Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22ц-482/2007 р.                                                                        Головуючий
23                                                                                    Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

10
травня 2007 року колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
міста Севастополя в складі:

головуючого                                      - Єфімової
В.О.

суддів                                                  -
Птіціної В.І., Сундукова В.М.

при
секретарі                                     -
Федоніні Є.О.

за
участю відповідача ОСОБА_1. та
його представника ОСОБА_2. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 січня 2007р.
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяних в результаті дорожньо -
транспортної пригоди, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2003 року позивач ОСОБА_3.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1. про
стягнення матеріальної шкоди в розмірі 585 грн. та моральної шкоди в розмірі 1500
грн., заподіяних в результаті дорожньо -транспортної пригоди. Також просив
стягнути судові витрати та витрати, пов'язані з оплатою за огляд та визначення
суми шкоди пошкодженого автомобіля.

Вимоги
мотивовані тим, що 14 листопада 2002 року, з вини відповідача відбулося
зіткнення автомобілів сторін, в результаті чого позивачу була спричинена
матеріальна та моральна шкода. Вимоги про відшкодування моральної шкоди
обґрунтовані стражданнями та хвилюваннями, які визнав позивач в результаті ДТП,
а також відсутністю можливості тривалий час користуватися автомобілем.

Відповідач
ОСОБА_1. звернувся до суду із зустрічним позовом про стягнення моральної шкоди
в сумі 4706 грн., обґрунтовуючи вимоги тим, що ДТП відбулася з вини ОСОБА_3, в
результаті якої він переніс нервовий стрес, а також суттєво порушився звичний
спосіб його життя.

В
судовому засіданні 18 січня 2007 р. відповідачем ОСОБА_1. заявлено клопотання
про відмову від своїх позовних вимог за зустрічним позовом.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 січня 2007 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково, прийнята відмова відповідача ОСОБА_1. від вимог по
зустрічному позову.

В
апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1.
просить рішення суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова
колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, осіб, що з'явилися,
обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що
скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення суд першої інстанції виходив із наявності вини відповідача в скоєнні ДТП, яка встановлена
постановою судді по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1.

З такими
висновками погоджується колегія суддів, оскільки вони зроблені на підставі
повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права.

Згідно
зі ст.1166 ЦК України, шкода,
заподіяна майну громадянина, підлягає відшкодуванню особою, що заподіяла шкоду,
в повному обсязі.

Стаття
1187 ЦК України
передбачає, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом.

Судом
встановлено, що 14 листопада 2002 року о 14-45 годин на перехресті вул.
Хрустальова - вул. Камишовське шосе в м. Севастополі відбулася
дорожньо-транспортна подія за участю водіїв ОСОБА_1., що керував автомобілем
„ВАЗ-2103", держномер НОМЕР_1, та ОСОБА_3, який керував автомобілем
„Ауді-80", держномер НОМЕР_2. В
результаті ДТП автомобілю
позивача спричинені механічні пошкодження, розмір яких, згідно акту
товарознавчого дослідження, склав 585 грн.

Як
вбачається з адміністративного матеріалу №3-3565/04, відносно відповідача ОСОБА_1. був складений
протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП з тих підстав, що
він 14.11.2002 року, керуючи автомобілем ВАЗ-2103, держномер НОМЕР_1, порушив
правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем „Ауді-80",
держномер НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_3

Постановою
судді Гагарінського районного суду м. Севастополя від 14 жовтня 2004 року
провадження по адміністративному матеріалу відносно ОСОБА_1. закрито у
зв'язку із закінченням термінів притягнення до адміністративної
відповідальності, тобто з нереабілітуючих підстав. Разом з тим судом
встановлено, що діями ОСОБА_1. був
порушений п.5.16 Правил дорожнього руху України в результаті чого відбулося
зіткнення автомобілів.

На
підставі ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судом рішенням по ...
адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої
встановлені ці обставини. Частина 4 цієї статті передбачає, що постанова суду у
справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено  постанову суду, з питань чи мали місце ці дії
та чи вчинені вони цією особою.

Таким
чином судом встановлена наявність вини відповідача в скоєнні ДТП и заподіянні
матеріальної та моральної шкоди позивачу.

Суд
правильно оцінив викладене, ухвалив правильне та обґрунтоване рішення, тому
підстав для його скасування немає.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для зміни
чи скасування винесеного судом рішення по справі.

За таких
обставин оскаржуване рішення суду скасуванню чи зміні не підлягає, а апеляційна
скарга, відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України, підлягає відхиленню.

Керуючись
ст.ст.303,307,308,313-315 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 18 січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена а касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців із дня набрання законної сили.