АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року                                                                                                м.
Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого :
Качана В.Я.

суддів : Мороз
Л.Л., Шахової О.В.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Красноармійського районного суду Донецької області від 24 січня 2005 року та на
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2005 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті
Красноармійську Донецької області про включення стажу роботи на виборній посаді
в пільговий стаж, про збільшення розміру пенсії на 1% за кожний рік роботи,
який дає право на пенсію на пільгових умовах, -

встановила:

У жовтні
2004 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську Донецької області про включення стажу роботи
на виборній посаді в пільговий стаж, про збільшення розміру пенсії на 1 % за
кожний рік роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах.

Свої
вимоги мотивував тим, що з 19.01.2000 року він знаходиться на пенсії і має
право на отримання пільгової пенсії. За час трудової діяльності він працював на
підземних роботах - гірним робітником підземним, електрослюсарем підземним, а з
15.10.1981 року був обраний звільненим замісником голови профспілкового
комітету шахти „Красноліманська" згідно з протоколом № 1 від 15.10.1981
року. Потім з 15.09.1984 року обраний звільненим головою профспілки на тому ж
підприємстві. Звільнений був 28 листопада 1987 року на господарську діяльність
у зв'язку з закінченням терміну виборної роботи. Його підземний стаж до
виборної посади складав 6 років 5 місяців 12 днів. За станом на 1 січня 1992
року підземний

стаж, який дає
право на пільги, відпрацьований повністю та склав 11 років 2 місяця 10 днів.

Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Красноармійську стаж роботи на виборчій посаді
зарахований тільки до загального стажу, а до пільгового стажу цей час роботи не
зарахований. Вважає, що при призначені пенсії відповідачем невірно розрахований
пільговий стаж, в зв'язку з чим розмір його пенсії зменшений, оскільки порушені
вимоги ст.13 п.4, 100 п «а» Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також
при нарахуванні пенсії не були враховані положення ст. 19 п «а», тобто не був
збільшений розмір пенсії на 1% за кожний рік підземної роботи.

Він
неодноразово звертався до відповідача з проханням провести йому перерахунок
одержуваної пенсії, але в задоволені його прохання було відмовлено.

Вважає,
що п «а» ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» доповнює положення
ст. 13 цього ж Закону і при розрахунку пільгового стажу необхідно скласти
пільговий, передбачений ст. 13 п. 4 вищевказаного Закону, котрий був
відпрацьований до 1992 року та стаж після 01.01.1992 року, і згідно зі ст. 13
п. «а» пільговий стаж за таких умов складе 16 років 2 місяці 10 днів + 8 років
19 днів. Загальний розмір пільгового та порівнянного до нього стажу складе 24
роки 2 місяці 29 днів.

Просив
суд постановити рішення, котрим зобов'язати відповідача зарахувати до
пільгового стажу час його роботи на виборчій посаді з 15.10.1981 року до
28.11.1987 року і провести перерахунок пенсії з збільшенням на 1% за кожний рік
підземної роботи.

В ході
розгляду справи позивач доповнив свої вимоги, зазначивши, що згідно зі ст. 58
Конституції України закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в
часі, а враховуючи те, що він працював на виборній посаді до 1992 року, то
право на зарахування стажу виборчої роботи в пільговий стаж є його не від'ємним
правом.

Рішенням
Красноармійського районного суду Донецької області від 24 січня 2005 року,
залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31 березня
2005 року в задоволені позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки
доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді     справи
судом     допущено     порушення     норм
матеріального    або

процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись
ст. ст. 336, 337
ЦПК України та Закону України «Про внесення змін до закону України «Про
судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду цивільних справ» від
22 лютого 2007 року № 697-V та глави
2 розділу V ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду м. Києва, -

УХВАЛИЛА :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Красноармійського районного суду Донецької області від 24 січня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2005 року залишити
без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.