Справа № 2 -1421/2007 p.
Рішення

Іменем  України

25 травня 2007
р. Довгинцівський районний суд м.
Кривого Рогу в складі:

головуючого
судці                                             Козлова
А.В.

при
секретарі                                                     Іванюк
О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення
частки у спільному майні,  -

встановив:

ОСОБА_1
звернулась до суду 03 квітня 2007 року з позовом,  вказавши,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік - ОСОБА_3. Після його смерті
відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1,  та частину житлового будинку АДРЕСА_2.

Як
дружина померлого позивачка має право на спадщину і тому бажає оформити
свідоцтво про право на спадщину.

Позивачка
звернулася до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину
після смерті померлого. Однак їй у видачі свідоцтва було відмовлено,  у зв'язку з тим,  що квартира була спільною сумісною власністю.
А при житті спадкодавця його частка в загальному майні виділена не була.
Відповідно до розділу 22 п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України,  нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки
померлого у спільному майні.

Квартира
АДРЕСА_1 належала померлому та позивачці на підставі договору купівлі - продажу
серія НОМЕР_1 від 25.01.2003 року. Крім того померлому належала відповідно
договору дарування від 05.02.2001 року частина будинку АДРЕСА_1. Співвласником
даного житлового будинку є наш син Пашковський ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  законним представником є його мати позивачка
по справі.

Дана
квартира та будинок була спільною сумісною власністю. Частки в ній кожного
визначені не були. Для використання квартири та будинком не було необхідності у
визначенні часток. Вони володіли,
користувалися спільною сумісною власністю спільно.

Таким
чином,  позивачка просить суд визначити
частку померлого ОСОБА_3 в спільному сумісному майні квартирі АДРЕСА_1 в
розмірі 1/2 частини квартири та визначити частку померлого ОСОБА_3 в спільному
сумісному майні будинку АДРЕСА_2 в розмірі ½
частини будинку.

У судовому
засіданні позивачка позов підтримує. Відповідачка з позовом згодна.

Вислухавши
позивачку,  відповідачку,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позов підлягає задоволенню.

2

У судовому засіданні
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер
чоловік позивачки - ОСОБА_3 (л.с. 15). Після його смерті відкрилася спадщина на
частину квартири АДРЕСА_1,  та частину
житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачка
звернулася до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на
спадщину після смерті померлого. Однак їй у видачі свідоцтва було
відмовлено,  у зв'язку з тим,  що квартира була спільною сумісною власністю.
А при житті спадкодавців їх частка в загальному майні виділена не була.
Відповідно до розділу 22 п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України,  нотаріус може
видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного з
учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки
померлого у спільному майні (л.с. 5).

Квартира
АДРЕСА_1 належала померлому та позивачці на підставі договору купівлі - продажу
серія НОМЕР_1 від 25.01.2003 року. Крім того померлому належала відповідно
договору дарування від 05.02.2001 року частина будинку АДРЕСА_1. Співвласником
даного житлового будинку є наш син Пашковський ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,  законним представником є його мати позивачка
по справі. Дана квартира та будинок була спільною сумісною власністю. Частки в
ній кожного визначені не були. Для використання квартири та будинком не було
необхідності у визначенні часток. Вони володіли,  користувалися спільною сумісною власністю спільно
(л.с. 15, 16).

Відповідно
до  ст. 370 ЦК України у разі виділу
частки із майна,  що є у спільній
сумісній власності вважається,  що частки
кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними,  якщо інше не встановлено домовленістю між
ними,  законом,  або рішенням суду.

Відповідно
до  ст.
372 ЦК України у разі поділу майна,
що є у спільній сумісній власності,
вважається,  що частки
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними,  якщо інше не встановлено домовленістю між
ними або законом.

На
підставі викладеного,  і керуючись  ст.
ст.  368,  370,
372 ЦК України,   ст.
ст. 10, 60, 88, 212, 256 ЦПК України,
суд,  -

вирішив:

позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_3,  померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
року,  частку в спільному сумісному майні
квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини квартири.

Визнати
за ОСОБА_1 частку в спільному сумісному майні квартирі АДРЕСА_1 в розмірі 1/2
частини квартири.

Визнати
за ОСОБА_3,  померлим ІНФОРМАЦІЯ_1
року,  частку в спільному сумісному майні
будинку АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 частини будинку.

Визнати
за ОСОБА_4 частку в спільному сумісному майні будинку АДРЕСА_1 в розмірі 1/2
частини будинку.

3

На
рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду
Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м.  Кривого Рогу протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження,  яка
може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.