УХВАЛА

Іменем   України

„19" липня
2007 року

колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого
- судді                   Франовської К.С

Широкової
Л.В.

суддів                                           Товянської
О.В.

при
секретарі судового               Забеліній
О.О.

засідання з
участю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Коростенський хлібзавод" на рішення
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2007 року
по цивільній справі за позовом відкритого акціонерного товариства
"Коростенський хлібзавод" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до відкритого
акціонерного товариства "Коростенський хлібзавод" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановила:

11 липня
2006 року ВАТ "Коростенський хлібзавод" звернувся до суду із позовом
про відшкодування матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  в якому зазначив,  що 26 травня 2006 року біля 12-ї години по
вул.  Жовтневій в м.  Коростені водій ОСОБА_1.,  керуючи автомобілем марки "ВАЗ -
2105" номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись в напрямку вул.  Грушевського,  перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння,  повертаючи ліворуч,

Справа
№22ц/1600                        Головуючий
у 1 ін ст.  Коренюк В.П.

Категорія
66                                    Доповідач:
Широкова Л.В.

не надав
перевагу у русі автомобілю марки "ГАЗ - 24" номерний знак
НОМЕР_2,  який рухався у зустрічному
напрямку та належить ВАТ "Коростенський хлібзавод",  виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв
зіткнення з автомобілем підприємства під керуванням ОСОБА_2

В
результаті зіткнення автомобіль ВАТ "Коростенський хлібзавод" був
пошкоджений,  а працівники ОСОБА_2 і
ОСОБА_3. отримали тілесні ушкодження.

30
травня 2006 року за участю представника страхової компанії "Оранта"
та в присутності ОСОБА_1 складено протокол огляду транспортної пригоди засобу
ВАТ "Коростенський хлібзавод",
з яким ОСОБА_1. був ознайомлений та погодився компенсувати завданні
підприємству збитки,  але згодом
відмовився,  мотивуючи відсутністю
коштів.

Посилаючись
на висновки спеціаліста від 14 червня 2006 року,  позивач просив стягнути з відповідача 4315
грн. 65 коп. матеріального збитку,  215
грн. витрат за послуги експерта та 51 грн. сплаченого судового збору.

В
подальшому ВАТ "Коростенський хлібзавод" уточнив свій позов та просив
стягнути з відповідача на їх користь 11349 грн. 30 коп. матеріального
збитку,  30 грн. витрат за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді та 70 грн. 33 коп.
сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивували тим,  що відповідач відмовився здійснити ремонт
пошкодженого автомобіля,  з метою
уникнення простою на виробництві і зриву доставки хлібобулочних та кондитерських
виробів,  ВАТ "Коростенський
хлібзавод" був змушений здійснити ремонт зазначеного автомобіля і за
власний рахунок,  що становить 6649 грн.
30 коп.3а запасні частини та 4700 грн. за ремонт,  тобто 11349 грн. 30 коп.

В
листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду із зустрічним позовом до ВАТ
"Коростенський хлібзавод",  в
якому зазначив,  що вважає винним у
дорожньо-транспортній пригоді водія автомобіля марки "ГАЗ - 24"
номерний знак НОМЕР_2,  який належить ВАТ
"Коростенський хлібзавод",  а
саме водія ОСОБА_2,  що порушив правила
дорожнього рухи. Тому просив стягнути з ВАТ "Коростенський хлібзавод"
на його користь 14000 грн. матеріальних збитків.

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2007 року
позов ВАТ "Коростенський хлібзавод" до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Коростенський хлібзавод" 4315 грн. 65 коп.
матеріальної шкоди,  215 грн. витрат на
автотоварознавчу експертизу,  122 грн.
витрат за сплачений позивачем судовий збір при подачі позову та ЗО грн. витрат
з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ,  сплачених при подачі позову.

В решті
позову ВАТ "Коростенський хлібзавод" до ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди відмовлено за безпідставністю.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ "Коростенський хлібзавод" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено за безпідставністю.

ОСОБА_1
звільнено від сплати судового збору на користь держави на підставі  ст.  4
п. 18 Декрету KM України "Про державне мито".

Не
погоджуючись з даним рішенням ВАТ "Коростенський хлібзавод" подав
апеляційну скаргу,  в якій просить змінити
рішення суду першої інстанції в частині незадоволення позовних вимог,  в сумі 7033 грн. 65 коп. та стягнути з
ОСОБА_1 на користь ВАТ "Коростенський хлібзавод"7033 грн. 33 коп.
матеріального збитку,  покласти на
відповідача судові витрати.

Апелянт
зазначає,  що не погоджується з рішенням
суду першої інстанції,  оскільки розмір
збитку,  який врахований згідно
експертного висновку,  включає в себе
вартість відновлюваного ремонту автомобіля з урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу. Так як автомобіль "ГАЗ- 24" 1975 року випуску,  тому коефіцієнт фізичного зносу має істотне
значення,  і тому реальна вартість
відновлюваного ремонту відрізняється від вартості визначеною експертним
висновком.

Перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  апеляційний суд
приходить до висновку про те,  що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як
встановлено судом,  26.05.2006 року біля
12 години сталася дорожньо-транспортна пригода,
в результаті якої зіткнулися автомобіль,
що належить ВАТ,  під керуванням
водія ОСОБА_2,  та автомобіль під
керуванням ОСОБА_1

Згідно з
висновком експерта Українського експертного центру ДП
„Експерт-Сервіс-Авто" №04 від 20.03.2007 року у діях водія ОСОБА_1 вбачаються
технічні невідповідності вимогам пунктів 2.36); 10.1; 10, 4 Правил дорожнього
руху,  що знаходиться у причинному
зв'язку з виникненням ДТП.

Відповідно
до вимог  ст. 1166 ЦК України
шкода,  завдана   неправомірними рішеннями,  діями чи бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної

або
юридичної особи,  а також шкода,  завдана майну фізичної або юридичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її завдала. Особа,  яка завдала шкоди,  звільняється від її відшкодування,  якщо вона доведе,  що шкоди завдано не з її вини.

За актом
автотоварознавчого дослідження від 14.06.2006 року матеріальний збиток,  завданий власникові автомобіля ГАЗ-24
Волга,  в результаті його пошкодження при ДТП складає 4315, 65
грн.

Згідно з
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України,
викладеними у п.9 постанови від 27.03.1992 року №6 „Про практику
розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"
зазначено,  що якщо для відновлення
попереднього стану речі,  що мала певну
зношеність(наприклад автомобіль) були використані нові вузли,  деталі,
комплектуючі частини іншої модифікації,
що випускаються взамін взятих з виробництва однорідних виробів,  особа,
відповідальна за шкоду,  не вправі
вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин
попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках
стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків

Задовольняючи
частково позовні вимоги ,  суд першої
інстанції правильно виходив з того,  що
матеріальний збиток заподіяний ВАТ становить 4315, 65 грн.,  оскільки при стягненні грошового еквіваленту
пошкоджених деталей автомобіля повинен бути врахований ступінь їх зношеності.

Відтак,  підстав для задоволення апеляційної скарги
немає.

Рішення
суду відповідає вимога закону,  підстав
для його зміни або скасування немає.

Керуючись  ст.
ст. 304, 307, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства "Коростенський хлібзавод"
відхилити ,  а рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської області від 06 червня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.