Справа №22ц-1116/2007 р.                     Головуючий
у 1 інстанції Кашперська Т.Ц.
05                                             Доповідач
у 2 інстанції Тракало
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

6 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі: головуючого - судді Антоненко В.І., суддів Поліщука
М.А., Тракало В.В., при секретарі ДанчукТ.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області
від 4 січня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа
Іртиська міська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття
спадщини та визнання права власності на 1/8 частину будинку в порядку
спадкування і за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Ірпінська
міська державна нотаріальна контора про встановлення факту прийняття спадщини
та визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін та їх
представників, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів

встановила:

У   жовтні 2006 року ОСОБА_2.
звернувся до суду з позовом до свого брата ОСОБА_1. про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права власності

на 1/8 частину
будинку АДРЕСА_1 в смт.Буча Київської області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
їх з відповідачем батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/8
частину вищевказаного будинку, що складається з- приміщень 2-3, площею 13,3
кв.м, ½  частини сарак ''Д", 1/8 частини огорожі
та 1А частини криниці. Ця частина будинку належала їх батьку на підставі ухвали
Ірпінського міського суду від 23 грудня 1982 року про затвердження мирової
угоди про поділ спільного майна подружжя - їх батьків ОСОБА_3. та ОСОБА_4.
Спадкоємців за законом після смерті батька було два: позивач та відповідач.
Посилався на те, що в шестимісячний строк після смерті батька він прийняв
спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, так як
проживав у цій частині будинку, побудував разом з матір"ю літню кухню.
Вказана частина будинку не була реально виділена із належної батькам ½  частини будинку і мала спільний вихід, б
березня 2004 року мати подарувала позивачеві належні їй 3/8 частини будинку,
які об'єднані з із належною батькові 1/8 частиною будинку. Відповідач не
прийняв спадщину після смерті батька ні шляхом подачі заяви до нотаріальної
контори, ні шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном.
Але так як відповідач за договором дарування став власником іншої відокремленої
½  частини будинку АДРЕСА_1 в смт.Буча Київської
області, яка в свій час належала дідові та бабі сторін і після їх смерті була
успадкована матір"ю сторін та подарована відповідачеві, то між сторонами
стали виникати спори з приводу спадкової частини будинку, що належала батьку
сторін. Тому позивач просив встановити факт прийняття ним спадщини та визнати
за ним право власності на 1/8 частину будинку.

Відповідач
ОСОБА_1. звернувся до суду з зустрічним позовом про    встановлення факту прийняття ним спадщини
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 їх батька ОСОБА_3. та визнання права власності в
порядку спадкування за законом на 1/16 частину будинку АДРЕСА_1 в смт.Буча
Київської області. В позовній заяві посилався на те, що до 1990 року постійно
проживав у цьому будинку, потім у зв"язку з роботою до 1996

року проживав у м.Одесі, потім до 1998 році в зв"язку з одруженням
проживав у М.Тернополі. Але у 1997 році за згодою батьків прописався у належну
їм частину будинку, а 24 .червня 1998 року переїхав на постійне місце
проживання до батьків і разом з братом проживав у належній батькам 54 частині
будинку. Отже, в шестимісячний строк після смерті батька він вступив у фактичне
володіння спадковим майном. Тому просив встановити факт прийняття ним спадщини
та визнати право власності на 1/16 частину будинку в порядку спадкування за
законом.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 4 січня 2007 року
позов ОСОБА_2. задоволено, у зустрічному позові ОСОБА_1. відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в
частині відмови в зустрічному позові та ухвалення нового рішення про
задоволення зустрічного позову з підстав порушення судом норм матеріального та
процесуального прав, невідповідності висновків суду, викладених у рішенні,
обставинам справи.

Апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за життя батьків
позивач ОСОБА_2. проживав у

належній батькові ОСОБА_3. 1/8 частині будинку АДРЕСА_1 в

смт.Буча Київської області та належних матері сторін
ОСОБА_4. 3/8 частинах цього ж

будинку, що разом складали Уг частину будинку. Після
смертіІНФОРМАЦІЯ_1 батька

сторін ОСОБА_3. відкрилася спадщина на 1/8 частину
будинку і позивач у

шестимісячний строк з дня відкриття спадщини прийняв її
відповідно до вимог ст.549 ЦК

України 1963 року, продовжуючи проживати у цій частині
будинку, користуватися

спадковим майном та обслуговувати його. 6 березня 2004
року мати сторін подарувала

позивачеві належні Ш 3/8 частини будинку, які об'єднані з
із належною батькові 1/8

частиною будинку. Тобто, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України позивач довів заявлені

ним позовні вимоги.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_1. відповідно до вимог ст.60 ЦПК України не
довів заявлених ним зустрічних вимог про вчинення ним у шестимісячний строк
після смерті батька будь-яких дій, які бґвідповідно до вимог ст. ст.549 ЦК України 1963
року свідчили про прийняття ним спадщини. Посилання на періодичні приїзди до
м.Києва з приводу оформлення спадщини та ночівлі у спірному будинку, не
свідчать про вчинення ним яких - небудь дій по управлінні та володінні
спадковою 1/8 частиною будинку. Тому суд обгрунтовано задовольнив позовні
вимоги ОСОБА_2. та відмовив у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні,
обставинам справи, безпідставні, спростовуються матеріалами справи та
висновками суду, викладеними у рішенні. За таких обставин, коли рішення суду
ухвалене з додержанням вимог норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.
307,308,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 4 січня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.