РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 червня 2007
року.   Лисичанський міський суд
Луганської області в складі: головуючого судді Калитки О.М.

при секретарі
судового засідання Кравченко О.В. за участю прокурора  Швиденко О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом
прокурора м. Лисичанськ в інтересах держави в особі Лисичанського міського
центру зайнятості доОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
стягнення коштів, -

встановив:

Прокурор
звернувся з вищеназваним позовом посилаючись на те,  що відповідач ОСОБА_1 як безробітна була
направлена на навчання за професією перукар-модельєр та отримала направлення на
роботу до підприємця ОСОБА_2,  але на
роботу не влаштувалася,  направлення
центру зайнятості не надала. Витрати на профнавчання ОСОБА_1 складають 956,
36грн.,  які просив суд стягнути з неї на
користь Лисичанського міського центру зайнятості.

Прокурор в
судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник
Лисичанського міського центру зайнятості позовні вимоги підтримала пояснив
суду,  що ОСОБА_1 не працевлаштувалась за
придбаною за рахунок центру зайнятості професією перукар-модельєр у приватного
підприємця ОСОБА_2 та не надала до центру направлення про прийняте рішення з
працевлаштування,  тому,  відповідно до порядку надання матеріальної
допомоги у період професійної підготовки безробітного витрати на профнавчання
ОСОБА_1 підлягають стягненню в сумі 956, 36грн.

Відповідачка
ОСОБА_1 позов не визнала пояснив суду,
що після закінчення професійного навчання за професією перукар-модельєр
за направлення центру зайнятості ОСОБА_2 відмовила їй в працевлаштуванні за
придбаною професією. Тому її вини в не працевлаштуванні немає.

ОСОБА_2
залучена до участі в справі в якості відповідача допитана в якості свідка
показала,  що вона не мала наміру
працевлаштовувати ОСОБА_1 до себе в перукарню і вона не зверталася до неї з цим
проханням. Підписувала ОСОБА_1 якийсь лист,
але згоди на її працевлаштування не давала.

Суд,  вислухавши пояснення сторін,  показання свідків,  дослідивши письмові докази,  вважає що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено,  що ОСОБА_1 перебувала на обліку в центрі
зайнятості як безробітна і за направленням останнього з 25.05.2006 року по
24.10.2006 року навчалася та отримала професію перукар-модельєр,  що не оспорювалося сторонами в суді і
підтверджується договіром (а.с.5),
корінцем направлення на навчання (а.с.6) та свідоцтвом про здобуту
професію "перукар-модельєр" (а.с.7). Після закінчення навчання
ОСОБА_1 отримала направлення на роботу до ЧП ОСОБА_2 з якою був укладений
договір на працевлаштування,  але з
жовтня 2006 року направлення до центру зайнятості з відміткою про своє
працевлаштування або відмовою ОСОБА_2 в її працевлаштуванні не надала,  у зв'язку з чим їй надавався додатковий строк
для надання відповіді. Ці обставини підтверджуються показаннями свідка
ОСОБА_3,  графіком відвідування центру
зайнятості ОСОБА_1 (а.с.8-9) з яких вбачається,
що після надання ОСОБА_1 направлення на роботу 25.10.2006 року з нею у
листопаді та грудні 2006 року проводилися консультації з питань її
працевлаштування,  а 03.01.2007 року нею
була надана необгрунтована відмова від роботи за спеціальністю. Відмова ОСОБА_1
від роботи за отриманою за рахунок позивача спеціальністю підтверджується також
тим,  що з 25.10 2006 року по час
звернення позивачем до суду з вищеназваним позовом,  вона не зверталася до адміністрації центру
зайнятості з заявами,  поясненнями,  зверненнями та не вживала інші заходи щодо
неможливості або відмови ОСОБА_2 в її працевлаштуванні. Ця обставина також
підтверджується копією повідомлення (а.с.13) про отримання ОСОБА_1 листа
позивача (а.с. 12) про відшкодування коштів. З таких обставин суд не приймає до
уваги показання ОСОБА_4 в тій частині що вона разом з ОСОБА_1 ходила до

2

ОСОБА_2 влаштовуватися
на роботу в чому остання відмовила ОСОБА_1,
оскільки ОСОБА_4не була присутня при розмові ОСОБА_1 з ОСОБА_2 і
знаходилася в коридорі,  про відмову
ОСОБА_2 в працевлаштуванні їй відомо з слів ОСОБА_1. ОСОБА_4 є свекрухою
відповідачки ОСОБА_1 і заінтересована в результаті розгляду справи.

Разом з
тим,  свідок ОСОБА_5 показала,  що навесні та восени 2006 року в перукарню до
ОСОБА_2 приходила ОСОБА_1,  просила
підписати якусь довідку і казала що буде працювати в м. Сєвєродонецьк. Розмови
про її працевлаштування не було. З слів ОСОБА_2 стало відомо,  що ОСОБА_1 її обдурила.

Сума
витрат на профнавчання ОСОБА_1 складає 481, 04грн. та отримана нею матеріальна
допомога за період навчання складають 475, 32грн. що також не оспорювалося
сторонами в судовому засіданні і підтверджуються довідкою центру зайнятості
(а.с. 10) та розрахунком (а.с.11) і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь
Лисичанського міського центру зайнятості відповідно до ст. 1166 ЦК України та
п. 28 Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної
підготовки,  перепідготовки або
підвищення кваліфікації безробітного і відмовити в задоволенні позову щодо
ОСОБА_2 Оскільки,  в судовому засіданні
встановлено,  що ОСОБА_1 після закінчення
професійного навчання 25.10.2006 року отримала направлення на роботу за
професією перукар до ПП ОСОБА_2 не працевлаштувалась за придбаною за рахунок
позивача професією і не надала суду доказів що в тому винна ОСОБА_2

На
підставі викладеного,  ст.. 1166 ЦК
України та п. 28 Порядку надання матеріальної допомоги у період професійної
підготовки,  перепідготовки або
підвищення кваліфікації безробітного,
керуючись ст. ст.. 10, 11, 79, 88, 212-215 ЦПК України,  суд,

вирішив:

Позов
прокурора м. Лисичанськ в інтересах держави в особі Лисичанського міського
центру зайнятості доОСОБА_1,  ОСОБА_2 про
стягнення коштів задовольнити.

Стягнути
зОСОБА_1 на користь Лисичанського міського центру зайнятості витрати на
професійне навчання у сумі 956 (девятьсот
п'ятдесят шість) гривень 36 копійок.

В
задоволенні позову про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь Лисичанського
міського центру зайнятості відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути
зОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 51 (п'ятдесят одна) гривня та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в
розмірі 30 грн. перерахувати до спеціального фонду Державного бюджету по КЕКД
22050000,  одержувач: УДК в м. Лисичанську
Луганській області,  МФО 804013,  розрахунковий рахунок 0051,  код НОМЕР_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом
подання до

Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти
днів з дня після його

проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна
скарга подається

протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Лисичанського міського

суду.