Справа №2-943/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 травня 2007 року
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої
судді - Ротар М.
М. ,  при секретарі -Попенко О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2007
року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,  в якій
вказав,  що 29.06.2002 року відділом РАГС
Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області було
зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою,
актовий запис №131. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,  який проживає з відповідачкою. Сторони
проживають окремо з квітня 2005
року,  спільне господарство не
ведуть. Причиною розпаду сім'ї є те,  що
сторони є різними людьми зі своєрідними характерами,  мають різні погляди на вирішення життєвих та
сімейних проблем.  В зв'язку з цим
позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою.

Позивач
в судовому засіданні підтримав свої вимоги повністю,  зазначив,
що їх сім'я розпалася остаточно,
строк для примирення не потрібен.

Відповідач
в судове засідання не з'явилася,  судом
належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи,  причини неявки суду невідомі.

За
згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши
пояснення позивача,  дослідивши інші
докази по справі,  суд дійшов
висновку,  що позов підлягає задоволенню
з таких причин.

Згідно  ст.  112 Сімейного
кодексу України,  суд,  з'ясувавши фактичні взаємини подружжя,  дійсні причини позову,  постановляє рішення про розірвання
шлюбу,  якщо буде встановлено,  що подальше сумісне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Так,  в судовому засіданні встановлено,  що сторони спільне господарство не
ведуть,  жоден з них не бажає зберегти
сім'ю,  проживають з квітня 2005 року
окремо,  тому суд вважає,  що за таких обставин подальше сумісне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,  інтересам їхньої дитини,  що мають істотне значення,  і шлюб між

сторонами,   відповідно  до
вимог   ст.
112,   ч.3    ст.
105   Сімейного  кодексу України,  має бути розірвано.

Керуючись  ст.
ст.  10,
11,  209, 212,  213,
214,  215 ЦПК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,  який зареєстровано
29.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського
міського управління юстиції Миколаївської області,  актовий запис №131 - розірвати.

Стягнути
з ОСОБА_1 при отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу у органах РАЦС державне
мито на користь держави у сумі сімнадцять гривень. ОСОБА_2 від сплати
державного мита звільнити.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через
міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10
днів з дня проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом 10 днів з дня
отримання його копії.