Справа № 2-137/2008 рік
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

15 квітня
2007 року                                                                                                              м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Библів
С.В, при секретарі Герасименко Н.Ф., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ВАТ “Харківгаз”  про захист прав
споживача, про визнання протиправними дій відповідача по нарахуванню суми
коштів до сплати по договору підряду з монтажу АОГВ, -

ВСТАНОВИВ:

15
листопада 2007 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ВАТ «Харківгаз»
про захист прав споживача, визнання протиправними дій відповідача по
нарахуванню сум до сплати за надані послуги по газопостачанню та про
перерахування вказаних сум.

14 грудня 2007 року позивачка звернулася до суду зі зміненою позовною
заявою, в якій повністю змінила позовні вимоги та просила захистити її права
споживача, визнавши дії ВАТ «Харківгаз» щодо нарахування їй суми у 449 грн. 88
коп. за надані послуги по договору підряду з монтажу котла АОГВ, протиправними.
Послалася на те, що 06 серпня 2002 року вона з відповідачем уклала договір
підряду, відповідно до якого, відповідач був зобов'язаний провести роботи щодо
монтажу газового котла АОГВ 75, а вона зобов'язалася сплатити вартість робіт та
вартість матеріалів по монтажу. Відповідно до розрахункової відомості позивачка
повинна була сплатити за договором підряду за монтаж котла АОГВ відповідачеві
ВАТ «Харківгаз» 375 грн. 60 коп., а фактично сплатила згідно квитанції  449 грн. 88 коп., тобто різниця в переплаті
склала 74 грн. 28 коп. Дану переплату позивачка вважає незаконною, тому просить
вказані дії ВАТ «Харківгаз»  в
нарахуванні сплати послуг  по договору
підряду, що перевищує на 74 грн. 28 коп., визнати протиправними, а суму
переплати просить зобов'язати відповідача зарахувати на поточну заборгованість
по сплаті послуг за газопостачання, відповідно її зменшивши.

В судовому засіданні 20 березня 2008 року представник позивачкиОСОБА_2
підтримала вимоги своєї довірительки та просила їх задовольнити. Представник
відповідача Безцінний Р.А. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на
те, що у вартість монтажу котла згідно розрахункової відомості на виконання
робіт по встановленню газового котла від 06.08.2002 року не увійшла сума у
розмірі 74 грн. 28 коп., тому що це вартість газових труб, які були додатково
встановлені при монтажі котла. Позивачка добровільно сплатила вартість послуг
по монтажу котла в сумі 449 грн. 88 коп. згідно квитанції і по закінченню робіт
претензій щодо якості роботи та її вартості не мала. З претензією щодо
переплати вартості роботи позивачка звернулася
до суду зі зміненими позовними вимогами лише 14 грудня 2007 року, сплата
за послуги згідно договору підряду позивачкою проведена 25 вересня 2002 року,
тобто минуло більше п'яти років, що свідчить про пропуск позивачкою строку
позовної давності.

На підставі зазначеного представник відповідача заявив у судовому засіданні
клопотання про застосування строку позовної давності та відмовити у задоволенні
позову, оскільки поважних причин пропуску вказаного строку давності позивачка
судові не навела. Представник позивачки з приводу заявленого клопотання про
застосування строку позовної давності просила суд визначитися на свій розсуд.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, представника відповідача,
дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі
обставини та відповідні до них правовідносини:

06 серпня 2002 року позивачка уклала договір підряду № 365 (а.с.9) з
відповідачем, відповідно до якого, відповідач був зобов'язаний провести роботи
щодо монтажу газового котла АОГВ 75, а позивачка зобов'язалася сплатити
вартість робіт та вартість матеріалів по монтажу котла, які виконав та надав
підрядчик (п.3 Договору). Також згідно п.4 Договору вбачається, що у разі
перевищення кошторису по договору підряду, підрядчик повинен повідомити про це
замовника, а останній протягом трьох днів повинен повідомити підрядника про
підтвердження замовлення або про відмову від договору та проведення оплати
додаткової вартості. Відповідач виконав роботи по монтажу котла, а позивачка
відповідно до квитанції (а.с.38) 25.09.2002 року оплатила вартість робіт та
матеріали у розмірі 449 грн. 88 коп., що є на 74 грн. 28 коп. більше за вказану
суму у розрахунковій відомості на виконання робіт по встановленню газового
котла АОГВ 75. Різниця у вартості виникла через те, що підрядчик додатково
витратив свої матеріали на газові труби. Позивачка при розрахунку по договору
підряду знала про наявну розрахункову відомість, в якій поставила свій підпис,
а також знала про додаткові витрати підрядчика та сплатила повну суму за
договором. Відповідно до ст. 870 ЦК України якщо робота виконується з матеріалу
підрядника, вартість матеріалу оплачується замовником з остаточним розрахунком
при одержанні замовником виконаної роботи. Згідно ст. 873 ЦК України вартість
робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням
сторін, а робота оплачується замовником після її остаточного передання
підрядником. Як з'ясовано судом, роботи проводилися з матеріалів підрядника,
робота остаточно передана змовнику, а розрахунок заявником проведено без
будь-яких застережень. Тому, суд робить висновок, що позивачка добровільно
сплатила вартість послуг по монтажу котла в сумі 449 грн. 88 коп. згідно
квитанції і по закінченню робіт претензій щодо якості роботи та її вартості не
мала. У зв'язку із вказаним, суд вважає заявлені позовні вимоги безпідставними
та необґрунтованими.

Стосовно заявленого клопотання представником відповідача щодо застосування
трьох річного строку позовної давності до спірних правовідносин та відмови у
задоволенні позову, то суд вважає за необхідне його задовольнити. Відповідно до
ст. 257 ЦК України до даних позовних вимог встановлена загальна позовна давність
звернення до суду за захистом своїх прав чи інтересів у три роки. Позивачка
звернулася до суду з заявою зі зміненими позовними вимогами 14 грудня 2007
року, про що свідчить штамп вхідної судової кореспонденції (а.с.36), а спірні
правовідносини щодо переплати по договору підряду мали місце з дня розрахунку
позивачки з відповідачем по виконаних роботах - 25 вересня 2002 року. З цього
приводу суд робить висновок, що позивачка пропустила строк позовної давності у
три роки, оскільки минуло вже більше п'яти років. Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК
України суд може визнати поважними причини пропущення позовної давності і тоді
порушене право підлягає захисту, проте в судовому засіданні представник
позивачки не навела судові поважності причин пропуску строку позовної давності
та просила суд вирішити це питання на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 267
ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові. Тому, суд не знайшовши поважності
причин пропуску позовної давності позивачкою, вважає за необхідне позивачці
відмовити у задоволенні позову саме з підстав пропуску останньою вказаного
строку давності.

Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 67-69, 72, 73, 88, 214-215 ЦПК України, ст. ст.
257, 267, 865-873 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд
-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1до ВАТ “Харківгаз”  про захист прав
споживача та про визнання протиправними дій відповідача по нарахуванню суми
коштів до сплати згідно договору підряду з монтажу АОГВ у сумі 74 грн. 28
коп.  відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд
Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя