Справа № 2-1679
РІШЕННЯ

Іменем України

26 листопада
2007 року        ТУЛЬЧИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД  Вінницької області

в
складі:    головуючого судді                                                             Носова
В.К.

при
секретарі                                                                                      Грабовській
Н.В.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Тульчинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась в суд з даним позовом мотивуючи свої вимоги тим,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік -
ОСОБА_2,  який проживав в м.  Тульчині,
Вінницької області.

Після його
смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить :

*
житловий будинок НОМЕР_1з господарськими будівлями та спорудами,  загальною площею 64, 0 кв. м. ,  житловою - 34, 8 кв. м. ,  розташований по АДРЕСА_1,  в м.
Тульчині,  Вінницької
області,  належний померлому на праві
власності на підставі таких правовстановлюючих документів: свідоцтва про право
на спадщину НОМЕР_2 від 01.03.1963 року,
виданого Тульчинською держнотконторою в розмірі 17/100 частин,  Договорів дарування,  посвідчених Тульчинською державною
нотконторою 02.02.1973 року і зареєстрованих в реєстрі за № 230 та за № 232 в
розмірі 67/100 та 4/25 частин,  про що
свідчить довідка МБТІ № 697 від 19.11.2007 року.

Спадкоємцями
за законом являються вона та їх діти: ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6,  які надали
письмову відмову від прийняття спадщини,
завірену нотаріально.

Отже,  вона являється єдиною спадкоємицею за
законом,  яка фактично спадщину
прийняла,  поскільки проживала разом з
померлим на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи заповітом
немає.

Для
належного оформлення своїх спадкових прав,
вона звернулася до Тульчинської державної нотаріальної контори.

Однак,  нотаріусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про прийняття спадщини. Підставою такої відмови стало те,  що вона пропустила встановлений законом
шестимісячний термін для прийняття спадщини. Однак,  через сімейні обставини,  вона не мала можливості своєчасно оформити
свої спадкові права.

Поскільки
вона являється єдиною спадкоємицею за законом і приймаючи до уваги неможливість
оформлення спадкових прав через нотаріальну контору,  просить суд визнати за нею право власності на
вищевказане спадкове майно.

В судовому
засіданні позивачка позов підтримала,
наполягає на задоволенні.

Представник
відповідача в судове засідання не з'явився,
однак надав суду заяву,  в якій
дав згоду на розгляд даної справи за відсутності в судовому засіданні його
представника.

Суд,  заслухавши позивачку,  дослідивши матеріали справи,  прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню,  так як він підтверджується матеріалами справи
та не суперечить вимогам закону.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
392 ЦК України,   ст.
10,  60,  88,
213 -215,  ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1,  право власності на спадкове
майно,  яке залишилося після смерті її
чоловіка - ОСОБА_2,  що помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  а саме :

*
житловий будинок НОМЕР_1з господарськими будівлями та спорудами,  загальною площею 64, 0 кв. м. ,  житловою - 34, 8 кв. м. ,  розташований по АДРЕСА_1,  в м.
Тульчині,  Вінницької області,  належний померлому на праві власності на
підставі таких правовстановлюючих документів: свідоцтва про право на спадщину
НОМЕР_2 від 01.03.1963 року,  виданого
Тульчинською держнотконторою,  Договорів
дарування,  посвідчених Тульчинською
державною нотконторою 02.02.1973 року і зареєстрованих в реєстрі за № 230 та за
№ 232.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.