Справа №2-327
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11
травня 2007 року                             Березанський
районний суд Миколаївської області

в
складі: головуючого                                   -  Мадай С.І.

при
секретарі                                                 -
Райлян О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Березанка цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором
позики, мотивуючи тим, що 05.04.2006 р. ОСОБА_2 взяла у неї в борг 2656 грн. і
зобов'язалася повернути ці кошти до 05.10.2006 року.

У
вказаний строк відповідачка позику не повернула, на прохання позивачки
повернути суму позики добровільно, відповідає відмовою.

Просить
стягнути з відповідачки на її користь борг в сумі 2656 грн., а також сплачені
нею судові витрати.

В
судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і
просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка
позов не визнала та пояснила, що вона працювала реалізатором у приватного
підприємця ОСОБА_1, під час її роботи виявилася нестача в сумі 2656 грн.. Вона
вирішила звільнитися з роботи. З роботи її не звільняли, тому вона написала
розписку про те, що взяла в позивачки в борг 2656 грн.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що між сторонами укладений договір позики, згідно якого позивачка
передала відповідачці грошові кошти в сумі 2656 грн., а відповідачка
зобов'язалася повернути грошові кошти до 05.10.2006 p., тому відповідно
до ст.1046 ЦК України
договір позики вважається укладеним.

Факт
укладення договору позики на суму 2656 грн. підтверджується розпискою ОСОБА_2
від 05.04.2006 р. (л.с.5).

Договір
позики укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ст.1047 ЦК України.

Обов'язок
позичальника повернути позику передбачений ст. 1049 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, а відповідно до ст.
527 ЦК України
одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, тому позов в
частині стягнення боргу підлягає задоволенню.

Суд
критично відноситься до пояснення відповідачки про те, що вона в борг гроші не
брала, так як її пояснення спростовуються поясненнями ОСОБА_1 та письмовою
розпискою.

Згідно
ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з ОСОБА_2 судові
витрати по справі.

На основі
викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі 2656 грн. та
сплачені нею судові витрати в сумі 81 грн., всього на суму- 2737 грн..

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський
районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.