АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
22 - 2890 / 2007р.       .                   Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"
16 " серпня 2007 року                                                                                     м.  Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:      Онищенка
Е.А.,

Суддів:                                   Прокопенка
О.Л.,

Бон дара В. О.,  При секретарі:
Батарейній О.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення місцевого Токмацького районного суду Запорізької області від
"03" лютого 2004 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  ОСОБА_1 про визнання угод
недійсними та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля,  -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2003 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_1 про визнання угод недійсними та визнання права власності на 1/2
частину автомобіля.

В позові
зазначала,  що під час шлюбу з ОСОБА_5
вони придбали автомобіль ВАЗ -21083,
проте 09.12.2000 року відповідач,
без її згоди,  за договором
купівлі - продажу,  продав спірний
автомобіль своїй матері ОСОБА_4,  а
остання 11.10.2003 року уклала договір купівлі - продажу автомобіля з ОСОБА_1.

Рішенням
місцевого Токмацького районного суду Запорізької області від 03 лютого 2004
року позов задоволено. Визнано недійсними договір купівлі - продажу автомобілю
ВАЗ 21083 від 09.12.2000 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та договір купівлі -
продажу від 11.10.2003 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Визнано за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину автомобіля. З відповідачів на користь позивача
солідарно стягнуто судові витрати.

Ухвалою
апеляційного суду Запорізької області від 03 червня 2004 року рішення суду від
03.02.2004 року скасовано,  а справа
повернута на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Не
погоджуючись з вказаною ухвалою суду,
ОСОБА_2 подала касаційну скаргу,
в якій,  посилаючись на порушення
норм процесуального права,  просить
ухвалу апеляційного суду скасувати і залишити без змін рішення суду першої
інстанції або направити справу на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою
апеляційного суду Одеської області від 05 червня 2007 року касаційну скаргу
ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від
03.06.2004 року скасовано,  а справу
направлено на новий апеляційний розгляд.

Вислухавши
доповідача,  дослідивши матеріали справи
в межах доводів апеляційної скарги,
колегія судців приходить до висновку,
що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну
скаргу,  якщо встановлює,  що суд першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд виходив з того,  що обидва спірні договори купівлі-продажу в
силу ч.1  ст.  58 ЦК
України редакції 1963 року являються мнимими угодами,  оскільки були укладені сторонами лише для
виду,  без наміру утворення юридичних
наслідків.

Розглядаючи спір,  судова колегія
вважає,  що районний суд повно і всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон,  який їх регулює.

Судом
встановлено і підтверджується матеріалами справи,  що 09.12.2000 року відповідач ОСОБА_3 з метою
переоформлення сімейного майна,  продав
спірний автомобіль своєї матері ОСОБА_4,
яка не маючи посвідчення на право керування та в силу свого похилого
віку,  1922 року народження не могла
користуватися ним.  Автомобіль залишився
в користуванні ОСОБА_3 Після подачі позовів до суду,  11 жовтня 2003 року ОСОБА_3 продав спірний
автомобіль ОСОБА_1 за нуль гривен з порушенням суттєвої умови,  передбаченою ч.1  ст.
224 ЦК України,  редакції 1963 року.

З огляду
наведеного судова колегія вважає,  що
районний суд прийшов до правильного висновку про те,  що обидва договори купівлі-продажу які
укладені сторонами являються мнимими угодами,
у яких хоча і виявлялася воля сторін,
однак вона була направлена не на те щоби створити будь який юридичний
зв'язок ,  а на те щоб створити бачення
цього зв'язку ,  з метою таким чином
позбавити позивачку можливості доказувати своє право на 1/2 частину спірного
автомобілю,  який було придбано подружжя
під час шлюбу.

Доводи
апеляційної скарги що до відсутності підстав для визнання угод недійсними
протиричать матеріалам справи та встановленим судом фактам,  і не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права,  які призвели або
могли призвести до неправильного вирішення справи.

З
урахування наведеного колегія суддів вважає,
що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308 ,
317 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого Токмацького районного суду Запорізької області від "03"
лютого 2004 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте вона може бути

оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом

двох
місяців.