Справа №2-411/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7
травня 2007 року Дзержинський районний суд м. Харкова

8
складі-головуючого - судді -  Наумової С.М.

при
секретарі                        -  ГубськійКО.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом
Прокурора Дзержинського району м .Харкова в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,ОСОБА_3, 3-я особа Орган опіки та піклування Дзержинської районної ради
м.Харкова про визнання недійсним договору дарування житла.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор
Дзержинського району м .Харкова в інтересах малолітньої ОСОБА_1 звернувся до
Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3, 3-я
особа Орган опіки та піклування Дзержинської районної ради м. Харкова про
визнання недійсним договору дарування житла за адресою : АДРЕСА_1, укладеного
між ОСОБА_2. та
ОСОБА_3.,12.10.2005 року. В судовому засіданні представник прокурора
Дзержинського району м. Харкова - Божко О.М. позов підтримала і просила його
задовольнити, оскільки укладеним договором були порушені права малолітньої
ОСОБА_1.

Відповідачка ОСОБА_2. в судовому
засіданні позов не визнала і просила залишити його без задоволення, надала до
суду письмові заперечення, окрім цього вона пояснила, що її донька ніколи не
являлася власником житла і не мала долі в спільному житлі на праві приватної
власності. З її боку, як матері дитини, не було порушено будь-яких прав
ОСОБА_1. Дитина проживає в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що
не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Відповідач ОСОБА_3. в судовому
засіданні позов не визнав, підтримав пояснення своєї сестри.

3-я особа Орган
опіки та піклування Дзержинської районної ради м .Харкова в судове засідання
представник не з*явився, про час і дату слухання справи повідомлені належним
чином, в матеріалах справи мається лист з проханням слухати справу у їх
відсутність.

Суд, вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено: Квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності в рівних
долях ОСОБА_4 та
ОСОБА_2, котрі знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Внаслідок
виникнення відповідних сімейних відносин, Чернови розлучилися. Після виділення
долів, ОСОБА_2. стала належати на праві приватної власності ХА частина
квартири, а інша 1/2 частина даної квартири стала належати колишньому
чоловікову ОСОБА_4

Згідно договору
дарування від 20.12.2004 року ОСОБА_4.
подарував належну йому частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2. (а .с. 33) ОСОБА_2. цей подарунок
прийняла. В встановленому чинним законодавством порядку, Харківським бюро
технічної інвентаризації було зареєстровано належність ОСОБА_2. на праві
приватної власності всієї квартири АДРЕСА_1

2

В серпні 2005 року відповідачкою та її донькою було
зареєстровано місце реєстрації мешкання за адресою: АДРЕСА_1. Раніше вони були
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2

12.10.2005 року ОСОБА_2.
подарувала квартиру АДРЕСА_1 своєму брату ОСОБА_3, уклавши договір
дарування від 12.10.2005 року.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про охорону
дитинства» батьки або особи, що їх замінюють не мають права без дозволу органу
опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню
або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав,
здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла.

Відповідно до ст. 18 Закону України
«Про охорону дитинства» діти - члени сім*ї наймача або власника жилого
приміщення мають право користуватися займаним приміщенням на рівні з власником або
наймачем.

ОСОБА_2. подарувала
квартиру АДРЕСА_1своєму брату ОСОБА_3, уклавши договір дарування від 12.10.2005
року.

ОСОБА_2. не
зверталася до органу опіки та піклування виконавчого комітету Дзержинської
районної ради м. Харкова та не отримала дозвіл на вчинення вказаного правочину.

Це призвело до того, що малолітня ОСОБА_1 фактично
позбулася належного їй житла, оскільки на даний час , згідно з даними
Харківського МЕТІ вона не має житла, яке б належало їй на праві приватної
власності, що є грубим порушенням її прав та законних інтересів, передбачених
ст. 41 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України
передбачено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України,
іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Правочин, що вчиняється батьками ( усиновлювачами) не може суперечити правам та
інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ст.215 ч 1 ЦК України
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України.

Суд не може прийняти до уваги
пояснення ОСОБА_2, що її малолітня донька ОСОБА_1
ніколи не являлася власником житла і не мала долі в спільному житлі на
праві приватної власності, спірна квартира належала їй та її чоловіку, а потім
вона стала власницею усієї квартири і розпорядилася своєю власністю на свій
розсуд, оскільки це призвело,. до того, що малолітня ОСОБА_1фактично
позбулася належного їй житла, оскільки на даний час її мати не має власності і
тільки за вказаною адресою зареєстровані.

Квартира в якій проживала малолітня
дитина була відчужена без дозволу органів опіки та піклування. В любий час
власник квартири має право скористатися своїм правом і виселити ОСОБА_2. з малолітньою дитиною,
або також подарувати, або продати. Дитина буде позбавлена місця реєстрації та
користування житлом.

Констатація відповідачки, що її донька ОСОБА_1має в
повному обсязі майно , придбане для забезпечення розвитку, навчання і
виховання, а саме одежу, інші речі особистого користування, іграшки, книжки,
музикальні інструменти, спортивне обладнання та інше і воно є власністю доньки,
ніяк не стосується користування всіма правами житла.

На підставі
вищевикладеного, суд вважає , що укладений між ОСОБА_2. та ОСОБА_3. договір дарування від 12.10.2005 року
квартири АДРЕСА_1 за позовом прокурора Дзержинського району м. Харкова підлягає
задоволенню. Забов*язати кожну сторону повернути другій стороні все одержане за
даною угодою.

3

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.. державне мито у розмірі 7 грн 50 коп і 30 грн за
інформаційне-технічне забезпечення.

Керуючись
ст. 10,11, 88,209,211,212,214,216 ЦПК України, ст.ст.17,18 Закону України «Про
охорону дитинства», ст. 203,215 ЦК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов
прокурора Дзержинського району м. .Харкова задовольнити.

Визнати
недійсним договір дарування житла за адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від
12.10.2005 року.

Сторони привести
в первинне положення

Стягнути
солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3. державне мито в дохід держави

7 гр 50 коп і ЗО
гривень на інформаційне -технічне забезпечення судовій адміністрації в

Харківській
області.

Рішення може
бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі в 10-ти
денний строк заяви про апеляційне оскарження і після цього в 20-ти денний строк
подати апеляційну скаргу, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.294 ЦПК України.