РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

справа№ 2-308/2007

7 травня 2007 року       Золочівський
районний суд Львівської області

в складі судді                       Постигана
Б.А.

при секретарі                       Матвеюк
Н.П.

розглянувши
в судовому засіданні в м. Золочеві справу за позовом приватного підприємства „Роланд" до   ОСОБА_1про відшкодування шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.
з 22 вересня 2006 року по 12 лютого 2007 року працював водієм в приватному
підприємстві „Роланд"
( дальше ПП „Роланд"
) в м. Києві. 20.11.2006 року він , керуючи в м. Києві під час роботи
автомобілем підприємства , марки ДАФ FT 85380 НОМЕР_1,
вчинив ДТП в результаті чого пошкодив автомобіль  ОСОБА_2. марки „Хюндай „ НОМЕР_2

ПП „Роланд" добровільно відшкодувало   ОСОБА_2. 4545 грн. заподіяної матеріальної
шкоди і при цьому оплатило ще 682,75 грн. податку з доходів фізичних осіб .

26.03.2007 року ПП „Роланд"
звернулось в суд з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1. виплачених
ПП „Роланд" шкоди
ОСОБА_2. в сумі 4545 грн. і 681,75 грн. сплаченого податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те
, що постановою Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1. визнаний винним в
скоєні правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП та підданий
адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 68 грн.

ПП „Роланд" добровільно
перерахувало потерпілому 4545 грн.

Згідно
ст.1191 ЦК України
особа , яка відшкодувала шкоду , має право зворотної вимоги до винної особи .

Тому ПП „Роланд"
вважає , що ОСОБА_1. повинен відшкодувати в порядку регресу розмір
виплаченого відшкодування , а саме 4545 грн. майнової шкоди і 681,75 грн.
сплаченого податку.

Відповідач ОСОБА_1. позов визнав частково і пояснив , що
він у вересні 2006 року був прийнятий на роботу водієм в ПП „Роланд" . 20 листопада
2006 року він , закріпленим за ним автомобілем ДАФ з причепом перевозив вантаж
, рухаючись дорогою , що виходить на Харківське шосе .

Коли під'їхав до місця де визначений круговий рух',
прийняв лівіше , щоб вписатися в поворот . ОСОБА_2. в цей час намагався його
обігнати справа і зачепив своїм автомобілем причеп в районі середньої осі. Він
вважає , що в цьому винен ОСОБА_2, а не він. Він згідний на частину
відшкодування , але в меншій сумі , бо достатніх коштів для цього немає.

Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. З
копії постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2006 року
видно , що цією постановою ОСОБА_1. визнаний винним в тому , що він 20.11.2006
року керуючи автомобілем ДАФ FT № НОМЕР_1 з причепом на вул. Світлій м. Києва при зміні
напрямку руху праворуч не переконався , що це буде безпечним , не врахував
дорожню обстановку , здійснив маневр правого повороту з крайнього лівого
положення , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Хюндай"
НОМЕР_2під керуванням

ОСОБА_2.,
що привело до пошкодження транспортних засобів.

За це
порушення ОСОБА_1. на підставі ст.124 КУпАП оштрафований на 68 грн.

2

Іншою постановою від 19.12.2006 року судді цього ж суду
відмовлено в притягненні ОСОБА_2. до адміністративної відповідальності по ст.
124 КУпАП за відсутності в його діях складу правопорушення.

З копій документів , поданих ПП „Роланд" ОСОБА_2., видно
, що йому дійсно була заподіяна шкода в результаті пошкодження його автомобіля
.

З копії платіжного поручения
№ 66 від 9.02.2007 року вбачається , що позивач добровільно перерахував ОСОБА_2.
4545 грн. на відшкодування шкоди , а також поручениям від 9.02.2007 року № 70 сплатив податок з доходів
фізичних осіб в сумі 681,75 коп.

Приведеним доказами доведено винність відповідача як у
вчиненні порушення Правил дорожнього руху , так і в заподіянні матеріальної
шкоди ПП „Роланд". Отже
таку шкоду ОСОБА_1. повинен відшкодувати . Однак , що стосується розміру
відшкодування то суд враховує слідуюче.

Покликання ПП „Роланд"
на те , що даний спар повинен вирішуватися на підставі норм Цивільного Кодексу
України є неправильним.

Так , з копії наказів № 24 і № 5к видно , що відповідач
був прийнятий позивачем на роботу водієм з 22.09.2006 року і звільнений з
роботи 12.02.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача визнала , що
ОСОБА_1. 20.11.2006 року керуючи автомобілем , яким вчинив ДТП , виконував свої
трудові обов'язки.

Отже , так як він заподіяв шкоду при виконанні таких
обов'язків , то відшкодування повинно проходити на підставі норм трудового , а
не цивільного законодавства і зокрема ст. 130,132 КзПП України.

У відповідності до ст.132 КзПП України за шкоду ,
заподіяну підприємству , установі , організації при виконанні трудових
обов'язків , працівники , з вини яких заподіяну шкоду , несуть матеріальну
відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди , але не більше свого
середнього місячного заробітку.

Матеріальна відповідальність понад середній місячний
заробіток допускається лише у випадках , зазначених в законодавстві.

При розгляді справи не доведено , що відповідач повинен
нести відповідальність понад свій середньомісячний заробіток. Це визнала і
представник позивача.

Отже в даному випадку відповідач повинен нести
матеріальну відповідальність саме в цих межах .

З довідки позивача від 7.05.2007 року видно , що за 4
місяці роботи у позивача відповідач заробив 2914 грн. 29 коп. Отже його
середній заробіток становить 729 грн. ( 2914,29 грн.: 4 = 729).

Саме в
такій сумі позов підлягає задоволенню

Кернуючись   209,210,212,213,  ЦПК України , ст. 130, 132 КзПП    ЦК
України   суд,

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1729 грн.
заподіяної шкоди і 81 грн. судових витрат в користь приватного підприємства „Роланд" м. Києва.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Львівської області на протязі 20

днів після подачі заяви про апеляційне оскарження , яка
може бути подана протягом 10 днів з

дня
проголошення рішення .