АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа
№22-461/2007р.
у 1 інстанції Лихосенко М.О.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 року                                                                                            М.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:   Ломейка В.О.

Суддів:                                    Коваленко
А. І.,

Денисенко Т.С. При секретарі:
Ткаченко М.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

Приватного
підприємства "Трейд-Сервіс"

на рішення Ленінського районного суду м, Запоріжжя від "27" листопада 2006 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Трейд-Сервіс» про поновлення
строку для звернення в суд, визнання незаконним наказу про звільнення з роботи,
зміну формулювання причин звільнення, стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2005
року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства
"Трейд-Сервіс" (далі -
ПП "Трейд-Сервіс") про поновлення строку для звернення в суд,
визнання незаконним наказу про звільнення з роботи, зміну формулювання причин
звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди.

У позові зазначала, що з 01.08.2000 року по 28.02.2001
року працювала оператором АЗС на підприємстві-відповідача по строковому
трудовому договору, після чого була звільнена з роботи за п.2 ст.36 КЗпПУ - в зв'язку з
закінченням строку трудового договору.

З 01.03.2001
року з нею знов був укладений строковий трудовий договір і вона працювала у
відповідача оператором АЗС до 30.12.2001
року. Наказом №12-У від 29.12.2001
року ОСОБА_1 була звільнена за п.2 ст.41 КЗпПУ - у зв'язку з
втратою довіри.

Позивачка вказувала, що по відношенню до неї була порушена
кримінальна справа за фактом крадіжки нафтопродуктів, але її вина доведена не
була.

2

Вважая своє звільнення незаконним, ОСОБА_1 просила суд
визнати причину пропуску строку на подачу позовної заяви поважною та поновити
його. Визнати наказ №12-У від 29.12.2001
року по ПП "Трейд-Сервіс" щодо її звільнення незаконним. Поновити
її на роботі на посаді оператора АЗС в ПП "Трейд-Сервіс". Стягнути з
відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.12.2001 року по день
поновлення в сумі 10000 грн., а
також 5000 грн.
моральної шкоди.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 неодноразово змінювала та
доповнювала позовні вимоги. В останній заяві про уточнення позовних вимог від 05.09.2006 ріжу ОСОБА_1
просила суд визнати причину пропуску строку на подачу позовної заяви поважною
та поновити його. Визнати наказ №12-У від 29.12.2001
року по ПП "Трейд-Сервіс" щодо її звільнення за п.2 ст.41 КЗпПУ,
у зв'язку з втратою довіри зі сторони власника незаконним. Змінити формулювання
звільнення в її трудовій книжці, а саме виправити в трудовій книжці запис під
№13 від 30.12.2001 року "Звільнена за п.2 ст.41 КЗпПУ, у зв'язку з втратою
довіри зі сторони власника", наказ №12-У від 29.12.2001 року на наступний
запис під №13 від 30.12.2001 року "Звільнена за власним бажанням по
догляду за дитиною по досягнення ним 14-річного віку, ст.38 КЗпПУ".
Стягнути з ПП "Трейд-Сервіс" на її користь середній заробіток за час
вимушеного прогулу з 30.12.2001
року по 31.08.2005 року в
сумі 10221грн.20 коп., а також моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від "27" листопада 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк для подачі позовної заяви до суду
в зв'язку з його пропуском з поважних причин. Визнано незаконним наказ №12-У
від 29.12.2001 року ПП
"Трейд-Сервіс" про звільнення з роботи ОСОБА_1 за ст.41 ч.2 КЗпПУ.
Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 за даним наказом на ст.38 КЗпПУ - за власним
бажанням по догляду за дитиною по досягнення ним 14-річного віку, та
зобов'язано ПП "Трейд-Сервіс" внести відповідні зміни в наказ та
знести їх у трудову книжку ОСОБА_1

Стягнуто
з року ПП "Трейд-Сервіс" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за
період з 30.12.2001 року до
закінчення строку трудового договору 28.02.2002року у розмірі 500 грн., а також в
рахунок відшкодування моральної шкоди -
1000 грн., а всього 1500 грн. В
іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі на це рішення суду, ПП
"Трейд-Сервіс", посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального
права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення
скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Вислухавши доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_2 та його
представника ОСОБА_3., заперечення представника позивачки ОСОБА_4., дослідивши
обставини справи в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працювала за строковим
договором оператором АЗС у ПП "Трейд-Сервіс" з 01.01.2000 року по 28.02.2001 року. Звільнена
була за наказом №1-У від 27.02.2001
року у зв'язку із закінченням строку трудового договору.

01.03.2001
року відповідач знову прийняв її на роботу оператором АЗС за строковим
договором до 29.02.2002року. В зв'язку з тим, що її робота пов'язана з прийомом
та продажем паливно-мастильних матеріалів, 01.03.2001 року відповідач уклав з нею договір про повну матеріальну
відповідальність.

26.12.2001
року при перевірці вимірів у оператора АЗС ОСОБА_1 виявилася нестача
нафтопродуктів за одну зміну на 3582,55
грн. (бензину А-95 -
1031 л, А-92 - 790л, А-76
-1107л, ДТ- 728л)

На цій АЗС працювало на 4 оператори за графіком - одна доба роботи та 3
вихідних і при передачі ними зміни до 26.12.2001
року нестачі ПММ не виявлялося.

3

Акти результатів перевірки вимірів 26.12.2001 року складалися
без участі бухгалтера. Після виявлення зазначеної нестачі нафтопродуктів на
підприємстві не була проведена інвентаризація. Бухгалтерськими документами така
нестача не підтверджена.

За висновками судово-бухгалтерської експертизи по
кримінальній справі, порушеною по відношенню до позивачки в зв'язку з
зазначеною нестачею, нестача нафтопродуктів в зміні оператора ОСОБА_1 за період
з березня по грудень 2001
року не встановлена. Кримінальна справа у відношенні неї була закрита по
п.2 ст.6 КПК за відсутністю в її діях складу злочину.

Суд повно і всебічно дослідив обставини справи, дав
належну оцінку всім наданим суду доказам в їх сукупності і дійшов до
правильного висновку про те, що звільнення позивачка за наказом №12-у від 23.12.2001 року по п.2
ст.41 КЗпП України проведено незаконно, але її вимоги підлягають частковому
задоволенню з урахуванням того, що з нею був укладений строковий договір.

Доводи апелянта про те, що позивачкою пропущений строк
позовної давності, тому її вимоги задоволенню не підлягають, не обґрунтовані.
Це питання було досліджено судом і суд визнав причини пропуску нею строку
позовної давності поважними, оскільки вона в період 2002-2003 року
неодноразово знаходилася на стаціонарному і амбулаторному лікуванні. Крім того,
була вимушена доводити свою невинність по кримінальній справі, яка неодноразово
поверталася на додаткове розслідування, неодноразово припинялася і тільки 25.05.2006 року припинена
за відсутністю в її діях складу злочину.

Рішення суду відповідає обставинам справи і закону.
Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись
ст.ст. 307,308,314,315,317   ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Приватного підприємства "Трейд-Сервіс" відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від "27" листопада 2006 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.