УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 року                                                         м.
Вінниця

Колегія   судців
судової  палати  з
цивільних   справ   Апеляційного   суду Вінницької області у складі:

головуючого
: Ковальчука О.В., суддів : Іващука В.А., Колоса С.С., при секретарі: Цехмістер
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Сільськогосподарське орендне підприємство "Щасливе" . (далі ТОВ
"СОП "Щасливе") про виплату заборгованості за оренду земельного
паю та доведення орендованої земельної частки до належного стану згідно
договору, за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Липовецького районного
суду  Вінницької області від 21 лютого
2007 року,

установила:

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області
від 21 лютого 2007 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 28
лютого 2000 року по 01 вересня 2003 року між сторонами діяв договір оренди
земельного паю № 358 від 28 лютого 2000 року, який був зареєстрований за № 354
від 23 березня 2000 року Щасливською сільською радою Липовецького району.

29 вересня 2004 року ОСОБА_1 був одержаний Державний акт
на право власності на земельну ділянку.

Згідно з діючим законодавством (перехідні положення Закону
України "Про оренду землі" від 06 жовтня 1998 року у редакції Закону
від 02 жовтня 2003 року) після виділення в натурі земельних ділянок власникам
земельних часток (паїв), договір оренди землі переукладається відповідно до
державного акту про право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що
раніше укладений.

Укладений між сторонами у 2005 році договір оренди
земельної ділянки відповідно до ст. 18 Закону України "Про оренду
землі" чинності не набрав, оскільки не пройшов державної реєстрації, тому
суд дійшов висновку, що вимоги

Справа № 22 - 984
2007 р.     Категорія: 29      Головуючий у суді першої інстанції
Мочульська Л.Т.

Доповідач:
Ковальччк О В

2

позивача  як
такі,   що   випливають
із   нечинного   договору,
задоволенню   не підлягають.

У апеляційній скаріОСОБА_1 просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального
права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення у межах
заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав
для задоволення останньої.

Встановивши, що укладений між сторонами у 2005 році
договір оренди земельної ділянки відповідно до ст. 18 Закону України "Про
оренду землі" чинності не набрав, оскільки не пройшов державної
реєстрації, суд дійшов вірного висновку, що вимоги позивача як такі, що
випливають із нечинного договору задоволенню не підлягають.

Доводи апелянта про те, що суд при вирішенні спору не врахував,
що договір оренди земельного паю № 358 від 28 лютого 2000 року після закінчення
строку його дії відповідно до ст.ЗЗ Закону України "Про оренду землі"
був поновлений на той самий строк і на тих самих умовах у зв'язку із тим, що
орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після закінчення строку
цього договору оренди, а з боку орендодавця протягом одного місяця після
закінчення строку договору були відсутні письмові заперечення, не можна визнати
обґрунтованими, оскільки позивач не посилався на ці обставини як на підстави
своїх вимог, а просив останні задовольнити, посилаючись саме на договір оренди
від 2005 року, тому виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства,
суд не вправі був самовільно змінити підстави позову.

Інші
доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів,

ух валила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області
від 21 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення.

Протягом
двох місяців з дня набрання законної сили ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України.