№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

14
травня 2007
року                   Піщанський районний суд Вінницької області

В складі

головуючого  судді                                                         Боднара В.В.

при секретарі                                                                 Красевич В.В.

з участю
прокурора                                                          Кузьміна С.В.

з участю
представника відповідачаОСОБА_3

Розглянувши в судовому засіданні в смт.Піщанка справу за
позовом прокурора Піщанського
району в інтересах ОСОБА_1 до суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_2 про поновлення на роботі,

ВСТ АНОВИВ:

Своїм позовом до суду прокурор Піщанського району просив
поновити ОСОБА_1 на роботі продавця магазину
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 з 31 березня 2005
р.

При цьому посилався на те, що ОСОБА_1 з серпня 2004
року по березень 2005
року працювала продавцем магазину в с Яворівка
Піщанського району у суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

31 березня 2005 р. під час хвороби ОСОБА_1 відповідач, завідомо
знаючи, що остання вагітна, без її згоди
звільнив її з роботи, вказавши в угоді , що трудовий договір розірваний сторонами 31.03.05р. на підставі ст. 36
п. 1 КЗпП за згодою сторін.

Разом з тим, ОСОБА_4 про звільнення з роботи до ОСОБА_2
не зверталась, згоди на звільнення
не давала, мала право на оплачувану відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами.

При цьому ОСОБА_2 до даного часу в трудову книжку ОСОБА_1
відомості про її роботу не вніс і оформлену
відповідним чином трудову книжку її не видав.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_2 була порушена
кримінальна справа по якій суд
26.12.2005 року
виніс постанову про звільнення останнього від кримінальної відповідальності внаслідок акта про амністію.

ОСОБА_2 в порушення ч.2 ст. 184
КЗпП України за своєю ініціативою
звільнив вагітну ОСОБА_1 з роботи, не надавши
її оплачувану відпустку у зв'язку з вагітністю та пологами.

Посилався на те, що оскільки копія наказу про звільнення
ОСОБА_1 з роботи та трудова
книжка про її роботу у ОСОБА_2 з березня 2005 року до даного часу не видані, то строк звернення до суду не пройшов.

В судовому засідання прокурор ОСОБА_7 ,
позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5. вимоги заяви підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_6
позовні вимоги не визнали.

При цьому посилались на те, що у справах про вирішення
трудового спору про звільнення з
роботи працівник може звернутись до суду в місячний строк з дня вручення наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно доданої до справи довідки ОСОБА_1 мала право на
відпустку у зв'язку з вагітністю та
пологами з 07.04.05р ., тобто
після звільнення з роботи 31 .03.05р.

Посилались також на те, що оскільки відповідач не
являється юридичною особою ,то книгу
наказів не веде і довідка про підстави її прийняття та звільнення з роботи була
видана 27.04.05р. після її
звернення. Довідка , затверджена
директором Крижопільського районного центру зайнятості являється підставою для
внесення запису у трудову книжку.

Стверджували , що трудова книжка позивачки повинна була
зберігатись у неї, а не у відповідача.

Також позивач не звернувся до суду з заявою про поновлення пропущених
встановлених законом процесуальних строків.

Аналізуючи пояснення сторін ,
наявні в матеріалах справи докази,
суд вважає, що в задоволення позову повинно бути
відмовлено за слідуючими обставинами.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що дійсно працювала у
відповідача і з 15.08.04р. передала
магазин позивачці. Пояснення позивачки ОСОБА_1 проте, що вона передала відповідачу чистий бланк трудової книжки ,
яку її чоловік в такому ж вигляді
отримав 27.04.05р. і проте, що вона не
давала згоди на звільнення спростовується наказами представника Крижопільсокго районного центру зайнятості
про те, що відповідач з чоловіком
позивачки приїхали до неї по питанню запису в трудову книжку відомостей про прийом та звільнення з роботи .Договір
розривається на вимогу приватного підприємця. Тому 27.04.05р. була видана довідка про прийом та
звільнення позивачки.

Таким чином у відповідності до ст. 233
КЗпП України, позивачка могла
звернутись до суду з заявою про вирішення трудового спору в місячний термін з
дня отримання довідки.

Додана до справи довідка лікувального закладу про право
позивачки , видана
07.04.05р. ,
тобто після звільнення з роботи.
Позивач не навів доказів, що вказана довідка була надана відповідачу.

Суд вважає, безпідставним посилання позивача на те, що
ОСОБА_1 трудова книга не була видана і тому строк
звернення до суду не пройшов.

У відповідності до інструкції про порядок ведення
трудових книжок, затвердженої наказом Мінпраці України №
58 від 29.07.93р.(п.2,20-1) трудові
книжки працівників , які
працюють на умовах трудового
договору у фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності без створення юридичної
особи з правом найму, зберігаються безпосередньо у позивача -
працівника.

У суду відсутні докази відмови внести в трудову книжку
записи про прийняття та звільнення з роботи.

Згідно матеріалів справи (а.с.9) прокуратурою району
проводилась перевірка стосовно звільнення
з роботи ОСОБА_1 17.05.05р., а заява до суду подана в червні 2006року, не зазначивши ні в ній ні в іншому зверненні до суду
прохання про поновлення строків звернення до суду.

Керуючись ст. ст. 221,231,233КЗпП України, 208,212-215 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову прокурора Піщанського району в
інтересах ОСОБА_1 до суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_2
про поновлення на роботі, відмовити за безпідставністю і пропуском строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Вінницької області шляхом подачі
заяви про оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення і апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.