УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

2 жовтня 2007 року

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду

Одеської області в складі:

Головуючого судді-Плавич Н.Д.
Суддів : Галушко Л.А., Кварталової А.М. Косогор А.О.,Ткачук О.О.

Розглянувши у
судовому засіданні, у відповідності до ст.1 Закону України "Про внесення
змін до Закону України „Про судоустрій України" щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ" від 22 лютого 2007 року №697-У,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 на рішення Заводського районного сду м.
Запоріжжя від 20 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 17 травня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
„Запоріжсталь," управління пенсійного фонду Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя -про визнання права на отримання пенсії за науковим стажем.

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2004
року ОСОБА_1 звернувсь до суду з вищезазначеним позовом в якому зазначав, що
тривалий час працював на металургійному комбітаті „Запоріжсталь," в тому
числі на посадах начальника групи та провідного інженера сталеплавильної
дослідної лабораторії-Центральної лабораторії комбінату. На посаді начальника
групи та провідного інженера займався науково-технічною діяльністю, хоча
вченого ступеню не мав. Загальний трудовий
стаж складає 47 років та 8 місяців, стаж наукової роботи-

Справа №33ц-961 -07    Головуючий 1 -ї інстанції- Меркулова Л.О.

Категорія-44                      Доповідач-Галушко Л.А.

-2-

21 рік 1 місяць та 10 днів. На думку позивача, відповідно
до ст..24
Закону Укрраїнеи" Про наукову і науково-технічну діяльність2він має право
на пенсію за науковим стажем, проте комбінат „Запоріжсталь" відмовляє йому
у видачі відповідної довідки для підтвердження стажу наукової роботи, без якої пенсійний фонд не призначає пенсію як
науковому працівникові.

Посилаючись на
зазначені обставини, просив суд визнати за ним право на наукову пенсію.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2004 року,
котре залишено в силі апеляційним судом Запорізької області від 17 травня 2005 року, в задоволені позовних вимог
відмовлено.

В касаційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення районного суду від 20 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2005 року скасувати з
направленням справи на новий розгляд до районного суду посилаючись на неправильне
застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши
матеріали справи судова колегія дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відмовляючи в
заявлених вимогах районний та апеляційний суди виходили з того, що позивач не
має достатнього стажу наукової діяльності, структурний підрозділ комбінату, в
якому він працював, не відноситься до наукових установ, оскільки наукова
діяльність ЦЛК не являлась основним видом діяльності, що займає 70% всього
обсягу робіт.

Колегія суддів
погоджується з таким судженням ,оскільки він відповідає
вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Відповідно до ст.24 Закону України" Про наукову та науково-технічну діяльність"
до стажу наукової роботи зараховується час роботи на посадах
наукових(науково-педагогічних)працівників незалежно від наявності наукового
ступеня або вченого звання, які до них прирівнюються ,на підприємствах, в
установах, організаціях, вищих навчальних закладах та закладах післядипломної освіти
3-4 рівня акредитації.

Час роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових(науково-педагогічних)працівників
державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких, дає право на
призначення пенсій та виплат грошової допомоги у разі виходу на пенсію
відповідно до ст.24 Закону України „ Про наукову
і науково-технічну діяльність", затвердженого постановою КМУ від 22
листопада 2001 року№ 1571,який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, зараховується до Наукового стажу
незалежно від наявності у наукового працівника наукового ступеня чи вченого
звання.

Постановою КМУ від 22 листопада 2001 року №1570 визначені
посади, котрі прирівняні до наукових посад, а саме: посади керівників і професіоналів( до яких віднесено посаду старшого
інженера),якщо особи, які їх займали, працювали за спеціальністю
відповідно до групи спеціальностей галузі
наук ,з якої присуджено науковий ступінь або провадили діяльність за

-3-

яку
присвоено вчене звання, чи займався
науково-організаційною діяльністю. При цьому час   роботи на зазначених посадах   зараховується   до стажу наукової роботи    з дня присудження наукового ступеню або
присвоєння вченого звання.

Можливість
віднесення до наукових працівників тих осіб, які займали посади, що є в
переліку посад наукових працівників, проте за своїми назвами є аналогічними з
посадами ненауковій сфері(зокрема посади головного інженера, провідного
інженера) має бути підтверджена відповідно до чинного законодавства додатковою
інформацією про наукових характер їхньої основної роботи протягом періоду
посідання цих посад. Такий висновок отриманий на підставі аналізу результатів
роботи (зафіксований у відповідних джерелах інформації або в документації) з
точки зору виявлення в ній насамперед наукової новизни та відповідності особи
іншим вимогам згідно зі ст.1,6 Закону України „Про наукову та науково-технічну діяльність", надається за підписом керівника
установи, організації.

Відповідно до Закону, належність структурних підрозділів до таких, що відповідно до положення про ці підрозділи мають за
основну свою діяльність наукову(науково-технічну) діяльність, повинна бути також
підтверджена в зазначений вище спосіб.

ОСОБА_1 працював
на посадах ,що дають право на отримання наукової пенсїї(начальник групи,
провідного інженера ЦЛК Запоріжсталь) понад 15 років.(а.с.11)Вченого ступеню
позивач не має.

Відповідно до положення про Центральну лабораторію
комбінату

вона являється структурним підрозділом, який крім
проведення науково-

дослідної роботи виконує низку інших робіт з контролю за
дотриманням

діючих
технологічних            процесів,
забезпеченню                      виробництва

металопродукції
високої   якості,   вивчення
причин   виникнення   браку продукції тощо.

ЦЛК не
атестована відповідно до постанови Уряду від 07.04.1998 року №469.

Відповідно до
ст. 324 ч.2 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом як
районного так і апеляційної інстанції допущені порушення ,які передбачені ст.,338-341 ЦПК України, як підстави
для скасування рішення.

Згідно зі ст. 335 ч.1 ЦПУ України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судом чи відкинути
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими тому доводи касаційної скарги в
цій частині також не можуть бути визнані як підстава для скасування судових
рішень.

-4-

За таких обставин,
колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Наведені у скарзі доводи висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
335,336,337,343,345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1- відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2004 року та
ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.