АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

5 жовтня
2007 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Одеської області в складі:

ФедоровоїА.Є.,  МизиЛ.М. ,
Процик М. В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в місті Одесі касаційну
скаргу ВАТ "Запорожкокс" на рішення Комунарського районного суду М.
Запоріжжя від 04 травня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької
області від 17 жовтня 2005 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ "Запорожкокс"
про поновлення на роботі,  стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу,
відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У
вересні 2004 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ВАТ
""Запорожкокс" про поновлення на роботі,  стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу,  відшкодування моральної шкоди.
Позивачка зазначала,  що вона працювала
начальником варти у спеціалізованому підрозділі воєнізованої охорони безпеки та
режиму ВАТ "Запорожкокс"' і наказом № 110-к від 20 квітня 2004 року
звільнена з роботи за п.3  ст. 40 КЗнГІ
України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків,  покладених службовою інструкцією. Посилаючись
на те,  що підстав для звільнення не було
і вона звільнена з порушенням діючого законодавства,  позивачка просила задовольнити позов.

Рішенням
Комунарського районного суду М. Запоріжжя від 04 травня 2005 року позов
задоволено частково. Постановлено поновити строк звернення до суду для
вирішення трудового спору,  визнати наказ
про звільнення незаконним,  поновити
ОСОБА_1 на роботі і на її користь стягнути заробітну плату за час вимушеного
прогулу у розмірі 12474, 75 грн. та моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2005 року рішення місцевого
суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди змінено,  стягнуто моральну шкоду у розмірі 1000 грн. В
іншій частині рішення залишено без змін.

В
обгрунтування касаційної скарги відповідач ВАТ "Запорожкокс"
посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та

Головуючий
першої інстанції Семикин В.В.                     Справа
33ц- 951/2007 р.

Доповідач
суддя Федорова А.Є.                                         Категорія
2

порушення норм
процесуального права,  в зв'язку з чим
ставить питання про скасування судових рішень та залишення позовної заяви
ОСОБА_1 без розгляду.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення відсутні виходячи з наступного.

Задовольняючи
позов,  місцевий суд виходив з його,  що позивачка була звільнена з роботи з
ініціативи власника за п.3  ст. 40 КЗпП
України в період її тимчасової непрацездатності,  тобто з порушенням вимог ч.3  ст. 40 КЗпП України.

Судом встановлено,  що після
звільнення позивачка отримала трудову книжку лише 04 червня 2004 року,  неодноразово зверталася до суду з позовом про
захист своїх трудових прав,  її заяви
були залишені без руху та повернуті. Суд всебічно і повно з"ясував
питання,  пов"язане з пропуском
позивачкою строку звернення до суду за вирішенням трудових спорів,  і обгрунтовано на підставі  ст. 234 КЗпП України поновив строк,  з урахуванням того,  що строк був пропущений з поважних причин.

Висновки
суду,  з якими обгрунтовано погодився
апеляційний суд,  відповідають матеріалам
справи та вимогам  ст.  ст. 234.235, 237-1 ЦК України.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  які не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено,  і це вбачається з матеріалів справи,  що судові рішення ухвалені з додержанням
судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені
ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332. 336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Одеської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу   ВАТ "Запорожкокс"   відхилити.

Рішення
Комунарського районного суду М. Запоріжжя від 04 травня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області від 17 жовтня 2005 року залишити без
змін.