Справа № 22 - 2264 / 2007р.                                  Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О. А.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

" 09 " серпня 2007 року                                                                                    м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:     Денисенко Т.С.,

Суддів:                  Коваленко А.І.,

Кримської
О.М. При секретарі:    Винник І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Якимівського районного суду
Запорізької області від "11" травня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_2до ОСОБА_1, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Якимівська державна
нотаріальна контора, про визнання договору дарування житлового будинку
недійсним та визнання права власності на житловий будинок в порядку
спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову,
мотивуючи

його тим, що у неї є відомості стосовно того, що ОСОБА_1. має намір продати
житловий

будинок, тому просила накласти арешт на житловий будинок, на який за нею
визнано право

власності. л                                                                                           .

Ухвалою
Якимівського районного суду Запорізької області від ,;11" травня 2007 року
накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1

Не погоджуючись
з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення
норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову
про відмову ОСОБА_2у задоволенні її заяви.

Вислухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Згідно з п.2 ч.1
ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було
помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

2

З матеріалів
справи вбачається, що у жовтні 2005 року ОСОБА_6. (правонаступниками якої
являються ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4.) звернулась до суду з позовною заявою до
ОСОБА_1. про визнання договору дарування житлового будинку недійсним і визнання
права власності на будинок.

В забезпечення
позову ухвалою судді від 11.10.2005 року накладено арешт на спірний будинок, що
знаходиться в АДРЕСА_1

Згідно постанови
державного виконавця від 13.10.2005 року зазначена ухвала примусово виконана,
що підтверджено актом опису й арешту від 28.10.2005 року( а.с. 20 -24). Згодом
ОСОБА_2звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1. про визнання договору
дарування житлового будинку недійсним і визнання права власності на спірний
будинок за нею.

ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. відмовилися від своїх позов них вимог і ухвалою Якимівського районного
суду від 26.01.2007 року їх відмова від позову прийнята, а провадження по
справі в частині їх позовних вимог закрито.

Рішенням того ж
суду від 26.01.2007 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 08.05.2006 p., позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені. Визнаний недійсним
договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_7 та
ОСОБА_1, посвідчений 09.04.2004 року Якимівською державною нотаріальною
конторою. Визнано право власності на зазначений будинок за ОСОБА_2.

11 травня 2007
року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позовних вимог,
посилаючись на те, що за нею визнано право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, але їй стало відомо, що відповідач збирається продати цей будинок.

Задовольняючи таку
заяву суд виходив із того, що необхідно вжити заходи по забезпеченню позову,
між тим суд не врахував при цьому, що спір вирішено і ухвалене рішення суду
набуло законної сили, тобто провадження по справі фактично закінчено і перейшло
в стадію виконання.

Статтею 55
Закону України "Про виконавче провадження" передбачається, що при
примусовому виконанні рішення суду арешт на майно боржника може накладатися
державним виконавцем.

Зважаючи на
зазначене, оскаржувана ухвала на підставі п.2 ч,1 ст.312 ЦПК України підлягає
скасуванню з постановою нової ухвали про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2.
про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 307,312,314,315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Ухвалу
Якимівського районного суду Запорізької області від "11" травня 2007
року по цій справі скасувати, постановити нову ухвалу наступного змісту:

"В
задоволенні заяви ОСОБА_2від 11.05.2007 року про забезпечення позову
відмовити."

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.