АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 липня
2007 року                                                                                                 м.
Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Луспеника
Д.Д., Коваленко І.П., Швецової Л.А.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним,
визнання права власності і виселення, за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, Одеської спеціалізованої біржі нерухомості (надалі - біржа) про
визнання права власності і зобов'язання відшкодування шкоду, за касаційною
скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19
лютого 2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 жовтня
2004 року,

встановила:

У грудні
2000 р. ОСОБА_1. звернулася до суду зі вказаним позовом до ОСОБА_2., ухвалою
суду від 3.06.2002 р. до участі у справі в якості співвідповідача притягнута
ОСОБА_3. та в якості третьої особи біржа.

Позивач
посилалася на те, що їй на праві приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Б'П. Маючи намір продати зазначену квартиру, вона
звернулася до ряду агентств, які займаються посередницькими послугами щодо
купівлі-продажу нерухомості.

2

20.09.2000
p. невідомими
особами, які шляхом обману заволоділи паспортом позивачки та правоустановчими
документами на квартиру, від її імені було оформлено договір купівлі-продажу
спірної квартири на ім'я ОСОБА_2.

Позивач на
підставі ст. 49 ЦК України
1963 р. вважає даний договір купівлі-продажу спірної квартири недійсним,
оскільки він був оформлений без її згоди та участі, тобто з порушенням її права
приватної власності.

У грудні
2003 р. ОСОБА_2. звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1. та біржі
про визнання зазначеного вище договору купівлі-продажу квартири дійсним і
визнання права власності на квартиру. Уточнивши цей позов, позивач просив
визнати за ним право власності на спірну квартиру та зобов'язати біржу відшкодувати
ОСОБА_1. завдану їй шкоду, посилаючись на те, що він є добросовісним набувачем,
а відповідачка проявила халатну необачність, передавши невідомій особі
документи на квартиру та паспорт, тому повинна сприйняти наслідки такої
необачності спільно з біржею, яка не виконала своїх зобов'язань, через що
відповідачу завдана шкода, яка саме біржею їй повинна бути відшкодована.

Справа
розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням Малиновського районного
суду м. Одеси від 19 лютого 2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного
суду Одеської області від 19 жовтня 2004 року, позов ОСОБА_1. задоволений.
Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1
від 20.09.2000 p., укладений між ОСОБА_1. і ОСОБА_2. та посвідчений на
біржі, визнаний недійсним, за ОСОБА_1. визнано право власності на квартиру,
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. разом з неповнолітніми дітьми виселені з квартири. У
задоволенні позову ОСОБА_2. відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. та ОСОБА_3. просять скасувати ухвалені судові
рішення та направити справу на новий розгляд, посилаючись па неправильне
застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального
права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1. і відмовляючи в позові ОСОБА_2., суд першої інстанції,
з висновками якого правомірно погодився й апеляційний суд, виходив з того, що
договір купівлі-продажу спірної квартири в силу ст. 49 ЦК України 1963 р.
(який діяв на час спірних правовідносин) слід визнати недійсним, оскільки угода
була укладена з метою, що суперечить інтересам держави та суспільства, зокрема
інтересам приватної власності ОСОБА_1., її квартира була продана без її згоди
та участі шахрайським шляхом. її підпис та почерк на договорі підроблені.

3

Згідно з
ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих
висновків не спростовують.

Посилання
касаційної скарги на те, що ОСОБА_1. проявила грубу необачність, а покупці є
добросовісними набувачами, тому квартира не може бути в них витребувана,
безпідставні. Матеріалами цивільної справи, дослідженими в судовому засіданні
матеріалами кримінальної справи встановлено, що ОСОБА_1. проявила загальноприйняті
на цей випадок заходи перевірки та уважності, проте шахрайським шляхом була
обманута. Висновком судово-почеркознавської експертизи підтверджено, що текст і
почерк від її імені підроблені.

Крім
того, судова колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_2., купуючи квартиру на
біржі, не виконав вимог ст. 227 ЦК
України 1963 p.,
якою передбачено обов'язкове оформлення договірних відносин купівлі-продажу
жилого будинку, якщо хоч би однією із сторін є громадянин, з нотаріальним
посвідченням договору і з подальшою реєстрацією. Правила цієї статті
поширюються і на договори купівлі-продажу квартири, оскільки об'єктний режим
будинку та квартири однаковий. Позову про визнання договору купівлі-продажу
дійсним з підстав, визначених ч. 2 ст. 47 ЦК
України 1963 р., для
судового розгляду заявлено не було.

Посилання
ОСОБА_2. на те, що лише в 1998 р. Верховний Суд України у своїй постанові
Пленуму щодо угод визнав за необхідним нотаріальне посвідчення біржових
договорів купівлі-продажу не дає підстав для скасування судових рішень,
оскільки вищий судовий орган держави лише роз'яснив положення вказаного вище ЦК України 1963 р.

Відсутні
й передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Керуючись
статтями 332, 335, 345 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3відхилити.

4

Рішення
Малиновського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2004 року та ухвалу апеляційного
суду Одеської області від 19 жовтня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.