У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 грудня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:                                Григор'євої Л.І.,

Барсукової В.М.,            Балюка
М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на будинок і земельну ділянку, за зустрічним позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення та вселення, за
касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 4 червня 2007 року,

встановила:

У
квітні 2005 року  ОСОБА_1
звернувся в суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що  5 березня 2004 року він і відповідачка дійшли
згоди про купівлю-продаж будинку АДРЕСА_1. За усною домовленістю сума угоди
склала 2650 доларів США, частину грошей в сумі 1450 доларів США, він передав
відповідачці, а частину грошей, що залишилась, він  сплатив за будинок АДРЕСА_2 ,  в який відповідачка переїхала жити із своєю
сім'єю.

Зазначав, що відповідачка повинна була передати йому будинок, а  договір оформити остаточно у встановленому
законом порядку, вона зобов'язалась після оформлення нею державного акту на землю,
проте після отримання державного акту на землю, вона ухиляється від
нотаріального оформлення договору.

Просив суд, визнати договір купівлі-продажу будинку дійсним та визнати
право власності на будинок та земельну ділянку.

У травні 2005 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись в суд із зустрічним позовом,
мотивуючи його тим, що між ними дійсно було досягнуто домовленості про продаж
будинку, при цьому умовою угоди було те, що сім'я ОСОБА_2 вселиться в
будинок  АДРЕСА_2  та оформить право власності на нього. Однак
вселившись у зазначений будинок, вона не змогла оформити права власності на
нього, оскільки документи на обидва будинки знаходяться у відповідача.  Крім того, грошей за свій будинок вони від
відповідача не отримували, у зв'язку з чим вважають вказану угоду, складену на
невизначених умовах, нікчемною і просять суд, визнати  її недійсною.

В
подальшому, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись із аналогічними позовними вимогами до
ОСОБА_5, матері ОСОБА_4, яка також проживає у спірному будинку.

Рішенням Роздольненського районного
суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2007 року позов  ОСОБА_1 задоволено. У позові ОСОБА_2, ОСОБА_3
відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим від 4 червня 2007 року рішення Роздольненського
районного суду Автономної Республіки Крим від 21 лютого 2007 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Зустрічний
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7322 грн. 50 коп. в
рахунок повернення сплачених коштів.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 4 червня 2007 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до
вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів
справи вбачається, що оскаржуване судове рішення  постановлено з додержанням норм матеріального
і процесуального права та передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для його
обов'язкового скасування відсутні.

Керуючись ст. ст.
331, 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1  відхилити.

Рішення Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 4 червня 2007
року  залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді:
Л.І. Григор'єва

В.М. Барсукова

М.І. Балюк