Апеляційний суд Донецької області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

12 вересня 2007
року  колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Апеляційного
суду Донецької області в складі:

Осипчук О.В.,  Лоленко А.В.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за

позовом     ОСОБА_1,      ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до Міжнародного Фонду "Відродження",  Часопису "ГЇЇК",  ОСОБА_7,
ОСОБА_8,  ОСОБА_9,  треті особи -Міністерство культури і мистецтв
України,  ОСОБА_10,  - про захист честі,  гідності та ділової репутаЦП,  відшкодування моральної шкоди за касаційною
скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_6 на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
20 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 26 травня 2005 року,

встановила:

В травні
2002 року позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  в липні 2004 року
-ОСОБА_6  пред'явили даний позов до
відповідачів,  посилаючись на те,  що в часопису "Відкритий світ" № 5
за листопад 2001 року та в часопису "ПІК" № 23 від 26.06 - 02.04.2001
року були надруковані статті,  в яких
викладена інформація,  що порочить їх
честь,  гідність та ділову репутацію.

Оскільки
відповідачі добровільно не бажають спростувати поширену ними недостовірну
інформацію та принести свої вибачення,
позивачі просили задовольнити їх позов та зобов'язати відповідачів
спростувати неправдиву інформацію,
стягнути в відшкодування моральної шкоди з Міжнародного Фонду
"Відродження" по 500000 гр.,  з
ОСОБА_9 - по 400000 гр. на користь кожного.

Справа №
33ц- 1882кс 07                                     Категорія
ЦП: 15

Головуючий у
першій інстанції Остапчук Т.В. Суддя-доповідач
Біляєва О.М.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
20 грудня 2004 року,  залишеним без змін
ухвалою Апеляційного суду м.  Києва від
26 травня 2005 року,  в позові
відмовлено.

Не
погоджуючись із судовими рішеннями,
позивачі ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4,  ОСОБА_6  подали касаційну скаргу.

В
обґрунтування касаційної скарги вони посилаються на неправильне застосування
норм матеріального права та порушення норм процесуального права,  в зв'язку з чим ставлять питання про
скасування судових рішень та направлення справи на новий розгляд.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного оскарження
є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги
цих висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_6 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
20 грудня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 26 травня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.