Справа №
27.12.2007р.      Іллічівський  міський суд Одеської
В складі: головуючого судді  Ледньової Т.В.
При секретарі Дорофєєвій Н.В., Бондар
О.В., Станіславській А.В.
З участю позивача ОСОБА_1.
Представника позивача  ОСОБА_2.
Відповідача ОСОБА_3.
Представника відповідача  ОСОБА_4.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Іллічівську
справу за позовом ОСОБА_1до
про відшкодування шкоди,    -
31.05.2006 р. ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом (а.с.2-3), в якому просить
стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 1398,70 грн.,
В судовому засіданні позивачка
підтримала позовні вимоги у повному обсягу, посилаючись на ті обставини, що 27.02.2006 р. сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої водій автомобіля
ОСОБА_3. здійснив на неї наїзд, вона отримала легкі телесні ушкодження,
перебувала на лікарняному з 28.02.2006 р. по 11.03.2006 р., витратила на
придбання ліків 1398,70 грн., були порушені її звичайні життєві зв*язки,
сімейні стосунки, вона отримала негативні емоції, в тому числі почуття страха.
Відповідач ОСОБА_3. визнав позовні
вимоги частково, пояснив, що дійсно 27.02.2006 р. була дорожньо-транспорта пригода, в якій була допущена неуважність обох
учасників руху  - і його як водія, і
позивачки як пішохода.  Правий бампер
його автомобіля затронув ногу позивача в районі стегна. Позивачка впала від цього дотику.  Він її підняв, за проханням позивачки возив
додому,  у травмпункт,  на роботу, разом заїджали на ринок
та в аптеку, він приймав заходи до відшкодування шкоди в добровольному порядку.
На цей час згоден додатково відшкодувати вартість ліків, які застосовувались
для лікування ушибів, та компенсувати моральну шкоду у розмірі 450-500 грн.
Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, з*ясувавши обставини справи та дослідивши  надані докази, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Із постанови про відмову в порушенні
кримінальної справи від 03.03.2006 р. (а.с.25) вбачається,
р. приблизно в 7 год. 55 хв. ОСОБА_1. переходила проїзжу
частину вул. Пл.Праці м.Іллічівська та була збита автомобілем під керуванням
водія ОСОБА_3., який у подальшому був притягнутий до адміністративної
відповідальності по ст. 122-2 КпАП України в зв*язку з тим, що  не залишився на місці пригоди. Відповідач
визнав факт ДТП та отримання позивачкою тілесних ушкоджень легкої ступені
важкості, але сторони не надали доказів
щодо їх доводів про вину учасників цієї пригоди.
Відповідач визнав факт, що керував
автомобілем «Ніссан» рн НОМЕР_1та є його власником на підставі свідоцтва
Із лікарняного та копії медичної картки
позивача (а.с.21, 54-61) вбачається, що ОСОБА_1. в зв*язку з ушибами перебувала
на амбулаторному лікуванні з 28.02.2006р. до 10.03.2006р.  Позивачка у обґрунтування  позовних вимог про відшкодування матеріальної
шкоди надала чеки та квитанції (а.с.7-18). Висновком судово-медичної експертизи
підтверджується, що 27.02.2006 р. позивачка отримала
- ушиби суглобів обох
колін  і в зв*язку з цією травмою
застосувались компреси, фастум-гель та магнітотерапія, а в застосуванні інших
методів лікування та ліків, які зазначені в наданих чеках, не було потреби
(а.с. 83-85). З врахуванням позиції відповідача суд вважає за можливим у
відшкодування матеріальної шкоди стягнути 63 грн. 25 коп. При цьому суд бере до
уваги, що позивачка не довела свої вимоги про наявність матеріальної шкоди у
визначеному  нею розмірі. Суд керується
слідуючими правовими підставами  - ст. ст. 1187, 1192, 1193 ЦК України, які регулюють підстави відшкодування
шкоди, завданої джерелом підвищеної безпеки, необхідність урахування вини
потерпілого, порядок визначення збитків.
При вирішенні питання про відшкодування
моральної шкоди у відповідності до ст. 1167 ЦК України суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача 450 грн., т.я. шкода завдана ушкодженням здоров*я  позивача внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки і підлягає відшкодуванню незалежно
не відповідає принципам справедливості, співрозмірності матеріальній шкоді.  На неодноразові пропозиції суду позивачка не
пояснила та не довела мотивів визначення моральної шкоди у такій сумі, а також
не виконала ухвали суду від 08.06.2006 р.,  11.04.2007 р.
Згідно ст.ст. 81, 83, 88,89  ЦПК України з відповідача необхідно стягнути
втрати позивача по сплаті держмита у сумі 51 грн. (а.с.4) та держмито у сумі 8
грн. 50 коп. на користь держави.
Керуючись ст.ст. 1167, 1187, 1192, 1193
ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд    -
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1з ОСОБА_3 63
грн. 25 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 450 грн. у відшкодування
моральної шкоди, 51 грн. у відшкодування судових витрат, а всього 564 грн. 25
Стягнути з відповідача державне мито на
користь держави у сумі 8 грн. 50 коп.
Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
Суддя: