Справа № 33ц-337/07                                                                                    Категорія
інстанції: Грицак P.M. Доповідач: Завидовська - Марчук О.Г.
УХВАЛА

іменем  України

17 липня  2007 року колегія суддів з розгляду цивільних
справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської області в складі :
Лончука В.Г.,  Завидовської - Марчук
О.Г.,  Подолюка В.А.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповно­літньої ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком та земельною
ділянкою,  зустрічним позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_1,  Тернопільської міської ради про
усунення перешкод в користуванні будинковолодінням та земельною ділянкою,  визнан­ня права власності на самочинне
будівництво за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 22 квітня 2005 року та рі­шення апеляційного суду
Тернопільської області від 7 липня 2005 року ,
-

встановила :

Позивач
ОСОБА_1. звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою на рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2005 року,  яким в позові ОСОБА_1,  ОСОБА_2,
який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком та земельною
ділянкою від­мовлено. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Тернопільсь­кої міської ради про усунення перешкод в користуванні
будинковолодінням,  визнання пра­ва
власності на самочинне будівництво задоволено частково,  ухвалено визнати за ОСОБА_4 право власності
на самочинно проведену двоповерхову добу­дову до приватної частини житлового
будинку по вул.  АДРЕСА_1і шля­хом
демонтажу прибудови до літньої кухні. В решті позовних вимог відмовлено. А
також оскаржує в касаційному порядку рішення апеляційного суду Тернопільської
області від 7 липня 2005 року,  яким
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено,
рішення Тер­нопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2005 року в
частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4. скасовано і постановлено нове
рішення,  яким в позові ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земе­льною ділянкою по
вул.АДРЕСА_1,  шляхом демонтажу добудови
до літ­ньої кухні відмовлено за безпідставністю позовних вимог. В решті рішення
суду залишено без змін.

5 квітня
2007 року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України до
апеляційного суду Волинської області відповідно до Закону України «Про внесення
змін до Закону України «Про судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V .

Ухвалою
судді колегії судців з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апе­ляційного
суду Волинської області від 10 липня 2007 року за касаційною скаргою позивача
ОСОБА_1. відкрито касаційне провадження.

В
обгрунтування касаційної скарги позивач покликається на порушення судом норм
матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи,    в

зв»язку
з чим ставить питання про скасування судових рішень і направлення справи на но­вий
судовий розгляд.

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
встановлено,  що сторонам по справі
ОСОБА_1. та ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок з надвірними
будівлями по вул.  АДРЕСА_1,  причому ОСОБА_1. належить 33/50 частин,  а ОСОБА_4 належить 17/50 частин
будинковолодіння. ОСОБА_4 провів добудову до належної йому частину буди­нку,  дозвіл на проведення якої йому було надано
рішенням виконкому Тернопільської місь­кої ради №1478 від 28.11.2001 року і
яким було затверджено висновки по виконаній ОСОБА_4 перебудові гаража на його
земельній ділянці. ОСОБА_1. самовільно проведено добудову до літньої кухні.

Відмовляючи
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 в задоволенні заявлених ними позов­них вимог,  суд першої інстанції виходив з того,  що двоповерхова добудова ОСОБА_4 до своєї
частини житлового будинку відповідає будівельним,  пожежним,
санітарно - техніч­ним нормам,
виконана згідно проекту і перешкод у користуванні земельними ділянками
та житловим будинком ОСОБА_1. та ОСОБА_2,
який проживає в сусідньому будинку,
не спричиняє.

Апеляційний суд
погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції в частині зобов»язання ОСОБА_1. демон­тувати
прибудову до літньої кухні та ухвалюючи нове рішення в цій частині,  апеляційний суд виходив з того,  що саме по собі порушення будівельних норм
при зведенні прибудови ОСОБА_1. до літньої кухні при відповідності цієї
добудови санітарним та пожежним нормам,
не дає підстав,  передбачених  ст.
376 ЦК України,  для її знесення і
дана прибудова не ство­рює перешкод в користуванні ОСОБА_4 належною йому
земельною ділянкою,  а тому дійшов
обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4. до ОСОБА_1.
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою по вул.АДРЕСА_1,  шляхом демонтажу добудови до літньої кухні.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є непра­вильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
рішення судів ухвалені з додер­жанням норм матеріального та процесуального
права,  а підстави для обов»язкового
скасу­вання судового рішення,
передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК
України,  відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи,  висновки судів
не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України колегія судців з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 22 квітня 2005 року та рішення
апеляційного суду Тернопільської області від 7 липня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.