Справа № 22ц-7186                         Суддя 1-ї інстанції Кучма В. В.
Категорія-39                                     Доповідач -
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007
р.                                                                   м.Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючої Краснощокової Н.С., суддів - Стратіло
В.І., Будулуци М.С. при секретарі Маслаковій М.Г., з участю позивача ОСОБА_1

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Сніжнянського міського суду Донецької області
від 27 липня 2007 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Закритого
акціонерного товариства „ Будівельна корпорація „Пініч-Захід" та
Управління соціального страхування щодо проведення повторного розслідування
нещасного випадку на виробництві, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2007
року ОСОБА_1 звернувся до Сніжнянського міського суду Донецької області з
позовом , в якому вказував, що з 19.07.2005 р. по 30.12.2005 р. він перебував у
трудових відносинах з ЗАТ „Будівельна корпорація „Північ-Захід", що
знаходиться у Ленінградській області Російської Федерації.

18 листопада
2005 року під час виконання трудових обов'язків з ним стався нещасний випадок,
в результаті якого він був тяжко травмований, внаслідок чого тривалий час
перебував на стаціонарному лікуванні у Токсовській районній лікарні Всеволожського
району Ленінградської області.

Акт за формою
Н-1 про нещасний випадок, який було складно 02.04.2007 p., він отримав
тільки за допомогою прокуратури Ленінградської області. Зі змісту вказаного
акту вбачається, що він отримав легкі тілесні ушкодження, у той час як тільки
на стаціонарному лікуванні він перебував більше місяця ( з 18.11.2005 р. по
23.12.2005 р.) і на теперішній час продовжує курс лікування. Крім того, акт
містить велику кількість неточностей та містить невідповідність фактичним
обставинам.

Зі змістом акту
він не згодний, оскільки в ньому не зазначені обставини, що мають суттєве
значення. Вважає, що акт за формою та змістом не відповідає вимогам Положення
про розслідування нещасного випадку на виробництві. Просив постановити рішення,
яким зобов'язати першого відповідача провести повторне розслідування нещасного
випадку, який стався з ним 18.11.2005 року при виконанні трудових обов'язків з
притягненням до розслідування місцевого органу соціального страхування.

Ухвалою судді
Сніжнянського міського суду від 27.07.2007 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто
позивачеві.

Відмовляючи у
прийнятті позовної заяви, суддя суду першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ч.2 ст.209 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в
суд за їхнім місцезнаходженням.

Позивач подав
апеляційну скаргу, в якій вказував, що ухвалу постановлено з порушенням вимог
закону і вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Апелянт
посилався на те, що судом не взяв до уваги, що позов базується та трудових
правовідносинах і суддя відмовився застосувати Конвенцію.

У судовому
засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги.

Заслухавши
доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши
доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін
з таких підстав.

Відповідно до
ч.1 ст.8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України,
законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Питання щодо
підсудності цивільних справ, в яких сторони проживають чи перебувають на
території різних держав врегульовано Конвенцією про правову допомогу та правові
відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, підписаною Державами -
членами Співдружності Незалежних Держав у м. Кишиневі від 7 жовтня 2002 року.

Згідно з ч.1
ст.22 розділу II Конвенції якщо в частинах ІІ-У цього розділу не
встановлено інше, позови до осіб, які мають місцепроживання та території однієї
з Домовляючихся Сторін, незалежно від громадянства пред'являються у суди цієї
Домовляющоїся Сторони, а позови до юридичних осіб пред'являються у суди
Домовляющоїся Сторони, на території якої знаходиться орган управління юридичної
особи, його представництво або філія.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до юридичної особи, яка
знаходиться на території іншої держави, а саме на території Російської
Федерації, яка як і Україна, також ратифікувала вказану Конвенцію.

Оскільки частини
ІІ-У розділу II Конвенції не містять у собі інших положень щодо
підсудності справ цієї категорії, справа має розглядатися за правилами ч.1
ст.22 Конвенції, тобто справа не підсудна місцевому Сніжнянському міському суду
і позов слід пред'являти за місцем знаходження органу управління юридичної
особи - Закритого акціонерного товариства „ Будівельна корпорація
„Пініч-Захід".

Відповідно до
ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у
справ, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається
позивачеві для подання до належного суду, про що постановлюється ухвала.

Оскільки судом
першої інстанції постановлено ухвалу з дотриманням вимог закону, апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Керуючись
ст.303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313-315, 317,319 ЦПК України, апеляційний
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу
Сніжнянського міського суду Донецької області від 27 липня 2007 року про
повернення позовної заяви залишити без змін.

Ухвала набирає
чинності з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання нею чинності безпосередньо до суду касаційної інстанції.