Справа №   2-71/07
14.06.2007 року Заводский районний суд м. Запоріжжя в складі
судді - Марченко Н.В .при секретарі                                           - Фурдак В. И.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 за участі третьої особи 1-ї державної нот
контори про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, та визнання права власності на будинок в
порядку спадкування за законом.
Позивач звернувся в суд з позовом про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, та визнання права
власності на будинок в порядку спадкування за законом у
зв*язку з тим , що його батьку, ОСОБА_3 та його
матері ОСОБА_4 належало право власності на будинок АДРЕСА_1.
Право власності на вищевказаний будинок належало батькам в рівних частках
- по 1/2 частині будинку кожному.
ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_1.
Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину будинку
Спадкоємцями за законом після смерті батька були мати позивача , ОСОБА_4, позивач та відповідач - сестра позивача.
Інших спадкоємців ні за законом, ні
за заповітом не було.
Відповідач та мати позивача звернулися до нотаріальної контори із заявою
про прийняття спадщини.
Позивач з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в передбачений
законом строк не звернувся.
Однак після смерті батька він проживав в спірному будинку, сплачував усі платежі за користування будинком, здійснював усі
повноваження власника будинку.
Позивач підтримував порядок в будинку та на земельній ділянці, піклувався
Фактично він прийняв спадщину.
позивачу, відповідачу та їх матері належало право власності на спадкове майно в рівних частках - по 1/6 частині будинку
ОСОБА_4 та ОСОБА_2. оформили право на
спадщину в нотаріальній конторі, не вказавши позивача як
ОСОБА_4 та ОСОБА_2. отримали свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3., видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою
від 24.11.1989 p., зареєстроване в реєстрі за № 1-5782. Згідно вказаного свідоцтва, ОСОБА_4 має право на 3/4 частини (тобто 1/2 частина спільного
майна подружжя + 1/4 частина в порядку спадкування) та
ОСОБА_2. має право на 1/4 частину будинку.
Позивач вважає , що такий розподіл спадкового майна після смерті батька є
помилковим. Позивачу та відповідачу належить право на 1/6 частину будинку кожному, а матері, ОСОБА_4, належало право на 2/3 частини будинку (тобто 1/2 частина спільного майна подружжя +1/6 частина в порядку спадкування).
Про видачу свідоцтв про право на
спадщину позивач дізнався лише в 2006 році. Мати позивача, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину спірного будинку.
Після смерті матері відкрилась спадщина на 2/3 частини спірного будинку, хоча згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті
матері відкрилась спадщина на 3/4 частини будинку.
Спадкоємцями за законом після
смерті матері були позивач та відповідач.
Інших спадкоємців ні за законом, ні
за заповітом, не було.
До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулась лише
Однак після смерті матері позивач проживає в спірному будинку сам, сплачує
усі платежі за користування будинком.
Позивач підтримує порядок в будинку
та на земельній ділянці, піклується
Фактично він прийняв спадщину після
Однак свідоцтво про право на
спадщину отримала лише відповідач.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.1993 року, за № 3-147, виданого Першою Запорізькою державною
нотаріальною конторою, відповідачу належить право власності
на 3/4 частини будинку в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4
Позивач вважає , що вищевказані свідоцтва про право на спадщину повинні бути визнані частково недійсними, оскільки вони
не враховують його право на частину спадкового майна
Усе своє життя позивач прожив у
спірному будинку, піклувався про нього.
Позивач вважає, що йому належить право власності на 1/2 частину будинку (1/6 частина в порядку спадкування після смерті
батька та 1/3 частина в порядку спадкування після смерті матері).
Відповідачу також повинна належати
1/2 частина будинку. В судовому засіданні позивач підтримав позов , суду
пояснив , що він постійно з моменту
народження проживав в будинку , постійно піклувався про будинок в нотаріальну контору з заявами про
прийняття спадщини він не звертався оскільки вважав , що прийняв
в судове засідання не з*явилась    , про
слухання справи повідомлена . Судом прийняте
рішення про заочний розгляд справи.

3

Представник
ЗМБТІ в судовому засіданні пояснив , що право власності на АДРЕСА_1
зареєстроване за ОСОБА_2.

Представник
першої державної нотаріальної контори в судове засідання не з*явився ,
звернувся до суду з клопотанням де просить розглянути справу без їх участі.

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтвердила , що позивач постійно з забудови будинку
постійно проживав в будинку та піклувався про будинок. Робив ремонти, обробляв
присадибну ділянку. В теперішній час позивач також живе в цьому будинку.

Вислухавши
позивача , свідка, представника ЗМБТІ, дослідивши докази по справі, суд вважає
позов таким , що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 є батьками позивача , що підтверджено
свідоцтвом про народження (а.с. 11). Батькам позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належало право власності на будинок
АДРЕСА_1.

Право власності
на вищевказаний будинок належало батькам в рівних частках - по '/г частині
будинку кожному.

ОСОБА_3,   помер
ІНФОРМАЦІЯ_1,   що підтверджено
свідоцтвом про смерть (а.с. 8).

Після його
смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину будинку АДРЕСА_1.

Спадкоємцями за
законом після смерті батька були мати позивача , ОСОБА_4, позивач та відповідач
- сестра позивача.

Відповідач та
мати позивача звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття
спадщини.

Позивач з заявою
про прийняття спадщини до нотаріальної контори в передбачений законом строк не
звернувся.

Однак після
смерті батька він проживав в спірному будинку, сплачував усі платежі за
користування будинком, здійснював усі повноваження власника будинку.

Позивач
підтримував порядок в будинку та на земельній ділянці, піклувався про спадкове майно, що підтверджено поясненнями свідка , та
довідкою квартального комітету, згідно
якої позивач проживає в спірному будинку з 1949 р. по теперішній час.

Фактично позивач  прийняв спадщину у відповідності до ст. 549
ч. 1 п. 1 ЦК

України 1963 р.

Таким чином,
позивачу, відповідачу та їх матері належало право власності на спадкове майно в рівних частках - по 1/6 частині будинку
кожному.

Однак ОСОБА_4 та
ОСОБА_2. оформили право на спадщину в нотаріальній конторі, не вказавши
позивача як спадкоємця після смерті батька.

ОСОБА_4 та ОСОБА_2. отримали свідоцтво про право на спадщину
в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою від
24.-11.198.9 p., зареєстроване в реєстрі за № 1-5782. Згідно вказаного свідоцтва, ОСОБА_4 має
право на 3/4 частини (тобто 1/2 частина спільного майна подружжя

4

частина в порядку спадкування) та
ОСОБА_2. має право на 1/4 частину будинку (а.с.47).

Суд вважає , що
такий розподіл спадкового майна після смерті ОСОБА_3. є неправильним . Позивачу
та відповідачу належить право на 1/6 частину будинку кожному, а матері,
ОСОБА_4, належало право на 2/3 частини
будинку (тобто 1/2 частина спільного майна подружжя +1/6 частина в порядку
спадкування).

Мати позивача , ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_2,

що підтверджено свідоцтвом про
смерть (а.с. 9).

Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину
спірного

будинку.

Після смерті матері відкрилась спадщина на 2/3 частини спірного будинку, хоча
згідно свідоцтва про право на спадщину після смерті матері відкрилась спадщина
на 3/4 частини будинку.

Спадкоємцями за законом після
смерті матері були позивач та відповідач.

До нотаріальної
контори з заявою про прийняття спадщини звернулась лише відповідач.

Однак після
смерті матері позивач проживає в спірному будинку сам, сплачує усі платежі за
користування будинком.

Позивач підтримує порядок в будинку та на земельній ділянці, піклується про
будинок, що підтверджено поясненнями свідка , та довідкою квартального комітету, згідно якої позивач проживає в спірному
будинку з 1949 р. по теперішній час.

Фактично позивач  прийняв спадщину у відповідності до ст. 549
ч. 1 п.1 ЦК

України 1963 р.

Однак свідоцтво про право на спадщину отримала лише
відповідач.

Згідно свідоцтва
про право на спадщину за законом від 22.01.1993 року, за № 3-147, виданого
Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, відповідачу належить право
власності на 3/4 частини будинку в порядку спадкування після смерті матері
ОСОБА_4

Суд вважає , що
вищевказані свідоцтва про право на спадщину повинні бути визнані частково
недійсними, оскільки вони не враховують право позивача на частину спадкового
майна

Суд вважає, що
позивачу належить право власності на 1/2 частину будинку (1/6 частина в порядку
спадкування після смерті батька та 1/3 частина в порядку спадкування після
смерті матері).

Відповідачу також повинна належати
1/2 частина будинку. Керуючись ст.ст. 213,215, 224, 226, 228 ЦПК України ,
ст..ст. 529,549ЦК України 1963 р.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3
видане Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою.24Л 1.1989 p.,

5

зареєстроване в реєстрі за № 1-5782, вказавши, що ОСОБА_4 належало право на
спадщину в порядку спадкування за законом на 2/3 частини будинку
АДРЕСА_1, а ОСОБА_2належить право на
спадщину в порядку спадкування за законом на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на
спадщину за

законом  після  смерті
ОСОБА_4,                                 видане
Першою

Запорізькою державною нотаріальною
конторою 22.01.1993 року, за № 3-147, вказавши, що
ОСОБА_2належить право на спадщину в порядку
спадкування за законом на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1.

Визнати право
власності ОСОБА_1 на 1/6 частину будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті батька, ОСОБА_3.

Визнати право
власності ОСОБА_1 на 1/3 частину будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті матері, ОСОБА_4.

Заочне рішення може бути переглянете судом за письмовою
заявою відповідача, яка подається до суду
протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної
чинності після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у двадцяти денній строк,
рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.