Справа № 22ц-1645                                                    Головуючий першої інстанції
Чернобрівко Л.Б. Доповідач Васюкова В.И.
Рішення Іменем
України.

21 травня 2007

Судова колегія палати по цивільних справах апеляційного суду Луганської
області в складі Головуючого Васюковой В.І

Суддів Оробцової Р.І.,Медведєвої Л.П. При секретарі
Москаленко О.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу по апеляційній скарзі ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних
виробів" на рішення Лисичанського міського суду Луганської області
від 20 лютого 2006 року за позовом
ВАТ "Лисичанський завод гумових
технічних виробів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

Встановила:

Позивач звернувся з позовом до відповідачки, посилаючись на те що вона придбала у них матеріальні цінності - гумові рукава високого тиску на суму 3999,95 грн., цеглу на суму 1042 грн.93 коп., також отримала безпідставно заробітну плату 135 грн. Отриманий товар оплатила частково в
сумі 4654
грн. 47 коп. Добровільно погасити заборгованість в сумі 519 грн. 49 коп. відмовляється. Просив стягнути
з відповідачки вказану суму та судові витрати.
Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 20 лютого 2006 року в з вдоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних
виробів" просить рішення суду скасувати.
Вважає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права. Просить прийняти нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримав, але не заперечує, щоб
позовні вимоги були задоволені частково,
без урахування виплати відповідачці заробітної платні у сумі 135 грн. Представник позивачки просив
рішення суду залишити без змін .

Обговоривши доводи скарги, заслухав доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як було встановлено судом, відповідачка дійсно придбала на підприємстві матеріальні цінності на суму на суму 5042 грн.88 коп. в рахунок заборгованості по заробітної платі. Але позивачка , отримав цінності, оплатила їх тільки на суму 4654 грн.47
коп.

Відповідачка
не заперечувала проти того, що всі матеріальні цінності вона отримала, а розплачувалася за них заробітною платою, тобто по суті
вона з підприємством уклала договір купівлі - продажу, оскільки, як було встановлено судом , умовами трудового

договору, було передбачено виплата заробітної
плати у грошовому виразі. А тому, відповідно до ст. 655 ЦК України вона повинна сплатити позивачу останню суму за
товар..

Судова колегія вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача суму, за мінусом заробітної плати, яку отримала ОСОБА_1 у
сумі 135
грн., тобто 384 грн.49 коп., а не 519 грн. 49 коп., проти чого не заперечував представник позивача і це не суперечить
вимогам Закону.

Керуючись ст. 209,303 309,
314-315 ЦПК України судова колегія судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Луганської області

Вирішила:

Апеляційну скаргу ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних
виробів" задовольнити частково.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 20 лютого 2006 року за позовом ВАТ "Лисичанський завод гумових
технічних виробів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
скасувати. Позов ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних виробів" задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Лисичанський завод гумових технічних
виробів" 384 грн.49 коп.

Рішення
набирає чинності після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України у двомісячний строк після її проголошення.