Справа
№22ц2216                                                                  Головуючий
в суді 1 ін ст. : Драчу к
7                                                                                             Доповідач:
РІШЕННЯ

Іменем України

05
листопада 2007 року           Апеляційний
суд Житомирської області в складі

Головуючої     Микитюк О.Ю.

суддів                                                                  Товянської
О.В.,

Омельчука М. І.
при секретарі Хоменко Р.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Житомирі цивільну справу

за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

стягнення
аліментів на утримання дитини та своє утримання

за апеляційною
скаргою ОСОБА_1

на рішення
Ружинського районного суду від 28 вересня 2007 року,

встановив:

24 липня
2007 року ОСОБА_1  звернулась до суду із
позовною заявою,  в якій просила стягнути
з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини
його доходу та аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку
в розмірі 16 частини його доходу (а.с. 23). В обгрунтування позову
зазначила,  що відповідач не виконує
обов'язку по матеріальному утриманню їх доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  та самої позивачки.

Рішенням
Ружинського районного суду від 28 вересня 2007 року позов задоволено частково.
З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  стягнуті
аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частини його доходу. В решті
позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
змінити рішення і задовольнити її вимоги про стягнення аліментів на своє
утримання. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду щодо
платоспроможності відповідача обставинам справи та на порушення норм
матеріального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню,  виходячи з
наступного.

Встановлено,  що з 21 жовтня 2006 року по 21 березня 2007
року сторони перебували в шлюбі,  вони є
батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Дитина проживає із позивачкою.

Відповідно
до ч.2, 4, 6  ст. 84 СК України колишня дружина
має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох
років за умови,  що чоловік може надавати
таку допомогу. З матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_2 працює пожежним у СДПЧ-21,
отримує заробітну плату в середньому 700 грн. на місяць. Отже,  він спроможний крім аліментів на утримання
дитини в розмірі 1/4 частини заробітку сплачувати кошти на утримання позивачки
в розмірі 1/6 частини заробітку.

Відмовляючи
позивачці в стягнення коштів на її утримання,
суд першої інстанції застосував
ст. 83 СК України,  яка на спірні
правовідносини не поширюється. Також суд не врахував,  що наявність укладених відповідачем кредитних
договорів (а.с. 15-18) не є підтвердженням його неплатоспроможності. Кредит на
встановлення металопластикових вікон був оформлений ОСОБА_2 01 серпня 2007
року,  тобто після звернення ОСОБА_1  до суду із позовом про стягнення аліментів.

За таких
обставин рішення суду в частині відмови про стягнення аліментів на утримання
позивачки підлягає скасуванню на підставі п.п.3, 4 ч.1  ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового
рішення про задоволення цих вимог.

2

Керуючись  ст.  ст.
303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324, 325      ЦПК

України,  апеляційний суд

вирішив:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати
рішення Ружинського районного суду від 28 вересня 2007 року в частині відмови
ОСОБА_1  в позові про стягнення аліментів на
своє утримання та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Стягувати з ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,  на користь ОСОБА_1 аліменти
на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку(доходу)
щомісячно,  починаючи з 24.07.2007 року
до 06.07.2010 року. В решті рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання ним законної сили.