Справа №22-ц-11592007р.                                        Головуючий в 1 інстанції Романюк Є.В.
Доповідач Берзіньш B.C.
УХВАЛА

Іменем   України

28 лютого 2007 року колегія суддів судової палати
у цивільних справах Апеля­ційного суду Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого, судді:    М'ясоєдової
Т.М.

Суддів:                            Берзіньш B.C.

Дралло І.Г.

при секретарі    Іванові O.K.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Сімферополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, відкритого акціонерного товариства «Страхова
компанія «Алькона» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданної ДТП, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки
Крим від 16 листопада
2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ВАТ «Страхова компанія
«Алькона» про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що
05.09.2005р. на автошляху «Сімферополь-Євпаторія» з вини відповідача ОСОБА_2, який керував належним йому автомобілем «Шкода»
держномер НОМЕР_1, сталася дорожно-транспортна
подія, у результаті якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Рено»
держномер НОМЕР_2, чим спричинено майнову шкоду. Просив стягнути з відповідача
ОСОБА_2 на свою користь 30
018,25грн. у відшкодування майнової шкоди, судові витрати, 100грн. за
надання правової допомоги та 5
000грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього - 35 728,89грн.

В ході розгляду справи між позивачем та ВАТ «Страхова компанія «Алькона» укладено
мирову угоду, яку затверджено ухвалою суду від 09.08.2006р., відповідно до умов
якої страхова компанія виплачує позивачу 18
000грн. у відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля позивача.
Позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь
майнову шкоду у розмірі 12
728,89грн., 10 000грн.
моральної шкоди і судові витрати.

Рішенням суду
від 16.11.2006р. позов задоволено частково: з ОСОБА_2 на користь позивача
стягнено 2 000грн.
у відшкодування моральної шкоди, 429,02грн. судових витрат та 100грн. на оплату
послуг адвоката. У задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 майнової шкоди у
розмірі 12 728,89грн.
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1просить рішення суду в частині відмови у позові
про стягнення майнової шкоди, спричиненої ДТП, скасувати з направленням
справи у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку судом
доказів по справі.

В засіданні
апеляційного суду представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Обговоривши наведені у скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, колегія
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Постановлюючи
рішення в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 12 728грн.89коп. у
відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції виходив із необгрунтованності
заявлених вимог.

Такі висновки
суду відповідають матеріалам справи, фактичним обставинам і не суперечать
вимогам законодавства.

Так ст. 1187 ЦК України
передбачено, що майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє
транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1194 ЦК
України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між
фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшодуванням).

По справі
встановлено, що 05.09.2005р. на автошляху «Сімферополь-Євпаторія» з вини
відповідача ОСОБА_2, який керував належним йому автомобілем «Шкода» держномер НОМЕР_1, сталася дорожно-транспортна подія, у результаті якої
було пошкоджено належний позивачу автомобіль «Рено» держномер НОМЕР_2, чим
спричинено майнову шкоду у розмірі 17
120грн.05коп. Обставини справи сторонами не оспорюються.

Відповідач
ОСОБА_2 02.09.2005р. застрахував у ВАТ «Страхова компанія «Алькона» свою
цивільну відповідальність на строк до 01.03.2006р. за шкоду, заподіяну життю і
здоров»ю (на одного потерпілого) на суму 51
000грн. та за шкоду, заподіяну майну(на одного потерпілого) на суму 25 500грн. з
урахуванням франшизи на суму 510грн., що стверджується договором страхування
цивільної відповідальності власників транспортного засобу(а.с.38). Тобто,
страховою виплатою забезпечено відшкодування майнової шкоди у розмірі 24 490грн.

Відповідно до
автотоварознавської експертизи від 09.08.2006р.(а.с.96-100) вартість
відновлюваного ремонту автомашини позивача складає 17 120грн.05коп.
Ухвалою суду від 09.08.2006р. між позивачем та ВАТ «Страхова компанія «Алькона»
затверджено мирову угоду, відповідно до умов якої страхова компанія виплачує
позивачу 18 000грн.
у відшкодування шкоди, заподіяної пошкодженням автомобіля позивача, позивач не
має майнових претензій до страхової компанії; зазначена сума сплачена позивачу
страховою компанією.

Виходячи з
наведеного, доводи ОСОБА_1
та його представника про розмір майнової шкоди у сумі 30 018грн.25коп. та
необхідність стягнення різниці між цією сумою та виплаченою страховою компанією
неспроможні; уклавши мирову угоду, позивач визнав розмір шкоди у сумі 18 000грн. і ця
сума йому сплачена.

Статтею 143 ЦПК України
передбачено, що для з»ясування обставин, що мають значення для справи і
потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки, тощо за заявою осіб, які
беруть участь у справі, призначається експертиза. Відповідно до положень
ст.ст.10ч.3,11ч.1,2,60ч.1,2 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень;
докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд
розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Посилання
ОСОБА_1 та його представника на висновки спеціаліста автотоварознавця не можуть
бути взяті до уваги, оскільки ці висновки зроблено не на підставі ухвали суду і
спеціаліст автотоварознавець не попереджувався про кримінальну

відповідальність за ст.ст.384,385
КК України; клопотань про призначення повторної чи додаткової експертиртизи
сторони суду не подавали. Розмір матеріальної шкоди встановлено висновком
експерта, який не заперечено належними та допустими доказами.

Відповідно до
ст.ст.303ч.1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованність рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Підстав для скасування рішення суду за доводами
апеляційної скарги немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 308 Цивільного процесуального кодексу України, колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки Крим від 16 листопада 2006 року- залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.