Справа № 22Ц - 1280/07
Номер рядка статистичного звіту : 66
Головуючий у першій Інстанції: Кемінь В.Д.
Суддя - доповідач : Мацунич М.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2007 року                                                                                              м.
Ужгород

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської
області

в
складі: головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів :
Собослой Г.Г., Панька В.Ф.

при
секретарі: Боклах Г.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційними
скаргами Відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління
юстиції Закарпатської області та ОСОБА_1на рішення Хустського районного суду
від 05 червня 2007 року по справі за скаргою ОСОБА_2на дії Відділу державної
виконавчої служби Хустського районного управління юстиції про визнання
неправомірними та скасування постанов Відділу державної виконавчої служби
Хустського районного управління юстиції та відстрочення виконання рішення суду
,-

встановила:

Відділ
державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції
Закарпатської області та ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції подали апеляційні скарги в яких клопочуть перед апеляційною
інстанцією стосовно скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні скарги заявника. Мотивують їх тим, що рішення суду першої
інстанції є незаконним та такими, що ухвалено з порушенням норм процесуального
права і неправильного застосування матеріального права.

Рішенням
Хустського районного суду від 05 червня 2007 року скаргу ОСОБА_2 задоволено.

В
судовому засіданні апеляційної інстанції представник Відділу ДВС Хустського
районного управління юстиції Закарпатської області в особі Фалікеєвича А.І.
підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити з наведених у ній
підстав.

Заявник
ОСОБА_2 і стягувач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились і не повідомили суд
про причини неявки, однак про час та місце судового розгляду повідомлені під
розписку.

Протягом
судового розгляду судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не був обізнаний
з постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.04.2007 року і в
зв'язку з цим був позбавлений можливостей вживати заходів по добровільному
виконанню рішення суду.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторони, яка бере участь у справі та
дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи, викладені в апеляційній
скарзі, колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області визнала за необхідне апеляційну скаргу відділу ДВС
відхилити, а ОСОБА_1 задовольнити виходячи з наступних мотивів.

Як
зазначено в ч.1 ст.30 ЗУ
"Про виконавче провадження" - /надалі Закон/ державний
виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана
боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою
строк відповідно до статті 24 цього Закону.

Матеріалами
справи стверджено, що боржник ОСОБА_2 не отримав постанову про відкриття
виконавчого провадження від 04.04.2007 року. А державний виконавець не
пересвідчився у цьому та не вирішив дане питання як то передбачено ч.2 ст.32
цього Закону, оскільки ОСОБА_2 був позбавлений можливості використати надані
йому цим Законом права.

Рішенням
Хустського районного суду від 26.02.2007 року примушено ОСОБА_2 провести ремонт
даху власного будинку із встановленням утримувачів снігу та водовідвідних
жолобів .

Строк
згідно постанови держвиконавця від 04.04.2007 року для добровільного виконання
вказаного рішення суду встановлено ОСОБА_2 до 11.04.2007 року. Однак державний
виконавець у супереч вимог ст.31 цього Закону в 7-ми денний строк наданий для
добровільного виконання включив і 2 святкові та 1 неробочий день. Хоча вчинення
таких монтажних робіт потребує значного часу. Та в той же час з резолютивної
частини рішення суду від 26.02.2007 року незрозуміло у чому саме полягає ремонт
даху чи ОСОБА_2 слід тільки встановити утримувачі снігу та водовідвідні жолоби,
або і то і те.

2

"Частиною 1
ст. 46 цього
Закону передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для
добровільного його виконання, виконавчий збір стягується постановою державного
виконавця після повного, тобто фактичного виконання рішення немайнового
характеру. На час розгляду апеляційною інстанцією даної справи рішення суду від
26.02.2007 року не виконано. А тому в державного виконавця не було підстав до
фактичного виконання рішення немайнового характеру виносити постанову про
стягнення виконавчого збору.

За змістом ст.
87 цього Кодексу накладення на боржника штрафу можливе тільки за умови
невиконання ним без поважних причин рішення суду. Виносячи постанови про
накладення на ОСОБА_2 штрафів державний виконавець не зважив на вищенаведені
вимоги норм законодавства та особливості даного виконавчого провадження.

Наведене на
думку колегії суддів свідчить про те що державний виконавець у супереч
зазначеного постановляв виконавчі документи, які були передчасними і тим самим
було позбавлено ОСОБА_2 можливості скористатись наданими йому цим Законом
правами.

Разом з цим,
колегія суддів зазначає, що вирішення заяви про відстрочку виконання рішення
суду від 26.02.2007 року разом зі скаргою на дії відділу ДВС є неприпустимим,
оскільки це різні процесуальні дії, які вирішуються в різний спосіб
передбачений ЦПК України. А це є підставою для закриття провадження у справі у
частині вимог про відстрочку виконання рішення суду із застосування аналогії
цивільно-процесуального закону.

Таким чином,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області у відповідності до вимог передбачених ст. ст. 213, 308
ЦПК України дійшла висновку, що апеляційну скаргу відділу державної виконавчої
служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області слід
залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, а провадження у справі в
частині вимог про відстрочку виконання рішення суду із застосування аналогії
закону, закрити.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись статтями 8, 205 п.1, 206, 307, 308, 310, 314, 315 і
319 ЦПК України, колегія суддів :

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- задовольнити частково.

Рішення
Хустського районного суду від 05 червня 2007 року в частині вимог про
відстрочку виконання рішення Хустського районного суду від 26 лютого 2007 року
- скасувати, а провадження у справі по цій вимозі закрити та одночасно
роз'яснити ОСОБА_2, що вправі звернутись із заявою до суду першої інстанції,
оскільки дана вимога не підлягає розгляду в порядку Розділу VII
ЦПК України, а повинна розглядатись в порядку Розділу VI
ЦПК України.

Апеляційну
скаргу Відділу державної виконавчої служби Хустського районного управління
юстиції Закарпатської області - відхилити .

Рішення
Хустського районного суду від 05 червня 2007 року в частині вимог про визнання
неправомірними та скасування постанов Відділу державної виконавчої служби
Хустського районного управління юстиції - залишити без змін .

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили .