РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого - судді                                               Чіркова.
Г.Є. ,

при
секретарі                                                                 Авранвнко
Л. С ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ЗАТ „СУ ІНГОССТРАХ" про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

Джунь звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що транспортним
засобом, власником якого є відповідач, унаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
що сталася з вини відповідача 9 листопада 2006 року, його автомобілю завдано
шкоди, а тому на її відшкодування він просить стягнути з відповідача 19 497
грн. 26 коп., тобто суму заподіяних реальних збитків, які в цій частині на його
користь страховою компанією не відшкодовано, а також 5 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач просив про задоволення позову з викладених у
ньому підстав. Ствердив, що з вини відповідача пошкоджено його автомобіль, а
для його відновлення необхідно витратити більшу суму коштів ніж ту, яку
виплачено страховиком. З цих підстав вважав можливим покласти на відповідача
цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав і з розміром заподіяних збитків не погоджувався.
Ствердив, що він має повернути лише той розмір збитків, який відшкодовано
страховою компанією.

Треті особи - ОСОБА_3. наполягав на задоволенні позову, а представник ЗАТ
„СУ ІНГОССТРАХ", будучи повідомленим про розгляд справи, в судове
засідання не прибув.

Заслухавши учасників судового розгляду і дослідивши матеріали справи, суд
дійшов до наступного.

Як убачається з матеріалів справи 9 листопада 2006 року з вини відповідача
сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль
позивача - „ВАЗ-21150" д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідач на той час керував належним йому автомобілем
„Дайхасу Рокі" д.н.з. НОМЕР_2.
Про такі обставини йдеться в постанові про відмову в порушенні кримінальної
справи від 14 листопада 2006 року щодо учасників пригоди, а також у постанові
цього ж суду від 26 січня 2007 року про вчинення відповідачем правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Оглядом автомобіля позивача виявлено цілий ряд пошкоджень, які зафіксовано
в дефектній відомості від 16 листопада 2006 року.

Відповідно до страхового акту від 19 січня 2007 року, позивачеві на
відшкодування заподіяної шкоди, згідно умов договору страхування від 22 березня
2006 року, страховиком виплачено 11 027 грн. 99 коп.

Разом з тим,
згідно актів оціночних робіт № 1/26 та № 1/05 від 5 травня та 26 січня 2007
року, позивач для відновлення пошкодженого автомобіля мусить зробити витрати в
сумі 31 277 грн. 86 коп.

Обсяг зазначених робіт відповідає пошкодженням автомобіля, що виявлені при
його огляді.

Оскільки заподіяні відповідачем реальні збитки, страховими виплатами не
покриваються, різниця їх вартості підлягає стягненню з відповідача в повному
обсязі для відновлення порушених прав позивача, відповідно до ст. 22 ЦК України.

У той же час, відшкодування страхових виплат здійснюється лише в порядку та
на умовах укладеного про таке договору.

Виплачену суму відшкодування страховиком визначено відповідно до цих умов,
а ті принципам врегульованим у ст. 22 ЦК
України не відповідають і в повній мірі заподіяних позивачеві реальних
збитків не охоплюють.

Зокрема, п. 15.8 договору страховик поклав на себе обов'язки відшкодувати
тільки прямі збитки, які до того ж за змістом п. 15.6.3 не включають в себе
можливості заміни замість ремонту тих чи інших пошкоджених вузлів та агрегатів.
Зазначена умова принципу відшкодування шкоди, про який йдеться в статтях 22 і
1192 ЦК України,
не відповідає.

У той час як страховик відшкодовує збитки лише за умовами договору,
відповідач, як заподіювач шкоди, зобов'язаний відшкодувати збитки в повному
обсязі, до яких входять витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого
порушеного права.

Загальною підставою до відшкодування шкоди є неправомірна дія особи, яка
заподіяла шкоду, а тому на неї, відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України,
покладається обов'язок відшкодування шкоди в повному обсязі.

Дана норма кореспондується з вимогами ст. 1187 ЦК України, якими
такі ж обов'язки покладаються на особу, що володіє транспортним засобом,
використання якого призвело до заподіяння шкоди. Цією особою в даній справі є
відповідач.

Матеріалами справи встановлено, що для відновлення попереднього стану
пошкодженого транспортного засобу позивачеві належить виконати роботи по заміні
і обладнанню цілого ряду деталей, а вартість зазначеного ґрунтується на поданих
розрахунках.

Це узгоджується з положеннями ст. 1192 ЦК України, згідно з якими розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості
втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт необхідних для
відновлення пошкодженої речі.

При цьому виплата страховиком суми відшкодування не може бути підставою до
звільнення відповідача від обов'язку по відшкодуванню заподіяних реальних
збитків.

Вирішуючи цю справу, суд застосовує за аналогією вимоги ст. 1194 ЦК України в
частині того, що для повного відшкодування завданої шкоди, особа мусить
сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою
(страховим відшкодуванням).

З цих підстав з обсягу відшкодування слід виключити розмір страхових
виплат, якими заподіяні позивачеві збитки частково відшкодовано в сумі 11 027
грн. 99 коп.

Крім того в судовому засіданні встановлено і те, що відповідач на
відшкодування збитків до подання позову, передав позивачеві 5 000 грн., а тому

розмір стягнення на користь останнього має бути зменшений на цю суму, а
позовні вимоги, якими це не враховано задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право
позивача, яке підлягає захистові.

Доводи відповідача про інше суд вважає необґрунтованими і до уваги не
приймає.

Таким чином, пред'явлений
позов підлягає частковому задоволенню в межах висунутих вимог.

Вирішуючи питання про розмір стягнення суд виходить з наданих розрахунків і
змісту позовних вимог, а також наведеного вище, в зв'язку з чим, стягненню
підлягає сума в розмірі 15 24 9 грн. 87 коп. (тобто 31 277 грн. 8 6 коп. - сума
реальних збитків, за виключенням 11 027 грн. 99 коп. - суми страхового
відшкодування і 5 000 грн. часткового відшкодування здійсненого відповідачем).

Що стосується розміру моральної шкоди, то в цьому випадку слід зважити на
підстави і обставини, що обґрунтовані позивачем у судовому засіданні, зокрема,
з огляду на перенесені ним страждання у зв'язку з пошкодженням автомобіля, його
характер і ступінь негативних наслідків, вимушених змін у життєвих планах,
пов'язаних з використанням даного автомобіля, а також їх тривалість, на
підставі чого суд визнає доведеним розмір відшкодування частково від заявленої
суми.

Крім того, суду представлено документальне підтвердження понесених
позивачем судових витрат, які слід стягнути з відповідача.

На підставі
викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди
15 24 9 грн. 87 коп. та моральної шкоди 3 000 грн., а також судові витрати, що
складаються з оплати інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в
розмірі ЗО грн. та оплати правової допомоги в розмірі 250 грн., а всього 18 529
грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати, що складаються з
судового збору в розмірі 182 грн. 49 коп.

Рішення набирає законної сили протягом 10 днів з дня його проголошення і
може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання в зазначений строк
заяви про його оскарження та протягом 20 днів після цього апеляційної скарги
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.