Справа №22ц-1805/2007                                   Головуючий у суді 1-ої інстанції Мартинов Є.О.
Доповідач у суді 2-ої інстанції Коцюрба О.П.
УХВАЛА

ІМЕНМ    УКРАЇНИ

22
червня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області в складі:

Головуючого -
Мережко М. В.,

Суддів -        Коцюрби О.П.,  Голуб С. А.,

При секретарі-
Степурі Н.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою відкритого акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Бориспільського міськрайонного
суду Київської області від 4 квітня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»,  третя особа - товариство з обмеженою
відповідальністю «АВАЛЬ-Реєстратор»,  про
визнання недійсним договору купівлі-продажу (викупу) акцій,  передавального розпорядження та зобов'язання
вчинити дії.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду,
пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів,  -

встановила:

До суду
звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою,  в
якій просить визнати недійсним договір викупу акцій № 8/240 від 23 травня 2003
року,  відповідно до якого
ОСОБА_2продав,  а АППБ «Аваль» купив
пакет акцій,  що належав подружжю
ОСОБА_1,2 на праві спільної сумісної власності та зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю «Аваль-Реєстратор» внести відповідні зміни до
системи реєстру власників іменних цінних паперів і сторони привести у первісний
стан.

Під час
судового розгляду справи ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про доповнення
позовних вимог,  якою просить визнати
недійсним договір викупу акцій № 8/240 від 23 травня 2003 року,  а також передавальне розпорядження на
внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів у зв'язку з передачею
акцій за даним договором,  скасувати
внесені зміни до реєстру власників іменних цінних паперів,  зобов'язати ТОВ «Аваль-Реєстратор» зареєструвати
за ОСОБА_2 право власності на акції,  які
були перереєстровані на АППБ «Райффайзен Банк Аваль» за договором викупу №
8/240 від 23 травня 2003 року,  витрати
ТОВ «Аваль-Реєстратор»,  пов'язані з
перереєстрацією прав власності,  покласти
на ВАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 квітня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

В
апеляційній скарзі ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» просить скасувати рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 квітня 2007 року
скасувати,  ухвалити по справі нове
рішення,  яким відмовити позивачці в
задоволенні позовних вимог,  так як суд
першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини,  які мають значення для справи,  порушив норми матеріального та процесуального
права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі з вересня 1992
року. У період часу з 1994 року по 2002 рік відповідач працюючи в АППБ «Аваль»
придбав пакет акцій вказаного банку.

2

Після
звільнення з роботи керівництво банку запропонувало ОСОБА_2,  незважаючи на те,  що термін сплати за кредитним договором ще не
закінчився,  повернути кредитні
кошти,  які він отримав,  працюючи в банку,  в найкоротший строк. ОСОБА_2 поцікавився
думкою дружини з приводу продажу акцій банку для погашення кредиту. Так як
позивачка категорично заперечувала проти продажу акцій нижче номінальної
вартості,  як це пропонував банк,  він вимушений був ввести її в оману і без її
відома продати їх банку.

Під час
оформлення договору та передавального розпорядження представником АППБ «АВАЛЬ»
йому було пояснено,  що він сам може
продавати свої акції і для цього згода дружини не потрібна.

Акції,  які були придбані АППБ «Аваль» у ОСОБА_2 за
договором викупу №8/240 від 23 травня 2003 року,  перебували у спільній сумісній власності
подружжя ОСОБА_1,2. Відповідно до абз. 34 п. 4.4.1 «Положення про порядок
ведення реєстрів власників іменних цінних паперів». Затвердженого рішенням
Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26 травня 1998 року
№60,  якщо цінні папери перебувають у
спільній неподільній власності кількох осіб,
то передавальне розпорядження повинно бути підписано кожним
співвласником.  За умови відсутності
таких підписів,  один із
співвласників,  який передає цінні
папери,  повинен надати реєстроутримувачу
нотаріально завірену довіреність від імені інших співвласників на відчуження
спільних цінних паперів одним із співвласників. При цьому,  якщо загальна номінальна вартість цінних
паперів відносно яких здійснюється передача права власності,  перевищує 150 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян,  справжність підпису власника
(уповноваженої особи власника),  фізичної
особи на передавальному розпорядженні засвідчується нотаріусом або посадовими
особами виконавчих комітетів сільських,
селищних,  міських рад народних
депутатів,  консульськими установами
України,  які можуть здійснювати
нотаріальні дії.

Реєстроутримувач
ТОВ «Аваль-реєстратор»,  вносячи зміни у
відповідний реєстр власників іменних цінних паперів не виконав належним чином
покладені на нього обов'язки,  не
встановив наявність підпису кожного з подружжя або наявність відповідної
довіреності у ОСОБА_2 від своєї дружини,
оскільки акції,  щодо яких
вносилися зміни до реєстру,  знаходилися
у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_1,2.

За
правилами  ст. 48 ЦК України (в
редакції 1963 року) угода,  що не
відповідає вимогам закону,  є недійсною.

Постановою
Пленуму Верховного Суду України №3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику
в справах про визнання угод недійсними» роз'яснено,  що згідно
ст. 48 ЦК України
угода визнається недійсною при невідповідності її не тільки законові,  а й іншим актам,  виданим органами державної влади і управління
в межах наданої їм компетенції.

Відсутність
згоди другого (дружини) на відчуження спільного майна може бути підставою для
визнання недійсною угоди у тому випадку,
коли судом встановлено,  що
сторони (сторона) в угоді діяли недобросовісно.

ОСОБА_2,  який є стороною договору викупу акцій №8/240
від 23 травня 2003 року діяв недобросовісно,
укладаючи зазначений договір всупереч волі позивачки ОСОБА_1,  за наявності факту незгоди останньої.

Відповідно
до  ст.48 ЦК України (в редакції 1963 року) при визнанні угоди
недійсною,  по недійсній угоді кожна із
сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою,  а при неможливості повернути одержане в
натурі,  відшкодувати його вартість у
грошах,  якщо інші наслідки недійсності
угоди не передбачені законом.

За таких
обставин,  колегія суддів вважає,  що висновок суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог позивачки є законним.

Посилання
апелянта на порушення судом при розгляді справи норм матеріального та
процесуального права,  невідповідність
висновків суду обставинам справи,  є
помилковими,  спростовуються матеріалами
справи.

3

Перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 4 квітня 2007 року в межах доводів апеляційної скарги та
вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів не вбачає
підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги ВАТ «Райффайзен
Банк Аваль».

Керуючись  ст.ст. 307,
308,  313, 324,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення
Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.