УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
березня 2007 р.                                                                              м.
Івано-Франківськ

Колегія
судців судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої                                                      Бідочко
Н.П.,

суддів                                                               Беркій
О.Ю., Мелінишин Г.П.

секретаря                                                         Юрків
І.П.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Калуського міськрайонного суду від 27.12.06 p.,-

встановила:

Рішенням
Калуського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року задоволено позов ОСОБА_2
до ОСОБА_1про поділ майна подружжя.

Стягнуто
з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 17675 грн. вартості 1/2 земельної ділянки,
набутої в шлюбі.

На дане
рішення ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій вказує на необґрунтованість
висновків суду, невідповідність їх обставинам справи.

Суд не
врахував того, що вони з позивачкою розірвали шлюб 24.04.2002 р. Приватизована
земельна ділянка ним 29.09.2005 p., тобто право власності на цю земельну ділянку набуте після
розлучення з позивачкою, тому висновок суду про необхідність згоди на її відчуження
та право на це майно позивачки, як набуте за час шлюбу, вважає невірним.

Позивачкою
пропущений строк позовної давності.

Просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Апелянт
в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи належно
повідомлений.

Заслухавши
доповідача, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2. перевіривши матеріали
справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з
11.02.1989 p.,
який розірвано 24.04.2002 p.,
однак продовжували проживати спільно до серпня 2006 року.

Рішенням
виконкому Калуської міської ради №92 від 17.04.1991 р. їм була виділена
земельна ділянка площею 800 м. кв. для індивідуального будівництва по АДРЕСА_1,
виданий будівельний паспорт та зроблено акт виносу в натурі земельної ділянки
25.04.91 р.

На дану
земельну ділянку відповідачу було видано Державний акт на право приватної   власності
на   землю   19.01.2006
p.,   яку   він
продав   05.09.2006   р.
на

Справа №
22-ц-236/2007р.                            Головуючий
у 1 інстанції Гавриленко В.Г.

Категорія
5                                                       Доповідач
Бідочко Н.П.

2

підставі
договору купівлі-продажу від 05.09.2006 р. (а.с. 19). У вартість земельної
ділянки відповідач вклав також вартість фундаменту (а.с. 30, 19).

Згідно
вимог ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині
та чоловікові на праві спільної сумісної власності на майно, набуте за час
шлюбу (ст. 68 СК України).

В
судовому засіданні встановлено, що фундамент під житловий будинок був
споруджений в 1994-1996р.р., тобто в період спільного проживання сторін, чого
не заперечив сам відповідач.

Тому
посилання апелянта на те, що споруджений фундамент та земельна ділянка є його
особистою приватною власністю, якою він вправі розпоряджатися без згоди на те,
колишньої дружини, не заслуговує на увагу, оскільки не ґрунтується на вимогах
закону та об'єктивних доказах.

Безпідставним
також є твердження апелянта, що позивачкою пропущений строк звернення до суду,
так як позивачка продовжувала проживати з відповідачем після розірвання шлюбу,
однак про продаж ним земельної ділянки дізналась тільки у вересні 2006 р.

Враховуючи
вищенаведені обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_2. про поділ майна подружжя є обґрунтованим.

Доводи
апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Рішення
суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,
підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити

Рішення
Калуського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року залишити без зміни.

Ухвала
набуває чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.