Справа
№22-2594 2007 р.
у 1 інстанції: Гулид P.M.
УХВАЛА

Іменем України

12  листопада
2007  року     Колегія
суддів  Судової  палати
в  цивільних  справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого -
Кота І.Н.

Суддів: Богонюка Я.М. ,  Бермеса І.В.,

При секретарі Титаренко К.В.,

з участю ОСОБА_1,  ОСОБА_2,

та адвоката ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Перемишлянського районного суду Львівської
області від 25 червня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до виконкому Романівської сільської ради про визначення додаткового строку для
прийняття спадщини,  -

встановила:

Оскаржуваним рішенням постановлено визначити
ОСОБА_1 строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном - 3/ три/
місяці,  починаючи з моменту вступу
рішення в законну силу.

Рішення суду
оскаржила ОСОБА_2

В
апеляційній скарзі покликається на те,
що суд не перевірив,  чи існують
особи,  права і обов'язки яких можуть
бути вирішено даним рішенням,  тобто
люди,  які реально проживають у
будинку,  який судом розглянуто в числі
іншого,  як спадкове майно,  та ще й зареєстровані там.  Як наслідок,
суд не залучив до справи як третіх осіб її та повнолітнього сина
ОСОБА_3,  1987 р.н. Суд,  не викликавши в судове засідання її та її
синів,  не встановив,  хто ж дійсно оплачував 11 років обов'язкові
платежі,  ніс витрати на утримання
майна,  та чи обробляв земельну ділянку.

Просить
рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову. Вислухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_2 та виступ
адвоката ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги,  заперечення ОСОБА_1,  перевіривши матеріали справи та доводи
скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково. Встановлено,  що позивачка
просила в судовому порядку винести рішення про визначення додаткового строку
для прийняття спадщини після смерті бабці ОСОБА_5,  покликаючись на те,  що при зверненні в Перемишлянську нотконтору
з заявою про прийняття спадщини,  їй у
цьому було відмовлено по причині пропущення строку для подачі такої заяви. Дана
обставина стала перепоною в реалізації законного права позивачки на прийняття
спадщини.

З огляду
технічного паспорту на житловий будинок в с. Романів Перемишлянського р-ну
Львівської області встановлено,  що
власником спадкового майна,  а саме
будинковолодіння в с. Романів Перемишлянського р-ну Львівської області,  присадибної земельної ділянки та іншого майна,  була бабця позивача ОСОБА_5,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  що належним чином стверджено свідоцтвом: про
смерть НОМЕР_1 від 12.04.2007 р.

Згідно
укладеного заповіту від 06.10.1988р. ОСОБА_5,
вбачається,  що  1/3 частина вищезазначеного спадкового майна
належать позивачці.

Задовольняючи
позов,  суд вказав,  що позивачкою пропущено строк для прийняття
спадщини через незнання вимог законодавства по дотриманню строків на прийняття
спадщини,  а також через те. що вона
фактично прийняла спадщину,  доглядає за
будівлями,  обробляє земельну
ділянку,  оплачує обов'язкові
платежі,  несе певні витрати на утримання
майна,  що засвідчує довідка Романівської
сільської ради і зазначені причини не повинні стати на перешкоді в реалізації
законного права позивачки,  що й
передбачено чинним законодавством.

2

Відповідно
до статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців,  які прийняли спадщину,  спадкоємець,
який пропустив строк для прийняття спадщини,  може подати заяву про прийняття спадщини до
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За
позовом спадкоємця,  який пропустив строк
для прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий строк,  достатній для подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Суд вирішував
позов виходячи з того,  що ніхто з
спадкоємців не прийняв спадщину.

З
врахування того,  що в провадженні суду
були аналогічні справи інші спадкоємців,
слід було вирішити питання про об'єднання всіх справ.

Суд також в
рішенні зазначив,  що позивач фактично
прийняв спадщину.

З
врахуванням цих положень ЦК
України,  якщо суд вважав,  що позивачу слід встановити додатковий
строк,  достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини,  в суду не було
підстав вирішувати,  що позивач фактично
прийняв спадщину,  т.я. в цьому випадку є
підстави для визнання права власності на спадкове майно,  а таких позовних вимог не заявлялось.

Апелянт
покликається на те,  що суд не залучив до
справи як третіх осіб її та повнолітнього сина ОСОБА_3. Оскільки вона та її син
проживають в будинку,  тому суду слід
було залучити їх до участі в справі.

З
матеріалів спадкової справи №330 Перемишлянської держноткантори
вбачається,  що ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом про визнання права власності на будинок та ухвалою суду від 27
серпня 2007 року заборонено держнотканторі видавати свідоцтво про право
власності на спадщину на будинок по АДРЕСА_1.

Отже
щодо спадкового майна існує спір,  а суд
прийшов до висновку,  що позивач фактично
прийняв спадщину,  тому ОСОБА_2,  ОСОБА_3 та інші спадкоємці повинні були притягнуті
до участі в справі.

Оскільки
при винесенні рішення судом першої інстанції допущено порушення ч.1 п.4  ст.
311 ЦПК України,  тому колегія
суддів вважає,  що рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи,  суду належить
більш повно з'ясувати обставини справи і в залежності від встановленого і
поданих доказів,  вирішити спір.

Керуючись
ч.1 п.5  ст. 307,  ч.1 п.4
ст. 311,  ч.1.п.2. ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задоволити частково. Рішення Перемишлянського районного суду
Львівської   області від 25 червня 2007
року скасувати,  а справу направити на
новий розгляд в той же суд іншим суддею.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.