Справа № 22ц-6286/07                            Головуючий у суді 1 інстанції: Остапенко Н.Г.
Категорія   5                                              Доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

3 жовтня
2007 року                   Апеляційний
суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого
судді:   Перцової В.А.

Суддів :                                          Козлова
С.П., Можелянської З.М.

При
секретарі:                               Білоус
A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення та по зустрічному позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди дійсною, визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом та визнання права власності на домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_13вернулась до
суду із позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і просила виселити їх із домоволодіння АДРЕСА_1, посилаючись на те,
що це домоволодіння належить їй на праві свідоцтва про право на спадщину по
закону від 31 травня 2002 року, яке вона отримала після смерті чоловіка - ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В травні
2001 року вона домовилась з відповідачкою про продаж зазначеного домоволодіння,
яке належало її чоловіку, ОСОБА_4
видав на ім'я її чоловіка довіреність: для оформлення необхідних
документів. На прохання ОСОБА_2, яка боялась, щоб вони не продали будинок
іншим, вона дала їй ключі від будинку. ОСОБА_2 документи вчасна не підготувала,
гроші за будинок не сплатила, самовільно разом із своїм чоловіком вселилась в
будинок.

ОСОБА_2
звернулась до ОСОБА_1 із зустрічним позовом, в якому просила визнати дійсним
договір купівлі-продажу від 27 травня 2001 року домоволодіння АДРЕСА_1, укладений
між нею і ОСОБА_4; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину по закону
від 31 травня 2002 року на ім'я ОСОБА_1; визнати за нею - ОСОБА_2 право
власності на зазначене домоволодіння.

В
обґрунтування позовних вимог вона посилалась на те, що в травні 2001 року між
нею і ОСОБА_4 було укладено угоду, згідно якої ОСОБА_4 продав їй належне йому домоволодіння АДРЕСА_1 за 3200
доларів США, про що ним
була видана відповідна розписка. Ще 300 доларів вони повинні були витратити на
виплату заборгованості по комунальним платежам і урізку до газопроводу. ОСОБА_4 видав
довіреність на ім'я її чоловіка на повне розпорядження домоволодінням. ОСОБА_1 віддала їм ключі
від будинку, в липні 2001 року дала згоду на їх прописку в будинку, а в серпні
2001 року сама замовила довідку-характеристику для оформлення договору
купівлі-продажу. Але, документи їм ОСОБА_1 не
віддала, приховала від них смерть чоловіка, заволоділа їхніми грошима і
відмовилась оформити договір купівлі-продажу в установленому законом порядку.
По факту заволодіння шляхом шахрайства їхніми грошима було порушено кримінальну
справу.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2007 року позовні
вимоги ОСОБА_1 були задоволені, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виселено із домоволодіння
АДРЕСА_1 ; в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2
в апеляційній скарзі просить скасувати рішення районного суду і ухвалити нове
рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити з тих підстав, що суд порушив вимоги норм матеріального і
процесуального права, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи,
суд не дав належної оцінки доказам, які свідчать про фактичне укладення угоди
купівлі-продажу будинку і про те, що вони сплатили його вартість ОСОБА_4

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу будинку дійсною
і задовольняючи позов ОСОБА_1 про виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд першої
інстанції виходив з того, що відсутні докази про досягнуту між сторонами угоди
домовленість щодо ціни домоволодіння, угода в письмовій формі укладена не була,
ОСОБА_1, як
власник домоволодіння має право вимагати усунення будь-яких перешкод в
користуванні своїм майном.

З даними
висновками суду погодитись неможливо, оскільки, вони не відповідають обставинам
справи, у зв'язку з чим, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового
рішення.

При
розгляді справи встановлено, що 27 травня 2001 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 було
досягнуто домовленість про те, що ОСОБА_4 продає
ОСОБА_2 належне йому домоволодіння АДРЕСА_1 за 3500 доларів США. На виконання умов
договору 27 липня 2001 року ОСОБА_2 передала ОСОБА_4 в рахунок оплати за будинок 3200 доларів США ( розписка - а
с. 102), а ОСОБА_4 видав на
ім'я ОСОБА_3 - чоловіка ОСОБА_2 довіреність строком на три роки на право
розпорядження за його розсудом зазначеним будинком, в тому числі, і на право
продажу будинку ( довіреність - а. с. 100). ОСОБА_4 і його дружина ОСОБА_1
передали ОСОБА_2 ключі від будинку і дали згоду на їхню прописку в спірному
будинку. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вселились в будинрк, були В ньому прописані
тимчасово на строком на три роки (довідки адресного бюро та голови квартального
комітету - а. с. 8, 24), сплатили заборгованість за газ і за підключення газу
(квитанції - а. с. 140, 141).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року (копія свідоцтва про смерть - а. с. 10). Його дружина ОСОБА_1 31 травня 2002
року отримала свідоцтво про право на спадщину після його смерті, в тому числі і
на спірне домоволодіння (копія свідоцтва про право на спадщину - а. с. 5).
Оформити в нотаріальному порядку договір купівлі-продажу цього домоволодіння,
укладений її чоловіком з ОСОБА_2 вона відмовилась.

Зазначені
обставини, крім зазначених доказів, підтверджуються позовною заявою ОСОБА_1 та
її поясненнями в судовому засіданні, в яких вона не заперечує про наявність
домовленості між її чоловіком і ОСОБА_2 щодо купівлі-продажу домоволодіння, а,
також, що ОСОБА_2 сплатила 3200 доларів США за будинок, що вона передала
ОСОБА_3 ключі від будинку, а ОСОБА_4 видав чоловіку ОСОБА_2 довіреність на право
розпорядження будинку. Те, що домовленість була про продаж домоволодіння за
3500 доларів США і, що ОСОБА_2 недоплатила 300 доларів США, ОСОБА_1 підтвердила
при допиті її 9 травня 2006 року в якості свідка в Жовтневому РО КГУ, що
вбачається з матеріалів кримінальної справи № 67031770 Ленінського РО ДГУ УМВД
України в Дніпропетровській області, порушеної 8 вересня 2003 року по факту
заволодіння шляхом шахрайства майна ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого
ст. 143 ч. 2 КК України (в ред. 1960 року).

Будь-яких
об'єктивних доказів, які б спростовували вищенаведені обставини і
підтверджували б посилання ОСОБА_1 про те, що ціна домоволодіння обумовлювалась
в 7000 доларів США, суду
не надано. Також, відсутні докази щодо

наявності
домовленості між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 про зменшення ціни до 3200 доларів США у зв'язку з
виплатою ОСОБА_2 заборгованості за газ і за підключення газу.

Тому,
апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_2,
скасувати рішення районного суду і ухвалити нове рішення, яким на підставі ч. 2
ст. 47 ЦК України
(в ред. 1963
року) визнати дійсним договір купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1 від 27
травня 2001 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3,
визнати за нею право власності на зазначене домоволодіння; стягнути з неї
на користь ОСОБА_1
1515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять) гривень недоплаченої суми (300
доларів США) по договору
купівлі-продажу, і, у зв'язку з цим, визнати частково недійсним свідоцтво про
право на спадщину за законом від 31 травня 2002 року, видане Другою Криворізькою
державною нотаріальною конторою на ім'я ОСОБА_5 в частині того, що вона є
спадкоємцем ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, на домоволодіння, розташоване
АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній ділянці площею 2617, 00 кв. м. і
належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від
10 вересня 1996 року та, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягнути з ОСОБА_5 судовий збір на
користь держави у розмірі 177 грн. 65 коп.,
а в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Керуючись
ст.ст.307, 309 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 червня 2007 року
скасувати.

В
задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виселення відмовити.

Позов ОСОБА_2
задовольнити.  Визнати дійсним договір
купівлі-продажу домоволодіння   АДРЕСА_1
від 27 травня 2001 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2 право
власності на зазначене домоволодіння.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять) гривень
недоплаченої суми по договору купівлі-продажу.

Визнати
частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 31 травня
2002 року, видане Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою на ім'я
ОСОБА_5 в частині того, що вона є спадкоємцем ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року, на домоволодіння, розташоване АДРЕСА_1, яке розташовано на земельній
ділянці площею 2617, 00 кв. м. і належало померлому на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 10 вересня 1996 року.

Стягнути
з ОСОБА_5 судовий збір на користь держави у розмірі 177 грн. 65 коп.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення; може бути
оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з цього часу.