Справа № 22ц- 525/2007 р.                                            Головуючий
Категорія 5                                                                       Доповідач
інстанції  Володіна Л.В.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року  колегія судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя у складі:

головуючого                                             -
Куцеконя І.П.

суддів                                                        -
Володіної Л.В., Колбіної Т.П.

при секретарі                                            -
Благовідові А.В.

за участю                                                  -
ОСОБА_2. та його представника

ОСОБА_3

ОСОБА_1.
та  її представника

ОСОБА_4.

розглянула у відкритому •'• судовому засіданні в місті Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_2на рішення місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від 01 лютого 2007 року, по цивільної справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про усунення перешкод у здійсненні права користування і розпорядження
житловою площею, що знаходиться в приватної власності, за зустрічним позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1про вселення і визнання права власності на 1/2 частку
квартири, визнання порядку користування,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2. і просила усунути перешкоди у здійсненні права користування і
розпорядження житловою площею, що знаходься в особистій власності.

Вимоги мотивовані тим, що відповідач у квартирі №
АДРЕСА_1, яка є власністю позивачки, не проживає з листопада 1997 року, тобто
більше шести місяців, має інше місце проживання, реєстрація відповідача в
квартирі позивачки, перешкоджає їй, як власнику, володіти, користуватися і
розпоряджуватися своїм майном.

У липні 2006 року ОСОБА_2. звернувся до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_1. і просив вселити його в кв.№ АДРЕСА_1 (нині ІНФОРМАЦІЯ_1) у
м. Севастополі, визнати за ним право власності на 1/2 частку цієї квартири,
визначити порядок користування власністю.

Вимоги мотивовані тим, що вказана квартира є спільним
майном подружжя. Через те, що позивачка створює   нестерпні для

2

мешкання умови та в 2005 році
забрала  ключі,   він
не  може проживати у квартирі.

Рішенням
місцевого суду Нахімовського району м. Севастополя від 01 лютого 2007 року
позов ОСОБА_1. задоволено.

Усунені ОСОБА_1.
перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження житловою площею, що
знаходиться в її особистій власності, визнавши ОСОБА_2. таким, що втратив право
користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1в м. Севастополі.

Суд зобов'язав органи відділу  ГІРФО Нахімовського району м.  Севастополя
зняти  ОСОБА_2.  з
реєстраційного  обліку квартири
АДРЕСА_1в м. Севастополі.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2. відмовлено.

Судом вирішено питання про судові
витрати.

Не погодившись з
рішенням суду, ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу, просить рішення місцевого суду
Нахімовського району м. Севастополя від 01 лютого 2007 року скасувати, як
необґрунтоване, у задоволенні позову ОСОБА_1. відмовити, вимоги по його
зустрічному позову задовольнити.

Скарга мотивована
тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши
пояснення ОСОБА_2. та його представника, які підтримали апеляційну скаргу,
пояснення ОСОБА_1. та її представника, які згодні з рішенням суду, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено , що квартира придбана ОСОБА_1. та ОСОБА_2. у період шлюбу на
спільні кошті. З справи вбачається, що ОСОБА_1. і ОСОБА_2. знаходилися у
зареєстрованому шлюбі з 17.03.1973 року по 29.09.1995 року. У 1972 році
ОСОБА_1. вступила в ЖБК-70, де їй як члену кооперативу була надана двокімнатна
квартира АДРЕСА_1. Вартість квартири виплачена повністю в 1989 році. В 1992
році право власності на квартиру зареєстроване за ОСОБА_1.(а.с.9).

Відмовляя
ОСОБА_2у задоволенні позову про визнання за ним права власності на 1/2 частку
квартири, яка являється спільним майном подружжя, суд виходив з того, що
ОСОБА_2. пропустив строк позовної давності, оскільки з моменту розірвання шлюбу
у 1995 році до липня 2006 року не заявляв про свої права на квартиру.

З таким висновком суду не погоджується судова колегія,
оскільки, він суперечить фактичним обставинам справи, вимогам ч.І ст.261 ЦК України. З
матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2. зареєстрований у квартирі АДРЕСА_2,
після розірвання шлюбу і до листопада 1997 року, постійно проживав у квартирі,
після, на свій розсуд і за згодою з ОСОБА_1. володів та користувався майном
(відвідував квартиру). Позивачка ОСОБА_1. створила умови неможливі для його
проживання в квартирі і в 2005 році забрала ключі. Про те, що право власності
зареєстроване за позивачкою, ОСОБА_2. дізнався у квітні 2006 року, коли
ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом.

3

Признавши ОСОБА_2. таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, суд не врахував, що вимоги ст. 72 ЖК України на власника
квартири не поширюються.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_2. у суді
апеляційної інстанції вимоги підтримав частково, судова колегія вважає, що
позовні вимоги про визнання права власності на Ч частку квартири, усунення
перешкод в користуванні власністю шляхом вселення підлягають задоволенню у
відповідності до вимог ст.ст. 22,28КоБС України, ст.ст.15,48 Закону України
"Про власність", ст. 391 ЦК
України.

Рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового
рішення, с відмовою
у задоволенні позову ОСОБА_1. і задоволенням позову ОСОБА_2.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судова колегія вважає
необхідним стягнути з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. держмито у сумі 51 грн.,
витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі ЗО грн. (а.с. 20,21а)

Керуючись ст.ст. 88, 303-307, п.3 ч.1 ст.309, 313-316 ЦПК
України судова колегія,

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від 01 лютого 2007 року скасувати, ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення
перешкод у користуванні і розпорядженні власністю відмовити.

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_1про визнання права власності на Н
частку квартири і усуненні перешкод в здійсненні прав власника задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2право власності на Ч частку квартири №
АДРЕСА_1.

Усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом
вселення в квартиру АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2держмито у сумі 51
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі ЗО грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги
протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції