Справа № 22-ц-4197/2007 р.                                   Головуючий
- відшкодування шкоди                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада
2007 року судова колегія колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого -
КАРІМОВОЇ Л.В..

суддів -
ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І.

при секретарі -
Зелінській І.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Київського районного суду міста Харкова від
17 травня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1,
третя особа КЖЕП № 19 Київського району міста Харкова про стягнення
матеріальної і моральної шкоди, -

встановила:

У липні 2006
року ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду міста Харкова з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, 3-я особа КЖЕП № 19 Київського району міста Харкова
про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Позивач
зазначав, що він є власником АДРЕСА_1.

23 травня 2005
року сталося залиття вказаної квартири гарячою водою, внаслідок чого йому була
заподіяна шкода на суму 2558 грн., яка складається з вартості відновлювального
ремонту.

Відповідач
ОСОБА_3 є власником квартири № 53, що розташована у тому ж будинку поверхом
вище над його квартирою, в якій разом з ним проживають також ОСОБА_4 і ОСОБА_1

Залиття його
квартири сталося з вини відповідачів: внаслідок зриву самостійно встановленої
ними в своїй квартирі гранбукси на вентілі гарячої води.

Посилаючись на
те, що відповідачі і раніш неодноразово заливали належну йому квартиру,
відмовляються добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, пошкодженням його майна
і небажанням відшкодувати цю шкоду добровільно, завдають йому і моральну шкоду,
- позивач просив суд стягнути на його користь з відповідачів матеріальну шкоду
в сумі 2558 грн. та 1600 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

Крім того просив
стягнути з відповідачів на його користь 17 грн. і 51 грн.витрат по сплаті
судового збору, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи і 100 грн. витрат на правову допомогу.

Просив також
провести по справі будівельно-технічну експертизу для встановлення які
ушкодження квартири заподіяні і яка сума збитків спричинена власнику АДРЕСА_1
внаслідок залиття квартири 23 травня 2005 року. Проведення експертизи просив
доручити ХНДІСЕ ім.Бокаріуса.

Відповідач
ОСОБА_3 на позов подав письмові пояснення, в яких зазначав, що залиття квартири
позивача сталося не з їх вини, а внаслідок того, що станом на 23 травня
протягом трьох тижнів було відсутнє гаряче водопостачаня і через його включення
під великим тиском було зірвано уплотнювальний клапан загального вводу під час,
коли

вони були
відсутні в квартирі. Повернувшись додому вони одразу визвали
слюсаря-сантехніка.

Вказував
також, що в квартирі позивача на час залиття проводилися підготовчи ремонтні
роботи, а також просив врахувати його та його дружини похилий вік і те, що на
іх вихованні знаходиться онука, батьки якої позбавлені батьківськіх прав.
Повідомляв також, що він та дружина до суду не можуть з'явитися за станом
здоров'я та похилим віком.

В
судовому засіданні 17 травня 2007 року ОСОБА_2
та його представник доповнили позов вимогами стягнути з відповідачів на
користь позивача 712 грн. витрат, пов'язаних з проведенням будівельно-технічної
експертизи.

17
травня 2007 року Київським районним судом міста Харкова по справі за позовом ОСОБА_2 було ухвалене
заочне рішення, яким його вимоги задоволені: стягнуто солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4 ОСОБА_1 2558 грн. - у відшкодування матеріальної шкоди; 500 грн. - у
відшкодування моральної шкоди; 100 грн. витрат на правову допомогу; 712 грн.
витрат за проведення експертризи; 51 грн. і 17 грн. витрат по сплаті судового
збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи

Ухвалою Київського
районного суду міста Харкова від 17 липня 2007 року відмовлено в задоволенні
заяви відповідачів про перегляд заочного рішення.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення, а справу направити
на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що не був належним чином
повідомлений про час та місце її розгляду і був позбавлений права на участь в
процесі.

Крім
того, посилається на необґрунтованість висновку суду про доведеність його вини
у залитті квартири позивача. Вказує, що залиття його квартири, якщо і мало
місце, то з вини 3-ї особи - КЖЕП-19 Київського району міста Харкова.

Підставою
для скасування рішення вважає також відсутність в рішенні посилання на
ст.ст.213 і 218 ЦПК України, що на його думку свідчить про те, що воно не було
проголошено.

Позивач
на апеляційну скаргу подав заперечення в яких просить залишити заочне рішення
без змін, посилаючись на безпідставність доводів скарги.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення учасників процесу; перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційної скарги судова колегія у відповідності з вимогами ч.3ст.303
ЦПК України доходить висновку, що заочне рішення суду підлягає скасуванню , а
справа - передачі на новий розгляд з наступних підстав.

Умови
проведення заочного розгляду справи визначені ст.224 ЦПК України, відповідно до
ч.3 якої у разі зміни позивачем предмету або підстави позову, зміни розміру
позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це
відповідача.

Як вже
зазначено, позовні вимоги у бік їх збільшення були змінени позивачем в судовому
засіданні 17 травня 2007 року, про що суд відповідачів не повідомив і в цей же
день ухвалив рішення.

Крім
того, позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди заявлено ОСОБА_2
до ОСОБА_3, як власника квартири № 53, і до ОСОБА_4 і та ОСОБА_1, як осіб, що
проживають разом з ним у цій квартирі.

Між тим,
з довідки КЖЄП-19 (а.с. 14) та рішення суду вбачається, що в АДРЕСА_1 крім
відповідачів мешкає ОСОБА_4, 1988 року народження.

За
поясненнями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 їх квартира приватизована і знаходиться у їх,
ОСОБА_1 і ОСОБА_4 спільній сумісній власності.

Зазначивши в
рішенні як такий, що встановлений, факт проживання ОСОБА_4 в квартирі разом з
особами, до яких ОСОБА_2 був заявлений позов, суд не зясував і не навів в
рішеннні мотивів з яких ця особа не є відповідачем за цим позовом.

Наведене
свідчить, що вирішуючи спір суд першої інстанції не з'ясував належним чином
коло відповідачів за позовом ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди і не залучив їх до участі
в справі, а крім того провів заочний її розгляд з порушенням вимог ч.3 ст.224
ЦПК України.

Відповідно до
п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню, а справа -
передачі на новий судовий розгляд, якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участі в справі.

Доводи апелянта
щодо недоведеності його вини у спричиненні матеріальної і моральної щкоди
позивачу можуть бути оцінені судом при новому розгляді справи.

Керуючись
ст.ст.303, 304, п.5ч.1ст.307, п.4 ч.1 ст.311, ст.ст.313-315, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу задовольнити.

Заочне рішення
Київського районного суду міста Харкова від 17 травня 2007 року скасувати і
справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому його складі.

Ухвала
апеляційного суду набирає законно сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касацуійному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.