Справа № 22ц-1609/2007                          Головуючий у першій інстанції - ГНИП О.І.
цивільна                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2007 року                                                                                                       м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі

головуючого-судді       СТРАШНОГО М.М.,

суддів:       ШАРАПОВОЇ
О.Л.,МИРОНЦОВА В.М.

при секретарі:         СЕТЧЕНКО Н.М.,

за участю:        ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ „Страхова компанія „Інгосстрах", третя
особа - ЗАТ КБ
„Приватбанк" про визнання недійсним частини договору страхування,
стягнення страхового відшкодування, стягнення моральної шкоди, стягнення
процентів з користування банківським кредитом,-

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить
рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Рішенням
Семенівського районного суду від 23 серпня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

Доводи
апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального права, висновки
суду не відповідають обставинам справи. Посилається на те, що судом порушені
норми ст.18 ЗУ „Про захист
прав споживачів", згідно якої продавець не
повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Вважає,
що п.16.3 страхового договору порушує її права як споживача, є нечітким,
двозначним та несправедливим. Також посилається на порушення судом норм процесуального
права: ст.ст. 137, 143 ЦПК України, а саме: судом безпідставно відхилено
клопотання про витребування документів та про призначення експертизи для
визначення розміру збитків завданих пожежою.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника відповідача дослідивши матеріали справи, апеляційний суд знаходить, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін виходячи
з наступного.

2

По справі встановлено, що позивачка
є власником автомобіля „Daewoo Nexia", 2006 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов № НОМЕР_2, що
підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу РСА № НОМЕР_3,
виданого Менським МРЕВ 01.08.2006 p., який був
куплений нею 24.07.2006 року у ТОВ „Автоприват"
за рахунок кредитку, виданого ЗАТ КБ
„Приватбанк" на підставі кредитного договору від

03.01.2006    р.

2006
р. між позивачкою та ЗАТ „Страхова компанія
„Інгосстрах" було укладено договір
страхування зазначеного автомобіля, згідно якого остання зобов"язувалася
в разі настання страхового випадку виплатити позивачці або ЗАТ КБ „Приватбанк"
страхове відшкодування і відшкодувати спричинену шкоду. Розмір страхової суми
становив 54770 грн.

2007
р. близько 21 год. 45 хв. автомобіль позивачки знаходився на подвір"ї
її домоволодіння і раптово загорівся, в результаті чого був пошкоджений вогнем.
Розмір завданих вогнем збитків становить 54770 грн.

Згідно акту СНПД Семенівського РВ УМНС в Чернігівській
області від

21.03.2007    р. про пожежу,
причиною даної пожежі стало коротке замикання

електропроводки
(а.сІО). Відповідно до протоколу огляду місця події від

22.03.2007 р.
(а.с.40), корпус акумулятора автомобіля знищено, клеми

під"єднані,
ліва його частина відколота, що свідчить про коротке замикання

пластин
акумулятора.

П.16.3 Умов страхування (а.с.6) Договору страхування від 03.08.2006 року передбачено,
що не визнається страховим випадком втрата, знищення або пошкодження
транспортного засобу, його частин, деталей, приладів, обладнання, які сталися
внаслідок пошкодження вогнем у результаті короткого замикання в системі електроживлення транспортного засобу.

Також, в момент укладання вказаного Договору, жодних заперечень щодо умов
страхування за Договором з боку ОСОБА_2 не було.

В зв"язку з
вищевикладеним суд не знаходить підстав для визнання договіру застави та
договіру купівлі-продажу недійсними.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін, оскільки воно ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а доводи скарги суттєвими не являються і
тому апеляційним судом не можуть бути взяті до уваги.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Семенівського районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду
України в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили..