Справа № 22ц -1549/2007р.                                             Головуючий  в 1
Категорія  13      Доповідач
інстанції Клочко В.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 грудня
2007 року  колегія суддів судової палати
з цивільних справ Апеляційного суду міста Севастополя у складі:
головуючого    - Клочка В.П.

суддів        - Сундукова В.М., Зотова B.C. при секретарі -
Благовідові А.В. за участю     - позивача
ОСОБА_1,

·
представника позивача ОСОБА_2,

·
представника ОСОБА_3- ОСОБА_4

-   3-ї особи
- ОСОБА_5

-   прокурора Юнюшкіної В.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 04 вересня 2006 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання  недійсними договорів дарування, переведення
права покупця та визнання права власності на кімнату, за позовом 3-ї особи
Державної податкової інспекції у Ленінському районі
в м. Севастополі до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсними договорів дарування та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання угоди удаваною та усунення перешкод у користуванні власністю,

ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_3 у
березні 2005 року звернулася до суду позовом,
в якому просила визнати договір дарування кімнати від 2 8 жовтня 2004 року договором купівлі-продажу і
усунути перешкоди в користуванні жилою кімнатою 19-6, площею 12,8 кв.м
по АДРЕСА_1, вселивши її в дану кімнату. Вимоги обґрунтовані тим, що вона є
власником даної нерухомості, але з причини
дії відповідачів, не має можливості вселиться в кімнату.

Позивачі ОСОБА_1,  ОСОБА_6  у вересні  2005
року звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8  про
визнання  недійсними  договорів
дарування, переведення права покупця та визнання права власності на
кімнату і, вточнивши позовні вимоги, просили суд:

визнати недійсним договір дарування 1/2 частини кімнати 19-6, площею 12,80 кв.м та 1/2 частини лоджії 19-5, площею 2,90
кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 16 березня
2004 року між дарувальником ОСОБА_8 і обдарованим ОСОБА_7, з тих підстав, що
вказане майне знаходилось під податковою заставою і було відчужене без дозволу
державної податкової інспекції.

2

Визнати договір
дарування указаної жилої кімнати, укладений
28 жовтня 2004 року між дарувальником ОСОБА_7 і обдарованою ОСОБА_3,
договором купівлі-продажу, з тих підстав, що він є удаваним. Перевести на
ОСОБА_1 права і обов'язки покупця за даним договором
і визнати за нею право власності на спірну кімнату.

У січні 2006
року 3-я особа Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Севастополя
заявила самостійні вимоги і також просила визнати недійсним договір дарування
1/2 частини кімнати 19-6, площею 12,80 кв.м
та 1/2 частини лоджії 19-5, площею 2,90 кв.м, що знаходяться за адресою:
АДРЕСА_1, укладений 16 березня 2004 року між дарувальником ОСОБА_8 і
обдарованим ОСОБА_7, з тих підстав, що відчужено майно, яке знаходилось під
податковою заставою, без дозволу державної
податкової інспекції. Також просила визнати недійсним договір дарування
на спірну кімнату, укладений 28 жовтня 2004 року, між дарувальником ОСОБА_7 і
обдарованою ОСОБА_3, оскільки він є удаваним.

Рішенням місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 04
вересня 2006р. позови ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання договорів дарування недійсними, 3-ї особи Державної податкової
інспекції у Ленінському районі в м.
Севастополі до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання договорів дарування
недійсними, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання угоди удаваною та усунення перешкод
у користуванні власністю - задоволені частково.

Ухвалено:
визнати недійсним договір дарування 12 частки кімнати 19-6, площею 12,80 кв.м та 12 частини лоджії 19-5, площею 2,90
кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений 16.03.2004 року між
дарувальником ОСОБА_8 і обдарованим ОСОБА_7, засвідчений приватним нотаріусом
Севастопольського міського нотаріального округу за реєстровим № 62 6.

Також  визнано
договір  дарування  спірної
жилої  кімнати, укладений  28.10.2004
року між дарувальником ОСОБА_8  і
обдарованою  ОСОБА_3,  засвідчений
приватним нотаріусом Севастопольського міського нотаріального округу за
реєстровим № 1751 договором купівлі-продажу.

Визнно недійсним
даний договір в частині купівлі-продажу 12 частини
кімнати 19-6, площею 12,8 кв.м та 12 частини лоджії 19-5, площею 2,90
кв.м, що знаходяться по АДРЕСА_1.

Застосувані
наслідки часткової недійсності і удаваності правочину:

стягнуто  з
ОСОБА_7  на  користь
ОСОБА_3 вартість 12 частини кімнати в сумі 23165 грн.;

- переведено на
ОСОБА_1 права і обов'язки покупця 12 частини кімнати за даним договором
купівлі-продажу з виплатою ОСОБА_3  23165
грн.

Визнано за
ОСОБА_1 право власності згідно з даним договором на 12 частину кімнати та 12
частину лоджії, що знаходяться за указаною адресою.

3

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні власністю -відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду м. Севастополя від 16 листопада 2006 року скасовано рішення місцевого суду Ленінського
району м. Севастополя від 04 вересня 2006 року.

Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_6, третьої особи Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя до ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання договору дарування від 16.03.2004 p., укладеного між ОСОБА_8 і ОСОБА_7
- відмовлено.

Договір дарування від 28.10.2004 p., укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 вважаний удаваним
правочином, суд визнав його договором купівлі-продажу на суму 4 6330 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про переведення
на неї прав покупця за правочином від 28.10.2004 р. та визнання права власності на кімнату 12,8 кв.м по АДРЕСА_1 -
відмовлено.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні власністю задоволений, ОСОБА_3 вселена в
кімнату 19-6, житловою площею 12,8 кв.м по АДРЕСА_1.

Грошові кошти в сумі 4 6330 грн. (сорок шість тисяч триста тридцять
грн.), які знаходяться на депозитному рахунку Територіальної
Державної судової адміністрації міста Севастополя - повернуті ОСОБА_1.

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Верховного суду України від 10 жовтня 2007 року рішення Апеляційного суду м. Севастополя від 16 листопада
2006 року в частині позовних вимог державної податкової
інспекції у Ленінському районі м. Севастополя про визнання недійсними
договорів дарування від 16 березня 2004 року
укладеному між ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та
від 28 жовтня 2004 року, укладеному
між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 скасовано, справа у цій частині передана на новий
апеляційний розгляд. В решті -рішення суду залишено без змін.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить рішення суду Ленінського району м. Севастополя від 04 вересня 2006 року скасувати, як ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права, справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення інших присутніх осіб, які згодні з
рішенням суду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

4

Визнаючи                         недійсними договори від
16.03.2004 року та

від 28.10.2004 року,
суд виходив з того,  що вони
укладені з порушенням чинного законодавства.

З такими висновками суду
погоджується колегія суддів.

Судом
встановлено, підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності
належить кімната житловою площею 12,8 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 (по 1/2  частині).

ОСОБА_1, ОСОБА_6
і неповнолітньому ОСОБА_9 також на підставі окремого свідоцтва про право власності
належать жилі кімнати    площею
17,8  кв.м.  і  10,3  кв.м.
(по  1/3  частині) (а.с.25,84,105).

16.03.2004 року
між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 був укладений договір дарування Ч частини кімнати 19-6,
площею 12,8 кв.м. та Ч частини лоджії,
площею 2,9 кв.м., що знаходяться за вищевказаною адресою (а.с.107).

Відповідно до
Державного реєстру застав рухомого майна, дане майно знаходиться у податкової заставі з 10.04.2002 року (а.с.64).

Згідно ст.8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими
фондами" визначає загальну процедуру
введення активів в заставу, порядок узгодження операцій із закладеними
активами, відповідальність за відчуження активів. Зокрема п.п.8.6.1., 8.6.5 передбачає
письмове узгодження з податковим органом
при відчуженні нерухомого майна.

Копія довідки
про надання згоди податкового органу на відчуження
частки майна ОСОБА_8 його сину ОСОБА_7, на думку колегії суддів належним
доказом по справі не являється, оскільки
згідно вимог п.п.8.6.1., 8.6.5 вищесказаного закону не оформлена  (а.с.29)

Згідно  відповіді
державної  податкової  інспекції
у

Ленінському районі м. Севастополя від 18.10.2005 року
дозвіл на

відчуження
майна,   що   знаходиться
у   податкової   заставі

ДПІ
Ленінського   району   м.
Севастополя   не   видавався

( а.с.63).

Враховуючи
викладене, колегія суддів вважає, що договір дарування від 16.03.2004 року
укладений з порушенням п.п.8.6.1, 8.6.5. ст.8 ЗУ "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами і
державними цільовими фондами", отже не відповідає вимогам дійсності
договору відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України. А тому, суд першої інстанції прийшов до правильного
висновку про визнання цього договору
дарування недійсним.

28.10.2004 року
між дарувальником ОСОБА_7 та обдарованою ОСОБА_3 був укладений договір
дарування спірної житлової кімнати.

Судом
встановлено, що даний правочин був оплатний і ОСОБА_7
отримав від ОСОБА_3 46 330 грн. за подаровану кімнату (а.с.172), що суперечить
вимогам ст.717 ЦК України, а тому суд правильно прийшов до правильного висновку про
удаваність даної угоди і що фактично між сторонами укладений договір
купівлі-продажу.

Оскільки,
договір дарування Ч кімнати площею 12,8 кв.м. в квартирі АДРЕСА_1 визнаний судом недійсним, суд прийшов до
обґрунтованого висновку про визнання
договору купівлі-продажу кімнати 19-6 частково недійсним,

5

оскільки , він
вчинений  особою, яка не мала права на
відчуження цього майна.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині задоволення вимог Державної
податкової інспекції у Ленінському районі в м.
Севастополі ухвалене у відповідності до норм матеріального
та процесуального права і скасування чи зміні у цієї частині не підлягає.

Керуючись ст.ст.303-315 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 04 вересня 2006 року в частині вимог Державної
податкової інспекції у Ленінському районі в м.
Севастополі залишити без змін.

Ухвала набирає
законної чинності х моменту її проголошення
та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців із дня набрання законної сили.