УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 липня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних

справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Олексієнка MM.,

суддів:                           ЖигановськОЇ
О.С., Косигіної Л.М.,

при секретарі
судового

засідання                                   Хоменко Р.В.,

з участю:
відповідача ОСОБА_1., представник відповідача, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Коростенського міськрайонного суду від 27 січня 2007 року у справі за позовом
ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 до об'єднання співвласників багатоквартирного
будинку «Іскорость» (надалі - ОСББ «Іскорость»), ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа
- відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб Коростенського МРВ про
розірвання договору найму жилого приміщення, виселення без надання іншого
житла, зняття з реєстрації та стягнення моральної шкоди,

встановила:

У серпні 2006 року ОСОБА_2. звернулась в суд з уточненим
та доповненим у подальшому позовом до ОСББ «Іскорость», ОСОБА_1, ОСОБА_4, в
якому просила розірвати договір найму жилого приміщення, виселити відповідачів
без надання іншого житла, зняти їх з реєстрації та стягнути моральну шкоду.
Вимоги ґрунтувались на тому, що вона, як власниця квартири АДРЕСА_1, не може
належним чином розпорядитись нею, оскільки там проживають ОСОБА_1., ОСОБА_4, які без її згоди
25.07.2003 року уклали договір найму з головою правління ОСББ «Іскорость»,
прописались до житла, з якого добровільно виселятись

Справа № 22 - ц
/1241                                                          Головуючий
у інстанції Волкова Н.Я

Категорія 15                                                                            Доповідач
- суддя Олексієнко М.М

не бажають. У зв'язку з незаконними діями їй завдано
моральну шкоду, яку мають відшкодувати відповідачі. При цьому, ОСББ «Іскорость»
за моральні страждання повинно компенсувати 5000 грн., оскільки з вини голови правління
був укладений договір найму, який потягнув порушення права власності. З ОСОБА_1., 'ОСОБА_4. слід
стягнути теж по 5000 грн., тому, що вони ігнорують вимоги добровільно залишити
квартиру, насміхаються, створили судову тяганину, що приводить до душевних та
фізичних страждань.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду від 24 січня
2007 року позов задоволено частково. Розірвано договір найму №2 від 25.07.2003
року, укладений між ОСББ «Іскорость» в особі голови правління, як наймодавця,
та ОСОБА_1, як наймача. Визнано ОСОБА_1., ОСОБА_4. такими, що втратили право
користування квартирою АДРЕСА_1 та виселено з жилого приміщення без надання
іншого. Зобов'язано відділ громадянства і реєстрації фізичних осіб
Коростенського МРВ зняти відповідачів з реєстрації. Врешті в позові відмовлено
за необґрунтованістю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1. подала апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права,
просила його скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. На
переконання скаржника, судом не повно з'ясовані обставини справи. Зокрема, не
дано належної оцінки свідченням представника відповідача, свідкам ОСОБА_5,
ОСОБА_6, хоча між їх показами є суттєві розбіжності. Судом не звернуто увагу на
строки позовної давності та на той факт, що ніхто не вимагав виселятись в
добровільному порядку.

Колегія суддів, керуючись ч.3 ст.303 ЦПК України, встановивши порушення
норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування судового
рішення, приходить до висновку про задоволення скарги частково.

Згідно п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає
скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, якщо суд вирішив
питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як свідчать
матеріали справи, третьою особою притягнуто відділ громадянства і реєстрації
фізичних осіб Коростенського МРВ УМВС України в Житомирській області. Проте,
згідно оспорюваного рішення,  якраз,  на даний відділ покладено обов'язок про
зняття

відповідачів з реєстрації. Тобто на третю особу покладено
певний обов'язок, хоча, відповідно до ч.1
ст.35 ЦПК України обов'язки можуть покладатись тільки на відповідачів,
які своїми діями чи бездіяльністю порушили права, свободи чи інтереси позивача.

При новому розгляді справи суд має уточнити зміст позовних вимог та
визначитись у застосуванні не тільки процесуального, а й матеріального права.
Зокрема, звернути увагу на вимоги ч.3 ст.825 ЦК України 2004 року. За вказаною статтею договір найму
частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на
вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого
наймодавця та ч.1енів його сім'ї.

Під правом користування розуміється юридична можливість видобування
власником споживчі властивості речі. Користування може здійснюватись шляхом
вчинення фактичних дій (користування особистими речами, проживання в будинку
тощо). Право розпорядження полягає в юридичній можливості власника визначати
фактичну і юридичну долю речі. Тобто, зміст права користування та володіння
різні.

Крім того, виходячи зі змісту ст. 169 ЖК України, виселення наймача з
жилого приміщення можливе у випадку припинення договору найму на дане жиле
приміщення. Перелік підстав до припинення договору' найму жилого приміщення в будинку
(квартирі), що належать громадянинові, розірвання договору за вимогою
наймодавця визначений ст. 168 ЖК. України. Згідно ч.2 вказаної статті
дострокове розірвання договору найму жилого приміщення з ініціативи наймодавця
можливе лише за згодою наймача. Договір найму жилого приміщення, укладений як
на визначений так і на невизначений строк, відповідно до ч.4 зазначеної статті,
може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які
проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або
використовують його за не призначенням, або систематичним порушенням правил
півжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи
одному будинку, а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної
плати і плати за комунальні послуги.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 302, 303, 304,
307, п.4 ч.1 ст. 311, ст. ст. 313, 315, 317, 324, 325 ЦПК України колегія
суддів,

ухвалила:

Апеляційну     скаргу
ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Коростенського міськрайонного суду від 24 січня 2007 року скасувати, справу
передати на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили.