Справа №22-ц-4065/2007 р.                                             Головуючий І інст. - Сілантьєва Е.Є.
Категорія: право власності                                                Доповідач - Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ

апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Макарова Г.О.

суддів                                     -
Хорошевського О.М.,

Кокоші В.В.,  при секретарі - Круговій І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова
від 5 червня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Харківської міської ради про визнання правочину недійсним і визнання права
власності; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, третя особа :
відділ опіки та піклування Фрунзенської районної ради м. Харкова про усунення
перешкод в користуванні квартирою, скасування реєстрації,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2005
року ОСОБА_1 звернувся
до суду з позовом в якому просив визнати за
ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що спірна квартира знаходиться в будинку
житлово-будівельного кооперативу "Зоряний" та належала його діду ОСОБА_4, померлому у
ІНФОРМАЦІЯ_1 році.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями за
законом були його син -ОСОБА_5 та
донька - ОСОБА_6.

Остання фактично
прийняла спадщину, а
ОСОБА_5, який є батьком позивача звернувся до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини.

ОСОБА_5 помер у
ІНФОРМАЦІЯ_2 році.

Позивач,
посилаючись на те, що є спадкоємцем першої черги після померлого батька та
фактично прийняв спадщину просив задовольнити позовні вимоги.

В суді першої інстанції ОСОБА_1 позовні вимоги доповнив, просив також
визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири.

ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути
перешкоди у здійсненні права користування належною їй квартирою АДРЕСА_1,
скасувати реєстрацію

2

у цієї квартирі ОСОБА_3 та виселити останню у примусовому
порядку.

При цьому
посилалась на те, що набула право власності на спірну квартиру на підставі
договору купівлі-продажу від 29 січня 2005 року, укладеного між нею та ОСОБА_6

За домовленості
з колишньою власницею квартири, та з членами своєї сім'ї повинна була звільнити
квартиру, змінити місце реєстрації та проживання.

ОСОБА_6
домовленість виконала, а її донька - ОСОБА_3 з квартири не висилялась.

Вважала, що
ОСОБА_3 самовільно користується належною їй квартирою, оскільки згоди на це
вона не давала.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2007 року
справи за позовами ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 об'єднані в одне провадження.

Вимоги ОСОБА_2
про захист майнових прав та примусове виселення були залишені без розгляду за
заявою представника ОСОБА_2

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 червня 2007 року у задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, усунено перешкоди у користуванні нею спірною
квартирою та анульовано реєстрацію ОСОБА_3 у цієї квартирі.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 оскаржили рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

В апеляційних
скаргах просили рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні
позову ОСОБА_2 відмовити, задовольнивши позов ОСОБА_1

При цьому
посилались на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіряючи
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія
вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відмовляючи у
задоволенні позову ОСОБА_1
суд виходив з того, що доказів того, що він прийняв спадщину вчиненням дій,
передбачених ст. 549 ЦК України
1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин позивач не надав.

Підстави
визнання договору недійсним, передбачені ст. 215 ЦК України , відсутні.

Судова колегія з
таким висновком погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи та
вимогам закону.

З матеріалів
справи вбачається та не заперечується сторонами, що спірна квартира знаходиться
в будинку, належному ЖБК "Зоряний". Членом кооперативу була ОСОБА_7, яка померла у
ІНФОРМАЦІЯ_3 році.

3

На час її смерті у квартирі мешкали
її чоловік - ОСОБА_4 та донька - ОСОБА_6, які були спадкоємцями першої черги і
фактично прийняли спадщину.

Після смерті ОСОБА_4 у 1997 році
спадщину прийняли його діти -ОСОБА_6 та ОСОБА_5
При цьому ОСОБА_5 звернувся
до нотаріальної контори з відповідною заявою ( а.с. 25), а ОСОБА_6, проживаючи
у спірній квартирі прийняла спадщину фактично.

Після смерті ОСОБА_5 у ІНФОРМАЦІЯ_2
році до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто зі
спадкодавців не звертався.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 грудня 2004 року за
ОСОБА_6 визнано право власності на спірну квартиру.

На підставі
вказаного рішення ОСОБА_6 зареєструвала право власності на спірну квартиру, яку
продала ОСОБА_2 ( а.с. 265).

На час розгляду
справи власницею квартири є ОСОБА_2 ( а.с. 91).

Ухвалою
Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 серпня 2005 року рішення того ж
суду від 3 грудня 2004 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Мотивуючи
рішення, суд надав оцінку доказам, дослідженим у судовому засіданні та
обґрунтовано зробив висновок про недоведеність вимог ОСОБА_1

Оскільки інших вимог ОСОБА_1 не заявляв, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в
межах, підтриманих у судовому засіданні, суд виходив з того, що остання є
власницею квартири і ОСОБА_8 перешкоджає їй у реалізації прав власності у
повному обсязі.

Оскільки доводи
апеляційних скарг висновків суду не спростовують, відповідно до вимог ч. 1 ст.
308 ЦПК України, судова колегія скарги відхиляє, а рішення суду першої
інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч. 1, 315, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Фрунзенського районного суду м. Харкова від 5 червня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її

проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо

до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею

законної сили.