overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22ц-1966/2007                             Головуючий у 1-й інстанції Лебезун
Доповідач у ІІ-й інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

Головуючого: Мережко
М.В.

Суддів:              Коцюрби О.П., Голуб С.А.

При
секретарі:Колесник Н.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Приватного
підприємства «ЕЛ БУД» на
рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 червня 2006 року
в цивільній справі за позовом ОСОБА_1до Приватного підприємства «ЕЛ БУД», третя
особа: Державна податкова адміністрація в Київській області про визнання
недійсним установчих документів, первинних бухгалтерських документів
фінансово-господарської діяльності приватного підприємства «ЕЛ БУД» та
свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість з моменту їх
складання.

Заслухавши доповідь судці Апеляційного суду, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія
суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

08 червня 2006 року ОСОБА_1. звернулась до Вишгородського районного суду
Київської області з названим позовом, який судом прийнято до провадження.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області
від 29 червня 2006 року позовну заяву позивачки задоволено.

Приватне підприємство «ЕЛ БУД» подало до суду апеляційну скаргу в якій
просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від
29 червня 2006 року, вказуючи не порушення судом першої інстанції норм
процесуального права так як суд не надав їм можливості прийняти участь у
розгляді справи, не повідомивши їх про її розгляд.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 311 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням
справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з
осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених про час і
місце судового засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі ПП «ЕЛ БУД» не було
належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, про існування
рішення суду вони дізналися лише тоді, коли представників підприємства почали

викликати  до
органів  міліції на допити  по
кримінальній  справі  про
фіктивне підприємництво.

За таких обставин, колегія судців вважає, що рішення Вишгородського
районного суду Київської області від 29 червня 2006 року підлягає скасуванню
так як ухвалене з порушенням норм процесуального права, а апеляційна скарга ПП «ЕЛ БУД» задоволенню.

При новому розгляді справи, суду першої інстанції необхідно врахувати
викладене та розглянути справу у відповідності до вимог закону.

Керуючись ст.
ст. 307, 311, 313,414, 315 ЦПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємства «ЕЛ БУД» задовольнити.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 червня 2006
року скасувати, справу направити на новий розгляд в Вишгородський районний суд
Київської області в іншому складі суду.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців до
Верховного Суду України.
Справа № 22 Ц - 2162/ 2007 р.
1-й інстанції Мельник
Категорія                                        Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 липня 2007 p. колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого -
Мережко М.В.

Суддів             -
Лащенко В.Д., Голуб С.А.

При секретарі -
Сторожук І.П.

Розглянувши
матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9на ухвалу судді Бориспільського
міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2007 р. по справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9до ВАТ „ Племінний завод „ Бортничі „ про визнання права власності на
земельну частку (пай).

Заслухавши доповідь судді , перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів,-

Встановила:

У    квітні 2007 р. позивачі звернулися в суд з
зазначеним позовом .

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07
травня 2007 року позовна заява повернута позивачам .

Не погоджуючись з ухвалою судді від 07 травня 2007 року, позивачі подали
апеляційну скаргу , в якій просять ухвалу скасувати ,посилаючись на її
незаконність, та направити справу для розгляду по суті до суду першої
інстанції.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.121 ЦПК України суддя ,
встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях
119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу , в якій
зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і
надає йому строк для усунення недоліків.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 та 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а
також оплатить витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи,
позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше
заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається з матеріалів справи ,позивачі на виконання
вимог ухвали не надали суду позовну заяву , яка б відповідала вимогам ст.. 119, 120 ЦПК
України, та не надали суду доказів , які б свідчили , що вони були позбавлені
можливості виправити недоліки позовної заяви.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в порядку ст. 303 ЦПК України ,
колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали судді: від 07 травня
2007 р..

Керуючись
ст.ст.303, 307,312,313 ,315 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9- відхилити.

Ухвалу судді Бориспільського міськрайонного суду Київської
області від 07 травня 2007 p.-
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двох місяців в касаційному порядку до Верховного Суду
України.
Справа № 22ц-1488 2007 р.                          Головуючий
Категорія                                                         Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів Червінко
К.С., Березовенко Р.В.

при секретарі
Сторожук І.П.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Києві матеріали за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на ухвалу судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 6
лютого 2007 року по матеріалам за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа -
управління охорони здоров"я Київської облдержадміністрації, Броварська
районна державна адміністрація, прайона поліклініка про визнання громадянина
ОСОБА_2 недійєздатним.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання її
двоюрідного брата ОСОБА_2 недійєздатним, оскільки він не розуміє значення своїх
дій, потребує опіки, а інших близьких родичів у нього немає.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 6
лютого 2007 року заяву ОСОБА_1 повернуто заявниці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу судді, посилаючись на
порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1, суддя зазначила, що заявниця не має належних
повноважень на звернення до суду, оскільки є двоюрідною сестрою особи, яку
просить визнати недієздатною, а тому відповідно до вимог ч.3 ст. 121 ЦПК
України заява підлягає поверненню.

Однак, з такими висновками погодитись не можна, оскільки вони суперечать
вимогам процесуального права.

Як вбачається з матеріалів, заявниця зазначає, що ОСОБА_2 є її двоюрідним
братом, вона є найближчим його родичем, оскільки інших немає.

Крім, того, заява ОСОБА_1 подана в порядку окремого
провадження відповідно до вимог розділу ІУ ЦПК України, а не від імені ОСОБА_2, який позивачем
не є, тому посилання суду на повернення заяви у зв'язку з тим, що заява подана
від імені позивача особою, яка не має повноважень, не грунтується на вимогах
закону.

Оскільки при винесенні ухвали суддею порушені вимоги
процесуального права, ухвала підлягає скасуванню з направленням матеріалів до
суду першої інстанції для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Керуючись ст.ст.
307, 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити, ухвалу судді
Броварського міськрайонного суду Київської області від 6 лютого 2007 року
скасувати, матеріали направити до суду першої інстанції для вирішення питання
про прийняття заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.
Справа № 22ц-1192/2007                                   Головуючий у 1-й
інстанції Островсыса
Доповідач у 11-й інстанції
УХВАЛА

Іменем України

06 липня
2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області у складі:

головуючого
Сліпченка О.І., суддів: Мережко М.В., Голуб С.А. при секретарі: Кблесник Н.І.

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення
Білоцерківського районного суду Київської області від 14 квітня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, перевіривши
матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

15 березня 2006 року ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, який
обґрунтовувала тим, що з 22 січня 2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочув ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, яка знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач в
добровільному порядку допомогу на утримання дочки не надає.

Рішенням Білоцерківського районного суду Київської області від 14 квітня
2006 року позов задоволено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить вказане рішення суду скасувати
в зв'язку з порушенням судом норм процесуального права та направити справу на
новий розгляд.

Апеляційна
скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Постановляючи рішення та задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 суд в порушення
вимог ч. З ст. 311 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача,
який належним чином не був повідомлений про час і місце судового засідання та в
порушення вимог п.4 ст.10 ЦПК України не сприяв повному та всебічному
з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, що беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, чим позбавив сторони надати суду свої доводи та заперечення
по суті позову.

Дані обставини перешкоджають суду апеляційної інстанції
дослідити- нові докази чи обставини, які не були предметом розгляду в суді
першої інстанції, тому рішення суду повинно бути скасованим з направленням
справи на новий судовий розгляд в ході якого суду належить врахувати наведене,
зібраним доказам дати належну правову оцінку і в залежності від встановленого
вирішити спір.

На підставі
наведеного та керуючись ст.ст. 307, 311,314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення Білоцерківського районного суду Київської області від 14 квітня
2006 року скасувати.

Справу направити
на новий судовий розгляд до того ж суду іншим суддею.

Ухвала набуває чинності з моменту проголошення та може
бути оскаржена протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України.
Справа  №22-ц2089 -07      Головуючий у   1 інстанції
Категорія                                        Доповідач
у 11 інстанції  Оношко Г.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 липня
2007 року колегія суддів   судової палати
в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі: головуючого
Назарчука Р.А., суддів Березовенко Р.В.,   Оношко Г.М., при секретарі   Садовенко О.Л.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу

за  апеляційною скаргою   ОСОБА_1на                                                                       рішення

Ірпінського
міського суду від 13 квітня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1,
ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду , перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів , -

встановила:

У жовтні 2005 року позивач звернувся до відповідачів з
названим позовом. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому на праві власності
належить 25/100 частин АДРЕСА_1., що складається з житлової кімнати пл.10,7
м.кв. та частини підсобних приміщень. Відповідачі - мешканці іншої частини
квартири, чинять йому перешкоди у вселенні в квартиру , тому просив зобов'язати
відповідачів не чинити йому перешкоду користуванні належною йому частиною
квартири та вселити в квартиру.

Рішенням Ірпінського міського суду позов задоволено,
Постановлено зобов'язати відповідачів не чинити позивачеві перешкод у
користуванні належною йому частиною квартири, вселити позивача у квартиру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1ставить питання про скасування рішення суду з
підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалення
нового рішення про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом встановлено та з
матеріалів справи вбачається що позивач є власником 25/ 100 частин спірної
квартири, що складаються з жилої кімнати пл. 10, 7 м. кв. та відповідної
частини підсобних приміщень. Відповідачі- наймачі іншої частини квартири,
чинять позивачеві перешкоди у користуванні його власністю, .. У відповідності з
правилами ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм майном. З урахуванням встановлених обставин
справи та вимог закону суд ухвалив законне та обгрунтоване рішення про
задоволення позову.

Доводи апеляційної с
карги не спростовують в синочків суду викладених у рішенні .

Порушень
норм матеріального та процесуального права , що призвели до неправильного
вирішення справи , не встановлено.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.
ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити. Рішення Ірпінського міського суду від   13 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.
Справа№22Ц-1952    /2007       Категорія   01,39   Доповідач
у 2 інстанції  Назарчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2007 року колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого       Назарчука Р.А.,

суддів: Оношко
Г.М., Сліпченка О.І..,

при секретаріЛевочко І.Я., розглянувши справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду від 11 квітня 2007 року за
позовом ОСОБА_1 до Споживчого товариства „Оксана" про визнання формулювання
причини звільнення неправильним, зміна формулювання звільнення, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Баришівського районного суду від 11 квітня 2007
року відмовлено в позові ОСОБА_1 про визнання формулювання причини її
звільнення з посади продавця Споживчого товариства „Оксана" неправильним,
зміну формулювання звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення і
постановити нове, посилаючись на незаконність і необґрунтованість
постановленого рішення.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких міркувань.

Судом достовірно установлено, що ОСОБА_1 з 22.04.2004
року працювала продавцем в споживчому товаристві „Оксана" і в той же день
з нею було укладено договір про повну матеріальну відповідальність (а.с.
28,29).

23.10.2006 року була проведена інвентаризація
товарно-матеріальних цінностей в магазині „Господарські товари" в якому
працювала позивачка і виявлено недостачу на суму 47523грн.

Судом так же установлено, що ОСОБА_1 без дозволу
керівництва брала без оплати з магазину товарно-матеріальні цінності та гроші.

За таких обставин суд обгрунтовано вважав, що у
відповідача були підстави для звільнення позивачки за втратою довір"я.

Процедура звільнення відповідачем дотримана.

Не викликає сумніву рішення і в частині відмови в
стягненні середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, оскільки
з матеріалів справи- вбачається, що на третій день після звільнення позивачці
було запропоновано отримати трудову книжку, проте вона цього не зробила.

Викладені в
апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст 307, 308, ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Баришівського районного суду
від 11 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили з моменту її оголошення, але
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законноїоили.
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-757/2007                                               Головуючий
Категорія  44                                                                  Доповідач
07        червня 2007 року колегія
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста  Севастополя
головуючого   - Сімоненко В.М. ,
суддів        - Колбіної Т.П.,
секретарі  - Баран М. Л.,
участю представника позивача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Севастополі питання про поновлення ОСОБА_1
строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду Нахімовського району
м.  Севастополя від 11 квітня 2007р. по
цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби
Нахімовського районного управління юстиції м.
Севастополя на дії державного виконавця,
місцевого суду Нахімовського району м.
Севастополя від 11 квітня 2007р. у задоволені скарги ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби Нахімовського районного управління юстиції м.  Севастополя на дії державного виконавця
розгляді справи апеляційною інстанцією були встановлені порушення норм
цивільно-процесуального законодавства та інструкції з діловодства при оформлені
цивільної справи до апеляційного суду.
В         судовому засіданні представник ОСОБА_1
пояснив,  що заява про апеляційне
оскарження ухвали була подана до суду першої інстанції 16.04.2007р.
(Вх.6999),  однак в матеріалах справи
вказана заява відсутня.
вбачається з представлених ксерокопій журналу вхідної кореспонденції,  заява про апеляційне оскарження ухвали
надійшла 16.04.2007р. за вх. 6999,  та
передана 23.04.2004р. судді Лемешко А.С,
однак в матеріалах справи відсутня,
що свідчить про порушення діловодства.
того,  відповідно до вимог п.2  ст.
296 ЦПК України,  суд першої
інстанції після одержання усіх апеляційних скарг у справі від осіб,  які подали заяви про апеляційне
оскарження,  або через три дні після
закінчення строку на подання апеляційної скарги надсилає їх разом зі справою до
апеляційного суду. Апеляційні скарги,  що
надійшли після цього,  не пізніше
наступного робочого дня після їхнього надходження направляються до апеляційного
суду.
порушення цих вимог,  цивільна справа
надійшла до Апеляційного суду м.
Севастополя 15.05.2007р.
Судова
колегія вважає за необхідне про зазначені вище факти довести до відома голови
місцевого суду Нахімовського району М. Севастополя для належного реагування і
прийняття відповідних заходів.
Керуючись    ст.  ст.
України,    судова  колегія,
зазначене в ухвалі судової колегії довести до відома голови місцевого суду
Нахімовського району М. Севастополя Шаповалу І.І. для належного реагування та
повідомлення про вжити заходи у встановлений законом строк.
Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-811/2007р.                                          Головуючий
Категорія                                                                      Доповідачу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

21
червня 2007 року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого   - Клочка
В.П.,

суддів        - Колбіної Т.П., Харченко М.С.,

при
секретарі - Баран М.Л.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 03 травня 2006р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за
договором позики, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором
позики.

Ухвалою
місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від 03 травня 2007р. у порядку
забезпечення позовних вимог накладений арешт на домоволодіння АДРЕСА_1, що
належить на праві приватної власності ОСОБА_2

03.05.2007р.
відповідач звернулася до суду з заявою, в якій просила змінити заходи по
забезпеченню позову, шляхом зняття арешту з вказаного домоволодіння та
накладання арешту на квартиру АДРЕСА_2, яка належить їй на праві власності.

Ухвалою
місцевого суду Ленінського району М.Севастополя від 03 травня 2007р. заява
ОСОБА_2 про зміну забезпечення позову задоволена.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану ухвалу суду скасувати, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права. Вважає, що судом не повно
з'ясовані обставини, що мають значення винесення вказаної ухвали.

Судова  колегія,
заслухавши  доповідь  судді
-  доповідача, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно
до ч.2 ст. 312 УПК України, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Як
вбачається з матеріалів справи, позивач представив докази, підтверджуючи його
право власності на квартиру АДРЕСА_2, орієнтована вартість якої є достатньою
для забезпечення позовних вимог ОСОБА_1

Таким
чином, знімаючи арешт з одного об'єкту власності відповідача та наклавши арешт
на другий об'єкт її власності, суд фактично не змінив вид та спосіб
забезпечення позову.

Судова
колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись
ст.ст. 304, п.1 ст. 307, 308, 313, п. 1 ст. 314,315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Ухвалу місцевого суду Ленінського району м.
Севастополь від 03 травня 2007р. залишити без змін. Ухвала оскарженню не
підлягає.