УХВАЛА

Іменем   України

08 серпня 2007
року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого
- судді                         Франовської
К.С.

суддів                                                 Широкової
Л.В.

Товянської О.В.

при секретарі
судового

засідання                                           Забеліній
О.О.

з участю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу
ОСОБА_1, подану на рішення Володарсько-Волинського районного суду від 30 квітня
2007 року по цивільній справі за позовом Банку "Фінанси та Кредит", товариство
з обмеженою відповідальністю в особі Філії "Київське регіональне
управління" до ОСОБА_1 та товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит-Центр" про стягнення
заборгованості по кредитному договору в сумі 1254 грн. 97 коп., -

встановила:

У листопаді 2006 р. Банк "Фінанси та Кредит",
товариство з обмеженою відповідальністю в особі Філії "Київське
регіональне управління" (далі-Банк) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1.,
просив стягнути з відповідача 1254 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним договором
та судові витрати в сумі 81 грн. 00 коп. Вимоги обґрунтовував тим, що 11 червня
2004 р. між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір про надання
споживчого кредиту в сумі 858 грн. 82 коп. Відповідно до п.п. 1.1., 2.2) цього
договору відповідач зобов'язувався повертати кредит згідно графіка погашення
кредиту і повернути його у повному розмірі не пізніше 11 червня 2005 р. та
проценти за користування кредитом у розмірі 1,5 % місячних на суму залишку
заборгованості за кредитом та сплатити комісійну винагороду за обслуговування
кредиту не пізніше 10-го числа кожного місяця. Банк виконав свої зобов'язання
за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок, здійснив
видачу кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ
"Кредит-Центр". Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався
використати кредитні кошти, отримані за вказаним договором на придбання товару
згідно рахунку-фактури.

В січні 2007 р. від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог з
проханням залучити до участі у справі в якості співвідповідача товариство з
обмеженою відповідальністю "Кредит-Центр"
(далі - ТОВ "Кредит-Центр").

Справа № 22ц/1622                                                       Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Мельник М.Л.

Категорія 18                                                                  Суддя-доповідач
Франовська К.С.

Ухвалою
Володарсько-Волинського районного суду від 16 січня 2007 р. до

'участі у справі в якості співвідповідача залучено ТОВ "Кредит-Центр",

Рішенням
Володарсько-Волинського районного суду від ЗО квітня 2007 р.

стягнуто
з ОСОБА_1. на користь позивача 1254 грн. 97 коп. заборгованості за кредитним
договором та 81 грн. судових витрат.

Додатковим
рішенням Володарсько-Волинського районного суду від 25 червня

2007 р. в задоволенні
позову до ТОВ "Кредит-Центр"
відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення скасувати, посилаючись на недоведеність обставин, що мають
значення для справи та неналежну оцінку доказів.

Зокрема, вказує апелянт, суд не взяв до уваги, те, що
товар від ТОВ "Кредит-Центр"
він не отримав, коштами кредиту не розпоряджався, що підтверджено
працівниками Володарського-Волинського відділення ТОВ "Кредит-Центр" та те, що в
акті прийому-передачі товару № 0604-0077 він не розписувався, в банк
працівниками ТОВ "Кредит-Центр"
був наданий акт із підробленим його підписом. В акті прийому-передачі ціна
телевізора 954 грн. 24 коп., що перевищує суму кредиту, це підтверджує той
факт, що банку було надано сфальсифіковану інформацію щодо отримання ним товару
під виданий кредит.

Крім того, зазначає апелянт, суд не прийняв до уваги його пояснень про те,
що платежі по кредиту помилково зробила його сестра та не допитав його сестру в
якості свідка.

На думку апелянта, поза увагою суду залишилась та обставина, що пакет
документів для отримання кредиту оформлявся представниками
Володарсько-Волинського відділення ТОВ "Кредит-Центр",
а не представниками банку.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Суд встановив, що 11 червня 2004 року Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_1.
уклали кредитний договір, за умовами якого Банк надає позичальнику споживчий
кредит в сумі 858грн.82 коп., а позичальник зобов»язується повернути отримані
кошти 11 червня 2005 року, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі
1,5 % місячних.(а.с.4). Цим договором передбачено, що видача кредиту
здійснюється за письмовою заявою Позичальника, за згодою Банку, шляхом
перерахування грошових коштів згідно реквізитів, зазначених у заяві
Позичальника (п.2.1).

Як вбачається із заяви ОСОБА_1., доданої до матеріалів справи, 11 червня
2004 року він звернувся до Банку «Фінанси і кредит» з проханням видати
споживчий кредит в розмірі 858 грн.82 коп. строком на 12 місяців для оплати
придбаного товару, шляхом перерахування суми кредиту на рахунок ТзОВ «Кредит-Центр» з зазначенням
банківських реквізитів (а.с. 16).

Цільове використання кредиту, що є обов»язковою умовою кредитного договору
п.4.1) , ОСОБА_1. підтвердив рахунком-фактурою №0604 0077 від 7.06.2004 року,
виданим ТзОВ «Кредит-Центр» на придбання телевізора .

Банк свої зобов»язання за умовами договору виконав і надав ОСОБА_1. кредит
шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ТзОВ «Кредит-Центр» платіжним
дорученням №20 від 23.06.04р.(а.с.11 ).

Позичальник здійснив платежі в рахунок погашення заборгованості - по
кредиту 95грн.60 коп., по процентах 79грн.40 коп.

Сума
простроченої заборгованості по кредиту становить 763грн.22 коп., по
процентах-261грн.40 коп., пеня за період з 11 липня 2004 року по 11 вересня
2005 року 110грн.35 коп, штраф за 12 місяців 120 грн.(а.с.14-15 ). Загальна
сума боргу становить 1254 грн.

Таким  чином,
задовольняючи  позов  і  стягуючи  з
відповідача суму  боргу  за кредитним договором, суд першої інстанції
правильно виходив з положень ст.1054 ЦК,
яка передбачає обов»язок Позичальника повернути кредит та сплатити
проценти. Цивільним   законодавством   визначено,
що   до   відносин
за   кредитним   договором застосовуються   положення,
що   регулюють   відносини
позики.      Відтак,   з
моменту

перерахування банком грошей на вказаний Позичальником
рахунок, договір вважається укладеним і з цього часу Позичальник несе зобов»язання
по своєчасному поверненню кредиту та сплаті процентів, а Позикодавець набуває
права вимоги на повернення коштів.

Доводи апелянта про те, що фактично він гроші від банку не одержував, товар
від ТОВ «Кредит-Центр» не
отримав, і що погашення кредиту здійснювалось не ним, а помилково його сестрою,
правового значення для вирішення даного спору не мають.

За таких обставин, ухвалене судом першої інстанції рішення є законним та
обгрунтованим,  підстав для його
скасування не встановлено.

Керуючись ст.
ст. 303-304, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Володарсько-Волинського районного суду від 30
квітня 2007 р.    та додаткове рішення
цього ж суду від 25 червня 2007 р. залишити
без   змін.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.