Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

15
лютого 2007 року                                      Калуський
міськрайонний суд

Івано-Франківської
області в складі:

головуючого-судді        Якиміва Р.В.

секретаря        Бабійчука С.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калуш справу за позовом ОСОБА_1 до
Мостищенської сільської  ради  про
стягнення  середньої  заробітної
плати  та компенсації за
несвоєчасну видачу трудової книжки, суд -

ВСТАНОВИВ:

що
позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення середньої
заробітної плати на час працевлаштування, компенсації за час невидачі трудової
книжки та внесення відповідних записів в трудову книжку. Позовні вимоги мотивує
тим, що у 2002 році була обрана депутатом Мостищенської сільської Ради та
обрана секретарем Мостищенської сільської Ради. Поскільки, виконання обов'язків
секретяря ради здійснюється на постійній основі, змушена була тимчасово (зі
збереженням попереднього місця роботи на час виконання виборних повноважень)
звільнитися з попереднього місця роботи - Мостищенської ЗОШ І-ІІ ступенів.
Оскільки, на виборах у 2006 р. обрана на виборні посади не була, коли
закінчилися її повноваження на виборній посаді, то 23.05.2006 р. звернулася на
своє попереднє місце роботи - у Мостищенську ЗОШ І-ІІ ступенів, з вимогою про
її працевлаштування відповідно до вимог ст. 118 КЗпП України. Однак, директор
школи відмовив їй у негайному працевлаштувавнні, вказавши, що навчальний рік
закінчується, навантаження між вчителями розпреділене. На її звернення у
районне управління освіти була отримана відповідь про те, що на даний час
працевлаштувати її неможливо. Провести її працевлаштування можна буде з першого
вересня 2006 р. - тобто, з нового навчального року. Вказує, що згідно ст. 118
КЗпП України,: "Працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх
навиборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових,
комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається
після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада),
а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за
згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.".
Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про

статус депутатів місцевих рад": "Депутату місцевої
ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких
повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша
рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому
підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної
роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради
зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він
одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого
бюджету.". Також вказує, що призвільненні її з посади секретаря
Мостищенської сільської Ради 22.05.2006 p., їй не було
видано трудову книжку, чим порушено вимоги ст. 47 КЗпП України. Невидання їй
трудової книжки чинило перешкоди у її працевлаштуванні. Тому вважає, що
відповідач повинен їй компенсувати середній заробіток за час невидання трудової
книжки - по 14.07.2006 р.Кірм того, вказує, що у трудовій книжці їй не зроблено
записів про присвоєння їй 13,. 12, та 11 рангів державного службовця, що є
порушення Інструкції про порядок ведення турдових книжок, та відмовлено у
видачі довідок про середній заробіток та про роботу. Просить суд стягнути з
відповідача в її користь середньомісячну заробітну плату по час її
працевлаштування, компенсацію за невидання трудової книжки, зобов'язати
відповідача внести в трудову книжку записи про присвоєння їй відповідних рангів
державного службовця та видати довідки про середній заробіток та про роботу.

Позивачка
в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтвердила в повному обсязі та
пояснила суду, що до останнього часу працювала на виборній посаді секретаря
Мостищенської сільської Ради. 22.05.2006 р. її було звільнено з посади
секретаря Ради, і вона звернулася на попереднє місце роботи -Мостищенську
загальноосвітню школу І-ІІ ступенів, де до обрання на виборну посаду працювала
вчителем. Начальник відділу освіти Калуської райдержадміністрації відмовив їй у
працевлаштуванні, вказавши що прийняти на роботу зможе лише з 01.09.2006 р. та
видав про це довідку. З цією довідкою вона звернулася у виконком Мостищенської
сільської Ради з проханням призначити їй виплату її середньої заробітної плати
у зв'язку із неможливістю її працевлаштування на попередньому місці роботи,
звідки вона перейшла на виборну посаду. Однак, сільська голова відмовила їй у
призначенні та виплаті середньої заробітної плати, мотивуючи таку відмову тим,
що дії ЗОШ та відділу освіти по відмову у негайному її працевлаштуванні
незаконні. Також, вказала що неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про
видачу їй її трудової книжки, а 03.07. та 10.07.2006 р. подала до Ради письмові
заяви про видачу їй трудової книжки. Сільська голова повідомила її, що її
трудова книжка, у зв'язку з тим, що ОСОБА_1відмовилась її приймати, вислана їй
поштою ще 23.05.2006 р. Позивачка вказала, що трудову книжку отримала лише
14.07.2006 р. Вважає, що дії відповідача порушують вимоги трудового
законодавства щодо ведення та видачі трудових книжок. Просить суд стягнути з
відповідача в її користь середньомісячну заробітну плату по час

її
працевлаштування, компенсацію за невидання трудової книжки, зобов' язати відповідача
внести в трудову книжку записи про присвоєння їй відповідних рангів державного
службовця та видати довідки про середній заробіток та про роботу.

Представник
відповідача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги не визнала та пояснила
суду, що Мостищенська сільська Рада обгрунтовано відмовила позивачці у виплаті
їй заробітку, оскільки, можливість працевлаштування позивачки є рельною. В
підтвердження своїх слів зіслалася на відповідь начальника відділу освіти
Калуської РДА від 09.06.2006 р. № 02-6/93, в якому вказано, що у випадку
звернення ОСОБА_1 до відділу освіти, її буде негайно працевлаштовано. Також
пояснила, що 26.05.2006 р. позивачка з'явилася в сільську Раду та вимагала
видачі трудової книжки, диплому та додатку до нього. Однак, коли їй були
пред'явлені вказані документи, від їх прийняття відмовилася. Про даний факт
сільською головою та гоєним бухгалтером Ради було складено відповідний Акт,
копія якого представлена в судове засідання. Оскільки, в наступному позивачка
не з'являлася за отриманням трудової книжки, то було прийняте рішення
відправити трудову книжку позивачці поштою. Однак, позивачка відмовлялася
отримати книжку і через пошту і прийняла її лише 14.07.2006 р. Вважає вимоги
позивачки безпідставними та просить суд відмовити їй у задолволенні позову.

Суд
заслухавши позивачку, її представника, представника відповідача, дослідивши
докази по справі вважає, що позов підставний та підлягає до часткового
задоволення з насупних підстав.

Так, в
судовому засіданні найти своє пітвердження факти того, що відповідач по справі
дійсно вів неналежним чином трудову книжку позивачки. Зокрема, в ній відсутні
записи про присвоєння позивачці за час перебування на державній службі 13,12 та
11 рангів державного службовця, що є порушенням положенсь ст. 4 8 КЗпП України
та розділу 2 п. 2.14. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказм Мністерства
праці, Міністерства юстиції та Міністерства соціального захисту населення
України № 58 від 29.07.1993 р.

Також,
адміністрацією підприємства не було виконано положення ст. 47 КЗпП України, де
власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати
працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у
строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до ч. 4 ст. 235 КЗпП
України, у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або
уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь
час вимушеного прогулу.

Виходячи
з наведеного, суд вважає обгрунтованою вимогу позивачки щодо виплати їй
середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку із невиданням їй
трудової книжки.

Що
стосується вимог позивачки щодо стягнення з відповідача середнього заробітку у
зв'язку із неможливістю її працевлаштуванням за попереднім місцем роботи, то
такі вимоги є

безпідставними з
огляду на те, що відсутні докази неможливості її працевлаштування станом на 23.05.2006
р. Окрім того, довідку начальника віділу освіти Калуської РДА про неможливість
працевлаштування ОСОБА_1 не слід брати до уваги, як таку, що не відповідає вимогам
ст. 118 КЗпП України.

Обгрунтованими
є і вимоги позивачки щодо внесення в її трудову книжку записів про присвоєння
їй 13,.12, та 11 рангів державного службовця органу місцевого самоврядування,
оскільки, такі вимоги відповідають положенням ст. 48 КЗпП України, Постанові
Кабінету міністрів України № 301 від 27.04.1993 р. "Про трудові книжки працівників"
та п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в
установах і організаціях, затвердженої Наказм Мністерства праці, Міністерства
юстиції та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від
29.07.1993 р.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст. 47, 48, 235, КЗпП України, Постановою
Кабінету міністрів України № 301 від 27.04.1993 р. "Про трудові книжки
працівників", Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на
підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказм Мністерства
праці, Міністерства юстиції та Міністерства соціального захисту населення
України № 58 від 29.07.1993 р., ст. ст.209, 210, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК
України,

РІШИВ:

Позов задоволити
частково.

Стягнути
із Мостищенської сільської ради на користь ОСОБА_1 1452 гривні 00 коп.
середньомісячної заробітньої плати.

Зобов'язати
Мостищенську сільську раду внести запис рангу державного службовця у трудову
книжку ОСОБА_1

В решті позовних
вимогах відмовити.

Рішення
в частині стягнення середньомісячного заробітку за один місяць допустити до
негайного виконання.

Стягнути
із Мостищенської сільської ради 51 гривню державного мита в дохід держави та ЗО
гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, у разі подачі
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду подається до апеляційного суду
Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня подання заяви про
апеляційне оскарження через Калуський міськрайонний суд.