Справа №22-8146/07
інстанції: Кафідова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада
2007   року   Колегія суддів Судової палати в цивільних
справах Апеляційного суду м.  Києва

в
складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -
Амеліна В.І.,  Касьяна О.П.

при
секретарі - Поліщук Н.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника позивача Соціалістичної партії України - ОСОБА_3 на
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 17.07.2007 р. по цивільній справі за позовом Соціалістичної
партії України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім
«Ормос»,  ОСОБА_1 про захист ділової
репутації та спростування відомостей,  що
порочать ділову репутацію,

ВСТАНОВИЛА:

позивач
звернувся   до   суду
з   позовом,    в
якому   просив   визнати неправдивими та такими,  що порочать ділову репутацію Соціалістичної
партії України відомості,  поширені в
тижневику «Дзеркало тижня»:

« (Із
соціалістами складніше.) У них по-перше,
великий досвід у частині оригінальних «кидків» у парламенті...»;

«Отож як
повідомляють поінформовані джерела,
столичні «рекомендації» Мороза
обмежилися офіційною тезою «неучасті в бізнес-розбірках угруповань» у
зв'язку з прихованою лояльності до однієї з них,  а також відчайдушним бажанням не допустити
радикалів з БІОТ до влади» та зобов'язати відповідача - тижневик «Дзеркало»
опублікувати у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили у
тижневику «Дзеркало тижня» спростування повідомлення. В ході розгляду справи
було замінено відповідача Тижневик «Дзеркало» на ТОВ «Видавничий дім «Ормос» та
притягнуто до участі в справі Ведерникову
1. В.

Рішенням
Печерського районного суду від 17.07.2007 р.
в задоволенні позову було відмовлено.

В
апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду та
постановити рішення,  яким задовольнити
позов в повному обсязі,  посилаючись на
те,  що рішення суду висновки суду не
відповідають обставинам справи,  було
порушено норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді Немировської О.В.,
пояснення осіб,  що.
з'явилися,  дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Як видно
з матеріалів справи,  позивач,  звертаючись до суд з даним позовом,  обґрунтовував свої вимоги тим,  що поширені відповідачем відомості с неправдивими та
порочать його ділову репутацію.

Відмовляючи
в задоволенні позову,  суд першої
інстанції виходив з того,  що поширені
відомості є авторським оціночним судженням та правильно послався на положення
Конвенції про захист прав і основних свобод людини,  Конституції України,   ст.
47-1 Закону України «Про інформацію»,
ст.  94,  277 ЦК
України.

Відповідно
до  ст.
46 Закону України «Про інформацію» відповідальність за порушення
законодавства про інформацію несуть особи,
винні у вчиненні таких порушень,
як: зокрема,  надання
інформації,  що не відповідає дійсності;
поширення відомостей,  що не відповідають
дійсності,  ганьблять честь і гідність
особи.

В   ст.
47-1   вказаного Закону
закріплено,   що ніхто не може бути
притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними
судженнями,  за винятком образи чи
наклепу,  с висловлювання,  які
не містять фактичних даних,  зокрема
критика,  оцінка дій,  а також висловлювання,  що не можуть бути витлумачені як такі,  що містять фактичні дані,  з огляду на характер використання мовних
засобів,  зокрема вживання гіпербол,  алегорій,
сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх
правдивості.

Як
закріплено в  ст.  94 ЦК України юридична особа мас право на
недоторканість її ділової репутації,  на
таємницю кореспонденції,  на інформацію
та інші особисті немайнові права,  які
можуть їй належати.

Суд
першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  що відсутні підстави для спростування
поширеної відповідачами інформації,
оскільки відповідач ОСОБА_1 висловила свої погляди та судження,  а не факти,
а крім того,  відсутні посилання
на Соціалістичну партію України,  а безпосередньо
ОСОБА_2 позовні вимоги не заявляв.

Посилання
апелянта в апеляційній скарзі на те,  що
поширена відповідачами інформація є негативною та порочить репутацію як
Соціалістичної партії України,  так і її
лідераОСОБА_2 і не
підпадає під визначення «оціночні судження»,
суд вважає необгрунтованим.

Таким
чином судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини
справи,  перевірено їх доказами,  правильно застосовано норми матеріального
прав при дотриманні норм процесуального права,
а тому підстав для скасування чи зміни рішення суду немає.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
313- 317 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу   представника позивача Соціалістичної партії
України - ОСОБА_3 відхилити,  а рішення
Печорського    районного суду м.  Києва від 17.07.2007 р. - залишити без змін.

Ухвала   набирає
законної   сили   з
моменту   проголошення,    але
може оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців.