№ 2 - о - 70 2007 рік
РІШЕННЯ

Іменем України

20 червня 2007 року
м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Хорунжого І. Д. народних засідателів
- Давидовій З.П. Онопко О.М. при секретарі - Дятловій А. О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи
безвісно відсутньою,

встановив:

У червні 2007
року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про визнання свого чоловіка ОСОБА_2
безвісно відсутнім.

В обгрунтування
заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 вони
проживали однією сім'єю до 2000 року, мають доньку ОСОБА_3, 1995 року
народження.

У січні 2000
року ОСОБА_2 виїхав у невідомому напрямку, з тим пір ніяких відомостей про
нього немає, місце його знаходження не відоме.

Тривала
відсутність чоловіка завдає шкоди інтересам заявниці та порушує її право на
отримання соціальної допомоги на дитину.

У судовому
засіданні заявник наполягала на задоволенні заяви, посилаючись на обставини
викладені у ній.

Суд, вислухавши
пояснення заявниці, свідків, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм
правовідносини:

Актом обстеження
від 23.05.2007року встановлено, що ОСОБА_2 разом з заявницею не проживає з
січня 2000 року. ( а.с.9).

Допитані судом
свідки, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожний окремо показали, що починаючи з січня 2000
року, тобто більш ніж 6 років, в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не бачили, де він
може знаходитись не знають.

З   урахуванням
наведеного,   у   суду
немає   підстав   ставити
під   сумнів достовірність   і
правдивість   фактів,   повідомлених   свідками.
Даних   про      їх заінтересованість в результаті
розгляду справи відсутні, їх показання об'єктивно . підтверджуються і не
суперечать іншим зібраним у справі доказами.

2.

У відповідності
зі ст.43 ЦК України
фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного
року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Відповідно до ч.
2 ст. 43 ЦК України
у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце
перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число
місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі
неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Оскільки
матеріали справи свідчать про те, що останні відомості про ОСОБА_2 були у січні
2000 році. То початком безвісної відсутності слід вважати 1 лютого 2000 року.

Задоволення заяви
ОСОБА_1 має для неї юридичне значення, так як дозволить їй реалізувати своє
право на оформлення соціальної допомоги на дитину.

Таким чином,
зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для
визнання ОСОБА_2 безвісно відсутніми.

На підставі
викладеного, керуючись ст.43 ЦК
України ст. 248, 249 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1
про визнання фізичних осіб безвісно відсутніми задовольнити.

Визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Азербайджану безвісно відсутнім.

Початком його безвісної відсутності   вважати 1 лютого 2000 року.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 - ти днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.