Справа № 22ц -
778/07р.                                 Головуючий
у 1 -й інстанції Давченко Т.Д.
Категорія 11                                                       Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого     -
Козаченка В.І., суддів: Лівійського І.В., Довжук Т.С,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю
позивача                    ОСОБА_1,

представника
позивача                    ОСОБА_6,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за  апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на
рішення Корабельного   районного суду
міста Миколаєва від 25 грудня 2006 року за
позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання недійсними довіреності та договору дарування квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

17 серпня 2006 року ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсними довіреності та
договору дарування квартири АДРЕСА_1.

В якості третіх
осіб притягнуті приватні нотаріуси ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Позивач зазначав,
що 22 квітня 2006 року видав на ім'я ОСОБА_2 довіреність, якою уповноважив
представляти його інтереси у відповідних органах, в тому числі, в нотаріальних
органах та органах БТІ та інших, а також вирішувати за нього питання, пов'язані
з даруванням належної йому на праві власності вказаної вище квартири дочці
ОСОБА_3 Між тим, зазначену довіреність він видав під впливом обману з боку
відповідача ОСОБА_2, який стверджував, що ця довіреність потрібна для
приватизації квартири, а сам від його імені 09 червня 2006 року уклав договір
дарування спірної квартири.

Посилаючись на
вказане, позивач просив позов задовольнити.

Рішенням
Корабельного районного суду міста Миколаєва від 25 грудня 2006 року в
задоволенні позову відмовлено.

2

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на те, що суд не врахував
обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду скасувати, а
справу направити на новий
розгляд.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи, колегія судців вважає, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої
інстанції, в межах заявлених вимог, повно з'ясував обставини справи, дав
належну оцінку доказам, які були надані сторонами, і дійшов правильного
висновку про те, що оспорюванні позивачем довіреність і договір дарування
відповідають вимогам, передбаченим ст. 203 ЦК України, і підстави для визнання їх недійсними відсутні.
Тому суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні позову.

Посилання в
апеляційній скарзі на те, що суд не врахував обставин, які мають значення для
справи, безпідставні.

Як вбачається з
матеріалів справи, 22 квітня 2006 року позивачем була видана довіреність, якою
він уповноважував ОСОБА_2 представляти його інтереси у відповідних органах, в
тому числі, в нотаріальних органах та органах БТІ та інших, а також вирішувати
за нього питання, пов'язані з даруванням належної йому на праві власності
вказаної вище квартири дочці ОСОБА_3 ( а.с. 14). Вказана цивільно-правова угода
укладалась позивачем, який мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його
волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі, правочин був
спрямований на реальне настання правових наслідків, які обумовлені нею.

Крім того,
доводи ОСОБА_1, про те що він видав довіреність під впливом обману з боку
відповідача ОСОБА_2 та сам довіреність не читав, так як був без окулярів,
спростовуються показаннями допитаної в якості свідка нотаріуса ОСОБА_4

Так, свідок
ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивачу були надані окуляри, він сам
прочитав довіреність, йому було чітко роз'яснено предмет та наслідки виданої
довіреності, з чим ОСОБА_1 погодився й підписав її (а.с. 56).

За таких
обставин суд прийшов до правильного висновку про те, що відсутні підстави,
зазначені в ст. 230 ЦК України,
для визнання довіреності і договору дарування квартири недійсними, також суд
дав належну оцінку зібраним по справі доказам та правильно прийшов до висновку,
що позовні вимоги ОСОБА_1
безпідставні.

Рішення суду постановлено
з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним і
обґрунтованим, а тому апеляційна скарга, на підставі ст. 308 ЦПК України, не
підлягає задоволенню.

Керуючись
статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити, а рішення Корабельного районного суду міста Миколаєва від 25 грудня
2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з дня
набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного
Суду України.