Головуючий у першій інстанції Бжассо Н.В.
Справа
№ 22ц-3279/07
Доповідач Ступаков О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
вересня 2007 рік                                                                                                        м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Ступакова О.А. суддів: Бабія А.П.,
Станкевича В. А.
при секретарі Мілонас Ю.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,  додаткових витрат за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 листопада 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат і просить суд
стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 250 грн.
щомісячно,  починаючи з 31 березня 2006
року до 15.02.2009 року,  а також
одноразово на оплату контракту за навчання кошти у розмірі 1327, 50 грн.

Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим,  що він є
сином відповідача. У 2005 році йому була присвоєна друга група інвалідності і
призначена пенсія у розмірі 132 грн. Він навчається на першому курсі Одеської
національної академії харчових технологій на контрактній підставі,  проживає разом з матір'ю та молодшим братом,  тому всі витрати пов'язані з його лікуванням
та навчанням у повній мірі несе його мати. ОСОБА_3 як вважає позивач,  ОСОБА_2 має добрий стан здоров'я,  стабільне матеріальне становище,  оскільки займається підприємницькою
діяльністю,  на своєму утриманні не має
неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб і тому може платити аліменти
на його утримання та додаткові витрати,
пов'язані з його навчанням.

Представник
позивача позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач
позов не визнав та пояснив,  що не має
можливості надавати допомогу та сплачувати аліменти своєму повнолітньому
сину,  так як має нестабільний заробіток
в розмірі 700-800 грн. у місяць. Дійсно,
що від другого шлюбу в нього не має дітей,  але він мусить допомагати матері пенсіонерки
і вважає,  що вона знаходиться на його
утриманні. В центрі зайнятості на обліку не стоїть,  тому що в останньому йому не можуть надати
роботи,  яка б оплачувалася так. щоб він
міг існувати сам та допомагати сину. Крім того,
він сплачує аліменти у розмірі 50-100 грн. ОСОБА_3 на утримання
неповнолітнього сина.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від
17 листопада 2006 року позов -задоволений. Стягнуто з відповідача на користь
позивача одноразово на оплату контракту за навчання в розмірі 1327, 50 грн.,  а також аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно
починаючи з 31.03.2006 року і до 15.02.2009 року.

Не погодившись з
цим рішенням ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування
рішення суду оскільки судом при постановленні рішення були порушені норми
матеріального та процесуального права.

2

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  розглянувши доводи апеляційної скарги і
матеріали справи,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції посилався на те,  що відповідач є батьком позивача,  15 лютого 1986 року народження. Згідно
довідки до акту огляду МСЕК - позивач є інвалідом II групи з
01.03.2006 року,  у зв'язку з чим отримує
соціальну допомогу у розмір і 132 грн.. Відповідно до довідки Управління
охорони здоров'я Одеської міської ради КУ «Міська поліклініка №16» від
21.07.2006 року позивач потребує обмежені фізичні навантаження в наслідок
перелому хребта. Йому також рекомендовано,
згідно висновку нейрохірургічного відділення Першої міської клінічної
лікарні міста Одеси,  періодичні курси
лікування у травматолога та невропатолога,
обмеження фізичної загрузки на хребет.

В
теперішній час,  позивач є студентом
першого курсу Одеської національної академії харчових технологій на контрактній
підставі. Гроші на сплату першого курсу навчання у розмірі 620 грн. надала йому
мати з якою він проживає. Мати позивача отримує заробітну плату у розмірі 385
грн.

ст.  199
СК України зазначено,  що батьки
зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення 23 років,  якщо вони продовжують навчання і у зв'язку з
цим потребують матеріальної допомоги. Право на утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Відповідно
до  ст.
182 СК України,  при визначенні
розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан дитини,  ті ж обставини суд враховує відносно платника
аліментів.

Відповідно
до  ст.
185 СК України відповідач повинен брати участь в додаткових витратах на
сина,  яки викликані здібностями
останнього,  причому ці витрати можуть
фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення
разово,  періодично або постійно.

Враховуючи
те,  що відповідач працездатний,  має можливість надавати матеріальну
допомогу,  проте його заробіток (доход)
носить нерегулярний характер суд визначив аліменти у твердій грошовій сумі у
розмірі 250 грн. щомісячно,  а також
стягнув з відповідача на користь позивача одноразово на оплату контракту за
навчання в розмірі 1327, 50 грн.. Судова колегія вважає,  що висновки суду відповідають обставинам
справи.

Крім
того колегія приймає до уваги,  що
відповідачем з його новою дружиною придбаний автомобіль Mitsubishi Paj. Sport 2000
року випуску,  що спростовує доводи
апеляційної скарги про неможливість сплати аліментів,  та надання матеріальної допомоги в зв'язку з
тяжким матеріальним становищем відповідача.

Враховуючи
все вищевикладене колегія вважає,  що суд
першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні
справи не допустив,  а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.1 п.1,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну
ОСОБА_2
відхилити. Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 17 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох
місяців.

Головуючий у першій інстанції Бжассо Н.В.

Справа
№ 22ц-3279/07

Доповідач Ступаков О.А.

Категорія
ЦП: 36

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17
вересня 2007 рік                                                                                                        м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Ступакова О.А. суддів: Бабія А.П.,
Станкевича В.А. при секретарі Мілонас Ю.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,  додаткових витрат за
апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського районного суду м.  Одеси від 06 липня 2006 року,

встановила:

ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат і просить суд
стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 250 грн.
щомісячно,  починаючи з 31 березня 2006
року та до 15.02.2009 року,  а також
одноразово на оплату контракту за навчання кошти у розмірі 1327, 50 грн.

Представник
позивача ОСОБА_5,  ОСОБА_3 звернулась до сулу з заявою в якій
просила накласти арешт на 12 автомобіля Mitsubishi
Paj. Sport
2000 року випуску,  чорного
коліру,  державний номер НОМЕР_1,  двигун НОМЕР_2
кузов НОМЕР_3,  якій належить ОСОБА_2 на
праві спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_4

Ухвалою
Київського районного суду м.  Одеси від
06 липня 2006 року накладено арешт на 12 частину автомобіля Mitsubishi
Paj. Sport
2000 року випуску,  чорного
кольору,  державний номер НОМЕР_1,  двигун НОМЕР_2
кузов НОМЕР_3,  якій належить ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_4

Не погодившись з
цією ухвалою ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

В
апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду оскільки судом
при постановленні ухвали були порушені норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  розглянувши доводи апеляційної скарги і
матеріали справи,  судова колегія
вважає,  що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Накладаючи арешт на 12 частину автомобіля Mitsubishi
Paj. Sport
2000 року випуску,

чорного    кольору,     державний    номер
НОМЕР_1,     двигун    НОМЕР_2            кузов

НОМЕР_3,
якій належить ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності подружжя з ОСОБА_4 суд першої
інстанції посилався на на ч.4  ст.  151 ЦПК України якою зазначено,  що забезпечення позову допускається на
будь-який стадії розгляду справи,  якщо
невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання
рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_2 одноразово оплату контракту.
Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що ухвала про
забезпечення позову порушує право власності ОСОБА_4 на зазначений автомобіль.
Не залучення її до участі у справі не

2

спростовують
висновок суду,  оскільки судом накладений
арешт на 1/2 частину автомобіля який належить на праві сумісної власності
відповідачу і ОСОБА_4 Право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину автомобіля не
порушуються.

Враховуючи
все вищевикладене колегія вважає,  що суд
першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при
постановленні ухвали не допустив,  а наведені
в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  307 ч.2 п.1,  312,
313,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_4 відхилити. Ухвалу   Київського районного суду м.  Одеси від 06 липня 2006 року залишити без
змін. Ухвала апеляційного оскарженню не підлягає.