Справа № 2-426/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

19
квітня 2007 року                                                   Хустський
районний суд

Закарпатської
області

в
складі: головуючого-судді:                                    Золотар
М.М.

при
секретарі:                                                            Лемак
І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 19 лютого 2007 року звернувся до Хустського районного суду з позовом до
ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, посилаючись
на те, що вона являється власником житлового будинку АДРЕСА_1. В даному будинку
позивачка проживала разом із сином та його сім'єю. Після розірвання шлюбу з
відповідачкою ОСОБА_2 син позивачки виїхав на роботу в м. Київ де створив нову
сім'ю з якою на даний час і проживає. Відповідачка залишилася проживати разом з
позивачкою в будинку, який належить останній. З 2003 року позивачка проживає у
своєї племінниці ОСОБА_3 через те, що відповідачка тобто її бувша невістка
влаштовує постійні сварки, застосовує фізичне насильство до неї, не
дотримується ніяких норм співжиття. Просить суд винести рішення, жим усунути
перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1, який належить їй, тобто
зобов'язати ОСОБА_2 звільнити даний житловий будинок.

Позивач
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у відповідності до ст. 27 ЦПК України
уточнили позовні вимоги та просять суд зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод
позивачці у користуванні житловим будинком та земельною ділянкою, що
розташовані в АДРЕСА_1 та
попередити відповідачку про недопустимість порушення правил співжиття. Крім
того вселити позивачку в даний житловий будинок, а саме в житлову кімнату, яка
облаштована для проживання в даному житловому будинку.

Відповідач
ОСОБА_2, позов визнала, не заперечила проти його задоволення.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_4,
свідків ОСОБА_5, ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
слід задовольнити, виходячи з наступного.

В
судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 являється
власником земельної ділянки площею 0,41 га за адресою АДРЕСА_1, що
стверджується копією державного акту на право приватної власності на землю.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.09.2006 року після
смерті чоловіка позивачки, вона успадкувала будинок АДРЕСА_1.

Однак
позивачка не може реалізувати своє право користуватися та розпоряджатися своїм
майном через дії відповідачки, яка порушує правила співжиття.

Як
вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1, у
зазначеному вище будинку проживає її невістка ОСОБА_2, а сама позивачка
проживає у своєї племінниці ОСОБА_3.

Свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 підтвердили твердження позивачки про те, що відповідачка
порушувала правила співжиття, а саме постійно сварилася з ОСОБА_1 застосовувала
до неї фізичне насильство та вигнала її з власного будинку.

Відповідно
до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення
будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням
володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Відповідно
до ч. 2 ст. 386 ЦК України
власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права
власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення
нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій
для запобігання такому порушенню.

Відповідно
до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно
до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення
будь-яких перешкод його права на землю.

Беручи
до уваги вищенаведене, а також те, що внаслідок неправомірних дій відповідача
позивач тривалий час не може реалізувати своє право користуватися та
розпоряджатися належним йому майном, суд приходить до висновку про необхідність
зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим
будинком та земельною ділянкою, що розташовані в АДРЕСА_1, попередити її про
недопустимість порушення правил співжиття, а також веселити ОСОБА_1 в даний
житловий будинок в кімнату, яка облаштована і придатна для проживання.

З
матеріалів справи слідує, що позивач сплатив державне мито в розмірі 8,50
гривень та 7,50 гривень за інформаційно-технічне забезпечення, тобто поніс
судові витрати, які відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з
відповідачів.

Керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 152 ЗК України, ст. 48
Закону України «Про власність», ст. ст. 386, 391 ЦК України, суд, -

РІШИВ:

Позов
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком та
земельною ділянкою, що розташовані в АДРЕСА_1 Хустського району Закарпатської
області та попередити ОСОБА_2 про недопустимість порушення правил співжиття.

Вселити
ОСОБА_1 в житловий будинок в АДРЕСА_1, а саме
в житлову кімнату, яка облаштована і придатна для проживання в даному житловому
будинку.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16 гривень судових витрат.

На рішення
може бути подана заява про апеляційне оскарженням протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга на рішення
суду протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Закарпатської області.