РІШЕННЯ

Іменем   України

5 вересня 2007
року                                                                                               м.
Донецьк

Київський районний суд м. Донецька

у складі- головуючого судді -  Л.М.
ПАВЛЕНКО

при секретарі        -   В.В. ГРИНЕВСЬКОМУ

розглянувши у
відкритому   судовому засіданні в приміщенні
Київського райсуду м .
Донецька

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання

правочину
дійсним та визнання права власності па житловий будинок

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1. звернулася до Київського райсуду м . Донецька    з
позовом до ОСОБА_2про визнання правочину дійсним та визнання права
власності  на житловий

будинок.

У позові
вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 яка
постійно мешкала за адресоюАДРЕСА_1мала на праві приватної власності житловий
будинок АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2позивачка ОСОБА_1. та померла ОСОБА_3уклали договір
купівлі-продажу будинку, згідно з яким позивачка ОСОБА_1. передала 10,000гр., договір був укладений у письмовій
формі. На теперішній час позивачка мешкає у придбаному нею будинку, але смерть
ОСОБА_3. перешкодила оформити купівлю-продаж будинку нотаріально.

Після
смерті ОСОБА_3. позивачка хотіла оформити правовстановлюючі документи на
будинок, але з*ясувалось, що померлій належало тільки 58/100 частини спірного
будинку, а власником другої частини будинку - 42/100 є відповідач по справі -
ОСОБА_2. який приїхав в м. Донецьк у травні 2006р. та продав позивачці свою
частку будинку за 10000 грн., та пообіцяв протягом одного місяця оформити право
чин нотаріально. Однак свою обіцянку не виконав, а тому позивачка вимушена
звернутись до суду.

Позивач у
судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, та просили задовольнити їх у
повному обсязі, просить визнати дійсним правочин купівлі-продажу від
14.05.2003р., укладений між нею та ОСОБА_3, визнати дійсним правочин купівлі-продажу
від 08.05.2006р. укладений між нею та ОСОБА_2, та визнати за нею право
власності на будинок АДРЕСА_1.

Відповідач у судове засідання не з*явився. в надісланій до суду заяві
просив справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами позивачки
погодився.

Оскільки відповідач позовні вимоги позивача визнав у
повному обсязі, то відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч. 4
ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Судом встановлено, що вимоги позивача ОСОБА_1 обгрунтвані та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Факт смерті ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_1
підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим на підставі актового запису
НОМЕР_1 учиненого ВРАЦС Будьонівського РУЮ м. Донецька. Згідно договору
купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2померлій належала частка будинку АДРЕСА_1, яку
вона продала позивачці ОСОБА_1 Друга частка будинку належала ОСОБА_2-
відповідачу по справі, яку також купила у нього позивачка. Обидва правочини
нотаріально не оформлені. Спадщину після смерті ОСОБА_3 ніхто не приймав, що
підтверджується повідомленням нотаріуса Шостої державної Донецької нотконтори
від 31.08.2007р., спадкоємців не спадкове майно після її смерті не має.

Таким чином з врахуванням викладеного, суд визнає дійсними правочин
купівлі-продажу від 14.05.2003р., укладений між ОСОБА_1, та ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, тому що у відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦПК України
сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що знайшло своє
підтвердження у судовому засіданні та відбулося повне виконання договору, але
одна із сторін не встигла його нотарільно посвідчити , бо вмерла. Правочин
купілі-продажу від 08.05.2006р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд також
визнає дійсним на підставі ч.2 ст. 220 ЦПК України, так як сторони виконали
зобов*язання по договору, але відповідач з різних причин ухилився від його
нотаріального посвідчення. Оскільки правочини купілі-продажу від 14.05.2003р.,
укладений між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, та купілі-продажу від 08.05.2006р.. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
визнано дійсними, суд визнає за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок
АДРЕСА_1, на підставі ст.ст. 48-50 Закону України „Про власність" від
07.02.1991р,

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.
220 ч.2 ЦК України,
ст.ст. 48-50 Закону України „Про власність", суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Визнати дійсними правочин купілі-продажу від 14.05.2003р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Визнати дійсними правочин купілі-продажу від 08.05.2006р.. укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1.

Заява про апеляційне оскарження дійсного рішення суду до Апеляційного суду
Донецької області може бути подана через Київський районний суд м. Донецька
протягом 10 днів із дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення Київського районного суду м.
Донецька може бути подана в  Апеляційний
суд Донецької області протягом 20 днів після подачі заяви про апеляційне

оскарження.