Справа №  2-1057/2007 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М       У
К Р А Ї Н И

3
грудня 2007 року
Хустський районний суд

Закарпатської
області

в особі  головуючого - судді   Довжанин М. М.

при
секретарі   Мальцевій І. О.

з участю
позивачки   ОСОБА_1та її

представника
ОСОБА_9

відповідачів  ОСОБА_2та його
представника

ОСОБА_3ОСОБА_3

представника виконкому

Липовецької
сільради   Григорик М. С.

представника Хустського ДПТІ    Кошан
М. Ф.

розглянувши  у  відкритому
судовому   засіданні   в
місті  Хуст  справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,ОСОБА_3,
виконкому Липовецької сільської ради, треті особи, що не заявляють самостійних
вимог: Хустська державна нотаріальна контора, Хустське ДПТІ про визнання
недійсним та скасування рішення виконкому сільради, свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування житлового
будинку, визнання права власності на ј частини незавершеного будівництвом
житлового будинку, -

В С Т А Н О
В И В:

ОСОБА_1звернулась до суду з даним позовом,
посилаючись на те, що 10 листопада 1990 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4який є
сином відповідачаОСОБА_2і братом відповідачкиОСОБА_3

Від шлюбу в них народилось двоє дітей. Після
укладення шлюбу вони з чоловіком проживали в дворогосподарстві його батьків, в
належному їм будинку, однією сім”єю.

Всією сім”єю вони на місці старого будинку
вирішили побудувати новий і документи на новий будинок вони вирішили виготовити
на ім”я батька чоловікаОСОБА_2відповідно до сімейних традицій.

Згідно рішення V
сесії Липовецької сільради від 29 травня 1995 року відповідачуОСОБА_2надано
дозвіл на будівництво будинку по АДРЕСА_1. Старий будинок вони знесли і на його
місці побудували коробку нового будинку.

Вони з батьками чоловіка вели спільне
господарство, всі кошти, що заробляли на сезонних заробітках вкладали в купівлю
будівельних матеріалів для цього будівництва, розрахунку з найманими
будівельниками за проведені роботи.

Вони проводили роботи по будівництву та
вкладали в будівництво кошти тому, що в сім”ї було вирішено, що будинок
будується для їхньої з чоловіком сім”ї.

Її чоловік ОСОБА_4вже більше 13 років
виїзджає на заробітки в м. Москву, де заробляє пристойні гроші за рахунок яких
вони і проводили будівництво будинку. Позивачка проживає з двома неповнолітніми
дітьми в будинку з відповідачами, які намагаються виселити її з будинку,
посилаючись на те, що будинок належить їм і вона разом з дітьми на має права
проживати в ньому.

Позивачка не погоджується з позицією
відповідача ОСОБА_2так як вважає, що побудований всією сім”єю будинок є
спільною власністю. В цій спільній власності позивачка просить суд визначити їй
частку в розмірі ј частини незавершеного будівництвом будинку.

Виходячи з наведеного, позивачка вважає
незаконним рішення Липовецької сільради № 185 від 23 травня 2002 року про
оформлення права власності на спірний будинок на ім.”яОСОБА_2та свідоцтво про
право власності, видане на підставі рішення сільради. Крім того ці акти
сільської ради є незаконними і тому, що Інструкція „Про порядок державної
реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебуває у
власності фізичних та юридичних осіб № 399/2899”, на яку посилається виконком
сільради в своєму рішенні вже не діяла на момент ухвалення оспорюваного
рішення. Вона втратила чинність відповідно до наказу Держкомбуду і житлової
політики України № 36 від 15.02.2002 року у зв'язку з прийняттям Тимчасового
положення про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно №
7/5 від 07.02.2002 року.

Згідно цього Положення реєстрації права
власності підлягають тільки об'єкти нерухомого майна, будівництво яких
закінчено та які прийняті в експлуатацію в установленому порядку. Однак спірний
будинок є незакінченим будівництвом і не прийнятий в експлуатацію, тому на
нього не могло бути оформлено право власності.

З наведених підстав недійсним на думку
позивачки є і договір дарування спірного об'єкту нерухомості, поскільки договір
укладено між відповідачами без врахування інтересів сім”ї позивачки та з метою
позбавлення її можливості отримати частку в цьому майні.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала,
посилаючись на наведені в заявах обставини.

ВідповідачОСОБА_2позов заперечив. Пояснив
суду, що спірний будинок він збудував за власні кошти, а син з позивачкою
тільки допомагали йому в будівництві, що не дає позивачці право на частку в
будинку. Поскільки він є людиною похилого віку і потребує допомоги, то вирішив
подарувати будинок своїй доньціОСОБА_3, так як позивачка його не доглядає.

ВідповідачкаОСОБА_3 позов заперечила. Договір
дарування вважає законним, поскільки батько був на момент укладення договору
власником будинку і мав право його відчужити.

Представник виконкому Липовецької сільради
Григорик М. С. позов заперечила. Пояснила суду, що виконком прийняв рішення про
оформлення права власності на спірний будинок на ім”яОСОБА_2тому, що він є
головою дворогосподарства. Про те, що Інструкція, відповідно до якої ухвалено
рішення та видано спірне свідоцтво про право власності є нечинною, виконкому не
було відомо.

Представник третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог Хустського ДПТІ Кошан М. Ф. позов заперечив. Пояснив, що ДПТІ
зареєстровало будинок на ім”я відповідачаОСОБА_2на підставі рішення сільської
ради № 185 від 23 травня 2002 року та свідоцтва про право власності на нерухоме
майно № 33 від 6 червня 2002 року.

Представник Хустської держнотконтори в судове
засідання не з”явився. Завідуюча нотконтори Рошинець Н. П. подала суду заяву, в
якій просить суд справу вирішити у відсутності представника держнотконтори.
Повідомила суду, що позов не визнає, поскільки відповідачОСОБА_2на момент відчуження.
будинку мав правовстановлюючий документ.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши
докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення,
виходячи з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено, що 10
листопада 1990 року позивачка ОСОБА_1зареєструвала шлюб з ОСОБА_4який є сином
відповідачаОСОБА_2і братом відповідачкиОСОБА_3

Від шлюбу позивачка народила двох дітей, які
проживають з нею.

Після укладення шлюбу позивачка стала
проживати з чоловіком у будинку його батьків однією сім”єю.

Разом з батьками чоловіка вони всі вирішили
знести старий будинок та побудувати на його місці новий з метою проживання в
ньому і позивачки з чоловіком та їх дітьми.

Згідно рішення V
сесії Липовецької сільради від 29 травня 2002 року відповідачуОСОБА_2надано
дозвіл на будівництво будинку поАДРЕСА_1

Після цього рішення позивачка з чоловіком та
його батьками за кошти сім”ї побудували новий будинок, готовність якого на
сьогоднішній день складає 80 %.

Рішенням виконкому Липовецької сільради від
23 травня 2002 року № 185 визнано право власності на побудований
будинокАДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в цілому.

На підставі цього рішення відповідачу 6
червня 2002 року виконкомом Липовецької сільради видано свідоцтво про право
власності на цей будинок.

Відповідно до реєстраційного напису право
власності на будинок зареєстровано в Хустському ДПТІ за реєстровим № 33.

Зазначені рішення виконкому та свідоцтво є
незаконними та підлягають скасуванню, виходячи з наступного:

-           Як випливає з тексту оскаржуваного
рішення виконкому № 185 від 23.05.2002 року, виконком Липовецької сільради при
прийнятті цього рішення керувався Інструкцією „Про порядок державної реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебуває у власності фізичних
та юридичних осіб № 399/2839”, яка втратила свою чинність у відповідності до
наказу Держкомбуду і житлової політики України № 36 від 15.02.2002 року
(зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.02.2002 року за № 209/6497) в
зв'язку з прийняттям Тимчасового положення про порядок державної реєстрації
прав власності на нерухоме майно № 7/5 від 07.02.2002 року (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України за № 157/2002 від 18 лютого 2002 року);

-           У
відповідності до чинного, на момент прийняття оспорюваного рішення виконкому,
Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на
нерухоме майно № 7/5 від 07.02.2002 року, п.п. 1.6, п. 1, реєстрації підлягають
права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено
та які прийняті в експлуатацію в установленому порядку;

-           Згідно
абз. 1 п.п. „а” п.п. 6.1, п. 6 вказаного Тимчасового положення місцеві органи
виконавчої влади та місцевого самоврядування оформляють право власності на
об'єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності фізичним особам  на новозбудовані об'єкти нерухомого майна за
наявності акта комісії про прийняття об'єкта і введення його в експлуатацію;

-           Як
свідчить довідка Хустського відділу містобудування, архітектури та
житлово-комунального господарства № 63 від 24.09.2007 року акт державної
комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкту до експлуатації
житлового будинку в АДРЕСА_1,ОСОБА_2не видавався.

Під час розгляду даної справи Хустським ДПТІ
проводився огляд спірного будинку і відповідно до довідки рівень незакінченого
будівництва складає 80 %, вартість 61888 гривень.

Наведені обставини свідчать про те, що
виконком Липовецької сільради не мав правових підстав ухвалювати рішення № 185
від 23.05.2002 року та видавати відповідачуОСОБА_2свідоцтво про право власності
на новозбудовану позивачкою будівництвом будівлю.

Крім того виконком при ухваленні зазначеного
рішення не врахував участь позивачки з чоловіком у будівництві будинку.

Суд вважає, що позивачкою не пропущено строк
позовної давності, щодо оспорення рішення та свідоцтва, поскільки про порушене
право їй стало відомо під час розгляду даної справи.

Виходячи з наведеного суд приходить до
висновку, що і договір дарування будинку від 04.07.2007 року слід визнати
недійсним, поскільки правовстановлюючий документ на будинок
відповідачуОСОБА_2видано незаконно і він не мав права відчужувати будинок.

Цей договір порушує і житлові права
позивачки, її чоловіка та двох неповнолітніх дітей.

ВідповідачОСОБА_2не заперечив той факт, що
його син, тобто чоловік позивачки брав участь у будівництві будинку, але цю
участь він вважє допомогою, яка не дає право на частку в будинку.

Однак, на думку суду оформлення технічної
документації тільки на ім”я відповідачаОСОБА_2не підтверджує того факту, що
будинок побудував тільки він один.

Позивачка ствердила суду, що чоловік постійно
виїзджав на сезонні роботи за межі області і всі зароблені гроші вона з ним
вкладали в будівництво будинку, так як іншого житла не мали.

Довідкою Липовецької сільради стверджено, що
ОСОБА_1проживає в будинкуАДРЕСА_1 з 10.11.1990 року по даний час разом з
чоловіком та двома неповнолітніми дітьми.

Відповідно до акту комісії Липовецької
сільради, затвердженого сільським головою, позивачка дійсно брала участь у
бобудові спірного будинку, будівництво якого розпочато в 1996 році.

З накладної № 314 та квитанції до прихідного
касового ордеру від 15 липня 1996 року слідує, що ОСОБА_4тобто чоловік
позивачки придбав цемент в кількості 12 тон від СП „Автовін” за 170 млн. 400
тис. карбованців.

ВідповідачОСОБА_2не заперечив, що даний цемент
був використаний для будівництва спірного будинку.

Свідок ОСОБА_5 ствердила суду, що її чоловік
працював на будівництві будинку, в якому проживає позивачка з дітьми. Наймали
чоловіка на роботу позивачка з її чоловіком і розраховувались з ним вони. Чоловік
позивачки також безпосередньо брав участь у будівництві.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили суду, що
вони добре знають сім”ю сторін по справі і можуть ствердити, що будинок
будувався за спільні кошти позивачки з чоловіком та його батьків. Чоловік позивачки
особисто штукатурив будинок, клав підлогу та столярку, яку купили із своєю
дружиною.

Свідок ОСОБА_8 ствердив суду, що він брав
участь в будівлі спірного будинку, і з ним розрахувався відповідач ОСОБА_2

За таких обставин суд приходить до висновку,
що недобудований будівництвом спірний будинок є спільною власністю сім”ї
позивачки ОСОБА_1та відповідача ОСОБА_2поскільки цей об'єкт створений за їх
спільні кошти.

Враховуючи, що у будівлі, яка на сьогоднішній
день є незакінченим будівницьвом брали участь позивачка з чоловіком та
відповідач з дружиною, то виходячи з положень ст. 357 ч. 1 ЦК України суд
вважає, що частки цих осіб є рівними, тобто за позивачкою слід визнати право
власності на ј частину незавершеного будівництвом будинкуАДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України,  ст.ст. 21, 215, 261, 331, 355,
357, 392 ЦК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов
задоволити.

Визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Липовецької сільської ради № 185
від 23 травня 2002 року та свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 33
від 6 червня 2002 року, видане на ім”я ОСОБА_2

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку від
04.07.2007 року, посвідчений Хустською держнотконторою, за
якимОСОБА_2подарувавОСОБА_3 земельну ділянку та будинокАДРЕСА_1, Хустського
району.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину
незавершеного будівництвом житлового будинку в АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та апеляційної скарги
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного
суду Закарпатської області.

Суддя Хустського

районного суду
підпис               Довжанин
М. М.

З оригіналом вірно.

Суддя Хустського

районного суду                                        Довжанин
М. М.