УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12
червня 2007р.                                                                                         м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської М.
Є. Шевченко В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  третя особа ОСОБА_3,  про відшкодування матеріальної і моральної
шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2003р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2004 року,

встановила:

У січні
2003р. ОСОБА_1. звернувся з позовом доОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди,  заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Рішенням
Шевченківського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2003р. позов задоволено
частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у
розмірі 14703грв.74коп.,  моральну шкоду
у розмірі 500грв.,  витрати по проведенню
авто товарознавчого дослідження в сумі 450грв. та державне мито -153грв.

Не
погоджуючись з таким рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу,  яка ухвалою Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 листопада 2003р. була залишена без руху,  відповідачу надано строк до 20 листопада
2003р. для усунення недоліків апеляційної скарги.

На
виконання зазначеної ухвали ОСОБА_2 подав нову апеляційну скаргу,  яка також не відповідала вимогам  ст. .293 ЦПК України. Вказана апеляційна
скарга ухвалою того ж суду від 25 листопада 2003р. була залишена без руху,  відповідачу надано строк для усунення
зазначених недоліків до 03 грудня 2003р.

Справа
№33ц-923кс-07                                      Категорія
40

Головуючий у
першій  інстанції  Шостак О.О. Суддя-доповідач Шевченко В.Ю.

Ухвалою
Шевченківського районного суду м. Києва від 10 грудня 2003р. залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2004р. апеляційна скарга
визнана неподаною і повернута позивачу,
оскільки у визначений судом строк він не виправив її недоліки.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові ухвали ,  зобов'язати суд прийняти до розгляду його
апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07
жовтня 2003р.,  посилаючись на порушення
судом норм процесуального права.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові ухвали постановлені з додержанням судами норм матеріального
та процесуального права,  а також
відсутні передбачені  ст.  342 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування ухвали суду.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні

касаційної
скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337, 342 ЦПК України,  колегія суддів Судової

палати у
цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу
Шевченківськонго районного суду м. Києва від 10 грудня 2003р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 17 травня 2004 року,  залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.