Справа
№ 22-ц-5029/2007 р.
Головуючий 1 -ї інст. Страхова І.П.
Категорія: стягнення заробітної плати
Доповідач Борова С.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2007
р. м. Харків.

Судова колегія
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської

області у
складі:

головуючого     -
судді   Борової С.А.,

суддів
колегії    - Даниленка В.М., Пшенічної
Л.В.

при
секретарі    - Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
„Хімпром" про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього
заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаною позовною заявою, посилаючись на те,
що наказом № 256 від 24.07.2003 р. він був прийнятий на роботу на Державне
підприємство „Хімпром" (далі - ДП „Хімпром") охоронцем до служби
охорони в цех №903.

У зв'язку з невиплатою
заробітної плати 18 грудня 2006 року ОСОБА_1 звільнився з роботи за п. 1 ст. 36
КЗпП України (наказ № 437).

Відповідачем
своєчасно не виплачувалася заробітна плата ОСОБА_1. У день звільнення
остаточного розрахунку проведено не було. Заборгованість по заробітній платі
становить 4361 грн. 01 коп. Також просив стягнути середній заробіток за час
затримки розрахунку в сумі 2990 грн. 47 коп.

При розгляді
справи позивач доповнив свої позовні вимоги та остаточно просив стягнути
середній заробіток за час затримки розрахунку з 9 грудня 2006 року по 6 вересня
2007 р. в сумі
4623 грн. 92 коп.

Представник
відповідача позов визнав в частині заборгованості по заробітній платі, а також
вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позов про стягнення середнього
заробітку за час затримки розрахунку та не надано доказів вини відповідача у
цій затримці.

Рішенням
Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ДП
„Хімпром" на його користь заборгованість по заробітній платі в суми 4361
грн. 01 коп. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні
позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та
задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на те,
що строк для звернення до суду з такими вимогами має відраховуватися з дня
фактичного розрахунку, а не з дня звільнення.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися до судового
засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до
ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать
йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Судовим
розглядом встановлено, що позивач працював у відповідача, звільнився за угодою
сторін 18 грудня 2006 р. При звільненні відповідач не провів з ним остаточний
розрахунок: не виплатив нараховану заробітну плату в розмірі 4361 грн. 01 коп.,
що було визнано представником відповідача та підтверджується довідкою (а.с. 6).

У вказаній
частині рішення суду оскаржено не було.

Середньомісячний
заробіток ОСОБА_1 становить 590 грн. 28 коп. відповідно до довідки № 316 (а.с.
7), вказана сума з урахуванням податків та зборів становить 518 грн. 32 коп., а
середньоденний заробіток позивача- 25 грн. 13 коп.

Відмовляючи в
задоволенні позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час затримки
розрахунку, суд першої інстанції застосував положення ч. 1 ст. 233 КЗпП
України, відповідно до яких працівник може звернутися до суду з заявою про
вирішення трудового спору в тримісячний строк з дня коли він дізнався або повинен
був дізнатися про порушення свого права.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач був звільнений 18 грудня 2006 року, а звернувся
до суду з позовом 6 червня 2007 року, тобто після спливу встановленого ч. 1 ст.
233 КЗпП Уараїни тримісячного терміну.

Ст. 243 КЗпП
України передбачає, що у разі пропуску з поважних причин строків, встановлених
ст. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строку. В той же час, позивач не
звергався з заявою про поновлення строку звернення до суду з вказаним позовом.

Посилання
позивача на те, що строк на звернення до суду починає відраховуватися з моменту
розрахунку, є безпідставними, виходячи з наведеного вище.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких
обставин судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване рішення, та відповідно до ст. 308 ЦПК України
не вбачає підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.
303, 304, п. З ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 316, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду України в 2-місячний термін з дня
набрання законної сили..