АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем   України

31 жовтня 2007
року

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
- судді                              Франовської
К.С.

суддів                                                      ШироковоїЛ.В.

Товянської О.В.

при секретарі
судового

засідання                                                Забеліній
О.О.

з участю

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Коростенського міськрайонного суду від 04 червня 2007 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про захист честі,
гідності,  ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди,  -

встановила:

У грудні
2006 р. ОСОБА_2  звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 і просив визнати звинувачення ОСОБА_1 на його адресу,  який назвав його на робочому місці у
присутності колег по роботі,
злодієм,  якому місце в тюрмі, -
такими,  що не відповідають дійсності та
ганьблять його честь,  гідність,  ділову репутацію та стягнути з відповідача на
відшкодування моральної шкоди 5000 грн..

Рішенням
Коростенського міськрайонного суду від 04 червня 2007 р. позов ОСОБА_2
задоволено частково. Відомості,
викладені в словах ОСОБА_1,  які
звинувачують ОСОБА_2 як злодія,  визнано
такими,  що не відповідають
дійсності,  ганьблять його честь,  гідність,
ділову репутацію. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в
розмірі 1500 грн.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та закрити
провадження у справі,  посилаючись на
порушення норм матеріального та процесуального права. На обгрунтування доводів
апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає,  що
докази на обгрунтування позову позивачем не подані. Що стосується його посилань
на покази свідків,  то ці свідки є підлеглими
позивача по роботі і їх покази не можуть бути об»єктивними. Безпідставним є
твердження про те,  що він був у стані
алкогольного сп»яніння і суд не звернув уваги на те,  що до кабінету позивача він заходив під час
перебування на лікарняному,  і це
підтверджується листком непрацездатності. У зв'язку з хворобою він змушений приймати
ліки,  які застосовуються аерозольним
способом і мають вміст алкоголю 85 %.

Крім того,  позивач ,
на думку відповідача,  не надав
жодного доказу на підтвердження

Справа №
22ц-1762                                                Головуючий
у суді 1 -ї інстанції Ольшевська Н.В.

Категорія
27                                                              Суддя-доповідач
Франовська К.С.

2

заподіяння йому моральної шкоди.

В
запереченнях на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2  просить суд апеляційну скаргу відхилити,  а рішення суду першої інстанції залишити без
змін.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
приходить до висновку про те,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає ,
виходячи з наступного.

Відповідно
до  ст.
ст. 297, 299 ЦК кожен
має право на повагу до його честі,
гідності та на недоторканість ділової репутації. Законодавець
визначив,  що фізична особа,  особисті немайнові права якої порушено внаслідок
поширення про неї недостовірної інформації,
має право на відповідь,  а також
на спростування цієї інформації.

Вирішуючи
спір,  суд встановив,  що 4 грудня 2006 року,  вчитель фізичної культури Коростенської
загальноосвітньої школи № 11 ОСОБА_1,
зайшов у кабінет директора цієї школи ОСОБА_2,  і у присутності педпрацівників школи ОСОБА_3
,  ОСОБА_4,  образив ОСОБА_2,  назвавши його злодієм,  якому місце в тюрмі,  тим самим поширив проти позивача недостовірну
інформацію,  порушив недоторканість його
честі,  гідності та ділової репутації.

Суд дійшов правильного висновку про те,
що поширена відповідачем негативна інформація про ОСОБА_2 є
недостовірною,  оскільки відповідач не
довів протилежного.

Обгрунтованим
є висновок суду про те,  що поширена
відповідачем щодо ОСОБА_2 недостовірна інформація порушує його честь,  гідність та ділову репутацію. До такого
висновку суд прийшов,  приймаючи до
уваги,  що негативна інформація
спрямована проти педагогічного працівника,
директора школи,  який має
незаплямовану репутацію,  у присутності
вчителів цієї ж школи,  в порушення норм
етики та моралі,  визначеними
законодавством про освіту.

Доводи
ОСОБА_1 про те,  що пояснення свідків
ОСОБА_4 та ОСОБА_3  не можуть бути
визнані належними доказами з тих підстав,
що зазначені свідки є підлеглими позивача є безпідставними. Свідки
допитані судом у встановленому законом порядку,
попереджені про кримінальну відповідальність і пояснення дали під
присягою,  тому підстав для визнання цих
пояснень неправдивими суд не мав.

Задовольняючи
частково вимоги щодо морального відшкодування,
суд правильно виходив з того,  що
сутність моральної шкоди у даному випадку пов»язується з підставами її
виникнення, - порушенням честі,  гідності
та ділової репутації внаслідок поширення недостовірної інформації,  а визначаючи розмір , - обгрунтовано врахував
характер моральних втрат та вид душевних страждань- пережитий сором,  приниження,
нервозність.

Оскільки
позивач ,  звертаючись до суду,  не вимагав спростування поширених неправдивих
відомостей,  як визначено  ст. 277 ЦК,  суд це питання не досліджував.

Ухвалене
рішення є законним,  обгрунтованим,  підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись  ст.
ст.  303-304,  307,
313-315 ЦПК України,  колегія
судців,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1   відхилити. . Рішення
Коростенського міськрайонного від 04 червня 2007 року залишити без зміни..

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного

СУДУ-