АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
Справа №22-к-491/2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2007 року                                                                                                      м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі суддів

Вовченка В.М., Білич І.М., Качана В.Я.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 червня 2004 року та ухвалу
Апеляційного суду Донецької області від 11
листопада 2004 року в
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на
жилу площу, -

встановила:

У травні
2004 року
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання таким, що
втратив право на жилу площу. В обгрунтування своїх вимог зазначала, що з 1999 року є наймачем
квартири із 2-х кімнат
за адресою: АДРЕСА_1, яка надавалася на сім»ю із чотирьох чоловік. Після
розірвання шлюбу з відповідачем, останній з липня 2003 року ніякої участі в
утриманні квартири не приймав, комунальні послуги не сплачував, забрав особисті
речі, частину спільного майна, Добровільно залишив квартиру і став жити у
батьків. Вважає, що він втратив право на жилу площу, бо понад 6 місяців без
поважних причин в квартирі не проживав.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 18 червня 2004 року, залишеним
без змін ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 11 листопада 2004 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу апеляційного суду скасувати,
задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Судової
палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва вважає, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

2

Згідно з частиною 2 стаття 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеним обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалено з дотриманням
норм матеріального та процесуального права, відсутні передбачені статтею 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують. Керуючись статтями
332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Орджонікідзевського районного суду м.
Маріуполя від 18 червня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області
від 11 листопада 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.