Справа № 2 -571/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2006 року Виноградівський районний суд Закарпатської області в
особі:

головуючого:
Дворніченка В.І. при секретарі: Ворю Ж.В.,

за участі
представника позивачки: ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Виноградові справу
цивільну за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

30.06.1990 року між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 укладено шлюб,  про що у
Виноградівському районному відділі 3АГСу
відповідно зроблено актовий запис за №
113.

Від даного шлюбу
народилася одна дитина: дочка ОСОБА_4,  ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивачка
ОСОБА_2 пред'явила позов до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу.

Позовні
вимоги мотивовані тим,  що спільне життя
сторін не склалося,  вони не зійшлися характерами
та поглядами на життя,  в тому числі
подружнє. З 2002 року
подружні стосунки між позивачкою та відповідачем припинено і вони проживають
окремо. Тому,  ОСОБА_2 вважає,  що є достатньо підстав для розівання шлюбу
між нею та ОСОБА_3.

Сторони,  про день,
час та місце розгляду справи повідомлені належним чином своєчасно,  в судове засідання не з'явились,  але від них до суду надійшли клопотання про
розгляд справи у їх відсутності. Зокрема,
позивачка в заяві від 25.04.2007 року зазначила,  що виїжджає на заробітки за межі
України,  тому просить розглянути справу
у її відсутності,  а відповідач в заяві
від 11.04.2007 року - що позов визнає повністю,
на розірвання шлюбу згоден також просить розглянути справу у його
відсутності,  оскільки мешкає в іншій області
і прибути на слухання справи не зможе.

Представник
позивачки в судовому засіданні підтримав вимоги ОСОБА_2 та просив такі
задовольнити з підстав,  наведених в
позовній заяві,  пояснивши,  що шлюб сторін вже давно існує
формально,  а фактично розпався,  тому його збереження не має сенсу.

Заслухавши
представника позивачки,  обстеживши
матеріали справи,  та враховуючи,  що у справі наявні достатні матеріали про
права і взаємовідносини сторін,  визнаючи
в порядку п.4 ч. 1  ст. 169 ЦПК України
недоцільним відібрання особистих пояснень від сторін,  суд приходить до висновку,  що позовна заява є підставною та підлягає
задоволенню,  оскільки в судовому
засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивачка в своїй
заяві,  відповідачем,  згідно його заяви,  позов визнано повністю,  що не суперечить закону або порушує
права,  свободи чи інтереси інших
осіб,  тому визнання ним такого в
порядку  ст. 174 ЦПК України прийнято
судом.

Отже,  суд вважає,
що подальше збереження шлюбу між ОСОБА_2. та ОСОБА_3 є недоцільним,  оскільки міцної та дружньої сім'ї сторони не
створили,  їх подальше сумісне проживання
не має сенсу,  надання строку на примирення
позитивних результатів не дасть,  тому що
на сьогоднішній день їх шлюб існує тільки формально,  а фактично розпався.

2

Розірвання
даного шлюбу буде повністю відповідати як інтересам сторін,  так і інтересам їх неповнолітньої
дитини,  тому позов обгрунтований і такий
підлягає до задоволення.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 10,  31,  60,
169,   ст. 174,
ст.  ст. 212-215, ЦПК
України,   ст.  ст. 110,  112 Сімейного Кодексу України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30.06.1990 року у
Виноградівському районному відділі ЗАГСу за актовим записом № 113 - розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу органами РАЦСу стягнути з ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 8 гривень 50 копійок
державного мита з кожного.

На
рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з
наступного дня після проголошення рішення,
а також апеляційна скарга протягом двадцяти днів з наступного дня після
подання заяви про апеляційне оскарження,
через даний районний суд.