У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 грудня 2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у
складі:

головуючого

Сеніна Ю.Л.,

суддів:

Левченка Є.Ф.,

Охрімчук Л.І.,

Лихути Л.М.,

Романюка Я.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору
купівлі-продажу цінних паперів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2007 року,

в с т а н о в и л а :

у листопаді 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до   ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним
договору купівлі-продажу простих іменних акцій відкритого акціонерного
товариства “Могилів-Подільський кар'єр” в кількості 82 641 штука на суму 826
грн. 41 коп., посилаючись на те, що акції набуті в період його шлюбу з ОСОБА_3
та за їх спільні кошти, відтак, є їх спільною сумісною власністю, а він згоди
на їх відчуження не давав.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23 березня 2007 року
позов задоволено частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних
паперів від 11 травня 2005 року та передавальне розпорядження від 22 травня
2006 року про продаж простих іменних акцій ВАТ “Могилів-Подільський кар'єр” у
кількості 82 641  штука на загальну суму
826 грн. 41 коп., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Зобов'язано ОСОБА_2.
повернути      ОСОБА_3 прості іменні
акції зазначеного товариства, а ОСОБА_3- повернути ОСОБА_2. 826 грн. 41 коп. У
разі неможливості повернення акцій у зазначеній кількості зобов'язано ОСОБА_2.
відшкодуватиОСОБА_3 вартість вказаних акцій за цінами, що існують на момент
відшкодування.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 травня 2007 року
зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та провадження у справі
закрито.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу апеляційного суду,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення частково.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції і закриваючи
провадження у справі, апеляційний суд виходив з того, що спір у справі виник з
корпоративних відносин, який підвідомчий господарським судам та не підлягає до
розгляду в порядку цивільного судочинства.

Однак, такий висновок суду апеляційної інстанції
суперечить нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних,
трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд
таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським
судам, серед іншого, підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів.

На підставі ч. 3 ст. 167 ГК України під корпоративними
відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та
припиняються щодо корпоративних прав.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається
у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією,
отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у
разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними документами (ч. 1 ст. 167 ГК України).

Судом встановлено, що по справі виник спір між фізичними
особами про визнання недійсним договору купівлі-продажу простих іменних акцій господарського
товариства з тих підстав, що зазначені цінні папери, на думку позивача, є його
з відповідачкою спільною сумісною власністю, а та відчужила їх без його згоди,
чим порушила його право власності. Отже, вимоги позивача зводяться до
повернення його акцій, які вибули з його володіння поза його волею.

Таким чином, по справі виник спір не між учасниками
господарського товариства щодо корпоративних прав, а між фізичними особами щодо
поновлення порушеного права власності на цінні папери, тобто спір не з
корпоративних відносин, як помилково вважав апеляційний суд, а
цивільно-правовий спір, який підлягає до розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За таких обставин ухвалу апеляційного суду слід
скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 336, п. 2 ст. 342, п. 6 ч. 1 ст. 344 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України,

у х в а л и л а :

касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 18 травня 2007 року скасувати і передати справу на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Л. Сенін

Судді:
Є.Ф. Левченко

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук

Я.М. Романюк