overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-ц-645/07
2007 року. Белградській районний суд Одеської області в складі: головуючої -
судді Калібової М.М. при секретарі - Войтової С І.
відкритому судовому засіданні в м. Болград розглянув цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до   ОСОБА_2,   ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили
Позивач ОСОБА_1, звертаючись до суду із справжнім
позовом, просить ухвалити рішення, яким ОСОБА_2. і ОСОБА_3. визнати такими, що
втратили право на житло в квартирі №АДРЕСА_1 в м. Болград Одеської області.
Позивач указує, що ОСОБА_2. і ОСОБА_3. прописані в названій квартирі, проте не
проживають в ній фактично з 1 березня 2003 року, тобто більше шести місяців
відсутні в квартирі без поважних причин, ніякого майна, що належить
відповідачкам, в квартирі немає.
Відповідачки ОСОБА_2. і ОСОБА_3. в судове засідання не
з'явилися, про місце і час слухання справи сповіщені належним чином, що
підтверджується оголошенням про запрошення в суд, опублікованим в газеті
«Чорноморські новини» № 32-33 за 24 березня 2007 року, про причини свого
нез'явлення суд не повідомили. З відома позивача суд виносить ухвалу при
заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
підлягає задоволенню по наступних підставах.
Встановлено, що в квартирі № АДРЕСА_1в м. Болград
Одеській області прописані позивач ОСОБА_1 і відповідачки ОСОБА_2. і ОСОБА_3,
які з 1 березня 2003 по теперішній час в квартирі не проживають. Майна, що
належить ОСОБА_2. і ОСОБА_3. в квартирі немає. Місце їх знаходження і мешкання
Викладене підтверджується поясненнями позивача, копією
будинкової книги, іншими матеріалами справи.
При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що
вимоги позивача є обґрунтованими  і
відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст. 71 Житлового Кодексу України, суд
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнати такими, що втратили право
користування житлом в квартирі № АДРЕСА_1в м. Болград Одеської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подачі після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги з подачею її копії в апеляційну інстанцію
або у порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданому протягом десяти днів з дня
отримання їм його копії.
Справа №2-1669/2007
Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:
головуючого                                         Решетова
при секретареві:                                    Довгої Л.З.,
відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
звернувся з вказаним позовом, вказавши, що з відповідачем по справі вона
перебуває у шлюбі з 02.10.1999
року, шлюб зареєстровано Міським відділом РАГС м. Херсону, актовий запис №675. Від шлюбу мають
неповнолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1р.н.. Спільне життя не склалося у
зв'язку з тим, що у подружжя виявились різні погляди на питання сімейного життя
внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, що привело до втрати почуття
кохання, взаєморозуміння та до розпаду сім'ї. Намагання зберегти сім'ю
результату не дали, просить розірвати шлюб .
судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та
час слухання справи повідомлений своєчасно.
заочного розгляду справи, позивач повністю підтримав заявлені вимоги, додатково
пояснивши, що сумісне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер,
зберегти сім'ю не вбачається можливим, на примирення не згоден, майна, що
підлягає розділу немає. Просить суд розірвати шлюб.
позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає
Судом
встановлено, що шлюб сторонами було укладено 02.10.1999 року, та зареєстровано Міським відділом РАГС м. Херсону,
актовий запис №675. Сторони
не проживають однією сім'єю, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги,
що привело до фактичного розпаду сім'ї. Майнового спору між сторонами немає. На
думку суду подальше збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути
ст. 105, 109 - 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 10,
60, 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, суд, -
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, укладений 02.10.1999
року та зареєстровано Міським відділом РАГС м. Херсону, актовий запис №675.
ОСОБА_2 державне мито у дохід держави при оформленні розірвання шлюбу в органах
РАЦС у розмірі 17 грн.
ОСОБА_1 від сплати державного мита звільнити.
Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.
Херсона шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя      В.В.
Решетов
Справа №2о-55/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 квітня 2007 року    Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого
судді                                                                                   Кравця
В.І.

за
участю народних засідателів ОСОБА_3,
ОСОБА_4

при
секретарі Карплюк Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсин
справу за заявою ОСОБА_1про визнання безвісно відсутнім заінтересовані особи
Кущинецька сільська рада, ОСОБА_2, -

встановив:

26.02.2007 р. ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою про
визнання безвісно відсутнім його батька ОСОБА_5, який 28.08.2005 пішов з
приміщення Гайсинського ТМО , де перебував на стаціонарному лікуванні, і з того
часу відсутні будь-які відомості про його місце перебування.

В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і
пояснив, що його батько ОСОБА_5перебував в Гайсинському ТМО на стаціонарному
лікуванні, 28.08.2005 року самовільно залишив приміщення лікарні і з того часу
відсутні будь-які відомості про його місце перебування. Здійснені ним заходи
щодо розшуку батька результатів не дали, а визнання його безвісно відсутнім
необхідне для реалізації права на спадщину .

Представник Кущинецької сільської ради вимогиОСОБА_1
вважав обґрунтованими , проти їх
задоволення не заперечував.

ОСОБА_2в судове засідання не з'явилася , хоча завчасно
належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи .

Заслухавши пояснення заявника, представника
заінтересованої особи, дослідивши і оцінивши матеріали справи, суд вважає, що
заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Даними свідоцтва про народження ОСОБА_1встановлено, що
ОСОБА_5є його батьком  (а.с.6).

За довідкою Гайсинського РВ УМВС України у Вінницькій
області про проведення розшуку ОСОБА_5. 28.08.2005
року залишив приміщення Гайсинського ТМО і місце його перебування з того
часу не встановлено(а.с.8).

Відповідно до змісту ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом
безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання
немає відомостей про місце її перебування.

Оскільки за останнім постійним місцем проживання ОСОБА_5з
28.08.2005 року
немає відомостей про його місце перебування, то його необхідно визнати безвісно
відсутнім з цього часу.

На
підставі ст.43 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10,11,60,
209, 213-215 ЦПК України, -

вирішив:

Визнати ОСОБА_5,
який народився ІНФОРМАЦІЯ_1
року в с. Борсуки
Гайсинського району Вінницької області безвісно відсутнім з 28серпня 2005 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Вінницької області через Гайсинський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа № 2-242/ 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007
рік. Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі:
головуючого судді                 Бібік
М.В.

секретаря                              Слюсаренко А.І.

з участю
позивачки                            ОСОБА_1

відповідача                            ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий
Буг цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали шлюб у 2005 році. Від шлюбу мають неповнолітнього сина
ОСОБА_3, 2005 року народження.

ОСОБА_1 вернулася до суду з позовом до відповідача про
розірвання шлюбу де вказала, що з 2007 року між нею та відповідачем не
підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання
неможливим, просила постановити рішення про розірвання шлюбу.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги і
посилаючись на те, що з 2007 року з відповідачем не підтримуються шлюбні
стосунки, вважає примирення неможливим, просила задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав, вважає збереження сім'ї
неможливим, на розірвання шлюбу згоден.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.
174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пояснення сторін вказує на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин,
подружжя з 2007 року припинили спільне проживання і сімейні стосунки припинені,
жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на
розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і
збереження сімї.

За таких
обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого
волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків,
збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст. 112 СК України
є підставою для задоволення позову ОСОБА_1 Керуючись ст. ст. 130, 174 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_2і ОСОБА_1, зареєстрований 27 грудня 2005 року
відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління
юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис
за № 143 - розірвати.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути судовий збір на
користь держави з ОСОБА_2 в сумі 17 грн., ОСОБА_1від сплати судового збору
звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Миколаївської

області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення

заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України .
Справа№2-714
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                УКРАЇНИ

26.03.2007
року                         Стахановський
міський суд Луганської області

у складі головуючого судді:              Попкова
О.Г.

при секретарі:                                   Бондаренко
В.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Стаханові
цивільну справу за позовом ЧП „
Альтаїр" м. Стаханова
до ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4про стягнення суми боргу,

встановив:

Позивач в
обґрунтуванні позову, вказав, що ЧП „
Альтаїр" виконує комплекс робіт по забезпеченню необхідних умов
мешкання в будинку АДРЕСА_1, а
несплата платежів з боку відповідачів позбавляє їх можливості своєчасно вносити
платежі до бюджету.

Від укладення
договору на реструктуризацію боргів відповідач відмовився, на неодноразові
вимоги про погашення заборгованості не реагує.

На 01.10.2005 р. утворилася заборгованість
по квартплаті в сумі -
239 гнр.40 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів, оскільки до
теперішнього часу заборгованість не погашена

Представник
позивача підтвердив свої вимоги у повному обсязі і просить суд винести заочне
рішення про стягнення з відповідачів вказаної суми, з причини нез'явлення
останніх в судове засідання.

Відповідачі до
суду не з'явилися і не повідомили суд про причини свого нез'явлення, належно
були повідомлені.

Вислухавши
представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає повному задоволенню, оскільки в судовому засіданні
знайшли своє підтвердження законні вимоги позивача, наймачі квартири
зобов'язані оплачувати вказану платню. Розрахунок розміру заборгованості зроблений
правильно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 , 224-227 ЦПК
Україні, ст.ст. 509,
510, 526, 543,815,816 ЦК України, 64-68
ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ЧП „ Альтаїр"
м. Стаханова до ОСОБА_1,ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4про
стягнення суми боргу, - задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, 1954
р.н., ОСОБА_2, 1957 р.н.,
ОСОБА_3, 1983 р.н.,
ОСОБА_4, 1976 р.н.. у
солідарному порядку на на користь ЧП „
Альтаїр" м. Стаханова,
р/р 3231 в АФ АКБ УСБ м. Алчевськ
заборгованість в сумі -
239 грн 40 коп., та
держмито в дохід держави в сумі -
51 грн. і витрати на інформаційне -технічне
забезпечення у сумі - 7 грн.50
коп.

2

Копію заочного
рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення
заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути
оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк,
протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Заочне рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне
оскарження.

Заочне рішення
може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через міський суд м.
Стаханова суд протягом
десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ-
Справа № 2-489/07 РІШЕННЯ
року Стахановський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді: Люклянчука В.Ф.
при секретарі. Євтєєвої О.В.
відповідача: ОСОБА_2
відкритому судовому засіданні у приміщені Стахановського міського суду
Луганської області справу за позовом ОСОБА_1доОСОБА_2про розірвання шлюбу,
суду, позивач зазначила, що з 25.08.1979
року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу
неповнолітніх дітей не мають. Через непорозуміння у сім'ї, скандали та сварки,
зловживання відповідачем спиртними напоями, з 06.01.2007 року шлюбні відносини між сторонами у справі припинено.
Просить шлюб з відповідачем розірвати.
У судовому
засіданні позивач на задоволені позовних вимог наполягала та надала пояснення,
які повністю співпадають з доводами, які наведені в позовній заяві. Також
додала, що строк на примирення їй не потрібен.
У судовому
засіданні відповідач позов визнав. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Також
додав, що строк на примирення йому не потрібен. Спору про майно не має.
Причиною розірвання шлюбу є сварки та непорозуміння у сім'ї.
до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності
до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.
ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу
суперечило б інтересам одного з них, інтересам одного з них, інтересам дітей,
що мають істотне значення.
заперечується, що шлюбні стосунки сторони у справі припинили з 06.01.2007 року і не
поновлювали їх. Не заперечується, що спору про майно немає. Неповнолітніх дітей
не має. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше збереження
шлюбу буде суперечити інтересам обох з подружжя.
ст. 10, 11, 174, 212,
214, 215, 218, 292, 294 ЦПК України, ст. 112
Сімейного кодексу України суд,
ОСОБА_1задовольнити у повному обсязі.
між ОСОБА_1доОСОБА_2, який зареєстрований 25.08.1979
відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Стахановської
міської ради народних депутатів у Ворошиловградської області актовий запис № 909.
При видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу стягнути на користь держави з ОСОБА_2 8 (вісім) гривень 50
копійок, ОСОБА_1 від витрат звільнити.
Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області
через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги.

Суддя:
Справа № 2-о-114 /2007 року
РІШЕННЯ

Ім'ям України

25.04.2007 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого
судді:   Луценко М.О.

при
секретарі:            Височин В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Бориспіль справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа Бориспільська міська рада
народних депутатів, про встановлення факту належності правовстановлюючого
документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, звернувся з заявою до суду, в якій просить
встановити той факт, що Свідоцтво на право власності на житло за № 4104 від 16.01.1998 p., виписане на ім'я
ОСОБА_1належить йому, ОСОБА_1та пояснив, що він у 1998 році
приватизував квартируАДРЕСА_1. Тоді не звернув увагу, що в свідоцтві на
квартиру його по-батькові вказано невірно, а саме замість "ОСОБА_1"
зазначено "ОСОБА_1". Зараз ОСОБА_1. має бажання подарувати квартиру
дочці, але через помилку в правовстановлюючому документі не може реалізувати
своє право власності в частині вільного розпорядження своїм майном, а тому просить
суд встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на
вищезазначену квартиру.

Представник Бориспільської міської Ради в судове засідання не з'явився, про
час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Але від нього до суду
надійшла заява, в просить слухати справи у відсутності її представника, та
підтримує заявлені вимоги.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали по справі, суд знаходить
заяву підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що Свідоцтво № 4104 на право
власності на житло було видано на квартиру АДРЕСА_1, де згідно довідки ЖЕК№1 станом на 1998 рік був
прописаний ОСОБА_1. При таких обставинах у суду немає жодних сумнівів, що
вищевказане Свідоцтво належить саме йому. А тому суд приходить до висновку, що
в Свідоцтві про право власності на житло №
4104 допущено помилку у написанні по-батькові власника, а саме: замість
"ОСОБА_1" зазначено "ОСОБА_1 ".

Як вбачається з пояснень заявника, він хоче відчужити свою квартиру, а тому
встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до
ст. 256 ЦПК
України, має юридичне значення для реалізації ОСОБА_1. свого права власності на
майно.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд находить їх достовірними, а
тому бере за основу при вирішенні даної заяви.

На підставі ч.1 п.6 ст. 256
ЦПК України і керуючись, ст.60-65, 212-215,
259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву
задовольнити. Встановити, що Свідоцтво про право власності на житло № 4104 від 16.01.1998 р. на
квартируАДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_1належить ОСОБА_1.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в наступному порядку:

заява про
апеляційне оскарження рішення суду подається протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про оскарження

рішення.
УХВАЛА

Іменем    України

25 липня
2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим в складі:

Головуючого,
судді Шестакової Н.В. Суддів: Осоченко A.M. Філатової Є В.
при секретарі Галіч Ю.Є.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ДП „Радіо-Таксі Сервіс" про визнання недійсним
договору купівлі-продажу, укладеного під впливом обману,

за
апеляційною скаргою ДП „Радіо-Таксі Сервіс" на ухвалу Ялтинського міського
суду від 16 травня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ялтинського міського суду від 16 травня 2007 року у забезпечення
позовних вимог ОСОБА_1 було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, яка належить
ДП „Радіо-Таксі Сервіс".

В апеляційної скарзі ДП „Радіо-Таксі Сервіс" ставить
питання про скасування ухвали, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не
врахував інтереси відповідача по справі, тому існує реальний ризик спричинення
відповідачу збитків, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими
обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необгрунтованими.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,
заслухавши доповідача, представників позивача і апелянта, перевіривши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з
таких підстав.

Задовольняючи клопотання позивача щодо забезпечення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що квартира, на яку просили накласти арешт, є
спірною, вже була продана сторонами у той момент, коли була предметом спору у
суді, тому у випадку її подальшого відчуження іншим особам існує очевидна
небезпека заподіяння шкоди позивачу та може утруднити або зробити неможливим
виконання в майбутньому рішення суду.

Висновки суду відповідають вимогам
процесуального права.

Згідно із ст. 151 ЦПК України забезпечення позову
допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання  рішення суду.

Аналізуючи обставини по справі, колегія суддів погоджується
із висновками суду, приймаючи до уваги те, що розпорядження апелянтом спірним
майном, яке на цей час належить йому на підставі правовстановлюючого документа,
дійсно може утруднити

Справа
№22-а-4827/2007р.                                        Головуючий
в 1 інстанції Стародуб Г.А.

Доповідач
Шестакова Н.В.

або зробити
неможливим виконання   рішення суду, якщо
буде визнана недійсною угода купівлі-продажу зазначеної квартири за позовом
ОСОБА_1.

На підставі наведеного апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307,312 ЦПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ДП „Радіо-Таксі Сервіс" відхилити, а ухвалу Ялтинського міського
суду від 16 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України на протязі двох місяців.