№2-0-108/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

7 червня 2007 року                                                                          м.  Добропілля

Добропільський
міськрайонний суд Донецької області

в
складі: головуючого судді                                      Діденко
CO.

при
секретарі                                                             Сухіна
О.Ю.

адвоката                                                                      ОСОБА_2.

заявника                                                                     ОСОБА_1.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Добропілля цивільну справу по заяві
ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України в період
прийняття Закону України "Про громадянство",  зацікавлена особа Добропільський МРВ УМВС
України в Донецькій області,

встановив:

31 травня 2007 року ОСОБА_1.
звернувся до Добропільського міськрайонного суду з заявою про встановлення
факту проживання на території України в період прийняття Закону України
"Про громадянство",
зацікавлена особа Добропільський МРВ УМВС України в Донецькій області.

В
обгрунтування своїх вимог заявник ОСОБА_1. вказав,  що він народився 11 вересня 1952 року в колишній
республіці СРСР Вірменії. По досягненню 16-років отримав паспорт громадянина
СРСР по місцю свого народження -
Республіка Вірменія. В травні 1988
року він приїхав в Харківську область Близнюковський район с.  Бурбулатово до родичів,  і з 13
червня 1988 року по
наказу № 275 став
працювати в колгоспі ім.  Ілліча
будівельником і мешкав в с
Бурбулатово і працював до 12
грудня 1998 року,  був ?вільнений по особистому бажанню за
наказом № 318 від 12 грудня 1998 року. Переїхав в
АДРЕСА_1. Працював
на тимчасових роботах. Йому неодноразово продовжували строк мешкання на
території України. На теперішній час він мешкає в АДРЕСА_2 і працює на тимчасових
роботах. В 1998-1999 роках
він вирішував питання про прийняття громадянства України і при звільненні з
колгоспу ім.  Ілліча взяв довідку про
те,  що на момент розпаду Радянського
Союзу проживав і працював на территорії України,  але йому було відмовлено,  посилаючись на те,  що він не отримав спочатку паспорт
громадянина Вірменії,  а потім вирішувати
питання про громадянство України. Він виїхав в Вірменію і 29 червня 1999 року отримав
паспорт громадянина Вірменії. Він звернувся в паспортний стіл для оформлення
громадянства,  але йому було відмовлено і
роз"яснено,  що йому необхідно
звернутися до суду для встановлення факту проживання на території України на
момент прийняття Закону України "Про громадянство",  тобто на момент 13 листопаду 1991 року.

ОСОБА_1.
просить встановити факт проживання на території України в період прийняття
Закону України "Про громадянство" від 13 листопаду 1991
року.

Представник
зацікавленої особи Добропільського МРВ УМВС України,  начальник ОГІРФЛ Добропільського МРВ Землянухіна
Г.А.,    по суті заяви не заперечує.

Вислухавши
думку заявника,  представника
зацікавленої особи,  вивчивши матеріали
справи,  суд приходит до висновку про
можливість задоволення заяви ОСОБА_1

2

та встановлення факту проживання на
території України в період прийняття Закону
України "Про громадянство".

Свій висновок
суд обґрунтовує наступним.

Згідно  ст.  З
п. 1 Закону
України "Про громадянство" в редакції 2001 року громадянами України є всі громадяни колишнього
СРСР,  які на момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно
мешкали на території України і п. 2
ст.
З Закону проголошує,  що
громадянами України є особи,  незалежно
від раси,  кольору шкіри,  політичних,
релігійних спонукай,  етнічного та
соціального походження,  майнового
стану,  місця мешкання,  мовних ознак,
які на момент набрання Закону України "Про громадянство" (13 листопада 1991 року) мешкали в
Україні і не були громадянами інших держав.

В
судовому засіданні об"єктивно встановлено,
що заявник ОСОБА_1. народився 11
вересня 1952 року в
колишній республіці СРСР Вірменії.

Факт
його мешкання на території України стверджується довідкою колгоспу ім.  Ілліча Близнюковського району Харковської
області с.  Бурбулатово від 28 грудня 1998 року № 143.

Відповідно
до  ст.
256 ч. 2 ЦПК
України,  в судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти,  від яких
залежить виникнення,  зміна або
припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,  якщо законом не визначено іншого порядку їх
встановлення.

Вказані
обставини знайшли своє підтвердження поясненнями заявника,  матеріалами справи,  дослідженими в ході судового засідання.

Задоволення
вимог про встановлення факту проживання на території України має юридичне
значення для прийняття громадянства.

Аналіз
вищеперерахованих доказів в їх сукупності дає підстави суду зробити висновок
про те,  що вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню.

Керуючись  ст.
ст.  5, 10, 209, 256 ЦПК
України,  на підставі  ст.  З
Закону України "Про громадянство",
суд

вирішив:

Встановити
факт постійного проживання на території України з 13 червня 1988 року до
теперішнього часу громадянина ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  уродженця міста Севан Гегаркунікської області
Республіка Вірменія,  станом на 13 листопада 1991 року.

На
рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області
через Добропільський міськрайонний суд протягом 20 днів після подання заяви про оскарження,  яка може бути подана протягом 10 днів після
оголошення рішення.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Головуючий
суддя         підпис С. О.Діденко