overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-634-1/07
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року
Святошинський районний суд міста Киева
в складі

головуючого - судді                             Оношко І.B.

при секретарі                                                    Коробко
В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, суд-

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з квітня 1996р., від спільного
проживання мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка просить розірвати шлюб, при цьому в судовому засіданні посилалася
на аморальну поведінку відповідача, систематичне вживання алкогольних напоїв,
що призвело до руйнування сімейних відносин. З відповідачем сім"я фактично
розпалась ще в 1996 році і з
цього часу проживають окремо, спільне господарство не ведеться, не підтримують
сімейно-шлюбні відносини. Представник позивача позов підтримала в повному
обсязі.

Відповідач належним чином повідомений про день слухання справи через
оголошення в газеті. Суд, керуючись вимогами ч. 9 ст.74 ЦПК України вважає можливим постановити рішення на
підставі наявких у справі доказів. Позивачка проти такого вирішення справи не
заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони
зареєстрували шлюб в 1996
р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку 1996 року
народження.. Сторони не підтримують шлюбно- сімейних відносин на пртязі 10 років, , не ведуть
спільного господарства, в зв"язку з тим, що в сім"ї немає
взаєморозуміння.

У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо
судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне
значення.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони
припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини . Тобто судом достовірно встановлено, що сім"я сторін
перестала фактично існувати .
На думку суду дальше спільне життя подружжя можливе лише при умові
спільного бажання зберегти сім'ю. Поведінка відповідача, який в судове
засідання не з "явився, про причини неявки суд не повідомив також свідчить
про його незацікавленість в збереженні сім"ї, а тому суд не вбачає підстав
для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати по розірванню шлюбу суд вважає необхідним покласти на
відповідача.

2

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 110-112 Сімейного Кодексу
України, ст.ст.3, 86-88, 209, 212, 213, 214, 215,
218, 224-227, 292, 294 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 05.04.1996 року, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2. судові витрати по справі 17 грн. на користь
держави, ОСОБА_1 від сплати держмита звільнити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів та апеляційної скарги
протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.
Рішення                    2-5076/2007р.

іменем України

10 грудня
2007 року  Лисичанській міський
суд Луганської області в складі головуючої
судді   Міщенко А.М. при
секретарі  Вагановій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та
відповідачем  21 листопада 2003 року
Лисичанським відділом РАЦС Луганської області, актовий запис №770,  посилаючись на те, що подружні стосунки з
відповідачем були припинені з 14 жовтня 2006 року через сварки в сім'ї.  Від спільного подружнього життя з
відповідачем    мають сина ОСОБА_3
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

У
судовому засіданні позивач підтримала позов і пояснила, що подружні стосунки з
відповідачем були припинені з 14 жовтня 2006 року через сварки. Вона не згодна
на примирення з відповідачем,   просила
розірвати шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
який проживає з нею.

Відповідач
у судовому  засіданні позов про
розірвання шлюбу визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, на
примирення не згодний, тому що вони проживають окремо.

Суд,
заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, вважає
позов таким, що підлягає задоволенню.

У
судовому засіданні встановлено факти, що сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 21 листопада 2003 року,
від спільного подружнього життя
мають сина ОСОБА_3  народження
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, який проживає з позивачем. Подружні стосунки між подружжям
припинені з 14 жовтня 2006  року через
сварки. На примирення сторони  не згодні.
При таких обставинах суд вважає, що
подальше збереження сім'ї неможливе,
буде суперечити інтересам сторін і неповнолітньої дитини, тому на
підставі ст.ст.104, 105 СК України шлюб повинен бути розірваний.

Суд
вважає докази, досліджені судом,
достатніми та переконливими.

На
підставі викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України, керуючись
ст. ст.10, 11, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Прийняти
визнання позову   ОСОБА_2                   про розірвання шлюбу.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2      про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 21
листопада 2003 року  Лисичанським   відділом РАЦС Луганської області, актовий
запис №770 розірвати.

Під
час видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з  ОСОБА_2
на користь держави судовий збір у сумі 25 (двадцять п'ять) грн.,  ОСОБА_1
від сплати судового  збору
звільнити.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області
через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
4 грудня 2007 року. Лисичанський міський суд Луганської
головуючого судді Калитки О.М.
народних засідателів ОСОБА_3
при секретарі судового засідання Резниковій А.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -
Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою
посилаючись на те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, з 2004 року не
проживає в квартирі АДРЕСА_1, квартплату не сплачує, місце її знаходження
невідомо. Визнання ОСОБА_2 безвісно відсутньою необхідно йому для зняття її з
реєстраційного обліку.
У судовому  засіданні заявник
підтримав заяву та пояснив, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, 10 квітня 2004 року подарувала йому квартиру і
виїхала в невідомому йому напрямку, зареєстрована, але не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2004 року, комунальні
послуги не сплачує, місце її перебування невідомо. Прийнятими заходами розшуку
місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено. Визнання її безвісно відсутньою
необхідно для зняття з реєстраційного обліку.
Представник заінтересованої особи відділення
громадянства, міграції фізичних осіб Лисичанського МВ УМВС України в Луганській
області в судове засідання не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути
справу за їх відсутності.
Суд, заслухавши пояснення представника заявника,
дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути
визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце її перебування.
Встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,
зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1, яка належить заявнику на праві
приватної  власності. Ці обставини
підтверджуються матеріалами справи
(а.с.7,8,11). Квартира АДРЕСА_1 була постійним місцем проживання
ОСОБА_2, оскільки вона проживала в ній, подарувала заявникові і виїхала в
невідомому напрямку. Заявником вживались заходи щодо розшуку ОСОБА_2 і
встановлення її місця перебування. Розшукувалась Лисичанським ГО УМВС України в
Луганській області, але місце її перебування не встановлено (а.с.5). Відомості
про притягнення до кримінальної відповідальності та судимість відносно ОСОБА_2
відсутні (а.с.18). Актової запису про смерть ОСОБА_2 не виявлено (а.с.23).
За таких обставин, суд вважає, можливим визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, безвісно відсутньою, що необхідно заявнику для
зняття їх з реєстраційного обліку.
На підставі викладеного, ст. 43 ЦК України, керуючись ст.
ст. 10, 11, 212-215, ч. 4 ст. 234, 246-249 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно
відсутньою задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, безвісно
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду
Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний
строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, якщо скарга подається у строк,
встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:

Народний засідатель:

Народний засідатель:
Рішення                    2-5062/2007р.

іменем України

10 грудня
2007 року  Лисичанській міський
суд Луганської області в складі головуючої
судді  Міщенко А.М. при секретарі
Вагановій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач
звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та
відповідачем 6 листопада 1983 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської
області, актовий запис №1091,
посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з
вересня 2007 року через сварки в сім'ї.
Від спільного подружнього життя з відповідачем   неповнолітніх дітей не мають.

У
судовому засіданні позивач підтримала позов і пояснила, що подружні стосунки з
відповідачем були припинені з вересня
2007 року через сварки. На примирення вона  не згодна,
просила розірвати шлюб. Від шлюбу в відповідачем неповнолітніх дітей
не  мають.

Відповідач
судове  засідання не з'явився,  про день розгляду справи повідомлений
належним чином, заява про відкладення справи розглядом від нього не надходила.

Суд,
заслухавши пояснення позивача,
дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

У судовому
засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 6
листопада 1983 року,  від спільного
подружнього життя      неповнолітніх
дітей не мають.  Подружні стосунки між
сторонами були припинені з вересня  2007
року, тому що між ними виникали сварки. На примирення з відповідачем позивач не
згодна.  При таких обставинах суд
вважає,  що  подальше збереження сім'ї неможливе,  буде суперечити інтересам подружжя, тому
на  підставі ст.ст.104, 105 СК України
шлюб повинен бути розірваний.

Суд
вважає докази, досліджені судом,
достатніми та переконливими.

На
підставі викладеного, на підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України, керуючись
ст. ст.10, 11, 212-215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2     про
розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб,
зареєстрований між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 року  Лисичанським   відділом РАЦС Луганської області, актовий
запис №1091 розірвати.

Під
час видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з  ОСОБА_1
на користь держави судовий збір у сумі 17 (сімнадцять)   грн.,
ОСОБА_2  від сплати судового  збору звільнити.

Заочне
рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути
оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської
області через Лисичанський міський суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної скарги
або шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви
про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти  днів апеляційної скарги.

Суддя:
Справа №2-1083/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року                                  Тернопільський
міськрайонний суд в

складі:

головуючої - судді Галіян Л.Є.

при секретарі -
Хоростковській Я.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну

справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що з відповідачем склалися неприязні відносини, вони стали чужими людьми, з 1998 року
спільно не проживають, повністю припинили
подружні стосунки, нарізно ведеться господарство, між ними повністю втрачено почуття взаємоповаги та
любові один до одного. Шлюб носить формальний характер.

У суді позивач
свої вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві.

Відповідачка
ОСОБА_2. в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце
розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі факти:

Сторони уклали
шлюб 31 жовтня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1
виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського
управління юстиції Тернопільської
області, актовий запис № 1392.

Від даного шлюбу дітей немає.

Судом з"ясовано, що між
сторонами внаслідок непорозумінь між ними склались неприязні відносини. Дальше
спільне життя подружжя та збереження сім"ї є неможливим. Сторони миритись не
бажають і збереження
шлюбу суперечить їх інтересам.

При таких обставинах суд вважає,
що шлюб між сторонами слід розірвати,
а судові витрати покласти на позивача.

Керуючись
ст.ст. 60, 213, 215, 224, 228 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

2

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 31 жовтня 1996 року відділом реєстрації актів цивільного стану
Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 1392.

При одержанні
свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути з ОСОБА_1 держмито в дохід
держави в розмірі одного
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а відповідача
ОСОБА_2 від сплати держмита звільнити.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської області
через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга повинна
бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або безпосередньо у строк встановлений для її подання.

Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано до Тернопільського міськрайонного суду протягом десяти днів
з дня отримання копії
рішення.
Справа №33ц-3189кс-07
Головуючий у першій   інстанції
Суддя-доповідач Шевченко В.Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

21 грудня 2007р.                                                                                     м.Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Круглікової
К.С., Шевченко В.Ю., Осипчук О.В.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м.Донецьку цивільну справу за позовом
заступника прокурора Оболонського району м.Києва в інтересах держави в особі
Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-1" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку, при будинкової
території та плати за комунальні послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_1на
рішення Оболонського районного суду м.Києва від 30 листопада 2005р. та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2006 року,

встановила:

У квітні 2005р.
заступник прокурора Оболонського району м.Києва в інтересах держави в особі
Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлобуд-1" звернувся з позовом
до ОСОБА_1. про стягнення заборгованості по оплаті за утримання будинку,
прибудинкової території та плати за комунальні послуги.

Посилвся на те,
що відповідач є власником квартириАДРЕСА_1. З серпня 2003р. оплату вказаних
послуг не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку відповідач в
добровільному порядку відмовився сплатити. Просив стягнути з ОСОБА_1.
заборгованість в сумі 5091грв.68коп.

Рішенням
Оболонського районного суду м.Києва від 30 листопада 2005р., залишеним без
зміни ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 24 січня 2006р., позов задоволено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати судові рішення, справу направити на новий
розгляд, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права
та порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, підстави для
обов'язкового скасування судового рішення, передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК
України, відсутні

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в задоволенні касаційної
скарги.

Керуючись ст.ст.
332, 336,337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м.Києва від 30 листопада 2005року та ухвалу
Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року Дружківський
міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді              Молібоги
Г.В.

при секретарі                      Матішинець Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка Донецької
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 1987 року у Дружківському міському
відділенні РАЦСі, про що є актовий запис № 587. Від даного шлюбу народились
діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2та донька ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3. На їх утримання з відповідача стягнуто аліменти.

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що шлюбні відношення припинені з травня 2005 року, тому що у сторін різни
погляди на сімейне життя та виховання дітей. З цього приводу часто виникали
сварки, які призвели до втрати почуття кохання та поваги. Позивачка вважає, що
у данних обставинах зберегти сім'ю неможливо. Спору щодо розподілу майна не має.
Спору щодо мешкання дітей також не має.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, але у справі
від неї є заява з проханням справу розглядали без її участія, на позовних
вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але у справі
від нього є заява про те, що з позовними вимогами він згоден, не заперечує
проти розірвання шлюбу, просить справу слухати без його участія.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що сім'ю зберегти неможливо.

На підставі викладенного та керуючись ст. 105, 107, 109, 110 СК України,
ст.ст. 10, 60, 66, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, укладенний 10.10.1987 року у Дружківському ВРАЦСі, Донецькой області,
про що є актовий запис за № 587, між ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4та
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, розірвати.

Витрати по оплаті судового збору за реєстрацію розірвання
шлюбу в органах РАПС у сумі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок покласти
наОСОБА_2. Позивачку від розходів звільнити.

Дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження залишити на
виховання ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили: через 10 днів з дня
проголошення рішення, якщо продовж цього строку не подана заява про апелляційне
оскарження, або сама апеляційна скарга, або через 20 днів після подання такої
заяви, якщо не подана апелляційна скарга, або після розгляду апелляційним судом
у разі подання апелляційної скарги.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.
Справа
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року Дружківський
міський суд Донецької області у складі:

головую чого-судді             Молібоги
Г.В.

при секретарі                      Матішинець Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дружківка Донецької
області цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони зареєстрували шлюб 26 грудня 1995 року у Дружківському міському
відділенні РАЦСі, про що є актовий запис № 718. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3
народилась донька ОСОБА_3. На її утримання відповідач буде сплачувати аліменти.

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що шлюбні відношення припинені з січня 2001 року, тому що у сторін різни
погляди на сімейне життя та виховання дитини, крім того, ОСОБА_2 зловживає
спиртними напоями. З цього приводу часто виникають сварки, які призвели до
втрати почуття кохання та поваги. Позивачка вважає, що у данних обставинах
зберегти сім'ю неможливо. Спор щодо розподілу майна сторони будуть вирішувати в
окремому провадженні. Спору щодо мешкання дитини також не має.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, але у справі від неї є заява з
проханням справу розглядали без її участія, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але у справі від нього є заява
про те, що з позовними вимогами він згоден, не заперечує проти розірвання
шлюбу, просить справу слухати без його участія.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що сім'ю зберегти неможливо.

На підставі викладенного та керуючись ст. 105, 107, 109, ПО СК України,
ст.ст. 10, 60, 66, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Шлюб, укладенний 26.12.1995 року у Дружківському ВРАЦСі,
Донецькой області, про що є актовий запис за № 718, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1та
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Витрати по оплаті судового збору за реєстрацію розірвання шлюбу в органах
РАГС у сумі 17 (сімнадцять) гривень 00 копійок покласти на ОСОБА_2. Позивачку
від розходів звільнити.

Доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3залишити на виховання ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили: через 10 днів з дня
проголошення рішення, якщо продовж цього строку не подана заява про апелляційне
оскарження, або сама апеляційна скарга, або через 20 днів після подання такої
заяви, якщо не подана апелляційна скарга, або після розгляду апелляційним судом
у разі подання апелляційної скарги.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.