АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа - №
22ц-3921/07                                             Головуючий
в 1 інстанції -Ходирєва І.В.
Категорія -                                                                                 Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня  2007 року Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого -
Кравченко Н.В.,

суддів -
Пригорнєвої Л.І., Борисова
Є.А.

за
участю секретаря - Годунової К.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м. Луганську   справу за апеляційною
скаргою ПП ОСОБА_1на ухвалу Антрацитівського міськрайсуду від 18 червня 2007
року      за позовом ПП ОСОБА_1до    ОСОБА_2про стягнення пені, -

встановила:

У квітні 2007 року позивач ПП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2., в якому просив стягнути з відповідача пеню у сумі 12720 гр.
у зв'язку з несвоєчасним виконанням договору купівлі-продажу в частині оплати
купленого та поставленого йому товару у вигляді оприскувача, вартістю 6000 гр.

Ухвалою Антрацитівського міськрайсуду від 18 червня 2007 року провадження
по справі закрито.

В апеляційній скарзі позивач з ухвалою суду не згоден, вважає її такою, що
не відповідає вимогам закону, просить скасувати.

Заслухавши доповідача, дослідивши надані докази,
заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та
обгрунтованість ухвалу суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія приходить до наступного.

Закриваючи провадження по справі, суд послався, що оскільки позивач є
приватним підприємцем, то у відповідності з ст.1 ГПК України для захисту своїх
прав він повинен звертатися до господарського суду, а тому згідно зі ст.. 205 ЦПК України
справа підлягає закриттю.

Таких висновків
суд першої інстанції дійшов помилково.

Згідно зі ст.. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист
порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших
правовідносин, окрім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що підприємства,
установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

У
відповідності зі ст.. 12 ГПК України   господарським судам підвідомчі: 1) справи у
спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських
договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:
спорів про приватизації державного житлового фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних умов;

спорів
про  встановлення цін на продукцію (товари),
а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно
до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів,
що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2)
справи про банкрутство;

3)
справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати
з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4)   справи, що
виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським

товариством та його учасником (засновником, акціонером),
у тому числі учасником, який

вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що

пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цього

товариства, крім трудових спорів.

Таким чином, нормами господарського процесуального
Кодексу України окреслено коло справ, які підвідомчі господарським судам.

Спір, який виник між сторонами, до цього кола не відноситься, вказаний спір
виник з правовідносин, які виникли між приватним підприємцем та фізичною
особою, та випливає з договору купівлі-продажу товару.

За таких обставин у суду не було підстав робити висновки, що спір підлягає
розглядові господарським судом та закривати провадження по справі, оскільки у
відповідності зі ст.. 205 п.1
ЦПК України провадження по справі закривається у разі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства.

У даному випадку справа підлягає розглядові саме за правилами цивільного
судочинства і ніяких перешкод цьому, встановлених законом, по справі не
вбачається.

Таким чином, судом першої інстанції при вирішення питання
щодо підвідомчості справи, було порушено порядок вирішення цього питання, тому
ухвала у відповідності зі ст..
312 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа передачі до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст..
303, 307, 312, 313,314,315 ЦПК України, судова колегія судової палати в
цивільних справах апеляційного суду луганської області, -

Ухвалила :

Апеляційну
скаргу ПП ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу Антрацитівського міськрайонного суду Луганської області від 18
червня 2007 року за позовом ПП ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення пені - скасувати,
справу надіслати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ця ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, та
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців після її проголошення.