Справа № 22ц -1035/2007 р.                                      Головуючий по першій інстанції
Категорія: про стягнення заробітної
плати                           Мазай Н.В.
апеляційній інстанції Корнієнко Н.В.
РІШЕННЯ

іменем України

31 травня 2007 року                                        Колегія судців судової палати в цивільних

справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                       Ювшина В.І.

суддів                                   Корнієнко Н.В., Захарової А.Ф.

при секретарі                      Ковтун Л.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1на рішення Монастирищенського районного
суду від 21 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення заборгованості по заробітній платі
та моральної шкоди, -

встановила:

Позивач ОСОБА_1.
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2про
стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

В позові
вказала, що згідно трудового договору №5 від 7.06.2006 року в період з 7.06. по
1.11.2006 року вона працювала у відповідача підсобним працівником. Зароблений нею заробіток складає близько 2000 грн.
Відповідач даний заробіток їй не виплатив і на неодноразові її звернення
він відмовляється це зробити.

В додатковій
позовній заяві позивачка просить стягнути з відповідача заробітну плату за
сапання буряків у вигляді 1ц цукру, 2ц зерна та моральну шкоду в сумі 1 500
грн.(а.с.25).

Рішенням
Монастирищенського районного суду від 21 березня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

В    апеляційній    скарзі
позивач    ОСОБА_1.    просить          скасувати    рішення

Монастирищенського
райсуду від
21.03.2007 року та постановити           нове рішення     про

стягнення з ОСОБА_2. зарплату та відпускні в сумі 981
грн. 15 коп. і       1 500 грн. моральної

шкоди.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1. згідно трудового договору №5
від 7.06.2006 року в період з 7.06. по 1.11.2006 року
вона працювала у відповідача підсобним працівником - сапала буряки на
орендованій ОСОБА_2.  землі. За виконану
роботу

2

останній з нею не розрахувався, посилаючись на те, що ділянки з буряками
для прополки він позивачці не наділяв.

При винесенні рішення про відмову в задоволенні позову суд виходив з того,
що до виконання роботи по прополці буряків позивачка була допущена ОСОБА_3., яка
не була вповноважена це робити; трудові відносини між позивачкою та
відповідачем не виникли.

При цьому суд
послався на ст. 24 КЗпП, де зазначено, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи
розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи,
а відповідач ОСОБА_2. ділянку для прополки не виділяв, до роботи її не
допускав.

На думку колегії, суд при винесенні оскаржуваного рішення прийшов до
невірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Згідно з ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Так, при
зверненні до суду у позовній заяві позивачка надала докази - трудовий договір №5 від 7 червня 2006 року, укладений між
нею та відповідачем, зареєстрований в Монастирищенському центрі
зайнятості (а.с.4).

В договорі зазначено, що відповідач ОСОБА_2. взяв на себе зобов'язання
оплачувати працю ОСОБА_1. у розмірі 50% мінімальної зарплати на
місяць.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2. дозволив ОСОБА_1. взяти собі
пів гектара буряків і вони між собою підписали
трудовий договір. ОСОБА_1. «сапала буряки разом з дітьми і
чоловіком». Про це все в судовому засіданні заявила свідок ОСОБА_3, яка також просила ОСОБА_2 розрахуватися з
ОСОБА_1.(а.с.31).

З трудового договору видно, що він був укладений сторонами 7 червня, а
розірваний 1 листопада 2006 року. Строк його дії
4 міс.23 дні. Саме за цей період відповідач зобов'язаний виплатити,
передбачену договором, заробітну плату в розмірі 50% мінімальної заробітної
плати на місяць.

Зокрема, в
червні місяці 2006 року мінімальна заробітна плата становила 350 грн. За 23 дні
50% становить 129 грн. 10 коп. (50% від 350:30 х 23).

З 1.07.2006 року по 30.11.2006 року мінімальна зарплата становила 375 грн.
Тому за липень-жовтень місяці 2006 року
відповідач заборгував позивачці 780 грн. (50% від 375 х 4). А за
весь період дії договору заборгованість по заробітній платі становить 909,10
грн. (129,10 + 780), та з урахуванням відпускних, що передбачені договором -
981 грн. 15 коп. Саме цю суму просить
стягнути з відповідача апелянт у скарзі і вона підлягає стягненню.

І хоча позивачка
змінила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача заробітну плату
за сапання буряків у вигляді 1ц цукру, 2ц зерна, на думку колегії, такі позовні вимоги не можуть бути задоволені, так як
договором передбачена лише оплата -у вигляді 50% мінімальної зарплати.

Що стосується
моральної шкоди, то в даному випадку позов також підлягає до часткового
задоволення, оскільки відшкодування власником або уповноваженим ним органом
моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних
прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст..237-1 КЗпП).
Саме в таке становище була поставлена позивачка відповідачем невиплатою їй
заробітної плати за виконану роботу.

Статтею 309 ЦПК
передбачено скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, якщо при його винесенні порушено або
неправильно застосовано норми матеріального або процесуального права.

В зв'язку з цим
та з наведених вище підстав, колегія вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суду та винести нове рішення
про часткове задоволення позову.

3

Керуючись ст. ст. 303,307,309,314,316 ЦПК України,
колегія судців, -

вирішила:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_1.
задовольнити частково.

Рішення Монастирищенського районного суду від 21 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про
стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,
скасувати.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2  на користь
ОСОБА_1  981 грн. 15 коп. заробітної плати згідно трудового договору №5 від 7.06.2006 року та
100 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2. 51 грн. державного мита на користь держави та 30 грн.
витрат на ІТЗ розгляду справи при подачі
апеляційної скарги, які сплатити на розрахунковий рахунок апеляційного суду № 1565 в ГУДК в Черкаській області, МФО 854018, код 02894214.

В решті частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України на протязі двох місяців з дня його проголошення.