Справа№2-518/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
травня 2007р.       Червоноградський
міський суд Львівської області в складі:

головуючого
-  судді                                    РакаЛ.С.

при
секретарі                                                Багач
Л.Д.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Червонограді справу за позовом ОСОБА_1 до
Львівсько-Волинського воєнізованого гірничо­рятувального загону Державної
воєнізованої гірничо-рятувальної служби у вугільній промисловості,  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань
України в м. Червонограді про стягнення страхових виплат та одноразової
допомоги в зв»язку з ушкодженням здоров»я ,

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення страхових виплат та
одноразової допомоги в зв»язку з ушкодженням здоров»я покликаючись на те,  що він з 09.11.1992р. по 14.03.2003р.
працював у Львівсько-Волинському ВГРЗ Державної воєнізованої
гірничо-рятувальної служби у вугільній промисловості,  піддавався впливу шкідливих факторів
виробництва і захворів професійним захворюванням.  Висновком МСЕК від 09.04.2003р. йому вперше
встановлено втрату працездатності 25% внаслідок профзахворювання хронічний
бронхіт із зарахуванням з 28.01.2003р.,
під час чергового переогляду висновком МСЕК від від 08.04.2004р.
позивачу додатково встановлено 15 % втрати працездатності по профзахворюванню
радикулопатія із зарахуванням з 15.04.2003р.,
а в загальному - 40% втрати працездатності. Відповідачами йому
відмовлено у нарахуванні і виплаті відшкодування шкоди та страхових виплат.
Такі почали виплачуватись відділенням виконвчої дирекції Фонду соціального
страхування лише з 01.01.2004р. За попередній період часу - з 28.01.2003р.
виплати не проведені з тих підстав,  що
ВГРЗ не сплачував Фонду страхових внесків,
з тих же підстав відмовлено в нарахуванні одноразової допомоги. Просить
постановити рішення,  яким стягнути з
відповідачів в його користь одноразову допомогу в зв»язку з ушкодженням
здоров»я в сумі 37 114грн.80коп.3 розрахунку середноьї заробітної плати -
927грн.87 коп. ( за шість місяців роботи перед звільненням ) за кожен відсоток
втрати працездатності - 40 % - 927.87 х 40 =37 114грн.80 коп. та стягнути з
відповідача щомісячні страхові виплати за період з 28.01.2003р. по 31.12.2003р.
в сумі 4 082грн.63 коп.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити,  давши
пояснення,  аналогічні підставам
звернення до суду.

Представник
Львівсько-Волинського ВГРЗ в судовому засіданні позовних вимог не визнав та
пояснив,  що з 01.04.2001р. вступив в дію
Закон України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування...» і
страхові виплати повинні виплачуватись Фондом соціального страхування.

Представник
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в судовому
засіданні позовних вимог не визнав та пояснив,
що страхові внески у вказаний позивачом час ВГРЗ не сплачував,  а відшкодування шкоди потерпілим виплачуються
за рахунок вказаних внесків. Інших коштів Фонд не отримує. Крім того,  на час встановлення позивачу втрати працездатності
особи воєнізованого складу ВГРЗ не підпадали під дію вищевказаного Закону,  а тому відшкодування позивачу шкоди повинно
проводитись власником.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом
встановлено,  що позивач із 09.11.1992р.
по 14.03.2003р. працював у Львівсько-Волинському ВГРЗ Державної воєнізованої
гірничо-рятувальної служби у вугільній промисловості,  піддавався впливу шкідливих факторів виробництва
і захворів професійним захворюванням.
Висновком МСЕК від 09.04.2003р. йому вперше встановлено втрату
працездатності 25% внаслідок профзахворювання хронічний бронхіт із зарахуванням
з 28.01.2003р.,  під час чергового
переогляду висновком МСЕК від від 08.04.2004р. позивачу додатково встановлено
15 % втрати працездатності по профзахворюванню радикулопатія із зарахуванням з
15.04.2003р.,  а в загальному - 40%
втрати працездатності безтерміново.

2

Право позивача на відшкодування завданої його здоров»ю шкоди не
заперечується ні Львівсько-Волинським ВГРЗ,
ні відділенням виконавчої дирекції ФСС
в м. Червонограді.

Згідно з
Тимчасовим положенням про трудовий договір на проходження служби особами
воєнізованого складу ДВГРС,  затвердженим
начальником Головного штабу ДВГРС МНС України,
з особами,  що виявили бажання
працювати на посадах воєнізованого складу підрозділів ДВ ГРС,  укладаються письмові трудові договори у двох
формах - службове зобов»язання і контракт,
які є особливими формами трудового договору ( п.2.1 ),  дане Положення розроблене відповідно до
Положення про ДВГРС МНС україни ( п. 5.2 ) і Кодексу Законів про працю України.

Згідно з
Положенням про проходження служби основним особовим складом державної
воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості,  затвердженого наказом міністерства палива та
енергетики від 22.01.2002р. №25,
розробленого відповідно до п.Ю постанови КМУ від 05.11.1992р. №608 «про
державну воєнізовану гірничорятувальну службу у вугільній промисловості» та п.4
Порядку комплектування та професійної підготовки основного особового складу
аварійно-рятувальних служб,
затвердженого постановою КМУ від 12.10.2001р. №1334,  передбачено,
що трудові відносини в підрозділах ДВГРС регулюються законодавством
України про працю.

Судом
встановлено,  що позивач працював у ВГРЗ
на підставі службового зобов»язання,  що
є формою трудового договору,  одержував
заробітну плату ,  користувався правом на
відпустки відповідно до  ст. 6 Закону
України «Про відпустки».

Як роз»яснило
Міністерство праці та соціальної політики України,  якщо на момент встановлення МСЕК професійного
захворювання він працював на умовах трудового договору( контракту ).

Відповідно до
чинного законодавства позивач працював у ВГРЗ на умовах трудового
договору,  а тому страхові виплати
відповідно до Закону «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування
від нещасного випадку на виробництві має виплачувати відділення виконавчої
дирекції ФССНВ.

Згідно
роз»яснення Пленуму Верховного Суду України в Постанові №6 від 27.03.1992р. зі
змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» дія вищезазначеного Закону від 23.09.1999р. не поширюється
на військовослужбовців та деякі інші категорії осіб,  порядок і умови страхування яких встановлено
спеціальним законодавством.  Однак
встановлено,  що положення про порядок і
умови обов»язкового особистого страхування рятувальників на підставі  ст. 25 Закону України « Про
аварійно-рятувальні служби»,  що
поширюється на позивача не прийнято. Згідно договору особистого страхування
працівників ДВГРС МНУ України від 07.12.2001р. страховими випадками є,  серед інших,
інвалідність внаслідок нещасного випадку,  а не внаслідок профзахворювання. Відповідачі
по справі визнають право позивача саме на відшкодування шкоди у вигляді
одноразової допомоги та щомісячних платежів і не вважають,  що відшкодування шкоди має здійснюватись
іншим чином на підставі договору особистого страхування.

Для визначення
розміру відшкодування шкоди позивачу слід застосовувати положення  ст.
ст. 28,  34 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування...».

Розмір
середньомісячного заробітку позивача становитиме згідно довідки відповідача
№295 від 09.06.2005р. 927грн.87 коп.

Суми страхових
виплат становитимуть :

з 28.01.2003р.
по 31.12.2003р. - 927 грн. 87 коп. х 40 % = 371 грн. 15 коп 371.15/31 х 4 дні (
47.90грн.) + 371.15 х 11 міс. ( 4 082.65грн.) = 4 130.55 грн.

Відповідно до
п.2  ст. 34 Закону» Про
загальнообов»язкове державне соціальне страхування» у разі стійкої втрати
професійної працездатності,  встановленої
МСЕК,  Фонд соціального страхування від
нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому,  сума якої визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності.

Висновком МСЕК
від 09.04.2003р. йому вперше встановлено втрату працездатності 25% внаслідок
профзахворювання хронічний бронхіт із зарахуванням з 28.01.2003р.

Відповідно до
п.2  ст. 34 вищевказаного Закону,  у разі,
коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший,  вищий ступінь стійкої втрати професійної
працездатності,  з урахуванням іншої
професійної хвороби або іншого каліцтва,
пов»язаного з виконанням трудових обов»язків,  йому проводиться одноразова виплата,  сума якої визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня
втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК.

з

Висновком МСЕК
від 08.04.2004р. під час чергового переогляду позивачу додатково встановлено 15
% втрати працездатності по профзахворюванню радикулопатія із зарахуванням з
15.04.2003р.,  а в загальному - 40%
втрати працездатності.

Розмір
одноразової допомоги позивачу відповідно до п.2
ст. 34 Закону» Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування...»,  п.3.3.2. Постанови від
31.01.2002р. №7 Правління ФССНВ «Про затвердження порядку призначення та
здійснення страхових виплат потерпілим ( членам їх сімей ),  з врахуванням граничної суми заробітної плати
(доходу),  з якої справляються внески до
Фонду - 2 200грн.,  становитиме : 2
200грн. х 4 ( 8 800грн.) + 2 200грн. х 4 ( 8 800грн.) = 17 600грн. одноразової
допомоги.

Керуючись  ст.
ст. 10, 60, ЦПК України,
ст.  ст. 456, 465 ЦК України1963р.,  1195ЦК України 2004р.суд,

вирішив:

Позов
задовольнити частково.

Стягнути з
відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Червонограді в користь
ОСОБА_1 одноразово за період з 28.01.2003р. по 31.12.2003р. 4 130 ( чотири
тисячі сто тридцять )грн. 55коп.суми страхових виплат.

Стягнути
із відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Червонограді в користь
ОСОБА_1 17 600 ( сімнадцять тисяч шістсот )грн. одноразової допомоги в зв»язку
з професійним захворюванням.

На
рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано заяву про
його апеляційне оскарження та протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження на рішення може бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Львівської області.

Рішення
виготовлене в нарадчій кімнаті.