УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

„5" червня 2007р.                                                                м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої:            Беркій О.Ю.,

суддів:                      Пнівчук О.В., Меленко
О.Є.,

секретарів:              Пилипчук Н.Б., Пожар Р.В.,

адвокатів:               Николюка І.О, Філяка П.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу земельних ресурсів
Коломийського міськвиконкому про реальний розподіл земельної ділянки, -

з участю: апелянтки
ОСОБА_2., представника позивача ОСОБА_3.

встановила:

У травні 2005 року ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом про реальний розподіл земельної ділянки, посилаючись
на те, що він є власником 45/100
будинковолодіння, яке складається з двох квартир, а відповідачці належить 55/100 цього
будинковолодіння. За даним будинком закріплена земельна ділянка пл. 576 кв.м. Оскільки
відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні подвір'ям, просив провести
реальний розподіл земельної ділянки згідно одного із проведених варіантів розподілу.

Рішенням
Коломийського міськрайонного суду від 1
березня 2006 року
позов задоволено. Проведено реальний
розподіл земельної ділянки пл. 573 кв.м. закріпленої за буд. АДРЕСА_1 в м. Коломия
згідно додаткового висновку судово-технічної експертизи, згідно якої за кв.№1 закріплено земельну ділянку
пл. 259,2 кв.м., у відповідності до вказаних меж, а
за кв.№2, що належить ОСОБА_2. закріплено земельну ділянку пл. 316,8 кв.м.

На дане рішення ОСОБА_2. подала
апеляційну скаргу у якій посилається на те, що судом не взято до уваги фактичну
площу земельної ділянки, яка становить 561,09
кв.м. При розподілі земельної ділянки суд не врахував можливість
нормального користування будинком. Лінія поділу земельної ділянки проходить
посередині її вікна і частина земельної ділянки знаходиться на земельній
ділянці позивача, що буде утруднювати обслуговування будинку. Судом не
враховано, що на протязі довшого часу між ними склався порядок користування земельною ділянкою, однак судом
виділена частина земельної ділянки, на якій знаходився сарай позивача.
Судом також не встановлено та не перевірено, яка частина будинку належить сторонам по справі, оскільки від
цього залежить розмір земельної ділянки. Крім того, судом порушено норми
процесуального права, оскільки до участі не залучено міську раду, як
розпорядника землі. Просить рішення суду скасувати, а провадження по справі
закрити.

Справа № 22-ц-2/2007р.                                         Головуючий
у 1 інстанції
Обідняк В.Д.

Категорія 33                                                            Доповідач
Беркій О.Ю.

В засіданні
апеляційного суду сторони звернулися з заявою до суду про затвердження та
визнання мирової угоди, відповідно до якої вони погодилися на розподіл
земельної ділянки згідно висновку експертизи, проведеної експертом ОСОБА_4 з
деякими уточненнями та подали письмову заяву.

Вислухавши сторони, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів
вважає, що заява підлягає до задоволення.

З поданої
сторонами мирової угоди вбачається, що вони згідні на розподіл земельної
ділянки, яка знаходиться в м. Коломия по АДРЕСА_1 по експертизі, проведеній
експертом Худаком з деякими уточненнями. Зокрема сторони дійшли згоди, що
розмежування земельної ділянки проходить по суміжній стіні розділу будинків
співвласників. Частина земельної ділянки, яка надається ОСОБА_1. площею 70
кв.м. на місці знаходження сараю становить 5 метрів АДРЕСА_2 довжиною 14 метрів. Решта
земельної згідно висновку експерта залишається у користуванні ОСОБА_2. Сторони
домовились, що згідні на знесення сараю, який є у їх спільному користуванні у 2-х місячний строк з
часу визнання мирової угоди судом.

За змістом ст. 175 ЦПК України
мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі
взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета
позову.

Оскільки з метою
врегулювання спору сторонами досягнуто домовленості про варіант розподілу земельної ділянки та укладено мирову
угоду, дана мирова угода стосується їх прав та обов'язків, умови мирової
угоди не суперечать закону і не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, сторонам роз'яснено
наслідки такого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що мирову
угоду слід визнати, а провадження по справі закрити.

Згідно досягнутої домовленості між сторонами, ОСОБА_2. оплачує ОСОБА_1. 185 грн. судових
витрат.

Керуючись ст.ст.
175, п.4
ст.205, 306, 310,
313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 1 березня 2006 року скасувати.

Визнати морову
угоду, укладену між ОСОБА_1. та ОСОБА_2. щодо розподілу земельної ділянки , яка знаходиться
по АДРЕСА_1 в м.
Коломия згідно висновку повторної судово-технічної земельної експертизи від 21 березня 2007 року, якою за
кв.НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1. закріпити земельну ділянку площею 252 кв.м. у
відповідності вказаних меж, а за кв. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2. закріпити земельну ділянку площею 309
кв.м., змінивши конфігурацію меж, зокрема розмежування земельної ділянки
проходить по суміжній стіні розділу будинку співвласників. Частина земельної
ділянки, яка надається ОСОБА_1. площею 70
кв.м., знаходиться на місці знаходження сараю становить розміром довжина
5 метрів АДРЕСА_2 довжиною 14
метрів. Протягом двох місяців з часу
укладення мирової угоди сторони зобов'язуються знести сарай, який є у їх
спільному користуванні.

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1. до ОСОБА_2., відділу земельних ресурсів Коломийського міськвиконкому
про реальний розподіл земельної ділянки -
закрити.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 185
грн. судових витрат.

Ухвала набирає
законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з часу
набрання нею законної сили.