УКРАША АПЕЛЯЦІЙНИЙ     СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ     ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-3006/2007                                                  Головуючийу
їй інстанції-ЛегутаО.І.
33                                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

6 червня 2007 року

Колегія
суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -                     судді                                  Петренко І.О.,

суддів -                                                                          Приходченко
А.П.,  Лаченкової О.В.,

при
секретарі -                                                              Шило
С. Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю „Маяк" на рішення Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 12 грудня 2003 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Маяк" про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю), -

ВСТАНОВИЛА:

В
березні 2003 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та просив
постановити рішення,  яким визнати
укладений 10 березня 2000 року між ним та СТОВ „Маяк" договір оренди
земельної частки (паю) та договір укладений 12 березня 2000 року між ОСОБА_2 та
СТОВ „Маяк" оренди земельної частки (паю) недійсними.

В
обґрунтування позовних вимог він вказував на те,  що він 10 березня 2000 року уклав строком на
п'ять років з відповідачем договір оренди земельної частки (паю) в розмірі 3,
78 га в умовному обчисленні. Крім цього,
мати його дружини -ОСОБА_2 уклала також договір оренди земельної частки
(паю) з тим же відповідачем та на то же строк,
а в листопаді 2000 року вона подарувала позивачу дану земельну ділянку в
розмірі 3, 78 га в умовному
кадастровому обчисленні. У вересні 2002 року він одержав державний акт на право
власності на земельну ділянку в розмірі 7, 340 га з відведенням її в натурі
єдиним масовим,  за двома сертифікатами
на дві зазначені ділянки. На вимогу позивача розірвати договори оренди землі зі
СТОВ „Маяк" за цих обставин,  він
одержав відмову від керівництва СТОВ „Маяк". Позивач вважає,  що договори оренди земельних часток (паїв) на
його вимогу мають бути визнані недійсними як такі,  що суперечать вимогам п.п.1-7 ч.2  ст.  14
Закону України „Про оренду землі".

В
подальшому позивач змінив свої позовні вимоги і просив суд визнати за ним право
власності на земельну ділянку,  зазначену
в державному акті,  на підставі цього
визнати право добровільного користування землею,  право самостійного господарювання та
розірвати договори оренди з СТОВ „Маяк" і стягнути з відповідача судові
витрати по справі.

В
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав,  представник відповідача заявлені позовні
вимоги не визнав.

Рішенням
Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2003 року
позовні вимоги ОСОБА_1задоволено.

В
апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду як постановленого
з порушенням норм матеріального та процесуального права,  та просить постановити нове рішення,  яким відмовити в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1

Вислухавши
учасників процесу ,  що з'явилися ,  вивчивши матеріали справи ,  законність та обгрунтованість рішення суду
,  колегія суддів вважає ,  що апеляційну скаргу слід відхилити ,  а рішення суду залишити без змін за наступними
підставами.

Відповідно
до вимог  ст.  308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін ,
якщо визнає ,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням вимоги матеріального та процесуального
права.

Яке
вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовними вимогами
про визнання договорів оренди земельної частки ( паю) від 10 березня 2000 року
та від 12 березня 2000 року недійсними ,
а згодом вимагав визнати зха ним право власності на земельну ділянку
згідно державного акту на право приватної власності на землю з 3 вересня 2002
року ,  а також визнати за ним право
користування та право самостійного господарювання на належній йому земельній
ділянці ,  в зв"язку з чим роз торгнути вище
вказані договорі оренди з СТОВ „ Маяк" Петриківського району.

Звернення
до суду з вказаними позовними вимогами спонукало та обставина ,  що відповідач відмовився переукладати договір
оренди в зв"язку з отриманням позивачем державного акту на землю ,  що також спонукало позивача до самостійного
господарювання на належних йому земельних ділянках.

При вище
викладених обставинах суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про
необхідність задовольнити позовні вимоги у відповідності до положень  ст.
125 Земельного кодексу України та Перехідних положень закону України „
Про оренду землі".

Доводи
апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права ,  які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи ,  оскільки вони зводяться до не згоди з
рішенням суду і були вивчені в суді першої інстанції і отримали оцінку суду.

Виходячи
з вище наведеного ,  керуючись  ст.
ст.  303, 307, 308, 314, 315, 317,
319 ЦПК України ,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну     скаргу                 Сільськогосподарського     товариства     з
обмеженою

відповідальністю
„Маяк" - відхилити.

Рішення
Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2003 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення ,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного Суду України .