АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

07
червня 2007 року                                                                                         м.  Одеса

Колегія судців
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого -
ГромікаР.Д.

суддів                                 - Станкевича В.А.,  Драгомерецького М. М.

при
секретарі - Щуровській О.Д. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області від 07.12.2007 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,  а також по заяві ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у розмірі 2000 грн,

встановила:

Позивач
звернувся з позовом до суду до відповідачки про стягнення матеріальної та
моральної шкоди,  просить суд стягнути з
відповідачки на його користь матеріальну шкоду у розмірі 1764, 16 грн. і
моральну шкоду у розмірі 2000 грн.,
вказуючи,  що в вересні місяці
2002 року йому стало відомо,  що його
колишня дружина - відповідачка по справі та син ОСОБА_3 в нотаріальній конторі
05.02.2002 року уклали договір дарування квартири АДРЕСА_1. При цьому
ОСОБА_1  надала нотаріусу ОСОБА_4
сфальсифіковане доручення,  яким ніби то
він уповноважив її на вчинення у нотаріуса від його імені дій по укладанню
договору дарування квартири. Позивач звертався до Білгород - Дністровського
міськрайонного суду з позовом до відповідачів про визнання договору дарування
вищевказаної квартири недійсним.
Рішенням суду від 9 грудня 2005 року його позов був задоволений і
договір дарування квартири АДРЕСА_1,
здійснений від його імені визнаний недійсним.  Вказаними діями відповідачки йому спричинена
матеріальна та моральна шкода. Матеріальна шкода полягає у тому,  що ним оплачена експертиза у розмірі 264, 16
грн юридичні послуги адвоката у розмірі 1500 грн.. Моральна шкода полягає у
тому,  що у нього погіршився стан
здоров'я,  порушилися відносини з
людьми,  він повинний був багато часу
втрачати на підготовку до судових засідань,
звертатися до юристів,  в суд до
експерту. В теперішній час у нього нова сім'я,
відповідачка намагалася його та сім'ю незаконно залишити без житла,  тому він і звернувся з позовом до суду.

Відповідачка,  представник відповідачки з позовом не
погодилися,  вважають його не
обґрунтованим і не підлягаючим задоволенню,
просить суд в його задоволенні відмовити,  вказуючи,
що позивач при розгляді справи про визнання угоди недійсною не звертався
з вимогами щодо оплати експертизи та юридичних послуг,  зокрема витрат на правову допомогу належним
чином не підтвердив. Позивач не вказав якими самими діями відповідачка
спричинила йому моральну шкоду. Крім того,
при розгляді справи про

Головуючий
у першій інстанції Лозун О.Ю.                                      Справа
№22ц-1953/2007р.

Доповідач
ГромікР.Д.                                                                           Категорія
44

2

визнання
договору дарування недійсним вже розглядалося питання про стягнення з
відповідачки моральної шкоди і рішенням суду в задоволенні даних позовних
вимогах відмовлено. Рішення суду набрало чинності 19.12.2005 року. Дана
обставина відповідно до  ст.  205 п.2 ЦПК України є підставою для закриття
провадження у справі щодо стягнення моральної шкоди. В зв'язку з цим
відповідачка надала заяву про стягнення судових витрат,  згідно якої просить стягнути з ОСОБА_2 на її
користь судові витрати - оплата правової допомоги адвоката у розмірі 2000 грн..

Рішенням
Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області від 07.12.2007 року
позов ОСОБА_2 був задоволений частково,
визнані обґрунтованими тільки позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідачки витрат,  пов'язаних
з проведенням експертизи у розмірі 264, 16 грн. та було стягнуто їх з відповідачки,  в задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення судових витрат у розмірі 2000 грн.,
- було відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування рішення суду в
зв'язку з тим,  що воно постановлено з
порушенням норм матеріального права,
висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи,  неповно були з'ясовані обставини,  що мають значення для справи,  просить скасувати рішення суду,  та прийняти нове рішення,  яким повністю відмовити в задоволенні позову
позивачу,  та задовольнити заяву
відповідача в повному обсязі.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши суддю -
доповідача,  доводи скарги та заперечення
проти неї,  судова колегія дійшла
висновку,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
першої інстанції на підставі наявних матеріалів справи правильно було
встановлено,  що дійсно відповідачка по
справі - ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 в нотаріальній конторі 05.02.2002 року
уклали договір дарування квартири АДРЕСА_1. При цьому ОСОБА_1  надала нотаріусу ОСОБА_4 доручення,  яким позивач уповноважив її на вчинення у
нотаріуса від його імені дій по укладанню договору дарування квартири.

Рішенням
Білгород - Дністровського міськрайонного суду 9 грудня 2005 року позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,  ОСОБА_3 задоволенні
частково,  визнаний договір дарування
квартири АДРЕСА_1,  здійснений від імені
ОСОБА_2 -ОСОБА_1 та ОСОБА_3 і засвідчений Білгород - Дністровською нотаріальною
конторою 05.02.2002 року,  реєстраційний
№ 470 -недійсним.  В задоволенні позовних
вимог позивача щодо стягнення моральної шкоди -відмовлено. Вказане рішення суду
набрало чинності та у теперішній час виконано.

Згідно
зі  ст.
205 п.2 ЦПК України,  суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі якщо: набрало законної сили рішення суду,  постановлено з приводу спору між тими самими
сторонами,  про той самий предмет і з тих
самих підстав.

При
таких обставинах суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо
відмовлення в задоволені позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідачки
моральної шкоди у розмірі 2000 грн..

Що
стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідачки витрат,  пов'язаних з проведення експертизи у розмірі
264, 16 грн. та юридичних послуг адвоката у розмірі 1500 грн.,  то на думку колегії суддів суд першої
інстанції правильно дані позовні вимоги задовольнив частково.

Дійсно,  при розгляді справи про визнання угоди
дарування недійсною позивачем була сплачена проведена експертиза у розмірі 264,
16 грн.,  що підтверджується квитанцією
на а.с.  7,  з даним питання він до суду не
звертався,  тому воно не вирішувалося

3

судом,  у зв'язку з
цим суду першої інстанції неможливо було також винести додаткове рішення по
справі.

Рішенням
Білгород - Дністровського міськрайонного суду 9 грудня 2005 року в частині
визнання угоди дарування недійсною позовні вимоги позивача були задоволені в
повному обсязі. В якості доказу при обґрунтуванні свого рішення про визнання
угоди дарування недійсною суд послався саме на висновок проведеної за рахунок
позивача судово - почеркознавської експертизи.

При
таких обставинах колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції обгрунтовано стягнув з відповідачки ці кошти в
сумі 264, 16 грн..

Що
стосується стягнення з відповідачки витрат,
пов'язаних з надання юридичної допомоги у розмірі 1500 грн.,  то суд першої інстанції також обґрунтовано
відмовив в задоволенні даних позовних вимогах позивачу,  оскільки ним дані витрати належним чином не
підтверджені.

Так
дійсно з квитанції та довідки,  які
знаходяться на а.с. 6, 9 не вбачається,
за які саме послуги позивач сплатив адвокату 400 і 1100 грн.,  по якій саме справі та коли саме.

Так як у
відповідачки крім вимог про стягнення судових витрат,  а саме коштів за правову допомогу
адвоката,  інших вимог матеріального
характеру не було,  позов ОСОБА_2 був
задоволений тільки частково на суму 264, 16 грн. - витрат по оплаті за
проведення експертизи по первісній справі,
та йому було відмовлено в задоволені позову на загальну суму 3500 грн.,  то суд першої інстанції правильно відмовив
відповідачці в задоволенні вимог щодо стягнення з позивача судових витрат,  а саме коштів за правову допомогу адвоката на
суму 2000 грн..

Таким
чином,  судова колегія прийшла до
висновку,  що суд першої інстанції надав
належну оцінку всім доказам по справі. Інші доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Судова
колегія вважає,  що розглядаючи
спір,  районний суд повно і всебічно
дослідив та оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон який
їх регулює,  правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і
процесуального права,  тому колегія
суддів відхиляє апеляційну скаргу,  а
рішення суду залишає без змін.

Керуючись  ст. . 303-304,  307 ч.1 п.1,
308,  313-315,  317,
319,  324,  325 ЦПК України,  судова колегія,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Білгород-Дністровського міжрайонного суду Одеської області від 07.12.2007 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,  а також по заяві ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення судових витрат у розмірі 2000 грн.,  - залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.