Справа №22-Ц-1770/2007                                         Головуючий
у 1 інстанції   Лісовенко П.І.
Категорія                                                                     Доповідач
у 2 інстанції      Голуб С. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
червня 2007 року   колегія суддів   судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду Київської області у складі:

головуючого                             Мережко М. В.

суддів:                                        Голуб С.
А.,  Коцюрби О.П.

при
секретарі                            Некорі
А.О.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою представника позивачів ОСОБА_1на рішення Тетіївського районного суду Київської
області від 23 березня 2007 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5

про   виділення частки майна із спільної сумісної
власності,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2006
року  позивачі пред'явили в суді   названий позов .

В позові
посилались на те,  що вони є власниками
розпайованого майна приватного сільськогосподарського підприємства
„Слобода",  а саме частини будівлі
телятника № 1,  розташованого на
території ферми № 1 ПСП „Слобода" та комбайна СК-5 „Нива". Вказане
майно їм було виділено у 2002 році. Позивачі передали це майно відповідачу у
користування. Оскільки відповідач використовує майно не за призначенням,  просили стягнути з нього кожному в грошовому
виразі та процентному відношенні їхні майнові паї від дійсної ринкової вартості
комбайна СК-5 „Нива",  а також
виділити в натурі кожному в процентному відношенні відповідно до їх майнових
паїв частину споруди телятника.

Рішенням
Тетіївського районного суду від 23 березня 2007 року в задоволенні позову
відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те,
що судом неповно з'ясовані обставини справи,  внаслідок чого висновки суду не відповідають
обставинам справи. Просить рішення суду скасувати і вирішити позов по суті.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення сторін,  перевіривши матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги й обговоривши доводи апелянта вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Судом
першої інстанції встановлено,  що в 2002
році позивачам та відповідачу,  а також
іншим пайовикам відповідно до їхніх свідоцтв про право власності на майновий
пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий
сертифікат) в ПСП „Слобода" на фермі № 1 було виділено в натурі телятник №
1 кожному пайовику в розмірі і на суму згідно їхніх свідоцтв на право власності
на майновий пай.

ВідповідачуОСОБА_5
комісією по розпаюванню в ПСП „Слобода" також було передано майно інших
власників майнових паїв,  а саме частину
приміщення телятника № 1 на фермі № 1 ПСП „Слобода" в розмірі 23, 7 метрів
погонних для подальшого його використання ОСОБА_5,  згідно із нотаріально посвідченою
довіреністю,  але позивачі в даній
довіреності не зазначені.

Відповідно
до свідоцтва про реєстрацію машини власником комбайну СК-5 „Нива" є
ОСОБА_5 Свідоцтво видане на підставі заяви власника.

Відмовляючи
в позові,  суд першої інстанції виходив з
того,  позивачі і відповідач не є
суб'єктами спільної часткової чи сумісної власності,  а тому не можуть ставити питання про виділ
своєї частки в натурі та сплаті вартості частки.

Судова
колегія вважає,  що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і обґрунтовано відмовив в задоволенні
позову виходячи із наступного.

Відповідно
до  ст. . 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі
речі,  обмеження цих прав,  їх виникнення,  перехід і припинення підлягають державній
реєстрації.

Відповідно
до  ст.
334 ЦК України
якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації,  право власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Відповідно
до п.1.3 наказу № 7/5 Міністерства юстиції України „Про затвердження
Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно",  державну реєстрацію прав
власності на нерухоме майно здійснюється підприємствами БТІ.

Відповідно
до  ст.
355 ЦК України
майно,  що є у власності двох або більше
осіб (співвласників),  належить їм на
праві спільної власності (спільне майно).

Майно
може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної
власності.

Як
встановлено в судовому засіданні,
позивачі є власниками майнових паїв,
які комісією по розпаюванню їм були виділені в натурі. Однак,  позивачі не зареєстрували своє право
власності на нерухоме майно у органах БТІ,
не визначились зі своїми ідеальними частками в спільній власності,  не отримали правовстановлюючі документи на
нерухоме майно,  а тому,  за відсутності правовстановлюючих
документів,  у них і не виникло право на
підставі  ст.  364 ЦК
України ставити питання про виділ частки із майна,  що є у спільній частковій власності. Крім
того,  такий позов власники частки у
спільній частковій власності повинні пред'являти не тільки до одного із
співвласників цього майна,  а до всіх
співвласників нерухомого майна.

Вимоги
позивачів про стягнення з відповідача,
відповідно до ч.2  ст.  364 ЦК
України,  частини вартості комбайна
також правомірно не були задоволені судом,
оскільки в розпорядженні суду був документ,  який підтверджував право власності на комбайн
відповідача. Цей документ ніким не був оспорений,  а тому у суду не було підстав не приймати
його до уваги при винесенні рішення.

Судова
колегія вважає,  що суд повно і всебічно
встановив обставини справи,  дослідив
докази в їх сукупності,  дав їм належну
правову оцінку,  висновки суду відповідають
обставинам справи.

Враховуючи
наведене,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга підлягає
відхиленню,  а рішення суду залишене без
змін.

Керуючись      ст.
ст.  303,  307,
308 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу      представника позивачів ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Тетіївського районного суду Київської області від 23 березня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_2,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виділення частки майна
із спільної сумісної власності залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом     двох місяців шляхом подання касаційної
скарги до Верховного Суду України .