УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 квітня 2007
року колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - МіщіяО.Я.

суддів - Гірського Б.О., Храпак Н.М.

при секретарі - Заєць К.В.

з участю представника ЗАТ
комерційний банк

"Приватбанк"
- Возної Н.Й. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16 січня 2007 року в справі за позовом закритого акціонерного товариства
комерційний банк "ПриватБанк" в особі Тернопільської філії до ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про
стягнення боргу за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2007 року позов
задоволено.

"Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 в користь Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" 5669 (п'ять тисяч шістсот шістдесят дев'ять)
грн. 08 коп. боргу за кредитним договором, а також 158 (сто п'ятдесят вісім)
грн. 76 коп. судових витрат".

В апеляційній скарзі ОСОБА_3. просить рішення суду скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам
справи.

Зокрема, апелянт вказав, що він договір поруки з банком не укладав і банк не
довів факту укладення з ним договору.

Представник ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк" - Возна Н.Й. доводи
апеляційної скарги заперечила та вказали, що
09.11.2005 року між банком та ОСОБА_1. був укладений договір
поруки, згідно умов якого останній поручився перед банком за виконання
ОСОБА_2. зобов'язань за кредитним договором.

справа №22а-276/2007р.                                                 головуючий у 1 інстанції - Щавурська Н.Б.

категорія -
спори, що виникають із договорів (18)
доповідач - Гірський Б.О.

-2-

Оскільки ОСОБА_2. умови кредитного договору не виконує, тому суд першої інстанції вірно
стягнув в солідарному порядку з останнього, як боржника та ОСОБА_1., як поручителя, в користь банку
заборгованість по кредитному договору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши
за матеріалами справи приведені в скарзі доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1. до
задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується
надати грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки
поручитель поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.11.2005 року між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк", як кредитором,
та ОСОБА_2., як боржником, був укладений кредитний
договір, згідно умов якого останній отримав
кредит в розмірі 4000 грн., який зобов'язався повернути у строк до 09.11.2007 року, зі сплатою щомісячно платежів на
погашення кредиту та відсотків за користування кредитом.

Цього ж числа,
09.11.2005 року, між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк",
як кредитором, та ОСОБА_1., як поручителем, був укладений договір поруки, згідно умов якого останній поручився перед банком за виконання ОСОБА_2., як боржником, зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, в тому ж розмірі, що
і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків
за користування кредитом, комісій, винагород,
штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Умови кредитного договору ОСОБА_2. не виконує та заборгував ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк" 5669 грн. 08
коп.: 3998,95 грн. -заборгованість за кредитним
договором; 1670,13 грн. - заборгованість по сплаті процентів
за користування кредитом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

Постановляючи рішення і стягуючи в
солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_2. та ОСОБА_1. в
користь ЗАТ комерційний

-3-

банк "ПриватБанк" суми боргу за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з
представлених позивачем, як на підставу своїх вимог: кредитного договору від 09.11.2005 року, укладеного між ЗАТ
комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2., умови якого останнім не
виконуються; договору поруки від 09.11.2005
року, укладеного між ЗАТ комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_1. і норм ст.ст. 554,1054 ЦК України.

Апелянт ж ОСОБА_3., заперечуючи укладення договору
поруки від 09.11.2005 року з ЗАТ комерційний
банк "ПриватБанк", не довів своїх посилань,
відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України.

Тому, зроблені судом першої інстанції висновки за обставинами справи є
обґрунтованими.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому колегія
суддів не вбачає підстав для його скасування з
мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області,
-

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_1. відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 16.01.2007 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і з
того дня може бути оскаржена протягом двох місяців в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
Суду України.