АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

19
червня 2007 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого:    Віхрова
В.В.,

Суддів:                                                                     Гайдук
В.І.,       Дерев'янка О. Г.,

Козлова С. П.,    Красвітної Т. П.,

розглянувши
в касаційному порядку (відповідно до Закону України № 697-V від
22.02.2007) у судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 16 січня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 23 липня 2004 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_13вернувся до суду
з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 2 190 гривень
01 коп.3 тих підстав,  що
автомобіль,  який йому належить на праві
власності,  пошкоджений внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,  що
сталася через дії та за вини первісного відповідача. ОСОБА_2,  вважаючи винним ОСОБА_1 у пошкодженні
автомобілів,  пред'явив до нього
зустрічний позов про відшкодування майнової шкоди розміром 1 500 гривень та
моральної шкоди розміром 1 000 гривень.

Рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2004 року
позов ОСОБА_13адоволено
і на відшкодування майнової шкоди стягнуто на його користь з ОСОБА_2 2 190
гривень,  а в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_2 повністю відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Київської області від 23 липня 2004 року апеляційну скаргу
первісного відповідача відхилено,  а
рішення місцевого суду залишено без змін.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2 вказує на порушення судами першої і апеляційної
інстанцій норм процесуального закону і неправильне застосування норм
матеріального права,  у зв'язку з чим
просить скасувати рішення судів і передати справу на новий розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача,  вивчивши матеріали
справи в межах касаційної скарги,  суд
дійшов висновку,  що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Вирішуючи спір
суди виходили з наступних обставин справи.

02
серпня 2003 року близько 10 год.
25 хв. ОСОБА_2,  керуючи належним
йому на праві власності автомобілем «Форд Сієра»,  р/н НОМЕР_1,
прямував у м.  Біла Церква
Київської області вулицею Павлюченка лівою смугою для руху і,  завчасно не зайнявши крайнього правого
положення на проїжджій частині,  почав
виконувати поворот праворуч,  коли у
попутному напрямку правою смугою для руху прямував автомобіль «ВАЗ-2108»,  р/нНОМЕР_2,
належний на праві власності ОСОБА_1 Автомобіль «Форд
Сієра» не дав дороги автомобілю «ВАЗ-2108»,
внаслідок чого сталося зіткнення і автомобілі отримали ушкодження.
Вартість ремонту по відновленню пошкодженого автомобіля «ВАЗ-2108» становить 2
053 гривень 27 коп. Позивачем понесені витрати на проведення товарознавчого
дослідження у сумі 117 гривень,  та на
оплату послуг ДАІ з видачі довідки у сумі 19 гривень 44 коп.

Задовольняючи
первісний позов і відмовляючи у задоволенні зустрічного позову,  суд першої інстанції виходив з того,  що відповідач,  керуючи автомобілем,  не дав дороги автомобілю

Справа №
33ц-88кс/07;                                                                                               6-20806
кс04

Головуючий
у першій інстанції: Островська
О.О.                                          Категорія:
40

Суддя-доповідач: Віхров В.В.

позивача,  який мав перевагу у русі. Відповідно,  оскільки шкода заподіяна внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,  то
відповідач має відповідати за заподіяну шкоду на загальних підставах згідно
зі  ст.  440 ЦК УРСР,
як про це відзначив Пленум Верховного Суду України у п.3 постанови від
27.03.1992 за № 6,  а саме за наявної
вини лише відповідача йому шкода не відшкодовується,  а він є зобов'язаним відшкодувати позивачу
завдану шкоду у повному обсязі.

З цими
висновками погодився суд апеляційної інстанції,
залишаючи рішення суду першої інстанції без змін.

Суд
знаходить,  що місцевим та апеляційним
судами справа розглянута з дотриманням процесуальних норм та у відповідності з
нормами матеріального права щодо визначення обов'язку відшкодувати шкоду,  але разом з цим,  визначаючи спосіб і розмір
відшкодування,  суди не застосували  ст.
ст.  203, 453 ЦК УРСР,  що підлягають застосуванню,  а саме.

Присуджуючи
відшкодування шкоди,  суди першої та
апеляційної інстанцій залишили поза увагою ту обставину,  що на час розгляду справи позивач
відремонтував свій автомобіль,  вказуючи
на понесені ним витрати у розмірі 1 600 гривень,  і визначили розмір збитків не з дійсних
витрат,  а з припускаємих витрат у
майбутньому.

Відповідно
до  ст.
1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод будь-яке втручання публічної влади щодо поваги права
власності має бути законним і позбавлення такого права можливе лише на умовах
передбачених законом,  у зв'язку з чим
покладення на відповідача цивільного обов'язку в більшому розмірі,  аніж це передбачено національним правом
порушує наведені вимоги конвенційних норм.
Звідси,  рішення місцевого,  суду згідно зі  ст.
341 ЦПК України підлягає зміні,  а
позов ОСОБА_13адоволенню частково. Згідно зі
ст.  ст.  203,
453 ЦК УРСР підлягають відшкодуванню понесені Самофалом С.  П.
витрати з ремонту автомобіля у 1 600 гривень та 19 гривень 44 коп. понесних
втрат з оплати послуг ДАІ,  що обумовлені
захистом порушених прав. В той же час витрати на проведення товарознавчого
дослідження відшкодуванню не підлягають,
оскільки до збитків за  ст.  203 ЦК
УРСР в цій справі не можуть бути віднесені як зайво понесені
позивачем за власною волею.

Відповідно
до  ст.
88 ЦПК України судові витрати підлягають віднесенню на рахунок держави.

Керуючись,   ст.
ст.  88,  336,
341,  343,  344,
346 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2004 року
змінити в частині визначення розміру відшкодування шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди 1 619 гривень 44 коп.

Судові витрати
віднести на рахунок держави.

Рішення набирає
законної сили з моменту оголошення,
остаточне і оскарженню не підлягає.