Справа
№ 2-156/2007
РІШЕННЯ

Іменем     України

8 травня 2007 року                                                              Яготинський
районний суд

Київської області у складі: головуючого судді Литвин Л.І.
при секретарі Ковряк О.О., за участю прокурора Лещенко CO.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Яготин
Київської області справу за позовом прокурора Яготинського району Київської
області в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів
дарування та купівлі -продажу
будинку недійсними, та визнання права власності на будинок,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Яготинського районного суду Київської області звернувся до
Яготинського районного суду з позовною заявою в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання недійсними угод дарування та купівлі - продажу жилого
будинку, та визнання права власності на будинок, в котрій зазначено, що до
прокуратури Яготинського району звернувся ОСОБА_1 із заявою про надання йому
допомоги у поверненні йому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Після розгляду
заяви було встановлено, що згідно нотаріально оформленого договору від 7 листопада 2003 року ОСОБА_1
подарував вищезазначений будинок ОСОБА_2 Прийняття ОСОБА_1 такого рішення було
обумовлено тим, що ОСОБА_2 пообіцяв останньому погасити існуючи в нього борги
за комунальні послуги та придбати йому інше житло. З пояснень
ОСОБА_1вбачається, що він страждає на психічне захворювання після його
травмування у 1985 році,
неодноразово, з підліткового віку лікувався в психіатричній лікарні смт.
Глеваха Васильківського району та Київській психіатричній лікарні ім. Павлова. Згідно довідки
дільничного психіатра Яготинської ЦРЛ та виписки з історії хвороби НОМЕР_1, ОСОБА_1,
починаючи з 2001 року
знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом "Параноїчна
шизофренія" і по даний час перебуває на диспансерному обліку у
психіатричному кабінеті Яготинської ЦРЛ. В результаті захворювання, у 2000 році ОСОБА_1
встановлена II група інвалідності. Пояснення заявника, медичні довідки
та акт судово - психіатричної
експертизи дають підстави вважати, що договір дарування будинку від 7 листопада 2003 року вчинений
ОСОБА_1 в стані, коли він не міг розуміти значення своїх дій, що в подальшому
потягло незаконне укладення 4
березня 2005 року
ОСОБА_2 угоди купівлі - продажу
вказаного будинку ОСОБА_3. ОСОБА_1 не має власного житла, вимушений проживати у
сторонніх осіб. В зв'язку з такими обставинами, в силу ст. 55

2

ЦК України
в редакції 1963 року,
ст.ст.216, 236, 225 ЦК України
в редакції 2003 року,
прокурор просив визнати недійсними договір дарування будинку АДРЕСА_1 укладений 7 листопада 2003 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, а також угоду купівлі продажу вказаного будинку укладену 4 березня 2005 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3

В судовому
засіданні прокурор збільшив вимоги позову та просив також визнати право
власності на спірний будинок за попереднім його володільцем ОСОБА_1

Особа в
інтересах котрої заявлений позов в судове засідання не викликалася в силу
наявних в неї захворювань.

Відповідач
ОСОБА_2, будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач
ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що вважає себе
добросовісним набувачем, оскільки документи підтверджуючі право власності
ОСОБА_2 на будинок відповідали вимогам закону, а також зазначив, що останнього
знав наглядно з дитинства. Про продаж ОСОБА_2 будинку узнав від свого сина.
ОСОБА_2 перед укладенням договору розповідав, що ОСОБА_1 знаходиться в
"рабстві" у циган, які "окрутили"
його, відібрали в нього будинок, та залишили без житла. Будинок був у дуже
занедбаному стані. ОСОБА_2 розповідав йому, що в будинку був циганський "притон" . Через
місяць чи два після купівлі їм будинку до нього приходив ОСОБА_1 та стоячи біля
загорожі говорив, що цей будинок належав йому, але ніяких претензій не
висловлював. Будинок він придбав за 3476
гривень, а також заплатив борги за світло та газ в розмірі, відповідно, 1200 та 649 гривень.

Перевіривши
матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, враховуючи,
що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, та неявка в судове
засіданні відповідача не перешкоджає її розгляду, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення.

Так, доводи
прокурора в судовому засіданні знайшли своє підтвердження у висновках судово - психіатричної експертизи,
(а.с.38-39), з котрих вбачається, що захворювання у підекспертного виникло
більше 15 років
тому, він хворів на нього і у період, коли був підписаний договір дарування,
оскільки перебіг захворювання у нього безперервно -прогредієнтний,
то спонтанного покращення психічного стану в нього бути не могло. При виписці
із стаціонару у 2003 році в
нього була ремісія "С"
при якій маються виражені дефіцитарні розлади психічної діяльності та
рудиментарні продуктивні, та таким чином ОСОБА_1 страждає та страждав під час
укладення договору дарування, 7
листопада 2003 року, на
хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної форми із
вираженим апатико - абулічним
дефектом. Психічні порушення виражені у ОСОБА_1значно, тому він не міг тоді та
не може зараз усвідомлювати характер та значення своїх дій, керувати ними.

з

З письмових
пояснень ОСОБА_1(а.с. 10),
які відбиралися в нього слідчим прокуратури, видно, що опікунство над ним
не оформлялося, раніше він проживав в м.Києві, потім там продав квартиру та
купив будинок АДРЕСА_1. Через велику заборгованість по сплаті за комунальні
послуги, він оформив договір дарування будинку з ОСОБА_2, який пообіцяв йому
віддати гроші за будинок, але потім зник.

З копії договору
дарування (а.с.12) видно, що 7
листопада 2003 року
ОСОБА_1 подарував належний йому на праві власності будинок №29 по вул.Шевченко
м.Яготин Київської області ОСОБА_2.

З копії договору
купівлі - продажу ( а.с. 13) вбачається, що 4 березня 2005 року ОСОБА_2
продав вищевказаний будинок ОСОБА_3 за 3460
гривень.

З довідки
Яготинської ЦРЛ (а.с. 14),
копії посвідчення (а.с. 15),
видно, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи, перебуває
на обліку в психіатричному кабінеті Яготинської ЦРЛ з діагнозом шизофренія.

З постанови слідчого прокуратури Яготинського району Київської
області від 12 грудня 2005 року (а.с. 18) вбачається, що у
відношенні ОСОБА_2, та нотаріусів ОСОБА_4. ОСОБА_5 у порушенні кримінальної
справи за ст. 190 КК
України, 364,365 КК
України відмовлено. Згідно ст. 5
п. З ЦК України,
що набрав чинності 1 січня 2004 року,
передбачено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом
цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного
законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту
набрання ним чинності.

В силу ст. 55 ЦК України в
редакції 1963 року, що
діяв на момент укладення угоди дарування, угода, укладена громадянином, хоч і
дієздатним, але який в момент її укладення перебував у такому стані, коли він
не міг розуміти значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом
недійсною за позовом цього громадянина.

Якщо така угода
визнана недійсною, то кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все
одержане за угодою, а при неможливості повернення одержаного в натурі - відшкодувати
його вартість.

Стороні, яка в
момент укладення угоди не могла розуміти значення своїх дій або керувати ними,
відшкодовуються другою стороною понесені витрати, втрата або пошкодження її
майна, якщо вона знала або повинна була знати про такий стан особи, що уклала з
нею угоду, а відповідно до ст. 59
цього Кодексу угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її
укладення.

Проте, якщо з
самого змісту угоди випливає, що вона може бути припинена лише на майбутнє, дія
угоди визнається недійсною і припиняється на майбутнє.

Згідно ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю.

4

У разі
недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у
натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі
неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у
користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати
вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до
ст. 388 ЦК України,
якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1)      було
загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2)      було
викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3)      вибуло з
володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої
волі іншим шляхом.

2.   Майно не
може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у
порядку, встановленому для виконання судових рішень.

3.   Якщо
майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати,
власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Таким чином, в
судовому засіданні встановлено, що 7
листопада 2003 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була укладена нотаріально оформлена угода дарування будинку АДРЕСА_1, згідно умов
котрої ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняв у дар вказаний будинок. ОСОБА_1 в
момент укладення угоди перебував у такому стані, коли він не міг розуміти
значення своїх дій або керувати ними, в зв'язку з чим в силу ст. 55 ЦК України укладена
між сторонами угода є недійсною. ОСОБА_2, будучи особою, яка не мала права
відчужувати будинок, 4 березня 2005 року продав його
ОСОБА_3за 3460 гривень,
та дана угода купівлі - продажу
була оформлена нотаріально. До укладення угоди ОСОБА_3було відомо, що будинок
вибув з володіння попереднього власника поза його волею, та що ОСОБА_2 не мав
право відчужувати вказаний будинок. ОСОБА_3 не є добросовісним набувачем.

Дійшовши такого висновку, суд
приймає до уваги наступне.

Як видно з
пояснень самого відповідача, ОСОБА_2 перед укладенням угоди, в приміщення
нотаріальної контори розповідав йому, що попередній власник будинку ОСОБА_1
знаходиться в "рабстві" у циган, які "окрутили" його, відібрали
в нього будинок, та залишили без житла. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 під
час укладення угоди дарування також не міг не знати про стан здоров'я ОСОБА_1,
оскільки спілкувався з ним, добре знав про спосіб його життя та про його
поведінку. За таких обставин, вважати, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем

5

немає підстав, оскільки останній
знав, що ОСОБА_2 не мав право відчужувати будинок.

Крім цього, суд
вважає, що ОСОБА_3 під час укладення угоди не міг не звернути увагу та не
поцікавиться у знайомого йому ОСОБА_2, чому стороння особа подарувала йому
будинок.

Суд також не
може не прийняти до уваги ті обставини, що в силу стану здоров'я під час
укладення угоди дарування ОСОБА_1 не міг розуміти значення своїх дій та
керувати ними, а тому його дії не відповідали його дійсної волі та будинок
вибув із його володіння поза його волею.

Враховуючи
викладене, а також те, що угода дарування є недійсною з моменту її укладення та
не створювала юридичних наслідків, є всі підстави для визнання недійсною і
угоди купівлі - продажу
вищевказаного будинку, укладеної 4
березня 2005 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та для поновлення права власності на будинок за ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.
10,60,212, 209, 218 ЦПК
України, ст.ст. 55 ЦК України
редакції 1963 року,
ст.ст. 216, 5п.З, 236 ЦК України в
редакції 2003 року,
суд

ВИРІШИВ:

Позов прокурора
Яготинського району Київської області в інтересах ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання договорів дарування та купівлі - продажу будинку недійсними та про визнання власності на
будинок задовольнити.

Визнати
недійсним договір дарування будинку АДРЕСА_1,
укладений 7 листопада
2003 року між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також визнати недійсним договір купівлі -продажу
вказаного будинку, укладений 4
березня 2005 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Визнати право
власності на будинок АДРЕСА_1 за
ОСОБА_1

Рішення суду
може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через
Яготинський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження та подачі
апеляційної скарги протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя  Литвин
Л.І.