Справа №2-89/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

05
квітня 2007 року                                    Путильський
районний суд

Чернівецької
області у складі:

головуючого
судді                               Дідуха
Д.В.

при
секретарі                                        Мигирян
Т.В.

позивачки                                              ОСОБА_1.

представника
позивача                             ОСОБА_2.

відповідача                                             ОСОБА_3.

представника
відповідача                          ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Путила
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення коштів на утримання
непрацездатної дружини та про стягнення коштів на додаткові витрати на дитину,-

З"ЯСУВАВ:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_3. про стягнення аліментів
на її утримання, як непрацездатної дружини в розмірі 150 грн. щомісячно в
твердій сумі та про стягнення коштів на додаткові витрати на лікування дочки
ОСОБА_5. в розмірі 150 грн. щомісячно в твердій сумі. В позовній заяві
посилається, на те, що з ОСОБА_3. перебуває в зареєстрованому шлюбі з 1997 року
і по даний час. Від шлюбу є донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження. Спочатку
подружнє життя складалося нормально. Тільки після декілька років між ними
почали виникати непорозуміння, сварки, які іноді переходили в конфлікти. Це
негативно впливало на неї та на психічний стан дітей, які проживали з ними.
Потім відповідач почав їздити на заробітки припинив з нею стосунки і з дитиною.
Ніякої матеріальної допомоги відповідач не надавав. Тому змушена була
звернутися в суд про стягнення аліментів в сумі 250 грн. Однак до цього часу
відповідач ще не сплатив жодного разу аліменти. Під час перебування в шлюбі
вона стала інвалідом 2-ї групи через хворобу нирок. На підставі цієї хвороби
вона була визнана непрацездатною, і їй була призначена пенсія, як інваліду
другої групи. У зв'язку з цим захворюванням вона потребує постійного догляду і
періодичного лікування, не рідше одного разу в квартал, тому що в неї
залишилась одна нирка, яка постійно хворіє. Це свідчить про необхідність
додаткових витрат на її лікування та догляд, в середньому не менше 300 грн.

щомісячно.
На підставі ст.75 СК України, вважає, що половину цих витрат повинен нести її
чоловік в твердій сумі по 150 грн. щомісячно.

Крім цього, їх донька ОСОБА_5, починаючи з віку один рік,
хворіє на хронічне обструктивне захворювання легень, і з цього з часу перебуває
на обліку у лікаря-фтізіатра Путильської ЦРЛ та в обласному туберкульозному
диспансері. У зв'язку з цією хворобою їх дочка потребує дворазового обстеження
на рік з проходженням проти рецидивної терапії в Путильській ЦРЛ та в обласній
дитячій клінічній лікарні. Також дочка потребує саноторно-курортного лікування
в місцевих санаторіях пуль
монологічного профілю, так і в умовах південного узбережжя Криму, Одеської
області та узбережжя Азовського моря. Це потребує додаткових витрат як на
дорогу так і на придбання ліків. Вважає, що відповідач на підставі ст. 185 СК
України повинен нести нарівні з нею додаткові витрати на лікування дитини. В
середньому щомісячно на ці потреби необхідно не менше 300 грн. Тому вважає, що
суд повинен зобов'язати відповідача сплачувати додаткові витрати на лікування
дочки ОСОБА_5 в твердій сумі по 150 грн. щомісячно до досягнення дочкою
повноліття, або повного вилікування від захворювання. Тому просить суд
задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали,
посилаючись на викладені факти в позовній заяві, та доказах, які представили в
судовому засіданні.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, на
позовну заяву подали заперечення, а також докази про сплату аліментів в сумі
1000 грн. Крім того відповідач пояснив суду, що його дочка почала хворіти
тільки після того, як він перестав проживати із позивачкою. Згідний сплачувати
половину коштів на лікування дочки лише тоді, коли позивачка представить
належні документи про їх фактичні витрати, що вона понесла їх, або понесе
наперед. На дружину зовсім не згідний сплачувати аліменти, так як залишив їй
все, що нажили разом за спільне проживання. В даний час він не в змозі надавати
її матеріальну допомогу, так як вважає їй матеріальне становище краще, ніж
його.

Свідок
ОСОБА_6. пояснив, що дочка перебуває на обліку в лікаря-фтізіатра з 2006 року і
облтубдиспансері з діагнозом вегетативна дисфункція по ваготонічному типу,
хронічне обструктивне захворювання легень в стадії ремісії. Дитина повинна
проходити обстеження в Путильській лікарні і облтубдиспансері. По першому
захворюванню вегетативної дисфункції по ваготонічному типу є безкоштовні
путівки в санаторій „Садгора". Якщо в дитини хронічне обструктивне
захворювання легень, то тут потрібне оплатне лікування. По можливості батьків,
можливе саноторно-курортне лікування в Криму, або в Одеській області. З приводу
довідки для одержання путівок, представлену йому для ознайомлення в суді,
пояснив, що на таких довідках не вказується вартість путівок на
курортно-санаторне лікування. 3 12 березня 2007 року з приводу другого діагнозу
ОСОБА_5. знаходиться на амбулаторному лікуванні в Путильській ЦРЛ. Крім цього
для таких хворих повинно бути покращене харчування.

Свідок ОСОБА_7. пояснила суду, що у її матері була
пухлина правої нирки, яку видалили. В даний час мати часто хворіє і проходить
лікування, як в Путильській лікарні та в м.Чернівці. Сестра також хворіє на
туберкульоз, і вона лікувалась в облтубдиспансері в м.Чернівці. В 2006 році
вона з сестрою двічі їздила на обстеження в облтубдиспансер. Тоді батько дав на
витрати 200 грн., мати в той час по стану здоров"я не могла їхати. Вона в
даний час працює молодшою сестрою в Путильській лікарні і отримує заробітну
плату в сумі 437 грн., проживає разом з мамою. Мати отримує по інвалідності
пенсію, але її не вистачає для лікування і сестрі також. Тому вона також
матеріально допомагає матері. Брат проживає в м. Москві і ніякої матеріальної
допомоги не надає, так як у нього своя сім"я.

Свідок ОСОБА_8. пояснила суду, що працює
лікарем-педіатром в Путильській ЦРЛ і що довідку для одержання путівки вона
видала на імя ОСОБА_5. З таким діагнозом хвороби, таким дітям рекомендується
саноторно-курортне лікування. Оцінку вартості путівок в довідці вона написала
на прохання матері дитини.

Заслухавши
пояснення сторін, свідків, дослідивши по справі докази, суд вважає, що позовна
заява не підлягає задоволенню.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на утримання непрацездатної
дружини, суд виходить із підстав ст. 75 п.2,3 СК України, проте, що право на
утримання має той із подружжя, який є непрацездатний, потребує матеріальної
допомоги. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1. є непрацездатною
особою, так як згідно пенсійного посвідчення №350169 є інвалідом 3-ї групи.
Однак згідно ч.4 ст.75 СК України відмічено, що один з подружжя є таким, що
потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від
використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового
мінімуму, встановленого законом. Згідно ст. 62 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007 рік" від 19.12.2006 року №489-У із змінами від
15.03.2007р. №749-V прожитковий мінімум для осіб які втратили
працездатність складає з 1.01.2007 року -380 грн., з 1.04.2007р- 406 грн., з
01.10.2007 р-411 грн.

Судом встановлено, що позивачка одержує пенсію в сумі 489 грн.29 коп., крім
цього має господарство по місцю проживання і доходи забезпечують її прожитковий
мінімум, тому суд вважає, що вона не потребує матеріальної допомоги. Відповідач
не працює, немає постійних доходів, не є достатньо матеріально забезпечений,
тому він не в змозі сплачувати аліменти на утримання позивачки і з цих підстав
її позовні вимоги, в цій частині, задоволенню не підлягають.

Вирішуючи
позов в частині стягнення коштів на додаткові витрати , для лікування дитини,
позивачка посилається на то, що дочка ОСОБА_5, 1997 року народження хворіє на
хронічне обструктивне захворювання легень і перебуває на обліку в
лікаря-фтізіатра Путильської ЦРЛ та обласному протитуберкулюзному диспансері, і
їй щомісячно потрібно в середньому не менше 300 грн. Із цієї суми вважає, що
половину витрат повинен нести її чоловік. Однак в судовому засіданні ніяких
доказів в підтвердження того, що їй

потрібна   саме така сума вона не представила, тому суд
вважає позов   не обґрунтованим.

Згідно 4.2 ст. 185 СК України додаткові кошти на дитину
можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення
разово, періодично або постійно.

Позивачка представила в суд довідку для одержання путівок, в якій вказано
прописом, що вартість путівки в санаторій матері і дитини в межах
3500-4000грн., але суд не може взяти її за доказ, що вона понесла або понесе
витрати наперед, так як довідка не є тим фінансовим документом, в якому
конкретно вказано фактичні витрати понесені вже , або будуть понесені наперед.
Крім цього позивачкою та її представником на протязі судового засідання не було
пред'явлено доказів суду, які витрати позивачка понесла при обстежені дитини і
її лікуванні. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки в цій частині також
не підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст.75, 185 СК України,   ст.ст.10, 60,
213, 215, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні з ОСОБА_3 коштів на її утримання в сумі 150
грн. щомісячно, а також відмовити в стягненні додаткових витрат в сумі 150 грн.
щомісячно на лікування дочки ОСОБА_5 у зв'язку з безпідставністю.

Рішення
набирає законної сили після десяти днів з дня закінчення строку подачі заяви на
апеляційне оскарження. На рішення може бути подана заява на апеляційне оскарження
до Апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом десяти
днів. Апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернівецької області подається
протягом двадцяти днів після подачі заяви на апеляційне оскарження.