Справа  №
РІШЕННЯ

Іменем    України

"07" червня 2007 р.  Корабельний районний суд м. Миколаєва у
складі: головуючого по справі судді -
Селіщевої Л.І.,

при
секретарі                                        - Вінтоновій Г.М. ,

за участю
представника позивача- ОСОБА_1., та представника відповідача  -
ОСОБА_2, розглянувши
в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
права користування житловим приміщенням, -

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив
право користування житловим приміщенням, -

Встановив:

В липні 2006 р.
ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права на житлову площу
в будинку АДРЕСА_1, в
обґрунтування якого вказав, що відповідач є його матір'ю, і їй на праві
приватної власності належить вказаний житловий будинок.

Позивач є зареєстрованим в цьому будинку, і проживав в ньому разом із своєю
сім'єю, але через конфлікти та перешкоди з боку відповідача, він був змушений
залишити будинок і проживати в недобудованому будинку АДРЕСА_2. При цьому
позовних вимог про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням він не
заявляв.

В попередньому судовому засіданні відповідач - ОСОБА_4 пред'явила
зустрічний позов до позивача про визнання його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням в належному їй будинку через його добровільне
вибуття на інше постійне місце проживання.

Ухвалою Корабельного районного суду від 12.09.2006 р. зустрічний позов був об'єднаний із первісним позовом в
одне провадження для їх спільного розгляду.

Зустрічний позов ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що 15.09.2006 р. відповідач - ОСОБА_3 разом із
своєю сім'єю добровільно залишив належний їй житловий будинок АДРЕСА_1, і почав
постійно проживати в будинку по АДРЕСА_2, який належить йому на праві приватної
власності. При цьому всі свої речі відповідач вивіз, за житлово-комунальні
послуги з часу вибуття він не сплачує, і продовжує проживати в своєму будинку
разом із своєю сім'єю.

В судовому засіданні позивач -
ОСОБА_3. свій позов підтримав з підстав, викладених в його позовній заяві,
та просив суд його задовольнити. Зустрічний позов ОСОБА_4не визнав, так як
вважає, що вибув на інше місце проживання через конфлікти з нею. Крім того,
пояснив, що належний йому будинок по АДРЕСА_2 є незавершений будівництвом, його
готовність складає 32%, а тому
він не може вважатися житловим приміщенням.

Відповідач за первісним позовом -
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_3. не визнала, просила в його
задоволенні відмовити та підтримала свій позов, з підстав, викладених в її
позовній заяві.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, та дослідивши матеріали
справи суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Житловий будинок АДРЕСА_1
відповідно до договору купівлі-продажу від 26.03.1992 p., належить на праві приватної власності ОСОБА_4 В цьому
будинку зареєстровані власник будинку -
ОСОБА_4 та її син - ОСОБА_3

20.09.1997 року
ОСОБА_3 одружився і після реєстрації шлюбу почав добровільно проживати з сім'єю
на найманих квартирах до 2004
року. Потім він разом із своєю сім'єю вселився в спірний будинок. Даний
факт визнається ОСОБА_3 та підтверджується поясненнями допитаних в судовому
засіданні свідків ОСОБА_5., ОСОБА_4

В середині вересня 2005
року ОСОБА_3 разом із дружиною та сином вибув із будинку АДРЕСА_1 і почав
постійно проживати в будинку АДРЕСА_2. Цей
будинок належить йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу
від 25.12.2003 року,
копія якого наявна в матеріалах цивільної справи. Даних обставин ОСОБА_3. не
оспорював і доказів, які б спростовували це суду не надав.

Відповідно до ч.2 ст.167, ч.2 ст.107 ЖК УРСР, - у разі вибуття
наймача та членів його сім»ї на постійне місце проживання до іншого населеного
пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму
жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Посилання ОСОБА_3 на те, що його вибуття пов'язане із перешкодами ОСОБА_4 в
користуванні її будинком суд знаходить безпідставними, так як його звернення до
органів внутрішніх справ, на які він посилався як на докази неможливості
проживання були зроблені ним вже після його вибуття із спірного приміщення.
Крім цього допитані в судовому засіданні свідки -ОСОБА_6., ОСОБА_7, ОСОБА_4
пояснили, що вибуття ОСОБА_3. було викликане тим, що в спірному будинку була
відключена електроенергія протягом близько одного року. Це було пов'язане із
виявленням порушень Правил користування електроенергією - підключення
безоблікової розетки в кімнаті, де проживав ОСОБА_3 із своєю сім'єю, а на
ОСОБА_4 був накладений штраф у розмірі 1031 грн.

Доводи ОСОБА_3 про те, що в спірному будинку залишились
його речі суд також вважає безпідставними, так як доказів, що б доводили це він
суду не надав, а свідки ОСОБА_7,

ОСОБА_6.,
ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 показали, що ніяких речей
ОСОБА_3 та членів його сім'ї в спірному будинку немає.

Судом також встановлено і ОСОБА_3 це підтвердив, що з часу вибуття він не
приймав участі у оплаті житлово-комунальних послуг за АДРЕСА_1

Допитаний в судовому засіданні свідок - ОСОБА_11 суду
пояснив, що АДРЕСА_2
хоча і являється недобудованим, проте є придатним для проживання в ньому,
він має водовідведення, електроенергію, газове опалення, та все необхідне для
проживання в ньому. Ставити під сумнів його пояснення у суду немає підстав, так
як він є батьком ОСОБА_3 і має з ним добрі відносини, а з ОСОБА_4 після
розірвання шлюбу відносин не підтримує.

В зв'язку із цим, посилання ОСОБА_3 на неможливість проживання в його
будинку суд вважає необгрунтованими і такими, що нічим не підтверджуються.

Таким чином суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_3 слід
відмовити, так як він своїх позовних вимог не довів, чим порушив вимоги ч.З
ст.10 ЦПК України, а зустрічний позов ОСОБА_4слід задовольнити, так як надані
нею докази у своїй сукупності вказують на те, що відповідач ОСОБА_3 втратив
право користування жилим приміщенням з часу свого вибуття в інше жиле
приміщення.

Керуючись ст.ст.
10-11; 28-29; 57-60; 158;214-215,
ЦПК

України,      суд  -

Вирішив   :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 задовольнити. Визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право користування жилим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 з часу його
вибуття - з 15.09.2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м.
Миколаєва шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.