1 інстанції - Турік В.П.
- 21 (І)                                                               Доповідач
УХВАЛА

Іменем   України

2007р.
грудня «11» дня
колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:                            Неклеси В.І.

суддів:                                       Михайлів
Л.В.,  Корноух В.В.

при
секретарі                          Бондаренко
І.В.

за участю: ОСОБА_2,  ОСОБА_1,
ОСОБА_3

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою державного
підприємства «Придніпровська залізниця» на рішення Дзержинського районного суду
м.  Кривого Рогу від 05 вересня 2007 року
за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Придніпровська залізниця» про
відшкодування шкоди,  -

встановила:

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 05 вересня 2007 року задоволено позов ОСОБА_1,  стягнуто з державного підприємства
«Придніпровська залізниця» на його користь 3879 грн. - доплату за
автомобіль,  який виділено йому Головним
управлінням праці та соціального захисту населення. Доплату зробив особисто у
зв'язку із змінами цін на автомобілі.

В
апеляційній скарзі відповідач - державне підприємство «Придніпровська
залізниця» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову
в задоволенні позову ОСОБА_1,
посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідач
вважає,  що суд не врахував,  що саме Головне управління праці і
соціального захисту населення своєчасно не виконало рішення суду від 22 вересня
2004 року про придбання автомобіля інваліду ОСОБА_1,  а тому не має підстав стягувати суму у
зв'язку з подорожчанням автомобіля,  з
підприємства.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених в суді першої інстанції позовних вимог,  колегія вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Судом встановленою,  що 29.09.1965 року стався нещасний випадок з
ОСОБА_1,  який при переході через
залізничну колію був збитий потягом відповідача.

Внаслідок
нещасного випадку йому було ампутовано праву ногу і за висновком МСЕК від
6.02.1967 року встановлена друга група інвалідності.

За
висновком обласної МСЕК від 16.02.2004 року ОСОБА_1 потребує спеціального
засобу пересування - автомобіля з ручним керуванням.

Відповідно
до рішення Дзержинського суду від 22 вересня 2004 року,  яке набрало чинності,  стягнуто з державного підприємства
«Придніпровська залізниця» 16415 грн. - вартість автомобіля на час ухвалення
рішення суду.

Вказана
сума перерахована Головному управлінню праці і соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної адміністрації для придбання автомобіля ОСОБА_1

У
вересні 2005 року ОСОБА_1 отримав автомобіль Таврія ЗАЗ-110270,  вартість якого склала 20294 грн. 01коп. (а.с.
8).

При
цьому,  ОСОБА_1 доплатив різницю у
вартості автомобіля і стягнутої суми за рішенням суду. Різниця виникла у
зв'язку з подорожчанням автомобілів.

Ухвалюючи
рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 3879 грн.,  сплачених ним при отриманні автомобіля,  районний суд виходив із вимог  ст.
1195 ч.1 ЦК України
про зобов'язання винної особи відшкодувати у повному обсязі шкоду завдану
каліцтвом.

Такий
висновок є правомірним і відповідає вимогам норм матеріального права.

Колегія
суддів,  при цьому враховує рішення
районного суду від 22 вересня 2004 року про стягнення сум на придбання
автомобіля з відповідача,  а також
те,  що норма п.25 абз.2 Порядку
забезпечення автомобілями,  затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 8.09.1997 року №999,  який діяв на час виниклих правовідносин
,  регламентує можливість оплати вартості
автомобіля за рахунок підприємства для осіб,
які визнані інвалідами внаслідок каліцтва від джерел підвищеної
небезпеки й їх інвалідність не пов'язана із трудовим каліцтвом,  що настало від нещасного випадку на
виробництві.

Згідно
матеріалів справи,  рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 29.09.2003 року встановлена саме вина відповідача в каліцтві ОСОБА_1 і
цей випадок не пов'язаний з роботою позивача на підприємстві.

Колегія
суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те,  що шкода,
в даному випадку,  завдана
позивачеві внаслідок невиконання рішення суду від 22.09.2004 року Головним
управлінням праці і соціального захисту населення,  з урахуванням вищенаведеного та положень
закону про відшкодування шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Таким
чином,  висновки суду відповідають
матеріалам справи і вимогам закону,  а
справу вирішено з дотриманням процесуальних норм.

За   таких
обставин    рішення    суду
першої   інстанції   є
законним    і

обґрунтованим.

Керуючись  ст.
ст. 303,  307,  308,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу державного підприємства «Придніпровська залізниця» відхилити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 05 вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання законної сили.