Справа №2-95/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 липня 2007 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судд Поліщук Н.В.

при секретарях Савосіній A.M., Пальченко О.А.,
Сінгаєвій A.M.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київського міського бюро технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об»єкти нерухомого майна, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 , 3-і особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, Головне управління юстиції у м.
Києві, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ЖЕК №503, Оболонське РУ ГУ МВС України в м. Києві в
особі Відділу паспортної реєстрації та міграційної роботи про захист права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про захист права власності,
зазначивши наступне.

Позивач 18 травня 2000 року придбав у ОСОБА_2. квартиру АДРЕСА_1, договір
купівлі-продажу посвідчено державним нотаріусом 11-ї Київської державної
нотаріальної контори Гавриловою О.В. В жовтні 2004 року позивачу стало відомо,
що без його відома цю ж квартиру придбавали у ОСОБА_2. інші особи. 17.09.2002
року спірну квартиру придбав ОСОБА_4., який зареєструвався сам та зареєстрував
свого сина в цій квартирі.

Посилаючись на зазначене, позивач просив винести рішення, яким :

·
визнати незаконною та недійсною повторну
реєстрацію в БТІ м. Києва права власності ОСОБА_2. на квартиру АДРЕСА_1 від 11
грудня 2001 року за реєстром № 261 по договору купівлі-продажу, що
зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_8 25.07.1997 року за реєстром №451;

·
визнати незаконними дії приватних нотаріусів
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та нотаріуса державної нотаріальної контори №6, які
здійснили оформлення ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. договорів про відчуження
квартири АДРЕСА_1;

·
визнати недійсним та нікчемним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. від
05.02.2002 року, зареєстрований державною нотаріальною конторою №6 під реєстром
№ 7-276 та визнати неправомріною та недійсною його регістрацію в БТІ м. Києва
по реєстровій книзі №д988-263 під реєстром номером 461;

2

·
визнати недійсним та нікчемним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_4. від
17.09.2002 року, зареєстрований в БТІ м. Києва 20.09.2002 року та його реєстрацію
в БТІ м. Києва;

·
зобов"язти Відділ паспортної реєстрації
та міграційної роботи Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві анулювати
реєстрацію ОСОБА_4. та ОСОБА_1. в квартирі АДРЕСА_1.

В подальшому позивач доповнив свої позовні вимоги та
просив також:

·
визнати незаконною та нікчемною повторну
реєстрацію, здійснену БТІ м. Києва за реєстровим №261 договора купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 між ОСОБА_7. та ОСОБА_2., посвідченого
приватним нотаріусом ОСОБА_8 25 липня 1997 року за реєстровим №451 та видані
БТІ ОСОБА_2. документи , що необхідні для оформлення ним угод по відчуженню
квартири ;

·
зобов"зати БТІ м. Києва анулювати по
інвентаризаційній справі і реєстром реєстрацію за гр. ОСОБА_2. права власності
на квартиру АДРЕСА_1 за реєстром БТІ №261 від 11 грудня 2001 року по договору
купівлі-продажу , посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_8 25 липня 1997 року
за реєстром № 451 з моменту реєстрації вказаного договору в БТІ.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат ОСОБА_10. позовні вимоги підтримали , посилаючись на обставини, викладені в позовній
заяві. Просили позов задовольнити в повному обсязі. Позивач також зазначив, що
з моменту придбання він постійно зареєстрований та проживає в спірній квартирі.
Про наявність інших договорів йому стало відомо в кінці 2002 року при
ознайомленні з матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_3., яке залишено
без розгляду.

Відповідач ОСОБА_4. в судовому заіданні позовні вимоги не
визнав та пояснив, що спірну квартиру він придбав для проживання з
неповнолітнім на той час сином. Квартиру йому запропонували брокери. Наприкінці
серпня 2002 року разом з ОСОБА_6 оглянув квартиру з порога, не заходячи до
середини, оскільки в ній знаходились меблі та речі. Після придбання спірної
квартири в паспортному відділі йому повідомили про реєстрацію за вказаною
адресою ОСОБА_1

Представник відповідача Суділковська Н.С. підтримала
пояснення ОСОБА_4., при цьому просила при поставленні судом рішення застосувати
реституцію.

Відповідач ОСОБА_1 заперечуючи проти позовних вимог
пояснив, що на час укладання спірного договору купівлі-продажу квартири він був
неповнолітнім і тому обставини його укладення йому не відомі.

Представник Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна
пояснив, що за ОСОБА_2. реєстрація права власності була проведена двічі,
оскільки він надав два оригінали правовстановлюючих документів. На даний час
спірна квартира фактично зареєстрована на двох власників. Підставою для
реєстрації права власності є правовстановлюючий документ.

3-я особа приватний нотаріус ОСОБА_8 в
судовому засіданні пояснив, що працює приватним нотаріусом з 04 квітня 1997
року. Підтвердив, що Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1

3

укладений
25 липня 1997 року між ОСОБА_7. та ОСОБА_2., був ним посвідчений, провадвцем
були надані всі необхідні для цього документи, договір було оформлено в двох
оригінальних примірниках для обох сторін за цим договором. Складався договір у
трьох примірниках. Сторони поставили підписи в реєстраційному журналі в
присутності приватного нотаріуса.

3-я особа приватний нотаріус ОСОБА_9. пояснила,
що нею був посвідчений Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 17
вересня 2002 року між ОСОБА_11 в особі ОСОБА_6 та ОСОБА_4.. Правовстановлючим
документом на підтвердження права власності продавця - був дублікат. Сумнівів
стосовно достовірності договору не було.

Відповідачі ОСОБА_2., ОСОБА_3., 3-і особи ОСОБА_6., ОСОБА_7, Головне управління юстиції у м. Києві, ЖЕК №503, Оболонське РУ ГУ МВС України в м. Києві в особі Відділу паспортної реєстрації та міграційної
роботи в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином, від Головного управління юстиції у м. Києві, ЖЕК
№503, Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві в особі Відділу паспортної
реєстрації та міграційної роботи надійшли заяви про розгляд справи в їх
відсутності, відомостей про причини неявки інших осіб суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним
правовідносини.

Відповідно до даних договору купівлі-продажу від 18 липня
1997 року, посвідченого державним нотаріусом 6-ї Київської державної
нотаріальної контори, Руденко Т.Л. продала, а ОСОБА_7.
купив квартиру АДРЕСА_1 (том 1 а.с.10).

Відповідно до даних договору купівлі-продажу від 25 липня
1997 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8, ОСОБА_7. продав, а ОСОБА_2.. купив квартиру АДРЕСА_1 (том 1 а.с.13).

Відповідно до даних договору купівлі-продажу 18 травня
2000 року, посвідченого державним нотаріусом 11-ї" Київської державної
нотаріальної контори Гавриловою О.В., ОСОБА_2. продав, а ОСОБА_1 купив квартиру
АДРЕСА_1 ( том 1 а.с. 6). Договір було зареєстровано в Київському бюро
технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого
майна , занесено у реєстрову книгу №д.988-248 за реєстровим №461.

В цей же день 18 травня 2000 року державним нотаріусом
11-ї Київської державної нотаріальної контори Гавриловою О.В. була посвідчена
заява ОСОБА_2. на ім'я начальника паспортного столу Мінського району м. Києва з
проханням виписати його із займаної жилої площі, що знаходиться за адресою
АДРЕСА_1 , у зв'язку з переміною місця проживання ( том 1 а.с. 14).

26 травня 2000 року ОСОБА_1 подав заяву про прописку в
квартирі АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу (том 1 а.с. 18).

Крім того, судом встановлено, що позивач з часу
придбання вказаної квартири в ній постійно проживає та зареєстрований, договір
купівлі-продажу

4

від
18 травня 2000 року в установленому законом порядку недійсним не визнано та не
розірвано.

Встановлено також, що відповідно до даних договору
купівлі-продажу від 05 лютого 2002 року, посвідченого державним нотаріусом 6-ї
Київської державної нотаріальної контори Сокуренко Н.Д., ОСОБА_2. продав, а
ОСОБА_3. купила квартиру АДРЕСА_1 ( том 2 а.с. 192). Як вбачається з даних
вказаного договору, квартира належить продавцю (ОСОБА_2.) на підставі Договору
купівлі-продажу від 25 липня 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_8 Крім того, в договорі зазначено, що відчужувана квартира нікому не
продана.

Разом з тим, судом встановлено, що вказана квартира була
продана ОСОБА_2. відповідно до договору купівлі-продажу 18 травня 2000 року,
посвідченого державним нотаріусом 11-ї Київської державної нотаріальної контори
Гавриловою О.В., ОСОБА_1 ( том 1 а.с. 6). Позивач з часу придбання вказаної
квартири в ній постійно проживає та зареєстрований, договір купівлі-продажу від
18 травня 2000 року в установленому законом порядку недійсним не визнано та не
розірвано.

Відповідно до даних договору купівлі-продажу від 17
вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9., ОСОБА_3.
(від імені якої діяв за дорученням ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4. купив квартиру
АДРЕСА_1 ( том 1 а.с. 19). Продаж вчинено за 40000 грн., які гр. ОСОБА_3.
одержала від покупця повністю до підписання цього договору. Встановлено також,
що вказаний договір записано у реєстрову книгу №д.988-248 за реєстровим №461.

25 вересня 2002 року ОСОБА_4. подав заяву про реєстрацію
його та сина ОСОБА_1., 1988 року народження, в кв.АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від 17 вересня 2002 року та останні були
зареєстровані в спірній квартирі (том 1 а.с. 24)

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України, до правовідносин, що виникли , застосовуються
правила ЦК Української РСР в редакції 18 липня 1963 року.

За змістом ст. 48 ЦК Української РСР в редакції 18 липня 1963 року
недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. По недійсній угоді кожна
з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при
неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах,
якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Законом України «Про власність, зокрема ст. 4 вказаного
Закону, визначено право володіти, користуватися та розпоряджатися майном
виключно власником цього майна.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» ,
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння . Захист права власності
здійснюється судом.

Оскільки 18 травня 2000 року ОСОБА_2. здійснив відчуження
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, в подальшому він не мав законних прав на
вчинення дій, пов'язаних з розпорядженням вказаною квартирою, а тому не міг
бути продавцем в спірній угоді від 05 лютого 2002 року.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що
договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 05 лютого

5

2002
року, посвідченого державним нотаріусом 6-ї Київської державної нотаріальної
контори Сокуренко Н.Д., згідно якого ОСОБА_2. продав, а ОСОБА_3. купила
квартиру АДРЕСА_1 - є недійсним, оскільки суперечить вимогам закону, а саме
ст.ст.3,4,12 Закону України "Про власність".

З підстав, зазначених вище, договір купівлі-продажу від
17 вересня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9., відповідно до
якого ОСОБА_3. ( від імені якої діяв за дорученням ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_4.
купив квартиру АДРЕСА_1, також є недійсним, оскільки суперечить вимогам закону,
а саме ст.ст.3,4,12 Закону України "Про власність".

Оскільки недійсність угоди означає, що дія,
здійснена в формі угоди, не має сили юридичного факту, що тягне за собою
наслідків, настання яких бажали сторони, вимоги в частині визнання незаконною
та недійсною повторну реєстрацію в БТІ м. Києва права власності ОСОБА_2. на
квартиру АДРЕСА_1 від 11 грудня 2001 року за реєстром № 261 по договору
купівлі-продажу, що зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 25.07.1997 року за реєстром №451; визнання
незаконними дії приватних нотаріусів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та нотаріуса державної
нотаріальної контори №6, які здійснили оформлення ОСОБА_2., ОСОБА_3. та
ОСОБА_4. договорів про відчуження квартири АДРЕСА_1; зобов'язання Відділу
паспортної реєстрації та міграційної роботи Оболонського РУ ГУ МВС України в м.
Києві анулювати реєстрацію ОСОБА_4. та ОСОБА_1. в квартирі АДРЕСА_1;
зобов"зання БТІ м. Києва анулювати по інвентаризаційній справі і реєстром
реєстрацію за гр. ОСОБА_2. права власності на квартиру АДРЕСА_1 за реєстром БТІ
№261 від 11 грудня 2001 року по договору купівлі-продажу, посвідченому
приватним нотаріусом ОСОБА_8 25 липня 1997 року за реєстром № 451 з моменту
реєстрації вказаного договору в БТІ підлягають задоволенню.

Вимоги в частині визнання недійсними виданих БТІ ОСОБА_2.
документи, що необхідні для оформлення ним угод по відчуженню квартири
задоволенню не підлягають, оскільки ці вимоги позивачем не доведені, позивачем
не визначено, які саме документи він просить визнати недійсними, при цьому,
недійсний договір не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

На підставі ст. 48 ЦК України ( в редакції 1963 року) суд вважає за
необхідне в порядку забезпечення реституції стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 40000 ( сорок тисяч ) грн. ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 30000
(тридцять тисяч) грн.

Відповідно до ст. 79,88 ЦПК України суд
вважає за необхідне стягнути солідарно з Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 700 ( сімсот ) грн. на
відшкодування судових витрат, які документально підтверджені квитанцією.

6

Керуючись ст.ст. 10,15,60,79,88,169,212,213,214,215,218
ЦПК України, на підставі ст.ст. 48 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст.
3,4,12,48 Закону України "Про власність", суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

·
визнати незаконною та недійсною повторну
реєстрацію в БТІ м. Києва права власності ОСОБА_2. на квартиру АДРЕСА_1 від 11
грудня 2001 року за реєстром № 261 по договору купівлі-продажу, що
зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
ОСОБА_8 25.07.1997 року за реєстром №451;

·
визнати незаконними дії приватних нотаріусів
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та нотаріуса державної нотаріальної контори №6, які
здійснили оформлення ОСОБА_2., ОСОБА_3. та ОСОБА_4. договорів про відчуження
квартири АДРЕСА_1;

·
визнати недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. від 05.02.2002 року,
зареєстрований державною нотаріальною конторою №6 під реєстром № 7-276 та
визнати неправомріною та недійсною його регістрацію в БТІ м. Києва по
реєстровій книзі №д988-263 під реєстром номером 461;

·
визнати недійсним договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_4. від 17.09.2002 року,
зареєстрований в БТІ м. Києва 20.09.2002 року та його реєстрацію в БТІ м.
Києва;

·
зобов"язти Відділ паспортної реєстрації
та міграційної роботи Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві анулювати
реєстрацію ОСОБА_4. та ОСОБА_1. в квартирі АДРЕСА_1.

·
зобов"зати БТІ м. Києва анулювати по
інвентаризаційній справі і реєстром реєстрацію за гр. ОСОБА_2. права власності
на квартиру АДРЕСА_1 за реєстром БТІ №261 від 11 грудня 2001 року по договору
купівлі-продажу , посвідченому приватним нотаріусом ОСОБА_8 25 липня 1997 року
за реєстром № 451 з моменту реєстрації вказаного договору в БТІ.

В порядку забезпечення реституції стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
40000 (сорок тисяч ) грн. ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 30000
(тридцять тисяч)грн.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Стягнути солідарно з Київського міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 700 ( сімсот ) грн. на
відшкодування судових витрат.

7

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України, рішення суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються Апеляційному суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва.