Справа № 2-
Код суду 2702
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ    УКРАЇНИ

26 грудня 2007
року . Гагарінський районний суда
м. Севастополя

У складі:
головуючого судді По ліво да
С.  В.

при
секретарі                     Фролової
О.С.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні у м.
Севастополі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3

Про визнання
довіреності на право розпорядження майном,
договору дарування квартири,

визнання права
власності на 3/4 частки квартири,  та
визнання реєстрації шлюбу недійсним

ВСТАНОВИВ:

З позовної заяви витікає,  що позивач володіє 1/4 часткою квартири
НОМЕР_1 у буд. АДРЕСА_1,  3/4 частками
квартири володів його батько - ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При кінці життя
батько хворів тяжкими хворобами,  не міг
усвідомлювати свої дії та керувати ними. Цим скористувалась відповідачка
ОСОБА_2 та 07.03.2002 року зареєструвала шлюб з його батьком.  Шляхом омани батька про піклування про нього
батько видав довіреність на ім. , я ОСОБА_3
- доньки ОСОБА_2 на право розпорядження майном від.02.04.2002 року. На
підставі цієї довіреності ОСОБА_3  подарувала своїй матері - ОСОБА_2 3/4 частки квартири квАДРЕСА_1 яка належала
його батькові.

Оскільки згідно
заключения судово-психіатричної експертизи батько у період укладення шлюбу не
міг усвідомлювати свої дії та керувати ними позивач просить суд визнати
недійсною довіреність батька на право розпорядження своїм майном ОСОБА_3,  договір дарування ОСОБА_3  ОСОБА_2 3/4 частки квартири ,  недійсним шлюб зареєстрований його батьком з ОСОБА_2,  визнати за ним право власності у порядку
спадкування на 3/4 частки спірної квартири яка належала його батькові.

Відповідачі
позов не визнали та пояснили суду,  що
ОСОБА_4 хоч і хворів,  але усвідомлював
значення своїх дій у реєстрації шлюбу,
та видачі довіреності на розпорядження своїм майном.  Вони довгий час надавали всіляку допомогу
хворому ,  піклувалися за нього,  доглядали його. З заключениям судово-психіатричної
експертизи не згодні,  вважають її
неправдивою та недостатньою. Просили суд у позові відмовити.

Вислухавши
сторони,  представників сторін,  дослідивши матеріали справи,  суд проходить до висновку,  що позов підлягає задоволенню по наступних
підставах: як видно з Акту №169 від 25.07.2006 року / л.с. 97/ амбулаторної
посмертної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи на ОСОБА_4
1929 р.н. він з 1988 року хворів тяжкою хворобою до смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Неодноразово лікувався,  оперувався
хірургічним способом.  На підставі
витребуваних з різних медичних установ,
де лікувався хворий ОСОБА_4 експертиза зробила висновок,  що в період укладення шлюбу з ОСОБА_2 та
видачі довіреності ОСОБА_3  ОСОБА_4 не
міг правильно усвідомлювати внутрішній стг н виконуваних ним дій,  та при виконанні цих дій мало місце
декомпенсація хворобного психічного стану у наслідок чого він не міг
усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Експертиза
проведена комісійно,   групою експертів
спеціалістів психологів,   які мають
певний досвід,   освіту та стаж праці у
області психології. Вони попереджені про кримінальну відповідальність за
завідомо неправдиве експертне заключения,   тому у суда не має підстав
сумніватися у їх експертному заключенні.

Суд не знаходить
підстав для призначення повторної експертизи,
або доручати її другій експертній установі.

Оскільки при
житті ОСОБА_4 у період укладення шлюбу з ОСОБА_2,   та надання довіреності ОСОБА_3   про право розпорядження його майном не
усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними,   суд приходить до висновку,   що шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_2 слід визнати
недійсним,   а також довіреність ОСОБА_4
ОСОБА_3   на право розпорядження майном
також слід визнати недійсною.

Оскільки
ОСОБА_1  є рідним сином спадкодавця
ОСОБА_4,   та є спадкоємцем першої
черги,   других спадкоємців нема суд
вважає,   що ОСОБА_1  має право на спадкоємне майно після смерті
свого батька,   тому за ним слід визнати
право власності на спадкоємну частку 3/4 квартири яка належала спадкодавцю до
його смерті.

Керуючись   ст.
55,   529 ЦК України в
редакції 1963 року,     ст.   39
КпШС України у редакції 1968 року,
ст.  212-214 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Визнати
недійсною довіреність на право розпорядження майном,   наданую 02.04.2002 року ОСОБА_4 на ОСОБА_3 удостовірену
3-ю державною нотаріальною конторою м.
Севастополя.

Визнати
недійсним договір дарування 3/4 частки квартири НОМЕР_1 у буд.  АДРЕСА_1,
укладений 23.04.2002 року між ОСОБА_3,
діючою від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Визнати право
власності на 3/4 частки квартири НОМЕР_1 у буд.
АДРЕСА_1за ОСОБА_1
у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4.

Визнати
недійсним шлюб,   зареєстрований
07.03.2002 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрованій Нахімовським РАЦС м.   Севастополя ,   актовий запис № 94 від.07.03.2002 року.

Рішення може
бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Севастополя протягом 20 днів з дня подачі заяви про оскарження яка
подається протягом 10 днів з дня оголошення рішення через суд Гагарінського
району м.   Севастополя.