overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-39
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
травня 2007 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі
головуючого-судді                          Орел
І.І.

при
секретарі                                                Міщенко
Т.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт Чорнухи справу за позовом ОСОБА_1 до приватного
підприємця ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок придбання товару неналежної якості, -

встановив:

У січні
місяці 2007 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом, в якому він вказує, що 25 грудня 2004 року в
магазині „Союз", який належить приватному підприємцю ОСОБА_2, що
розташований в смт Чорнухи Полтавської області, він придбав пральну машину
„Рейнфорд" модель RWM 8012 ND, за яку сплатив кошти в сумі 1480 гривень. Але вже через
місяць з дня купівлі, пральна машина перестала працювати, у зв"язку з чим
позивач вимушений був звернутися до продавця магазину „Союз" ОСОБА_3, з
вимогою провести її ремонт.

Після
двадцятиденного ремонту позивач забрав пральну машину додому. Ввімкнувши її
вона знову зіпсувалася. І так на протязі 2005-2006 p.p. позивач 6 разів
відвозив пральну машину на ремонт до магазину „Союз". Але до цього часу
пральна машина не відремонтована, а відповідач відмовляється повернути сплачені
позивачем кошти, або обміняти пральну машину на аналогічний товар.

Просив
суд, укладений між ним та власником магазину „Союз" приватним підприємцем
ОСОБА_2, жителем м. Пирятин Полтавської області, договір купівлі-продажу
пральної машини, розірвати, з поверненням йому сплаченої суми коштів, або замінити
товар на такий же чи аналогічний, з числа наявних у продавця, та стягнути
заподіяну моральну шкоду в сумі 500 гривень.

В
судовому засіданні сторони повідомили, що між ними укладена мирова угода,
відповідно до якої відповідач ОСОБА_2 сплачує позивачу ОСОБА_1 1500 гривень,
які були сплачені останнім ОСОБА_2 за пральну машину „Рейнфорд" модель RWM
8012 ND,
при цьому зазначена пральна машина залишається у власності ОСОБА_2 також
позивач ОСОБА_1 відмовляється від позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди
з відповідача ОСОБА_2

Тому,
сторони просили визнати дану мирову угоду, а провадження по цивільній справі
закрити.

Суд
вважає, що умови мирової угоди сторін не суперечать закону і не порушують
права, свободи чи інтереси інших осіб і така мирова угода може бути визнана
судом.

Відповідно
до ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення
до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з
тих самих підстав, не допускається.

Керуючись ст.
175 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Визнати
мирову угоду між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_2, від 18 травня 2007
року, про виплату ОСОБА_2  ОСОБА_1  коштів в сумі 1500 гривень.

Провадження
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до приватного підприємця ОСОБА_2, про відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної внаслідок придбання товару неналежної якості, закрити.

Заяву
про апеляційне оскарження ухвали може бути подано протягом 5 днів з дня її
проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом 10 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження.
Дело № 2-6785/2007г.
13 декабря 2007 года                               Заводский
районный суд г. Николаева в составе:
председательствующего судьи:
рассмотрев в открытом судебном заседании в помещении
Заводского районного суда г.Николаева дело по иску открытого акционерного
общества энергетической компании «Николаевоблэнерго» к ОСОБА_1 о взыскании
задолженности за потреблённую электроэнергию, -
27.11.2007г. открытое акционерное общество энергетической компании
(далее ОАО ЭК «Николаевоблэнерго») обратилось в суд с иском к ОСОБА_1 о взыскании задолженности за
потребленную электроэнергию в сумме 381,84 грн.
судебном заседании представитель истца исковые требования поддержала, просила
взыскать с ответчика сумму долга в размере 381,84 грн. и понесённые
расходы по оплате информационно-технического обеспечения в размере 30 грн.
судебном заседании иск признала, против его удовлетворения не возражала.
Суд, выслушав доводы сторон, исследовав
письменные материалы дела, на основании ст. ст. 525, 526 ГК Украины, п. 20
Правил пользования электрической энергией для населения, утвержденных Постановлением
КМУ от 26.07.1999 года за № 1357, приходит к убеждению, что иск обоснован и
подлежит удовлетворению по следующим основаниям.
Как установлено в судебном заседании, что
ОСОБА_1 является потребителем электрической энергии, которую снабжает ОАО ЭК «Николаевоблэнерго», соответственно
им производится оплатная передача электрической энергии. Однако потребителем
своевременно не вносится оплата за
потреблённые услуги, в связи с чем по состоянию на 01.11.2007г. ответчица
перед истцом имеет задолженность в сумме 381,84 грн. за период с 01.11.2004г.
по 01.11.2007г., которая подлежит взысканию в пользу истца.
На основании ст.88 ГПК Украины с ответчика
также подлежат взысканию судебные расходы.
Руководствуясь ст.ст.10,11,60,212-215,218 ГПК Украины, суд -
Иск - удовлетворить.
Взыскать с ОСОБА_1 в пользу ОАО ЭК «Николаевоблэнерго» сумму
задолженности за потребленную электроэнергию в размере 381,84 грн., понесённые
расходы по оплате информационно-технического обеспечения рассмотрения дела в
размере 30 грн., а всего - 411,84 грн., и в доход государства госпошлину в
Решение вступает в законную силу через 10
дней с момента его провозглашения. Решение может быть обжаловано в Николаевский
апелляционный суд через Заводский районный суд г.Николаева в срок и порядок,
предусмотренный ст.ст.294,296 ГПК Украины.
Судья:
Дело №
21 декабря 2007 года                          Заводский районный
суд г. Николаева в составе: председательствующего судьи:
рассмотрев в открытом судебном
заседании в помещении Заводского районного суда г. Николаева дело по иску
областного коммунального предприятия «Николаевоблтеплоэнерго» к ОСОБА_1,
ОСОБА_2 и ОСОБА_3 о взыскании задолженности за потребленные услуги
15.11.2007г. ОКП «Николаевоблтеплоэнерго»
обратилось в суд с иском к  ОСОБА_1,
ОСОБА_2 о взыскании задолженности за потребленные услуги теплоснабжения
квартиры АДРЕСА_1, в которой поживают ответчики, в сумме 1989,37 гривен. На
предварительном слушании дела в качестве соответчика была привлечена ОСОБА_3
В судебном заседании представитель истца
исковые требования поддержала, просила взыскать с ответчиков сумму долга в
размере 1989,37 грн. и понесённые расходы на информационно-техническое
обеспечение в размере 30 грн.
Ответчица ОСОБА_3 в судебном заседании иск признала частично, не
возражала против взыскания суммы долга в приделах срока исковой давности.
Ответчики ОСОБА_1 и ОСОБА_2 в судебное заседание не явились, причину
неявки суду не сообщили, о дне слушании дела были уведомлены надлежащим
образом. На основании ст.169 ГПК Украины дело рассматривалось в их отсутствие.
Суд, выслушав доводы сторон, исследовав письменные материалы дела, а
именно: справку с ЖЕКа, копию решения № 861 от 26.09.2001г., копию
предупреждения, расчет задолженности, копию решения Николаевской городского
совета № 825 от 27.05.2005г.,  копию
договора от 01.10.2006г. и в
соответствии с требованиями ст. ст. 67,68 ЖК Украины, ст.ст.526,530 ГК
Украины приходит к выводу, что иск обоснован и подлежит частичному
удовлетворению, в приделах срока исковой давности, за период с
01.11.2004г.  по 01.11.2007г. в сумме
На основании ст.88 ГПК Украины с ответчиков
подлежат также взысканию судебные расходы.
ст.ст.7,10,60,212-215,218 ГПК Украины, суд -
- удовлетворить частично.
с ОСОБА_1, ОСОБА_2 и ОСОБА_3 в солидарном порядке в пользу ОКП
«Николаевоблтеплоэнерго» сумму задолженности в размере 935,35 гривен, расходы на информационно-техническое
обеспечение в размере 30 грн., а всего -
965,35 грн. и в доход государства госпошлину в размере 51 грн.
вступает в законную силу через 10 дней с момента его провозглашения. Решение
может быть обжаловано в Николаевский апелляционный суд через Заводский районный
суд г.Николаева в срок и порядок, предусмотренный ст.ст.294,296 ГПК Украины.
Судья:                                                                                                            О.Г.
Справа № 2-6596/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

12 грудня 2007 року
Заводський районний суд м. Миколаєва

в
складі : головуючого судді :
Павлової Ж.П.,

при
секретарі :
Іваненко Г.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2007р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені з
03.01.2007року по причині відсутності взаєморозуміння в сім'ї,
розбіжностей у поглядах на сімейне життя та
втрати почуття кохання та взаємоповаги.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач у
судове засідання не з'явився,
причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений
належним чином.

З відома позивача суд постановляє рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України.

Вислухавши
пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов
обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як  встановлено у
судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня
2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 03.01.2007
року 2007року по причині відсутності взаєморозуміння в сім'ї,
розбіжностей у поглядах на сімейне життя та
втрати почуття кохання та взаємоповаги. На теперішній час сторони проживають
окремо, спільне господарство не ведуть.

Таким чином, суд вважає, що їх сім'я
розпалася і зберегти її неможливо.
Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу
підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст.  212 - 215 ЦПК України, суд-

В
И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 24 квітня 2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного
стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 192 -
розірвати.

Стягнути з
ОСОБА_2 при реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, держмито в розмірі
17грн., звільнити від сплати ОСОБА_1.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом
подачі в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження та подання після
цього в 20-денний строк апеляційної скарги.

СУДДЯ:
ПАВЛОВА Ж.П.
Справа №2-6467/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

08
грудня 2007року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді
Павлової Ж.П., при секретарі Іваненко Г.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну справу за позовом ВАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу
за теплову енергію,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2007
року ВАТ “Миколаївська теплоелектроцентраль” звернулося до суду з позовом до
відповідачів про стягнення з них суми оплати за надані послуги про постачання
теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання у розмірі 1734,63грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки
суду не повідомили, про день слухання справи були повідомлені належним чином.

З відома представника позивача суд постановляє рішення про
заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України.

Вислухавши
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до
наступного.

Відповідачі
проживають за адресою: АДРЕСА_1, користуються послугами теплової енергії для
опалення та гарячого водопостачання, проте оплату за одержані послуги не
здійснюють, у зв'язку з чим, станом на 26.10.2007р. борг відповідачів перед
позивачем становить 1734,63грн.

Згідно
ст.ст.67,68 ЖК України наймач зобов'язаний щомісячно вносити оплату за комунальні
послуги.

Відповідно ст.88 ЦПК
Україну, Декрету КМ України «Про державне мито», з відповідачів підлягає
стягненню державне мито на користь держави у розмірі 51 грн. Крім
того, відповідно до ст.81 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11, 213,214,215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов
ВАТ “Миколаївська теплоелектроцентраль” - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь ВАТ “Миколаївська
теплоелектроцентраль” суму заборгованості за теплову енергію у розмірі
1734,63грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду
цивільної справи в розмірі 30грн.

Стягнути
з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в солідарному порядку на користь держави
держмито в сумі 51грн.

Заочне рішення може
бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення
може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги або шляхом
подачі в десятиденний строк заяви про апеляційне оскарження та подання після цього
в 20-денний строк апеляційної скарги.

СУДДЯ:
Ж.П.Павлова
Справа
№2-285/07р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А І Н И

26
грудня 2007 року                                                                                    смт.
Чутове

Чутівський районний суд Полтавської
області

в складі:           головуючої - судді Ланної Я.О.,

при   секретарі - Красній
Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за
позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів, -

у  с
т  а  н
о  в  и  в :

Позивачка звернулась  в суд до
відповідача із зазначеним позовом.

В позовній заяві вказувала, що 13.09.2006 р. було розірвано шлюб з
відповідачем, від якого у неї із відповідачем є донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки відповідач  коштів на утримання дитини не надає, просила
стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4
частини заробітку (доходу) щомісячно та понесені нею витрати на правову
допомогу в сумі 100 грн.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його
задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, не погоджувався із відшкодуванням
понесених відповідачкою витрат на правову допомогу.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у  зареєстрованому шлюбі, від  якого мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач достатньої матеріальної
допомоги на утримання дітей не надає,  а
тому суд вважає, що з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивачки в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу).

Керуючись
ст.ст.10, 11, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.180-183 СК України,  суд,-

в  и
р  і  ш
и  в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця смт. Промишленная Кемеровської
області, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання дитини:
доньки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини  із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно,
але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 30.10.2007 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та
7,50 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 грн. у відшкодування понесених
витрат на правову допомогу.

Рішення в частині  стягнення  аліментів
підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду
Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в десятиденний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Головуюча
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

19 листопада 2007 року . Семенівський районний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - судді Шудря В.І.

при секретарі - Сінельник С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Семенівка цивільну праву за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання чотирьох неповноліитніх дітей.

В
судовому засіданні  позивачка позовні
вимоги підтримала. Прохала суд їх задовольнити та стягнути з відповідача на її
користь  аліменти в розмірі  ½ частини забобітку (доходу), щомісячно,  на утримання дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,  ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач
в судовому засіданні  проти задоволення
прозову заперечив, прохав суд відмовити. Поилаючись на те , що  він
позбавлений батьківсьих прав . атккож
що аліменти  стягуються за
рішенням суду.

Заслухавши
пояснення  позивачки,  відповідача, дослідивши та виччивши письмові
матеріали справи, суд дійшов висновку. що заявлені позовні вимоги не підлягають
до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні сторони репебували в
зареєстрованому шлюбі від якого мають
неповнолітніх  дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,  ОСОБА_6,  ІНФОРМАЦІЯ_4.

31.01.2002 року шлюб між сторонами  розірвано і дітей залишено проживати з
позивачкою по справі.

25 липня 2007 року рішенням Семенівського районного суду
Полтавської області  відповідача по
справі  ОСОБА_2  позбавлено
батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Позивачка
зверталася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на
утримання дітей  і дані позовні
вимоги  було задоволено та виконавчий
лист направлено на виконання  до  Семенівського відділу ДВС.

24.08.2007 року
виконавчий лист  про стягнення з
відповідача аліментів на утримання дітей
на користь позивачки  був
відізваний з виконання самою позивачкою, а 31.08.2007 року  повернуто державному виконавцю для  стягнення
і відкрито виконавче провадження.

За таких обставин
позовні вимоги  не підлягають до
задоволення  так як  рішення
по даному спору   між тими самими
осоабами вирішено і рішення набрало законної сили.

На підставі наведеного. керуючись ст.ст. 213-215, 294 ЦПК
України , суд

Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на
утримання дітей  - відмовити.

Заяву про
апеляційне оскарження  рішення суду може
бути подано протягом десяти днів  з
дня  проголошення рішення. Апеляційна
скарга  на рішення суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий
Справа № 2-821/
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня  2007 р.        Бериславський районний суд Херсонської
області

у складі: головуючого
судді    Радченко С.В.

при секретарі             Глушковій Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі Херсонської області
справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1звернулася
до суду з позовом про розірвання шлюбу
між нею та  ОСОБА_2., від якого є
неповнолітня дитина, яка проживає з матір'ю,
посилаючись на те, що подружнього життя не склалося через різні погляди
на сімейне життя, несхожість характерів. Шлюбні відносини між сторонами
припиненні з липня 2004 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу
не можливе.

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, в заяві на ім'я суду просила справу розглянути у її відсутність, на
задоволені позову наполягала  .

Суд визнав можливим справу
розглянути у відсутність позивачки.

Відповідач в судовому засіданні
позов визнав. На розірвання шлюбу згоден.

Вислухавши пояснення
відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Сторони
вступили в шлюб 15 грудня 1998 року (а.с. 5), від шлюбу мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.
З липня 2004  року сторони
припинили шлюбні стосунки, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть.
Сім'я розпалась, шлюб існує формально.

Тому в силу ст.ст. 110, 112 СК  України шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного,
керуючись  ст.ст. 10, 11, 209, 212,
214-215 ЦПК України,  суд,

В
И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб, зареєстрований 15 грудня 1998  року Бериславським райвідділом РАГС
Херсонської  області, актовий запис № 95,
між  ОСОБА_2та ОСОБА_1

Стягнути
при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу судові витрати на користь держави в
розмірі 17 грн. з  ОСОБА_2, ОСОБА_1від
сплати  звільнити.

На  рішення суду може бути подано заяву про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження
та  апеляційна скарга подаються
апеляційному суду через Бериславський районний суд.   Рішення суду набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, рішення
суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя                                                                        С.В. Радченко