Справа  №
ІМЕНЕМ           УКРАЇНИ
03   травня  2007  року Галицький
районний  суд міста Львова  в
головуючої   -   судді     -     ОЛЕКСІЄНКО  М.Ю.
при  секретарі                     -
відкритому    судовому    засіданні
в    залі суду цивільну справу за
до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 про захист прав споживача та
відшкодування матеріальної   і
09 березня 2005 року позивачка
звернулась з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2. про захист
прав споживача та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, оскільки
внаслідок порушення відповідачкою своїх зобов'язань за договором надання
послуг, були порушені її права як споживача, гарантовані Законом України „Про
захист прав споживачів" та заподіяна матеріальна і моральна шкода.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка покликається, що 02 лютого 2005 року придбала в
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2., яка здійснює діяльність в магазині „Сувеніри" на пл.
Ринок, 28 у м.Львові, взуття - зимові чобітки жіночі вартістю 370 грн., про що
свідчить товарний чек № 49 від 20 січня 2005 року. Одягнувши в магазині нові
чобітки та пройшовши в них кілька метрів на вулиці, побачила, що в місцях
попадання снігу на лицьову поверхню колір чобітків змінився зі світлого на
темний, матеріал втягував вологу. Відповідачка - приватний підприємець ОСОБА_2. відмовила у поверненні
грошей за неякісне взуття, хоча спочатку при зверненні до неї не заперечувала у
Внаслідок незаконної відмови відповідачкою у поверненні коштів їй було
заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у переживаннях з приводу придбання
неякісного товару, у неможливості користуватись ним, а також у неможливості
реалізувати свої права споживача, передбачені Конституцією і законами України,
внаслідок даних обставин нервувала, хвилювалась, була обурена зухвалою
поведінкою відповідачки.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви
позовних заяв, дала аналогічні пояснення, просить позов задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_2.
в судове засідання повторно
не з"явилась, про час і місце судового
засідання повідомлялась належним чином, в тому числі і через ЗМІ, причину
своєї повторної неявки суду не повідомила. Зі згоди позивачки суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_1. підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Статтею 3 Закону
України „Про захист прав споживачів" споживачам гарантуються такі права:
гарантований рівень споживання; належну якість товарів (робіт, послуг), торговельного та
інших видів обслуговування: безпеку товарів (робіт, послуг); необхідну,
доступну, достовірну та своєчасну інформацію про товари (роботи, послуги), їх кількість,
якість, асортимент, а також про їх виробника (виконавця, продавця); відшкодування
збитків, завданих товарами (роботами, послугами) неналежної якості, а також
майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечними для життя і
здоров"я людей товарами (роботами, послугами) у випадках, передбачених
законодавством; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за
захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 611
ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки,
встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплати неустойки,
відшкодування збитків та моральної шкоди.

Таке ж положення закріплене п.3 ст. 15
Закону України „Про захист прав споживачів", що у разі виявлення недоліків
у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право за своїм вибором
вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі); відповідного
зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу
і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому
збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами
чи із залученням третьої особи.

В силу ст. 19 Закону
України „Про захист прав споживачів" забороняється примушувати споживача
придбавати товари і послуги неналежної якості або непотрібного йому
асортименту.

Згідно ст. 24 Закону
України „Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд
одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23
ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок
порушених її прав. Розмір відшкодування моральної шкоди визначається з
урахуванням заявлених вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду,
фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних
наслідків. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Суд встановив, що 02
лютого 2005 року
позивачка придбала у магазині відповідачки ОСОБА_2. на пл. Ринок, 28 у м.Львові
взуття - чобітки зимові жіночі вартістю 370 грн., про що свідчить товарний чек
№ 49 від 02 лютого 2005 року (а.с.5).

Згідно висновку експерта Львівської торгово-промислової палати № 3-8-1 від
18 лютого 2005 року (а.с.7) при огляді чобітків жіночих з верхом із натуральної
шкіри висотою 10 см з
декоративним ремінцем, пряжкою і трьома стразами на халявах чобіт, з застібкою
„блискавка", на підкладці з натурального хутра, на литій формованій
підошві із синтетичного матеріалу з декоративним рантом і бортиком в носковій,
геленковій і п'ятковій частинах, клеє-бортового методу кріплення, представлених
позивачкою на експертизу, виявлено слідуючі дефекти виробничого характеру:
виступання плям на деталях заготовки верху взуття (сольових); нерівномірна
частота стібків, викривлення строчки, незароблені вузли при закріпленні бортика
підошви.

На листи,
звернення позивачки відповідачка не реагувала.

Беручи до уваги пояснення позивачки, матеріали справи, суд вважає, що
позивачці внаслідок незаконних дій відповідачки було заподіяно моральну шкоду.
Стресова ситуація, пов'язана з відмовою відповідачки у поверненні їй коштів за
неякісне взуття, необхідністю повторно купляти інше взуття, негативно
позначилась на її самопочутті, настрої, на сталий уклад життя.

Суд вважає, що з відповідачки слід стягнути в користь позивачки заподіяну
їй матеріальну шкоду, а саме, вартість взуття - 370 грн., понесені нею судові
витрати - по оплаті вартості експертизи в сумі 36 грн., по оплаті оголошення в ЗМІ
про день розгляду справи судом в сумі 50 грн. та заподіяну моральну шкоду в
сумі 500 грн. В доход держави з відповідачки слід стягнути судовий збір в
розмірі 51 грн.

На підставі наведеного, суд приходить висновку, що позов ОСОБА_1. підлягає
частковому задоволенню.

До такого висновку суд приходить на підставі зібраних та перевірених в ході
розгляду справи матеріалів та поданих сторонами належних доказів.

Керуючись  ст.
ст.  10, 11, 209,  212,
214-215,  224-226  ЦПК

України, на
підставі ст. ст. 16, 23,
610,  611,  629, 901, 1167 ЦК України,  ст.
ст.  3,  15,  19,  24        Закону України „Про захист прав

споживачів",
суд

вирішив  :

Позов  ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 370
грн. заподіяної матеріальної шкоди, 36
грн. понесених витрат по оплаті вартості експертизи взуття, 50 грн. понесених
судових витрат по наданню оголошення в ЗМІ та 500 гривень заподіяної моральної шкоди, а всього 956 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави 51
грн. судового збору.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4 ст. 2 95 ЦПК
України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.