Справа № 22- ц- 3024/2007 р.                              Головуючий 1 ін
право власності                                  Доповідач -
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14
червня 2007 року Судова колегія судової палати з цивільних справах апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого
-  Маміної О.В.

Суддів -  Цвірюка В.О.,
Хребтова В.П.

при секретарі
-  Каменковій C.O.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,  ОСОБА_2на рішення
Ленінського районного суду м.  Харкова
від 01 березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_3до ОСОБА_1,  ОСОБА_2про визнання права власності на 2/3
частини домоволодіння в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним
позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2до ОСОБА_3про
визнання права власності на 2/5 частини житлового будинку літ. „Б-1" та на
15 частину будинку літ. „А-1" у порядку спадкування за законом, -

встановила:

У серпні
2006 року ОСОБА_3.  звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_1.,  ОСОБА_2. про
визнання права власності на 2/3 частини домоволодіння в порядку спадкування за
заповітом,  розташованого по АДРЕСА_1

У
листопаді 2006 року ОСОБА_1. та ОСОБА_2. звернулися до суду з зустрічним
позовом до ОСОБА_3.  про визнання права
власності на 2/5 частини житлового будинку літ "Б-1" та на 1/5
частини житлового будинку літ. "А-1",
розташованого по АДРЕСА_1,  в
порядку спадкування за законом.

Рішенням  районного суду м.  Харкова позовні вимоги ОСОБА_3.  задоволено повністю. Визнано за ОСОБА_3.  право власності за заповітом на 23 частки
домоволодіння,  розташованого по
АДРЕСА_1,  що залишилось після смерті
його бабусі ОСОБА_4.
Зустрічний позов ОСОБА_1.,  ОСОБА_2.
задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. право власності на 1/3 частину домоволодіння,  що залишилось після смерті ОСОБА_5.,  по АДРЕСА_1 в рівних частках: 16 частку за
ОСОБА_1. та 16 частку за ОСОБА_2.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. та ОСОБА_2. ставиться питання про скасування  рішення
та  ухвалення   нового
про  задоволення  їх
зустрічного   позову,

2

посилаючись   на
порушення   судом   норм
матеріального   права, яке
призвело   до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши
суддю - доповідача,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,  виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається що спірне домоволодіння складається з житлового
будинку літ. А-1,  житлового будинку літ.
Б-1 та надвірних будівель. Житловий будинок літ.Б-1 є самовільним,  право власності на нього не зареєстроване.
Вказане домоволодіння на підставі рішення Народного суду 8-го району м.  Харкова від 26.04.1923 року належало
ОСОБА_5.,  ОСОБА_6. та ОСОБА_7. Спадщину
після смерті ОСОБА_5. відповідно до  ст.
ст. 418,  431,  429 ЦК України прийняли його дружина та дочка
ОСОБА_8.  та ОСОБА_9.,  які за договором дарування від 11.10.1952
року подарували належну їм 13 частину спірного домоволодіння ОСОБА_7.

Після
смерті ОСОБА_5. належні йому 23 частини домоволодіння успадкувала за заповітом
його дружина ОСОБА_4. ОСОБА_4. померла ІНФОРМАЦІЯ_1,  за життя залишила заповіт,  згідно якого заповідала все своє майно своєму
онукові ОСОБА_3. ,  який у встановлений
строк подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Спадкоємцями
13 частини домоволодіння,  що залишилась
після смерті ОСОБА_6. - є відповідачі по справі які прийняли спадщину після
смерті сина ОСОБА_6. - ОСОБА_10.. - дружина ОСОБА_1. та дочка ОСОБА_2..

Суд
першої інстанції правильно з урахуванням вимог
ст. ст. 525,  529,  534,
549 ЦК України
( в ред. 1963
року) визначив розмір часток кожного із спадкоємців,  проте безпідставно визнав право власності за
ними на все домоволодіння з включенням самовільно збудованого житлового будинку
літ. Б - 1.

Матеріали
справи не містять достовірних доказів,
що свідчили б про те,  що
самовільно збудований житловий будинок літ. Б-1 був побудований до 1923 року,  коли рішенням суду визнано право власності на
спірне домоволодіння за трьома братами .

За таких
обставин судова колегія вважає безпідставним визнання права власності на все
домоволодіння з урахуванням самовільно збудованого житлового будинку літ.
Б-1,  оскільки не встановлено,  ким з колишніх власників або їх спадкоємців
було здійснено самовільне будівництво і до чиєї частки спадщини належить
вказаний будинок.

Тому
позовні вимоги ОСОБА_3.  підлягають
задоволенню частково з визнанням за ним права власності в порядку спадкування
за заповітом на 23 частини спірного домоволодіння,  до складу якого входить житловий будинок літ.
А-1 з надвірними будівлями. За ОСОБА_1. та ОСОБА_2. має бути визнано право
власності по 16 частині за кожною спірного домоволодіння,  до складу якого входить житловий будинок літ.
А-1 з надвірними будівлями.

Рішення суду
першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись  ст. ст. 303,
304,  307,  309,
313,  316,  317,
319 ЦПК України,  судова колегія

3

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Харкова
від 01 березня 2007 року змінити.

Позовні
вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 на 23 частки домоволодіння,  розташованого по АДРЕСА_1,  що складається з житлового будинку літ А-1 з
надвірними будівлями.

Зустрічний
позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2задовольнити частково. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 за
кожною по 1/6 частині домоволодіння по АДРЕСА_1,  що складається з житлового будинку літ. А-1 з
надвірними будівлями.

В іншій
частині позову ОСОБА_3. ,  ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. відмовити.

Рішення
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржене у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.