснення заявниці,  заінтересованих осіб
та дослідивши зібрані по справі докази суд прийшов до висновку,  що заявлена вимога знайшла своє підтвердження
в судовому засіданні і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Як
пояснює заявниця ОСОБА_1 вона має намір створити сім"ю з гр.ОСОБА_2 однак
на даний час,  як вбачається з свідоцтва
про народження НОМЕР_1 від 04 липня 1990 року,
вона ще не досягла передбаченого ч.1
ст. 23 СК України шлюбного віку.

З
довідки Сосницької ЦРЛ від 23.04.2007 року видно,  що ОСОБА_1 1990 року народження перебуває на
обліку в жіночій консультації Сосницької ЦРЛ з приводу вагітності.

Відповідно
до ч.2  ст. 23 Сімейного кодексу України
за заявою особи,  яка досягла
чотирнадцяти років,  за рішенням суду їй
може бути надано право на шлюб,  якщо
буде встановлено,  що це відповідає її
інтересам.

Таким
чином на враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне надати заявниці
ОСОБА_1 право на укладення шлюбу з ОСОБА_2

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  23 Сімейного кодексу
України  ст.  ст.
256,  259 ЦПК України,  суд-

ВИРІШИВ:

Надати  ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 право  на укладення
шлюбу із ОСОБА_2 , 1979 року народження.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький
райсуд шляхом
подачі протягом десяти днів заяви на апеляційне оскарження,  та протягом двадцяти днів після подання заяви
на апеляційне оскарження апеляційної скарги.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10
жовтня 2007 року                                                                                 м.  Київ

Колегія       суддів      Судової      палати      у
цивільних       справах
Апеляційного Суду м. Києва в складі:

головуючого:                   Чернушенка А.В.

суддів                              Горелкіної
Н.А.,  Білич І.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні справу за позовом Донецького національного
університету до ОСОБА_1 про виселення,

за
касаційною скаргою ОСОБА_1 та касаційним поданням виконуючого обов'язки
прокурора Ворошиловського району м. Донецька на рішення апеляційного суду
Донецької області від 08 липня 2005 року,

встановила   :

У
листопаді 2004 р. Донецький національний університет звернувся з позовом про
виселення ОСОБА_1,  посилаючись на
те,  що на підставі наказу від 01 серпня
2003 року відповідачка була зарахована на перший курс денної форми навчання.
Для тимчасового проживання на період навчання ОСОБА_1 було надано місце в
кімнаті АДРЕСА_1. На підставі наказу від 25 лютого 2004 року відповідачка була
відрахована зі складу студентів за неуспішність та за порушення умов укладеного
з нею контракту з 25 лютого 2004 року. Наказ відповідачкою не оскаржувався.
Оскільки після відрахування з навчального закладу відповідачка не звільнила
гуртожиток,  який був наданий для тимчасового
проживання у зв'язку з навчанням у навчальному закладі,  позивач просив виселити ОСОБА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м. Донецька від 31 січня 2005 Донецькому
національному університету відмовлено в позові.

Рішення
суду першої інстанції скасоване 08 липня 2005 року апеляційним судом Донецької
області з ухваленням нового про виселення ОСОБА_1

Справа №
22-к-3569/07                           Категорій ЦП:

Головуючий
в 1 інстанції      -        Крупко Є.Г.,         АПП

Доповідач              -        Чернушенко А.В..

разом з неповнолітньою
дитиною АДРЕСА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  з кімнати АДРЕСА_1.

ОСОБА_1
та виконуючий обов'язки прокурора Ворошиловського району м. Донецька просять
скасувати рішення апеляційного суду Донецької області і залишити без змін
рішення суду першої інстанції,  посилаючись
на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи
касаційної скарги ОСОБА_1 і касаційного подання виконуючого обов'язки прокурора
Ворошиловського району м. Донецька не дають підстав для висновку,  що при розгляді справи апеляційним судом
допущено порушення норм матеріального чи процесуального права,  які передбачені  ст.
ст.  338 - 341 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись
ст.
ст.  332,  335,
338 - 341 ЦПК України та Законом України "Про внесення змін до
закону України "Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року № 697-V та глави
2 розділу V ЦПК України,
Апеляційний суд м.  Києва,  -

ухвалив:

Відхилити
касаційну скаргу ОСОБА_1 та касаційне подання виконуючого обов'язки прокурора
Ворошиловського району м. Донецька,  а
рішення апеляційного суду Донецької області від 08 липня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року                                                                                                              м. Носівка

Носівський районний суд
Чернігівської області у складі: головуючого - судді Корзаченка В.М. при секретарі   Оксимець Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 1993
року Світанківською сільською радою Ніжинського району Чернігівської області
зареєстровано шлюб між громадянами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Від спільного шлюбу вони
мають двох доньок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 19 грудня
2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ніжинського міжрайонного
управління юстиції зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу.

Позивачка
звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, оскільки останній проживає окремо від неї та
доньок, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. До того ж,
відповідач не має постійного заробітку.

У судовому
засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, пояснила, що утримує дітей на
власну заробітну плату, але потребує додаткових коштів, оскільки зароблених
грошей на задоволення повсякденних дитячих потреб не вистачає. Просила
задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач позов повністю визнав, але пояснив, що
постійної роботи не має.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові докази, суд приходить до
висновку, що вимоги позивачки підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України та ст.ст.
215, 367 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з
ОСОБА_2, 1975 р.н., який мешкає поАДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка мешкає по АДРЕСА_2на утримання дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не
менше 30 (тридцяти) відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину
відповідного віку до досягнення ними повноліття починаючи з 27 березня 2007
року.

Допустити негайне виконання рішення у межах платежу за
один місяць.

Стягнути з
ОСОБА_2 51 (п'ятдесят одну) гривню державного мита на користь держави та 7
(сім) гривень 50 копійок на відшкодування витрат на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
упродовж 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції, або шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення.