Справа № 22-3653/07
інстанції: Швайковський А.А.
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2007
року   м.Запоріжжя

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Приймака В.М.

суддів:  Мануйлова
Ю.С.

Подліянової Г.С.

при
секретарі:   Батарейній О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою приватного
підприємства агрофірма «Зоря 2005« на ухвалу судді Оріхівського районного суду
Запорізької області від 27 липня 2007 року про відкриття провадження у справі
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Південно - Українська
лізингова компанія» до приватного підприємства агрофірма «Зоря 2005«, ОСОБА_1,
за участю третьої особи : ОСОБА_2, про визнання договору фінансового лізингу
недійсним та стягнення коштів за користування сільськогосподарською технікою,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2007 р.
товариство з обмеженою відповідальністю «Південно - Українська лізингова
компанія» (далі - ТОВ) звернулась до суду з позовом до приватного підприємства
агрофірма «Зоря 2005«, (далі ПП»Зоря 2005), ОСОБА_1, за участю третьої
особи : ОСОБА_2, про визнання договору фінансового лізингу недійсним та
стягнення коштів за користування сільськогосподарською технікою.

Ухвалою судді
Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2007 року відкрито
провадження у справі.

В апеляційній
скарзі ПП»Зоря 2005», посилаючись на порушення судом норм процесуального права,
просить ухвалу судді скасувати і та повернути позовну заяву без розгляду.

Заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обставини справи та доводи
скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.5 ч.
1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в
апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у
справі з недотриманням правил підсудності.

Згідно з п.2
чт.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє
ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з
порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було
помилково сфомульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Згідно
зі ст. 122 ЦПК
України суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Про відкриття
провадження у справі чи відмову у відкритті провадження у справі суддя
постановляє ухвалу.

Постановляючи
ухвалу про відкриття провадження, суддя виходив з того, що позов поданий з
додержанням вимог ст.ст. 119, 120 ЦПК України , підсудний районному суду і є
достатнім для відкриття провадження у справі.

З матеріалів
справи (а.с. 1), вбачається, що постановлюючи ухвалу про відкриття провадження
у справі суддя виходив з суб'єктного складу осіб, які приймають участь у
справі: юридичних осіб : ТОВ і ПП»Зоря 2005» і фізичної особи- ОСОБА_1

Разом з тим, цей
висновок суду є хибним, він не узгоджується з матеріалами справи і вимогами
чинного законодавства.

З матеріалів
справи також вбачається, що позовні вимоги ТОВ стосуються визнання недійсним
договору фінансового лізингу, укладено між двома юридичними особами: позивачем
(ТОВ) та відповідачем (ПП»Зоря 2005») та стягнення коштів за користування
сільськогосподарською технікою.

З договору
фінансового лізингу НОМЕР_1 (а.с. 26-33) вбачається, що ОСОБА_1, яка на час
укладення вказаного договору працювала начальником фінансового департаменту ТОВ
і згідно наказу № 10/1- К
від 30 червня 2005 р. та довіреності НОМЕР_2 від 23 лютого 2006 p., посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3
(зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_3) представляла інтереси ТОВ.

З позовної заяви
та ухвали судді про відкриття провадження у справі вбачається, що до участі у
справі ОСОБА_1, залучена як фізична особа.

Зважаючи на те,
що вона, укладаючи договір фінансового лізингу представляла інтереси ТОВ, а не
свої особисті інтереси, і самостійних вимог, які б випливали зі спірних
правовідносин, до неї не заявлялось, слід прийти до висновку, що залучення її
судом до участі у справі, як фізичної особи є помилковим.

Згідно з
положенням ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до
вимог ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства,
установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземні), громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають
право звертатися до господарського суду згідно зі встановленою підвідомчістю
господарських прав за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Оскільки
вказаний спір виник між юридичними особами, тому звернення позивача до суду
загальної юрисдикції суперечить вищезазначеним нормам права.

У відповідності
до п.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо
справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що вказана спір не підлягає
розгляду в порядку цивільного судочинства, а підсудний господарському суду, у
зв'язку з чим ухвала судді Оріхівського районного суду Запорізької області від
27 липня 2007 р. про відкриття провадження у справі від підлягає скасуванню з постановлениям ухвали про
закриття провадження у справі.

У відповідності до
ч.2 ст.306 ЦПК України чкщо провадження у справі закривається з підстав,
визначених пунктом 1 частини першої статті 205 цього Кодексу, суд повинен
повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Керуючись ст.
ст.205, 206, п.1 ч.1 ст.312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу приватного підприємства агрофірма «Зоря 2005« задовольнити частково.
Ухвалу судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2007
року про відкриття провадження у справі за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю

«Південно
- Українська лізингова компанія» до приватного підприємства агрофірма «Зоря
2005« , ОСОБА_1 , за участю третьої особи : ОСОБА_2, про визнання договору
фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів за користування
сільськогосподарською технікою, скасувати і постановити ухвалу про закриття
провадження у справі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення, проте, може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців шляхом подачі скарги безпосередньо до
Верховного Суду України.

Роз'яснити
товариству з обмеженою відповідальністю «Південно - Українська лізингова
компанія», що воно може звернутися з заявою до господарського суду згідно
встановленої підсудності розгляду вказаного спору.