Справа № 2-452
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007
року

Василівський
районний суд Запорізької області в складі:

головуючого                       судді   Нікандрової C.O.

при
секретарі                                 Пастернак
О.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.  Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2,  Василівського районного бюро
технічної інвентаризації,  третя особа -
Підгірненська сільська рада про визнання право чину дійсним та визнання права
власності на нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

До Василівського
районного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Василівського районного бюро технічної
інвентаризації,  третя особа -Підгірненська
сільська рада про визнання право чину дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно. В позовній заяві позивач вказав,  що 19
лютого 2002 року
ОСОБА_1 придбав у СВК ім.  Чкалова за готівку 20 метрів
сіносховища,  розташованого за адресою:
Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1,  що
підтверджується накладною №988
від 19 лютого 2002 року на суму 10500 грн. Вищевказана
угода була укладена за виконанням передбачених законодавством умов,  а саме: за згодою податкового органу на
здійснення операцій з активами СВК ім. Чкалова,
ТОВ „Укрспецекспертиза" було проведено експертну оцінку щодо
визначення ринкової вартості сіносховища,
про що складено звіт від 07
жовтня 2002 року.
Після купівлі сіносховища позивач відразу почав ним користуватися,  зробив ремонт. 21 червня 2005 року між ним та
Підгірненською сільською радою було укладено договір про резервування
землі,  згідно якого,  ОСОБА_1. як орендарю було передано у оренду
земельну ділянку загальною площею 0,
10 га,  у тому числі землі
сільськогосподарського виробництва,  для
обслуговування будівлі складу. Виконання ним умов договору підтверджується
квитанцією №29 від 15 грудня 2006 року про сплату
орендної плати за землю. Згодом ОСОБА_1. придбав у ОСОБА_2.  другу частину сіносховища,  яка становить 30 метрів,  що
підтверджується розпискою від 17
серпня 2005 року на
суму 10000 грн. В
нотаріальну контору щодо оформлення купівлі-продажу сіносховища позивач не
звернувся,  оскільки вважав,  що накладна №988 від 19 лютого 2002 року на
купівлю-продаж сіносховища видана йому керівництвом СВК ім.  Чкалова
та розписка надана ОСОБА_2.  є
гарантом укладеної між нами угоди. Сторони виконали повністю свої обов'язки
щодо купівлі-продажу вищевказаного об'єкту,
передали позивачу об'єкт,  а
позивач в свою чергу передав їм грошові кошти в сумі 20500 грн. На даний
час СВК ім. Чкалова визнане банкрутом та ліквідоване. Враховуючи
викладене,  позивач просить визнати
дійсним договір купівлі -
продажу 20 метрів
сіносховища,  розташованого за адресою:
Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1,  укладений
між ним та СВК ім.  Чкалова. Визнати дійсним
договір купівлі -продажу 30 метрів
сіносховища,  розташованого за адресою:
Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1,  укладений
між позивачем та ОСОБА_2,  а також
визнати за позивачем право власності на вищевказаний об'єкт.

В
судовому засіданні позивач ОСОБА_1. та представник позивача ОСОБА_3. позовні
вимоги підтримали з підстав,  викладених
у позові.

2

Відповідач
ОСОБА_2.  в судовому засіданні позов
визнав та пояснив,  що дійсно продав
позивачу належну йому частку сіносховища /30 метрів/,  розташованого в АДРЕСА_1,
а позивач заплатив йому гроші в сумі 10000 грн.,  про що свідчить розписка від 17 серпня 2005 року.

Представник
відповідача Василівського районного бюро технічної інвентаризації в судове
засідання не з'явився,  про причини
неявки суду не повідомив про час і місце слухання справи був повідомлений
своєчасно,  в попередньому судовому
засіданні представник відповідача ОСОБА_4
не заперечував проти задоволення позову.

Представник
третьої особи Підгірненської сільської ради не з'явився,  про причини неявки суду не повідомив про час
і місце слухання справи був повідомлений своєчасно.

При
розгляді цієї справи,  суд вважає за
необхідне керуватися нормами Цивільного кодексу України в редакції 1963 року,  які діяли до 01.01.2004 року,  оскільки
укладання угоди від 19.02.2002
року,  яка є предметом даного
спору,  мало місце до набрання чинності
новим ЦК України,  а також нормами Цивільного кодексу України в
редакції 2003 року /що
діє з 01.01.2004 року/,  оскільки укладання угоди від 17.08.2005 року,  що є предметом спору,  відбувалося після набрання ним чинності.

Вислухавши
пояснення позивача,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  суд вважає,
що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно
вимог  ст. 227 /1963 року/,   ст. 657 ЦК /2003 року/ для договорів купівлі-продажу жилого будинку
(квартири) чи іншого нерухомого майна передбачена обов'язкова письмова форма і
зазначені договори підлягають нотаріальному посвідченню та державній
реєстрації.

За
змістом  ст.  47
ЦК України /1963 року/
та  ст. 220 ЦК України /2003 року/ якщо
сторони письмово домовились про всі істотні умови договору,  відбулося повне або часткове виконання
угоди,  але одна із сторін ухилилася від
нотаріального посвідчення угоди,  суд
вправі за вимогою сторони,  яка виконала
угоду,  визнати угоду дійсною. При цьому
наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно
до  ст. 334 ЦК України /2003 року/ набуття
права власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному посвідченню,
пов'язане з моментом такого посвідчення або з моменту набрання чинності
рішенням суду про визнання договору,  не
посвідченого нотаріально,  дійсним.

Судом
встановлено,  що 19 лютого 2002 року ОСОБА_1
придбав у СВК ім.  Чкалова за готівку в сумі 10500 гривень 20 метрів
сіносховища,  що знаходиться за адресою:
Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1,
що підтверджується накладною №969 від 19.02.2002 року.

Згідно
відповіді Головного управління статистики у Запорізькій області 19.11.2004 року
Сільськогосподарський виробничий кооператив ім.
Чкалова вилучений
з єдиного державного реєстру підприємств за рішення арбітражного суду у зв'язку
з його ліквідацією.

17 серпня 2005 року між
позивачем ОСОБА_1. та відповідачем ОСОБА_2.
укладена угода купівлі-продажу 30
метрів сіносховища,  що знаходиться
за адресою: Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1. Укладання угоди
та її виконання підтверджується видачею ОСОБА_2.  розписки про отримання грошових коштів від
позивача в сумі 10000 грн. за
сіносховище від 17.08.2005
року.

Таким
чином,  встановлено,  що сторонами умови вищезазначених
договорів,  які підлягали нотаріальному
посвідченню,  фактично виконано в повному
обсязі,  СВК ім.  Чкалова та ОСОБА_2.  ухилилися від нотаріального посвідчення цих
договорів,  тому вважає можливим
задовольнити вимоги позивача про визнання дійсним договорів купівлі-продажу від
19 лютого 2002 року між ОСОБА_1. та СВК ім. Чкалова,  від 17
серпня 2005 року між
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. ,  а також визнати
за ОСОБА_1. право власності на сіносховище,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1,  Василівського району,
Запорізької області.

Враховуючи
викладене,  керуючись  ст.
ст. 47,  227 ЦК України /1963 року/,   ст.
ст.  220, 334, 657 ЦК України /2003 року/,   ст.
ст.  10, 11, 60,  88,
131, 208-209,  212-215 ЦПК
України,  суд,  -

3

ВИРІШИВ:

Позовну
заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Василівського
районного бюро технічної інвентаризації,
третя особа - Підгірненська
сільська рада про визнання право чину дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно - задовольнити.

Визнати
дійсним договір купівлі -
продажу 20 метрів
сіносховища,  розташованого за адресою:
Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1,  від 19 лютого 2002 року,  укладений між ОСОБА_1 та
Сільськогосподарським виробничим кооперативом ім.  Чкалова.

Визнати
дійсним договір купівлі -
продажу 30 метрів
сіносховища,  розташованого за адресою:
Запорізька область Василівський район АДРЕСА_1,  від 17 серпня 2005 року,  укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на сіносховище,
що розташоване за адресою: Запорізька область Василівський район
АДРЕСА_1.

Рішення
суду може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через
Василівський районний суд шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення
суду протягом десяти днів з дати проголошення рішення і поданням після цього
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4  ст. 295 ЦПК
України.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження подано не було.