Справа №
РІШЕННЯ

Іменем України

21
травня 2007 року              Якимівський     районний     суд
Запорізької

області у
складі:

Головуючого -
Судді Самойленко В.В.

при секретарі - Стаднік В.А.,

розглянув у
відкритому судовому засіданні в
залі  суду смт.Якимівка цивільну
справу  за  позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в якості
додаткових витрат на дитину,

встановив:

Позивачка
звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що згідно рішення Якимівського
районного суду Запорізької області від 13 вересня 2000 року , відповідач
зобов'язаний до сплати аліментів на її користь на утримання синаОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не
менше 1/2. частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно.

Згідно
вимог ст. 185 Сімейного кодексу України, позивач зобов'язаний приймати участь у
додаткових витратах на дитину, які зумовлені особливими обставинами. Дитина є
інвалідом дитинства та має   захворювання   -
ДЦП.    Згідно   довідки
Якимівської   ЦРЛ   від

01.12.2005      року, дитина знаходиться на диспансерному
обліку та потребує постійного лікування та санаторно-курортного лікування 2
рази на рік. Так, в лютому 2006 року дитині було надано санаторно - курортну
путівку до дитячого санаторію "Батьківщина", розташованого в

м.    Євпаторія
АРК,   де   дитина
перебувала   з 07.02.2006   року
по 03.03.2006    року. Позивачка
просила відповідача допомогти їй відвезти дитину до санаторію, на що відповідач
категорично відмовив. Тому для доставляння дитини до санаторію позивачка
вимушена була

наймати
автомобіль і витратила грошові кошти для оплати бензину, що підтверджується
копіями фіскальних чеків на загальну суму 735 грн. 57 коп. Крім того, в
санаторії вона була змушена оплатити благодійний внесок у розмірі_75_ грн.,
який є обов'язковим. Всього позивачкою

витрачено
грошових коштів на загальну суму 810 грн. Таким чином, позивачка вважає, що
відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати, понесені нею в якості додаткових
витрат на дитину та які зумовлені особливими обставинами, а саме: грошові кошти
у сумі 735 грн. за

придбаний
бензин та 75 грн. - за оплату благодійного внеску, а всього у сумі 810 грн.
Крім дитини відповідача, у позивачки є ще одна її дитина, яка перебуває на
повному утриманні позивачки.

В   судовому
засіданні  позивачка  підтримала
позовні   вимоги   в повному обсязі на пояснила, що в
зв"язку з тим, що її дитина перебуває

на обліку в ЦРЛ,
їй була виділена санаторно-курортна путівка. Вона придбала білет на залізничний
потяг, але її син їхати потягом і вона була змушена везти його на
індивідуальному автомобільному транспорті. Вона заплатила водію за те, що він
їх відвіз до санаторію, згодом водій віддав їй чеки на придбання бензину ( бо
на момент , коли вони їхали до санаторію машина вже була заправлена). Під час
судового засідання позивачка змінувала свої покази щодо особи водія який
відвозив її та сина ( пояснюючи ,що вона не знає де він мешкає, потім пояснила,
що він помер і таке інше). Щодо благодійного внеску, то позивачка пояснила, що
якщо б вона його не заплатила, то сина не прийняли б до санаторію. На запитання
суду позивачка пояснила, що вона отримує аліменти у розмірі приблизно 480 грвн.
40 грвно за рішенням суду на додаткові витрати на дитину, бо він постійно лікується,
крім того, син отримує пенсію по інвалідності, вона працює в
"Укртелекомі", отримує заплатню. Заборгованості по аліментам не має.

Відповідач
позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно чеків, дата придбання бензину та
дати поміщення сина в санаторії не збігаються, крім того благодійний внесок є
добровільним і він не зобов"язаний нести по ньому витрати.

У судовому
засіданні були вивчені таки докази по справі :

·
копія свідоцтва про народження ОСОБА_3. ( а.с.3)

·
копія з пенсійного свідоцтва ОСОБА_3. ( а.с.3),

·
копія рішення суду по додатковим витратам ( а.с.4-5)
копія путівки ( а.с.6)

·
копії чеків на придбання бензину від 13.06.2006 р. та
26.02.2006 р. ( а.с.7)

·
копія квитанції про внесення благодійного внеску ( а.с.7)

·
довідка про необхідність санаторно-курортного
лікуванняОСОБА_3.( а.с.9)

·
довідка про те, що ОСОБА_3.
знаходиться на утриманні позивачки та мешкає з ним ( а.с.9)

При винесенні
рішення по справі суд керувався наступним національним законодавством :

Згідно
ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів..
зобов"язані брати участь у додаткових витратах на дитини, що викликані
особливими обставинами...Додаткові витрати можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного понесення, разово, періодично або постійно.

Згідно
ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини  , на які вона посилається як на підставу
своїх вимог...

Судом було
встановлено, що сторони мають дитину, яка має з народження хворобу- дитячий
центральний параліч. Ця дитина постійно, 2 рази на рік потребує проходження
курсу оздоровлення, а також: санаторно-курортного лікування. На теперішній час
відповідач, згідно рішення суду виплачує аліменти і додаткові витрати у розмірі
40 грвн. на місяць. Це рішення набрало законної сили, не змінено та не
скасовано,

позивачка у
своїй позовній заяві не ставить питання про зміну цього рішення. Вказані 40
грвн. на місяць стягується з відповідача на час захворювання дитини і
пов"язані з постійним лікуванням дитини. Дитині була видана путівка на
санаторно-курортне лікування, путівка надана за рахунок коштів держави. Крім
того, судом було встановлено, що в санаторії було внесено благодійний внесок на
суму 75 грвн., що підтверджується квитанцією.

На думку
суду, позивачка не довела суду яким чином дитина опинилася в санаторії і які
витрати нею були понесені в зв"язку з переїздом ( бо фіскальні чеки на
бензин не відповідають даті, на яку було призначено лікування, надати свідка,
який би міг підтвердити покази позивачки, позивачка також: була не взмозі).
Крім того, благодійний внесок не є обов'язковою витратою і не може бути
стягнутий з відповідача. Крім того, на теперішній час виконується відповідачем
добровільно рішення суду щодо виплати додаткових витрати на дитину у розмірі 40
грвн. Це рішення є чинним, позивачка не ставить перед судом питання щодо зміни
цього рішення і не довела суду, що ці постійні виплати не покривають витрат на
лікування дитини. На цих підставах суд вважає, що в позові повинно бути
відмовлено.

Керуючись ст.ст.
15, 30, 60,215-218 ЦПК України, ст. ст.
185 СК України, суд

вирішив:

В позові
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в якості додаткових витрат на
дитину, відмовити.

На рішення може
бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через
Якимівський районний суд Запорізької області протягом 20 днів з дня подачі
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження подається до
Якимівського районного суду Запорізької області протягом 10 днів з моменту
проголошення рішення.