УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року квітня місяця 16 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді   Яковенко Л.Г.

суддів:   Синельщікової О.В. Куриленка О.С

при
секретарі   Урденко Г.В,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди, за  апеляційною
скаргою  ОСОБА_1  на
ухвалу Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 18
грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,
посилаючись на те, що суддя ОСОБА_2 двічі покарала його за одне і теж саме
діяння, спочатку піддавши його адміністративному арешту постановами від
22.05.1997 року і від 28.05.1997 року, а потім замість відбутого покарання
застосувавши до нього стягнення по 20% із заробітної плати протягом трьох
місяців.

Оскаржуваною
ухвалою Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня
2006 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди
визнана неподаною та повернена на підставі статті 121 Цивільного процесуального
кодексу України.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування ухвали суду і просить
направити справу на новий розгляд для розгляду по суті, посилаючись на те, що
ухвала суду незаконна і необгрунтована, постановлена з порушенням норм
процесуального права. Вважає, що судом були порушені вимоги статей 119, 133,
134, 137 Цивільного процесуального кодексу України.

Заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи
позову заяву ОСОБА_1 як неподану ухвалою від 18 грудня 2006 року, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач у наданий судом строк не виправив
недоліків своєї позовної заяви та не оформив її відповідно до вимог статей 119,
120 Цивільного процесуального кодексу України.

Проте, з
такими висновками не може погодитись суд апеляційної інстанції.

Справа №
22-ц-2115/2007 р.        Головуючий в
першій інстанції Куксов В.В.

Доповідач              Синельщікова О.В.

Як
вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до діючого
судді Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим ОСОБА_2 та просив
стягнути з судді у відшкодування моральної шкоди 10000 грн, завданої позивачеві
у 1997 року діями ОСОБА_2 як судді Алуштинського міського суду Автономної
Республіки Крим при розгляді справ про адміністративні правопорушення відносно
позивача ОСОБА_3, до якого були застосовані адміністративні стягнення.

Колегія
суддів апеляційного суду вважає, що такі вимоги не підлягають розгляду в
порядку цивільного судочинства.

З
наявних матеріалів вбачається, що заявлені позовні вимоги пов'язані саме із
здійсненням правосуддя у конкретній судовій справі, оскільки питання, що
безпосередньо стосуються винесення постанов по справам про адміністративні
правопорушення врегульовані чинним КпАП України.

Таким чином, ці
питання мають виключно процесуальний характер.

Статтями
126 і 129 Конституції України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя
незалежні й підкоряються лише закону і вплив на них у будь-який спосіб
забороняється.

Згідно
із зазначеними положеннями Конституції судові рішення і відповідно до них дії
або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя (пов'язаних із
прийняттям заяви, порушенням справи, її підготовкою і розглядом та ін.) можуть
бути оскаржені у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не шляхом
зобов'язання судців до вчинення певних процесуальних дій та притягнення у
якості відповідача по цивільній справі про стягнення моральної шкоди, що
одночасно порушило б і принцип незалежності суддів, і заборону втручатись у
вирішення справи незалежним судом.

Суд є
органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, посадових, службових і юридичних осіб, а його рішення (дії,
бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному Конституцією України та
законодавством про судочинство.

Правосуддя
в Україні регулюється конституційними нормами окремо від діяльності інших
органів державної влади. Відповідно до статті 62 Конституції України
матеріальна і моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя,
відшкодовується лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як
неправосудного. Проте й у цьому разі за заподіяну шкоду відповідає не суд або
суддя, а держава.

Враховуючи
викладене, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя не може бути
відповідачем у справі, крім випадків, коли суд (суддя) виступає як звичайна
установа (особа), а не як орган (особа), що здійснює правосуддя. Тому заяви
щодо неправильності процесуальних дій судді чи суду не підлягають розгляду в
суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до
закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні
правосуддя.

Таким
чином, суд першої інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження у
справі на підставі п.1 частини 2 статті 122 Цивільного процесуального кодексу
України, а не вирішувати питання щодо форми і змісту позовної заяви, яка не
підлягає розгляду в суді.

Відповідно до п. 2 статті 312 Цивільного процесуального кодексу України
апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє нову ухвалу
з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням
норм процесуального права.

За таких обставин,
оскаржувану ухвалу суду слід скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у
відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди.

Виходячи
з наведеного та керуючись статтями 303, 307, 312, 314, 315 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 18 грудня 2006 року
скасувати та постановити нову ухвалу.

Відмовити
у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення моральної шкоди.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.