Справа №22-ц-1699/ 2007     Головуючий у 1 інстанції   Дубае Т.В.
01,26                                     Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня
2007    року колегія    суддів
судової    палати в    цивільних

справах
Апеляційного суду Київської області в складі: головуючого Воробйової Н.С.
суддів   Голуб С.А.,Оношко Г.М., при
секретарі Велицькому О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу

за апеляційною скаргою                     ОСОБА_2
на

рішення
Києво-Святошинського районного суду від 07 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення від права на спадкування , визнання
права  власності на спадкове майно.

Заслухавши
доповідь  судді  Апеляційного суду,   пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів, -

встановила:

У грудні
2006 року позивачка ОСОБА_1. звернулася з названим позовом до відповідачки
ОСОБА_2

У позові
зазначала , що ІНФОРМАЦІЯ_1померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася
спадщина на 3 / 7 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом є вона та мати
померлої ОСОБА_3- відповідачка ОСОБА_2., вони обидві прийняли спадщину, подавши
заяву до нотаріальної контори.

Посилаючись, на те , що відповідачка ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, котра через тяжку хворобу була у безпорадному стані, прикута до
ліжка, потребувала постійної допомоги , матеріальної та моральної підтримки,
просила, на підставі п.5 ст. 1224 ЦПК України, усунути ОСОБА_2. від права
спадкування після смерті ОСОБА_3. та визнати за нею право власності на 3 / 7
частини квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 07 березня 2007 року позов
задоволено. Постановлено усунути ОСОБА_2від спадкування після    смерті ОСОБА_3,

2

визнати за ОСОБА_1право власності на 3/7
частини квартири АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі відповідачкаОСОБА_2. ставить питання про скасування   рішення
суду      з   підстав
його      незаконності
необґрунтованості, порушення норм матеріального та процесуального права   та ухвалення нового рішення про відмову в
позові.

Перевіривши матеріали справи в порядку ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається , що
ІНФОРМАЦІЯ_1року померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/7
частини квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка -
дочка спадкодавця та відповідачка - мати спадкодавця ОСОБА_3., обидві в
установленому порядку прийняли спадщину.

Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_3. тривалий час
- з 2005 року хворіла на тяжку хворобу - рак кишківника, перенесла три
операції, внаслідок хвороби та перенесених операцій була безпорадною,
потребувала постійного догляду та сторонньої допомоги. Знаючи про тяжку хворобу
дочки та про потребу дочки в догляді, матеріальній і моральні й підтримці,
відповідачка не надавала їй ні матеріальної , ні фізичної допомоги, не
доглядала за нею, відмовилася надати кошти на ліки, посилаючись на їх
відсутність.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК
України встановлено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права
на спадкування за законом, якщо буде встановлено , щ вона ухилялася від надання
допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був
у  безпорадному стані.

З урахуванням наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного
висновку про те, що відповідачка ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,
який через тяжку хворобу був у безпорадному стані та ухвалив законне і
обгрунтоване рішення про задоволення позову.

Доводи   апеляційної   скарги
щодо   необґрунтованості
висновку   суду. про  те,
що      відповідачка  ухилялася
від      надання      допомоги спадкодавцеві, що сама
дочка   не бажала      отримувати допомогу від відповідачки ,
оскільки   її доглядав колишній чоловік
та донька, не приймаються до уваги. З матеріалів справи беззаперечно
встановлено, що

3

відповідачка
ухилялася від надання допомоги тяжко хворій дочці, яка перебувала у
безпорадному стані та потребувала допомоги, яку їй могла б надати мати,  через сварки за квартиру.

Посилання
апелянта на необґрунтованість висновку суду щодо перебування спадкодавця у
безпорадному стані безпідставні , спростовуються матеріалами справи : медичною
документацією про хворобу ОСОБА_3., про перенесені нею операції та потребу в
сторонньому догляді , показаннями свідків про стан здоров'я спадкодавця,  /а.с. 75, 76/.

Інші
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду , викладених у
рішенні.

Суд
першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.
ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів , -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Києво-Святошинського районного суду від 07
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
до Верховного Суду України протягом двох місяців.