Спр.№ 2-1843/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 травня 2007 року Оболонський
районний суд м.  Києва в

складі головуючого               Шевченко        Л.В.

при
секретарі                         Бондаренко    Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1 звернулась
в суд з позовом в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
вселення.

Свої
позовні вимоги вона обґрунтовувала тим,
що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 лютого 1994 року її
неповнолітня донька ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1,  є власником частини двокімнатної
АДРЕСА_1,  де і зареєстрована. Однак
фактично проживає дитина з нею в трикімнатній АДРЕСА_2.

Враховуючи,  що відповідачка,  проживаючи в спірній квартирі,  кімнату,
яка належить її доньці,  здає
квартирантам,  вона просить вселити її в
АДРЕСА_1 разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_2.

В
судовому засіданні позивачка свій позов підтримала і просить його
задовольнити,  вселивши її разом з
неповнолітньою донькою в спірну квартиру.

Відповідачка
проти позову заперечує,  пояснюючи,  що право онуки на житлову площу визнає,  квартира дійсно приватизована на неї,  її чоловіка та онуку,  однак в даний час онука неповнолітня і
повинна проживати з матір'ю,  яка
забезпечена житлом,  має в приватній
власності частину трикімнатної АДРЕСА_2. Чоловік її,  відповідачки,
помер і вона залишилась одна,  а
оскільки має ряд тяжких захворювань,  то
в неї проживає тимчасово племінниця,  яка
її доглядає. В даний час вона сама сплачує квартплату та комунальні послуги і
за себе,  і за онуку ОСОБА_2. Остання до
неї часто заходить,  у них склались добрі
стосунки,  і при досягнення нею
повноліття   вона,    відповідачка,        не
буде   заперечувати   проти

вселення
онуки одної без матері ОСОБА_1,  так як з останньою у неї,
відповідачки,  склались неприязні
відносини.

Вислухавши
пояснення сторін,  показання свідка,  дослідивши матеріали справи,  суд прийшов до висновку,  що позов не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так,  з матеріалів справи,  а саме з свідоцтва про право власності на
житло від 25 лютого 1994 року,  вбачається,
що АДРЕСА_1 на праві приватної спільної сумісної власності належить
ОСОБА_3,  ОСОБА_4
та ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.  22).

В даний
час в указаній квартирі згідно довідки форми № 3 від 14.03.2007
року зареєстровані ОСОБА_3 та онука ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.  7).

Батько
дитини ОСОБА_2 - ОСОБА_5,  помер ІНФОРМАЦІЯ_2,  що підтверджується свідоцтвом про смерть
НОМЕР_1 від 03.02.1994 року (а.с.  6).

Як
пояснила відповідачка ОСОБА_3,  син
перед смертю попросив включити в приватизацію квартири його дитину - ОСОБА_2,  1992
року народження,  що вона з чоловіком
і зробила,  не дивлячись на те,  що дитина постійно проживала і проживає в
даний час за місцем проживання своєї матері ОСОБА_1,  а саме: в АДРЕСА_3.

Згідно
свідоцтва про право власності на житло від 06.10.1998 року,  ксерокопія
якого є в матеріалах справи,  АДРЕСА_3
приватизована на ОСОБА_6 та членів її сім'ї: ОСОБА_7,  ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.  37).

Зареєстровано
на вказаній житловій площі згідно довідки форми № 3 від 28.03.2007
року три особи: ОСОБА_6 її чоловік ОСОБА_7 та донька ОСОБА_1 (а.с.  23).

Як
пояснила позивачка,  фактично проживає в
даній трикімнатній квартирі п'ять осіб,
а саме вона з неповнолітньою донькою її батьки та її фактичний чоловік.
Вселяться і проживати в спірну АДРЕСА_1,  вона не буде,  але
впустить туди квартирантів,  щоб зібрати
кошти на навчання доньки. В даний час вона не сплачує за вказане житло,  а раніше сплачувала по 15-20 грн. в місяць.

Враховуючи,  що в спірній двокімнатній квартирі є окремі
кімнати,  то вважає,  що одна кімната повинна належати її доньці
ОСОБА_2,  якою донька може розпоряджатися
на свій розсуд.

Дані
пояснення позивачки підтвердила в судовому засіданні і свідок ОСОБА_6,  мати позивачки.

З
пояснень відповідачки вбачається,  що її
чоловік ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер,  вона
проживала одна,  часто хворіла,  потребувала стороннього догляду,  тому у неї тимчасово проживає племінниця,  яка її доглядає. За всю квартиру комунальні
платежі сплачує вона сама,  позивачка
нічого не платить,  тільки залишає її
племінниці записки,  в яких вимагає
платити їй,  позивачці,  кошти в сумі 300 грн. в місяць за проживання в спірній квартирі.

Як пояснила
відповідачка,  проти вселення дитини вона
не заперечує,  однак за онукою доглядати
не зможе,  тому остання повинна проживати
до свого повноліття з матір'ю. Крім того вона вважає,  що онуці згідно свідоцтва про право на житло
належить не окрема кімната в двохкімнатній квартирі,  як пояснює позивачка,  а лише 1/3
частина всієї квартири.

Таким
чином,  оцінюючи всі надані докази у їх
сукупності,  суд вважає,  що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  10,
15,  60,  212,
213,  214,  215,
218 ЦПК України,   ст.
ст.  150,  155 ЖК України суд,

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення відмовити.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.

суддя