АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
- 22 ц - 574                                                           Головуючий
року                                                                                             Логвінова
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року лютого місяця 20 дня м.  Полтава
Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської
області в складі:

Головуючого:
Чічіля В.А.

Суддів: Петренка
В.М. ,  Чернова СІ.

при секретарі: Сулимка С. В.

з участю
позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_9

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Київського районного суду м.  Полтави від
11 жовтня 2006 року

по
справі за позовом ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління юстиції,
ОСОБА_2 про визнання нечинними дій державного виконавця при складанні
акту про розподіл будинку АДРЕСА_1 і постанови від 03 жовтня 2005 року

Судова
колегія,  заслухавши доповідь
судді-доповідача апеляційного суду Чічіля В.А.,
-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні
2005 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Рішенням
Київського районного суду м.  Полтави від
11 жовтня 2006 року у позові ОСОБА_1 до Київського відділу державної виконавчої
служби Полтавського міського управління юстиції,  ОСОБА_2 про визнання нечинними дій державного
виконавця при складанні акту про розподіл будинку АДРЕСА_1 і постанови від 03
жовтня 2005 року відмовлено.

2

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду першої
інстанції,  а справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої інстанції.

Посилається на
порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог,  заявлених у
суді першої інстанції,  колегія суддів
приходить до висновку,  що скаргу слід
відхилити.

Відповідно
до ч.1  ст. 308 ЦПК України,  апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно
ч.1  ст.
27 Закону України „Про виконавче провадження",  копії постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження,  які
повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження,  надсилаються
адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Відповідно
до ч.2  ст. 10 вказаного Закону,  для проведення виконавчих дій державним
виконавцем у необхідних випадках залучаються поняті,  а також працівники органів внутрішніх
справ,  представники органів опіки та
піклування,  інших органів і установ у
порядку,  встановленому цим Законом.

Судом
першої інстанції вірно встановлено та сторони не заперечують,  що 06 березня 1990 року Київським районним
судом м.  Полтави було ухвалено рішення
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про реальний розподіл будинку та про
визначення порядку користування земельною ділянкою.

Для
примусового виконання вказаного рішення суду першої інстанції Київським
районним судом м.  Полтави був виданий
виконавчий лист.

Згідно
ухвали вказаного суду від 17 червня 2004 року було допущено заміну сторони у
виконавчому провадженні та після померлої ОСОБА_4 її правонаступниками стали:
ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Відповідно
до ухвали Київського районного суду м.
Полтави від 03 квітня 2006 року було замінено сторону виконавчого
провадження: ОСОБА_3 на ОСОБА_6.

Рішенням
вказаного суду першої інстанції від 11 березня 2005 року було визнано
бездіяльність державного виконавця Литовки Андрія Миколайовича незаконною,  державний виконавець Литовка A.M. був зобов'язаний
виконати рішення Київського райсуду
м.  Полтави від 06
березня 1990 року в повному обсязі.

Також
місцевим судом встановлено,  що 08 червня
2005 року державний виконавець направив повідомлення ОСОБА_1 на адресу її
проживання АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 про те,
що о 0900 год. 14
червня 2005 року за участю експерта БТІ буде проводитися розподіл будинку та
земельної ділянки АДРЕСА_1.

09
червня 2005 року державний виконавець Литовка A.M. видав
постанову  про  залучення
працівників  міліції  для
участі  в  проведенні

виконавчих дій по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-403 з метою
забезпечення громадського порядку АДРЕСА_1.

14
червня 2005 року відбулися виконавчі дії по розподілу будинку та земельної ділянки,  а державний виконавець склав акт про те,  що ОСОБА_1 не з'явилася на розподіл
домоволодіння та земельної ділянки та акт про розподіл будинку АДРЕСА_1,  який був підписаний державним виконавцем
Литовкою A.M.,
двома понятими: ОСОБА_7 та ОСОБА_8,  та інженером-експертом БТІ Випіровською Л.О.

29
вересня 2005 року ОСОБА_1 звернулася до Київського відділу ДВС Полтавського
міського управління юстиції із скаргою про скасування акту державного виконавця
про розподіл будинку.

03
жовтня 2005 року в.о. начальника Київського відділу ДВС Полтавського міського
управління юстиції Сьомич М. І. провів перевірку виконавчого провадження про
примусове виконання виконавчого листа № 2-403 від 26 липня 1990 року,  виданого Київським райсудом м.  Полтави про розподіл будинку та земельної
ділянки АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Перевіркою встановлено,  що всі виконавчі дії державним виконавцем
проводилися згідно чинного законодавства,
будинок розподілено відповідно до рішення суду.

Встановивши
такі обставини по справі,  суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

Доводи,  викладені в апеляційній скарзі,  не спростовують висновки суду першої
інстанції.

Рішення
місцевого суду постановлено з додержанням вимог матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.1,
308,  314,  315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Київського районного суду м.  Полтави від
11 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
нею законної сили.