Справа № 22-6329/ 2007р                       Головуючий
у 1 інстанції - Гуменюк A.I.
Доповідач - Кабанченко О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

26
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду м.  Києва  в складі:

головуючого
-                   Кабанченко О.А.

суддів -                              Шахової О.В.,

Коротуна
В.М.  при секретарі -        Кузнєцовій З.В. з участю прокурора
Онучиної Т.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою
відповідальністю «Шато» на рішення Шевченківського районного суду м.  Києва від 10 травня 2007 року в справі за
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2 до відкритого
акціонерного товариства «Завод Укркабель»,
дочірнього підприємства «Стандарт» виробничого товариства з обмеженою
відповідальністю «Город»,  третя особа -
товариство з обмеженою відповідальністю «Шато» про визнання договору купівлі
-продажу жилого будинку частково недійсним.

Заслухавши
доповідача,  пояснення осіб,  які беруть участь в справі,  перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги,

встановила:

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 10 травня 2007 року позов ОСОБА_1,
ОСОБА_2. задоволено.

Визнано
недійсним договір №1 від 13 жовтня 1995 року купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1 в м.  Києві,  укладений між акціонерним товариством «Завод
Укркабель» та акціонерним товариством закритого типу «Агрокомплекс «Омега» в
частині щодо продажу квартири №3,
закрема в частині щодо продажу трьох жилих кімнат та підсобних
приміщень,  загальною площею 64, 1
кв.м,  які знаходяться у користуванні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

На
користь позивачів стягнуто з відповідачів солідарно судові витрати 260, 50 грн.

В
апеляційній скарзі ТОВ «Шато» просить скасувати рішення суду з ухваленням
нового рішення про відмову у позові. В скарзі зазначає,  що суд помилково визнав встановленою ту
обставину,  що позивачі мають право
користування спірним жилим приміщенням,
суд не врахував положення закону щодо строків позовної давності.
Посилається на те,  що відсутні підстави
для визнання договору купівлі-продажу від 13 жовтня 1995 року недійсним,  а також відсутні будь-які порушення прав
позивачів.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом,  позивачі з березня 1960 року проживають у
квартирі АДРЕСА_1в м.  Києві.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.  Києва
від 22 квітня 1994 року в справі за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2. до ОСОБА_3. встановлено,  що позивачі спочатку займали одну
кімнату,  площею 15, 3 кв. м в загальній
квартирі,  в серпні 1990 року

їм була приєднана друга кімната,  площею
15, 5  кв.м.  Крім того,
до квартири приєднана кімната,
площею 16 кв.м,  для
переобладнання під кухню.

Таким
чином,  на станом на 1995 рік позивачі
займали три кімнати у квартир поАДРЕСА_1,
в м.  Києві.,  загальною площею 83, 2 кв.м.

За
договором №1 від 13 жовтня 1995 року завод «Укркабель» продав,  а «Агрокомплекс «Омега» купило
будинокАДРЕСА_1 в м.  Києві.

На   час
укладення   цього   договору
вказаний   будинок   був
зареєстров Київським БТІ за AT «Завод
«Укркабель».

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 29 червня року в справі за
позовом Регіонального відділення ФДМУ по м.
Києву до ВАТ «Завод «Укркабель» визнано недійсним акт оцінки вартості
цілісного майнового комплексуу Київський кабельний завод «Укркабель»
(затверджений 3 вересня 1993 року) в час включення до складу майна,  яке підлягало приватизації державного
житлового фонду житлових будинків,  в
тому числі і будинку 4 по вул. . Нагірній в м.
Києві. Також виз недійсним акт оцінки вартості цілісного майнового
комплексу Київський кабельний з «Укркабель» (затверджений 31 січня 1994 року) в
частині включення до складу майна підлягало приватизації державного житлового
фонду - 24 житлових будинків,  в будинку
4 по вул. . Нагірній в м.  Києві. Цією ж
постановою встановлено,  що Київський
кабельний завод «Укркабель» при продажу житлових будинків порушив права
громадян які мали право на відчуження квартир відповідно до Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду»,
а також порушив права Держави,
яка не передбачала приватизації заводу перепродаж державного житлового
фонду.

Задовольняючи
позовні вимоги,  суд виходив з того,  що оспорюваний догові відповідає вимогам
закону,  в тому числі порушує особисті та
майнові права неповнолітніх дітей. Невідповідність договору закону встановлена
рішенням Київського апеляцій: господарського суду,  і ці обставини відповідно до  ст. . 61 ч.3 ЦПК України не підлягає
доказуванню в даній справі.

Такий
висновок суду відповідає обставинам справи та положенням  ст. . 48 України (1963 p.).

Доводи
апеляційної скарги про те,  що не
позивачами не було надано доказі підтвердження наявності в них права
користування спірним жилим приміщенням можуть бути взяті до уваги,  оскільки факт проживання позивачів з 1960
року в кварталі ніким не оспорювався,
питання про виселення позивачів,
як таких,  що не мають про
користування спірним приміщенням попередніми наймодавцями та власниками будинку
не ставилось. Посилання в скарзі на те,
що позивачами не вносилась плата користування квартирою та комунальними
послугами,  не є підставою для визначення
позивачів такими,  що не мають права
користування жилим приміщенням.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що позивачами
без поважних при пропущено встановлений законом строк звернення до суду за
захистом порушеного проти судова колегія вважає необгрунтованими,  оскільки доказів на спростування твердження
позивачів про те,  що про існування
оспорюваного договору їм достовірно стало відомо у 2001 році при розгляді
цивільної справи щодо питання прописки (реєстрації) їх дії товариством «Шато»
не надано.

Безпідставними
є доводи апеляційної скарги про те,  що
судом не зазначає правові підстави для визнання договору недійсним,  оскільки з рішення суду вбачається що договір
визнаний недійсним на підставі  ст. . 48 ЦК України (1963 p.)

З огляду
на наведене,  судова колегія вважає,  що підстав для задоволення апеляційної скарги
та скасування рішення суду немає.

Керуючись  ст. .  ст.
. 307,  308 ЦПК України,  колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Шато» відхилити Рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва   від 10 травня   2007 рок

залишити без
зміни.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дн

проголошення
шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.