УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в
складі: Висоцької В.С.,Олєйникової Л.С.,Новодворської О.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
інтересах

неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7,
ОСОБА_8 ОСОБА_9 про визнання недійсним договорів оренди та стягнення моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Апеляційного
суду міста Києва від 22 квітня 2005 року,

встановила:

В квітні 2004
року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом.

Вказували,що вони і відповідачі ОСОБА_5 ОСОБА_6 є співвласниками квартири
АДРЕСА_1.

Відповідачі виїхали з належних їм кімнат квартири та здали їх в оренду,чим
порушили права позивачів,як співвласників квартири,оскільки попередньо не
з"ясували з усіма співвласниками порядок користування орендарями місцями
загального користування квартири,не надали документів,підтверджуючих законність
перебування орендарів в квартирі.

Просили визнати
договори оренди,укладені між відповідачами,недійсними.

Крім того,посилаючись на те,що діями відповідачів ОСОБА_5
ОСОБА_6 їм була заподіяна моральна шкода,яка полягала в переживаннях у
зв"язку з порушенням їх права власності,створення конфліктної

№ 33ц-1550кс-07

сітуації
та неможливістю спокійно проживати в квартирі,просили стягнути з цих
відповідачів 5000 грн.у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 24
грудня 2004 року позов задоволено частково .Визнані недійсними договори оренди
59/100 та 17/100 квартири АДРЕСА_1,укладені між ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та між
ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ,зареєстровані відповідно 14 та 12 листопада 2003 року в ЖЕК
1004 за №627 та № 626.В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 22 квітня 2005 р. рішення
Шевченківського районного суду м.Києва від 24 грудня 2004 рокув частині
вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди скасовано ,ухвалено
нове рішення,яким частково задоволені позовні вимоги.

Стягнуто з ОСОБА_5-200 грнОСОБА_6-200 грн у відшкодування моральної шкоди
на користь ОСОБА_3,ОСОБА_1 В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 просять скасувати рішення
апеляційного суду , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального
права та порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду рішення
апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині відмови позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди та частково задовольняючи позовні вимоги
позивачів апеляційний суд виходив з того, що діями відповідачів,якими без
відома та згоди позивачів були укладені договори оренди жилого приміщення,що
перебуває у спільній частковій власності сторін,були порушені права та
охоронювані законом інтереси позивачів та їх неповнолітніх дітей,в зв"язку
з чим вказані договори були визнані судом недійсними.Внаслідок порушення прав
позивачів через укладення договорів оренди та вселення сторонніх осіб в
квартиру,позивачам була спричинена моральна шкода.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати
або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду,
чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням судом апеляційної інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись   ст.ст.
332,   336       ЦПК
України,    колегія   суддів Апеляційного суду Донецької області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення
Апеляційного суду міста Києва від 22 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.