Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

Справа №  2-178907

10 жовтня
2007 року
м. Шостка

Шосткінський міськрайонний суд
Сумської області у складі головуючої:

судді Снігур В.О.

при секретарі Чайка О.А.,

представника позивача Литвиненко С.В.

представника відповідача ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника прокуратури Петіної Г.І.

треті особа ТОВ „Автомир”, орган
опіки і піклування Шостинської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю „
Комерційний банк „Володимирський”  в
особі Сумської філії до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
позовом в якому вказує, що 8 червня 2005 року укладено договір між ТОВ КБ
„Володимирський” (в подальшому Банк) та ТОВ „Автомир” згідно якого,  відповідачеві надано кредит  у вигляді овердрафу в сумі 350 000грн. Для
забезпечення виконання в повному обсязі
своїх зобов”язань за кредитним договором між Банком  та ТОВ „Автомир”  було укладено договір застави від 20.10.2005
року за умовами якого заставодержателю надавалось рухоме майно відповідача. У
зв”язку з відсутністю  предмета застави
та непогашенням кредиту до 4 квітня 2006 року як це було обумовлено в
договорі  нараховано пеню у зв”язку з
невиконанням умов договору в  результаті
чого загальна заборгованість по кредиту становить 357, 648грн. Для забезпечення  виконання
в повному обсязі  зобов”язань за
кредитним договором між Банком та ОСОБА_3
було укладено договір іпотеки від 11.11.2005року за яким у іпотеку було
передано квартиру , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.   Оскільки позичальник не виконав кредитних
зобов”язань, реалізував предмет застави, підприємство припинило свою
діяльність, місце знаходження його керівництва невідоме, позивач просить
стягнути  з відповідача заборгованість за
кредитним договором за рахунок заставленого майна, а саме квартири.

У судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, мотивуючи їх тими ж обставинами, що викладені у
позовній заяві, представники відповідача позов не визнали.

Прокурор та орган опіки і
піклування зазначили, що позов підлягає частковому задоволенню так як стягнення
заборгованості по кредитному договору за рахунок квартири порушує інтереси
неповнолітніх дітей, які проживають у зазначеній квартирі.

Суд вислухавши показання
сторін, думку третіх осіб, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти
і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено,
підтверджується  наявними у справі
доказами і не заперечується

сторонами, що між Банком та
відповідачем було укладено кредитний договір відповідно до

якого ТОВ „Автомир”  отримав кредит від Банку „Володимирський” (
а. с. 6-9). У зв”язку з відсутністю майна, що підтверджується актами перевірки
від 22 та 29 березня ( а.с.17-18) позивач звернувся з листом про можливу заміну
предмета застави(.а.с.19). Однак не дивлячись на таке звернення ТОВ „Автомир”
не прийняв мір  щодо погашення
заборгованості чи зміну предмета застави на запропонованих умовах. Таким чином
факт не виконання ТОВ „Автомир” кредитного договору судом доведена. Відповідно
до договору поруки укладеного між Банком
та ОСОБА_3 8 червня 2006 року згідно якого передбачено повне погашення
зобов”язань позичальника поручителем, у разі невиконання ним умов договору. За
таких умов, ОСОБА_3 повинна відповідати
по зобов”язанням  як солідарний
боржник ( а.с.24). З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов
договору між відповідачем та позивачем було укладено договір іпотеки ( а.с.
20). Згідно даного договору іпотеки від 11 листопада 2006 року ОСОБА_3 прийняла
на себе зобов”язання забезпечити виконання зобов”язань ТОВ „Автомир” перед
Банком  про повернення кредиту в розмірі
350 000грн., та що відповідно до п.2.4. додаткових угод до кредитного договору
ці договори є невід”ємною частиною кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК
України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору.

Як вбачається з договору
зокрема п.1  на здійснення овердафтного
обслуговування від 8 червня 2005 року, укладеним між сторонами іпотекодержатель
надав позичальнику кредит у виді овердрафту з лімітом 350 000 грн. на  строк до 6 червня 2006 року з процентною
ставкою, цільовим призначенням, умовами повернення. Отже умови договору зі
сторони Банку були належним чином виконані відповідно до положень ст. 526 ЦК
України.

Для забезпечення виконання в повному обсязі всіх зобов2язань  відповідно до п.2 договору про іпотеку
ОСОБА_3 діючи як майновий поручитель, передала в іпотеку Банку належне їй на
праві власності нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1.

Згідно з ч.1 ст.1  Закону України „ Про іпотеку” іпотека є видом
забезпечення виконання зобов”язання нерухомим майном, що залишається у
володінні та користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має
право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов”язання одержати
задоволення своїх вимог  за рахунок
предмета іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.11
Закону України „Про іпотеку” майновий поручитель несе відповідальність перед
іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов”язання виключно в
межах вартості предмета іпотеки.

У зв”язку з наведеним
вище суд приходить до висновку, що вимоги Банку щодо звернення стягнення на
майно боржника - квартиру, як предмет іпотеки є обґрунтованим і підлягає
задоволенню в повному обсязі в сумі 357648,08 грн., що складається з
просроченої заборгованості за кредитом в розмірі 350 000грн., заборгованості за
нарахованими процентами в розмірі 6533,67грн., пені в розмірі 1114,41грн.

Щодо судового збору сплаченого позивачем, то він підлягає стягненню з
відповідача, на користь позивача, в тому числі витрати за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи.

Керуючись ст. 526, 553-554 ЦК України, Закону України „Про іпотеку”, ст. 3,
10, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк
„Володимирський”  задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ТОВ
Комерційного банку „Володимирський” заборгованість за кредитним
договором у сумі 357648,08 грн.. за рахунок вартості предмета іпотеки квартири
АДРЕСА_1  загальною площею 70,8 м.2, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю
Комерційний банк „Володимирський”
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі
30 грн. та судові витрати в сумі 1700грн.

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через
Шосткінський міськрайонний суд  шляхом
подачі заяви про апеляційне оскарження впродовж 10 днів з дня його проголошення
та апеляційної скарги впродовж 20 днів з дня подачі заяви.

Суддя
В.О.Сінгур.