Справа № 2-857/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15.05.2007р.                                                                                                              м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дзярук
М.П., секретаря Кожушаній Є.С., за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа:
Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ
ЗМУ УМВС України в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили
право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням
квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 з
ОСОБА_3, остання разом з донькою ОСОБА_4 у 1996р. добровільно покинула спірну
квартиру та проживає у своєї мати за адресою: АДРЕСА_2. Спірною квартирою
відповідачі не цікавляться, речей їх немає, але в добровільному порядку знятися
з реєстраційного обліку не бажають. Просять суд позов задовольнити.

В судовому засіданні позивачі підтримали позивні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково та пояснила, що після
розірвання шлюбу с позивачем ОСОБА_2 проживати з ним в одній
квартирі стало нестерпно через постійні сварки, зловживання спиртними напоями і
вона разом з донькою виїхали проживати до своєї мати. Між нею та позивачем була
усна домовленість, що коли донька ОСОБА_4 стане повнолітньою, то вона зніметься
з реєстраційного обліку, а донька залишиться бути зареєстрованою в спірній
квартирі. Просить суд задовольнити позов частково.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала,
пояснила, що вона разом з матір'ю вимушена була виїхати зі спірної квартири
через нестерпну поведінку батька. Від спірної квартири не відмовляється, однак
не може в ній проживати, оскільки там знаходиться інша сім'я батька.

Представник третьої особи ВГІРФО Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в
Запорізькій області в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду
справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи
у його відсутність. За таких обставин, суд вважає можливим розгляд справи у відсутність
представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_4, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що спірне житлове приміщення складається з трьох кімнат,
площею 56,5 кв.м., було отримане позивачем ОСОБА_1 згідно ордера №019 від
18.08.1962р. для своєї сім'ї.

Згідно довідки ЖЕД №13 на спірній житловій площі зареєстровані ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 1989 р.н. Всього 4 чоловіка. Квартира відноситься до
державного житлового фонду, наймачем є ОСОБА_1

Як пояснили позивачі відповідачі добровільно виїхали зі спірної квартири в
1996р., через рік після розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 З цього часу в
квартирі не проживають, квартирою не цікавляться, житлово-комунальних послуг не
сплачують. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажають.

2

Факт не проживання відповідачів також підтверджено в судовому засіданні показами
самих відповідачів, а також показами допитаних свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8.

Однак відповідно до пояснень відповідача ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_9 спірну квартиру відповідачі покинули не добровільно, а через те, що життя з
позивачем ОСОБА_2 було нестерпним, останній постійно зловживав спиртними
напоями, влаштовував сварки.

Крім цього, відповідач ОСОБА_4 пояснила, що вона періодично приходить до
батька та бабусі до спірної квартири, але не може фактично там проживати,
оскільки там проживає батькова нова дружина з донькою.

Також відповідач ОСОБА_3 пояснила суду, що між нею і позивачем ОСОБА_2 була
усна домовленість, про те, що вона з донькою виїжджає зі спірної квартири для
того, щоб позивач міг влаштувати своє особисте життя, але вона залишається бути
зареєстрованою до повноліття доньки, а донька зостанеться бути в неї
зареєстрованою і надалі, і не втратить право користування нею. Ці факти не
оспорюється і самим позивачем ОСОБА_2

Факт перебування позивача ОСОБА_2 на диспансерному обліку в ЗКОНД з
01.08.1996р. по 20.02.2004р. з діагнозом - психічні та поведінкові розлади в
результаті зловживання спиртними напоями підтверджується довідкою Обласного
наркологічного диспансеру №920 від 14.05.2007р.

Таким чином, суд вважає, що виїзд зі спірної квартири відповідачів не був
цілком добровільним і що дійсно мала місце згадана вище усна домовленість.

Відповідно до ст.. 18 Закону України „Про охорону дитинства" від
26.04.2001р. зі змінами, діти - члени сім'ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником
або наймачем, а оскільки відповідач ОСОБА_4 є неповнолітньою, крім спірної
квартири немає більше житлових прав, від спірної квартири не відмовляється, то
вона не може бути позбавлена права на житло.

Згідно ст, 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його
сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а якщо були
відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього
може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 в спірній квартирі з 1996 року не
проживає без поважних причин, а тому втратила право користування нею. Щодо
відповідача ОСОБА_4 суд вважає її відсутність поважною, враховує те, що вона
неповнолітня і не могла в повній мірі використовувати та захищати свої житлові
права.

Керуючись ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК У
країни, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням
квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб
Комунарського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області зняти з реєстраційного
обліку ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 4
(чотири) грн.. 25 (двадцять п'ять) коп.. - судовий збір та 3 (три) грн.. 75 (сімдесят
п'ять) коп.. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.