АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22-1122-2007 р.                             Головуючий
інстанції: Троценко Т.А.
Суддя-доповідач: Давискиба Н.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«11» квітня 2007 р.                                                                         м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого:                                 Стрелець
Л.Г.

Спас О.В.

Суддів:                                            Давискиби
Н.Ф.

При секретарі:                                Вертелецькій
І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства „Індустріально-експортний
банк" в особі філії „Запорізька дирекція" AT
„Індустріально - експортний банк" на рішення Берлінського міськрайонного
суду Запорізької області від «10» січня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1до Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" в особі
філії „Запорізька дирекція" AT „Індустріально
- експортний банк" про визнання договору застави недійсним,

ВСТАНОВИЛА:

07.12.2006 р. ОСОБА_1. звернувся в суд із позовною заявою
до Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк" в особі філії
„Запорізька дирекція" AT „Індустріально-експортний банк" про визнання
договору застави недійсним позивач зазначив, що 24 березня 2005 року було
укладено договір про заставу автотранспортного засобу № 39-3, а саме автомобіль
Мітсубісі Пажеро, який належить йому на праві власності.

Посилаючись на порушення законодавства при укладені
договору: відсутність адреси юридичної особи, від імені якої виступала керуюча
відділенням філії „Запорізька дирекція" м. Бердянська Іваненко Л.П., з
якою він саме укладав договір, вважає, що це суттєво порушує його права на
отримання інформації про місцезнаходження юридичної особи та її реквізити,
просив про задоволення позову.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 10 січня 2007 року позов ОСОБА_1 задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача за
довіреністю директора філії „Запорізька дирекція" Акціонерного товариства
„Індустріально-експортний банк" просить

2

рішення
суду скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відмовою позивача
від позову.

Заслухавши суддю доповідача, осіб, які приймали участь у
справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної" скарги, колегія
суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких
підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для
скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне
з"ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Із матеріалів справи видно, що 24 березня 2005 року між АК
„Індустріально -експортним
банком" (в подальшому іменований заставодержатель ) таОСОБА_1. (заставодавець)
було укладено договір про заставу автотранспортного засобу № 38-з, а саме
автомобіль Мітсубісі Пажеро, який належить позивачу на праві власності.

Задовольняючи позовні вимоги про визнання договору
застави недійсним, суд першої інстанції зазначив, що договір суперечить
вимогам, які пред'являються до порядку укладення договору, і є обов'язкові, а
саме - відомості
про сторони договору, їх назву, юридичну адресу, державну реєстрацію та
місцеперебування.

З таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки
Договір застави від 24.03.2005
року посвідчено нотаріально, зазначено повне іменування сторін. Договір
укладався від імені AT „Індустріально-експортний банк" в особі керуючого
відділенням філії „Запорізька дирекція" в м. Бердянську Івахнено Л.П. (на
підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округа, 13 січня 2005 р. за реєстром № 44) з однієї сторони,
таОСОБА_1., з другої сторони.

Крім того, посилаючись на ч. 1 ст.203 ЦК, суд
не зазначив, саме яким актам цивільного законодавства, а також моральним
засадам суспільства не відповідає Договір застави, укладений між сторонами по
справі.

За змістом Цивільного Кодексу України учасники цивільних
відносин самі на власний розсуд набувають для себе цивільні права і створюють
цивільні обов'язки.

Позивачем
не заперечується укладання договору застави.

Кредитний договір №
485/2005, на забезпечення якого був укладений договір застави,
сторонами не оспорюється.

Посилання позивача на відсутність інформації у тексті
договору застави, не може бути підставою для визнання такого договору
недійсним. На підтвердження своїх позивних вимог позивачем не надано жодного
доказу недійсності договору.

Враховуючи, що суд першої інстанції неповно з"ясував
обставини, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення
справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення про відмовуОСОБА_1. у визнанні договору
застави недійсним.

Доводи апеляційної скарги про закриття провадження по
справі у зв'язку з відмовою позивача від позову задоволенню не підлягають,
оскількиОСОБА_1. від свого позову не відмовлявся.

Керуючись ст..
209, п.2 ч.1 ст. 307, п.2
ч.1.ст. 309, ст.ст.313,314,316
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства
„Індустріально-експорний банк" в особі філії „Запорізька дирекція" AT
„Індустріально-експортний банк" -
задовольнити частково.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 10 січня 2007 року у цій
справі скасувати, та ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1до Акціонерного
товариства „Індустріально-експорний банк" в особі філії „Запорізька
дирекція" AT „Індустріально-експортний банк" про визнання
договору застави недійсним -
відмовити.

2

Рішення набирає чинності негайно проте може бути
оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення
ухвали.