Апеляційний суд м.  Києва
Справа №
22к-4399                                                  Головуючий
у 1 -й інстанції: Нємиш Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12
грудня 2007 року                                                                               м.  Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.  Києва у складі:

Шахової О.В.,  Антоненко Н.О.,  Панченка M.M.,

розглянула
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2005
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2005 року

в справі
за позовом ОСОБА_1 до Дзержинської територіальної організації профспілки
працівників вугільної промисловості України про поновлення на роботі,  стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,  -

встановила:

У квітні
2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом,  в якому зазначала,  що 19.08.1986 року вона була прийнята в
Дзержинський територіальний комітет працівників вугільної промисловості
завідуючою фінансовим відділом,  в
подальшому її посада була перейменована "завідуюча фінансовим
відділом-головний бухгалтер".

Постановою
Президії Дзержинської територіальної організації від 27.03.2003 року було
ліквідовано фінансовий відділ і посаду,
на якій вона працювала,  та
введено посаду старшого бухгалтера,  на
яку її було переведено без згоди,  де
вона продовжувала працювати,  виконуючи
обов'язки головного бухгалтера та касира.

Між
тим,  Розпорядженням голови Дзержинського
теркому № 43 від 12.03.2004 року трудовий договір з нею розірваний на підставі
п. 6  ст.
36 КЗпП України,  через те,  що вона нібито відмовилась працювати в нових
умовах у зв'язку з новими умовами праці.

Вважає
вказане розпорядження незаконним,
оскільки вона ніколи не відмовлялась
від   роботи   ні
усно,    ні   письмово,
а   тому   просила
визнати

розпорядження
про припинення трудового договору неправомірним,  поновити її на роботі у відповідача на посаді
старшого бухгалтера та стягнути з відповідача на її користь середній заробіток
за час вимушеного прогулу.

Рішенням
Дзержинського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2005 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою
колегії суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької
області від 13 грудня 2005 року вказане рішення суду першої інстанції залишено
без змін.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дзержинського міського суду
Донецької області від 07 жовтня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 13 грудня 2005 року,  та
постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі,  посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга
не підлягає задоволенню,  виходячи з
наступного.

Відповідно
до 4.2  ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Оскільки
доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку,  що при розгляді справи судами допущено
порушення норм матеріального або процесуального права,  які передбачені  ст.
ст. 338-341 ЦПК України,  як
підстави для скасування рішення та ухвали,
колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись  ст.
ст. 33 1, 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
м.  Києва,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 07 жовтня 2005 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 13 грудня 2005 року залишити без зміни.