АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
22к-2597                              Головуючий
в суді 1-ої інстанції - Подолянчук І.М.
Доповідач   - Дербенцева Т.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                                                                                                 м.  Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва в складі:

Дербенцевої Т.П.,                           Панченка М. М. ,                             Антоненко
Н.О. -

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  треті особи: приватний нотаріус ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  заінтересована особа: Донецька міська рада
про визнання недійсними договору купівлі-продажу та свідоцтва про приватизацію
квартири,  та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_5,  ОСОБА_6 про визнання права власності на
квартиру,  за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кіровського районного суду м.
Донецька від 06 липня 2005 року,
ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 04 жовтня 2005 року,  -

встановила:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до відповідачів,
в якому зазначала,  що її мати
померла при родах,  а її батько рішенням
суду був позбавлений батьківських прав. Вона проживала в дитячому будинку для
дітей-сиріт,  а потім навчалася в
колишньому ПТУ №21 м.  Донецька. Після
закінчення навчання їй стало відомо про те,
що за адресою: АДРЕСА_1 за нею та іншими членами її сім'ї закріплена
вказана спірна квартира. Пізніше їй стало відомо,  що квартира без її участі була приватизована
та продана відповідачці ОСОБА_2
Позивачка вважає,  що приватизація
та продаж квартири незаконні,  її права
користування та власності були грубо порушені. В своїх уточнених позовних
вимогах ОСОБА_1 просила визнати недійсними договір купівлі-продажу квартири від
13.07.1995 року та свідоцтво про приватизацію спірної квартири від 01.02.1995
року.,  виселити відповідачку
ОСОБА_2  з цієї квартири та вселити
ОСОБА_1

ОСОБА_2  позов ОСОБА_1 не визнала. В своїй зустрічній
позовній заяві зазначала,  що квартиру
вона купила у 1995 році у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та вважає,  що на законних підставах. Протягом 10 років
вона проживає в ній разом із своєю сім'єю та сплачує комунальні послуги.
Просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на спірну квартиру.

Співвідповідачка
за основним позовом та відповідачка за зустрічним позовом ОСОБА_5 позовні
вимоги ОСОБА_1 підтримала,  а зустрічний
позов ОСОБА_2  не визнала.
Зазначала,  що спірну квартиру вона не
продавала та гроші за неї не отримувала,
хто це зробив їй невідомо. Просила задовольнити позов ОСОБА_1 та
відмовити в зустрічному позові ОСОБА_2

Рішенням
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 06 липня 2005 року у позові ОСОБА_1 відмовлено,  позов ОСОБА_2
задоволено.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 04 жовтня 2005 року вищезазначене
рішення залишено без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення та постановити
нове,  яким задовольнити її позов,  або направити справу на новий судовий
розгляд,  мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вивчивши
матеріали справи,  перевіривши доводи
касаційної скарги,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва вважає,
що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з
частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з
положеннями  ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає,  що рішення ухвалено
з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення. Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332, 335-337 ЦПК
України,  Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ від 22 лютого 2007 року № 697- V,
колегія суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.  Києва , -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Кіровського районного суду м.  Донецька
від 06 липня 2005 року,  ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 04 жовтня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.