Справа № 22 -2172 2007року                                      Головуюча 1
інстанції Баранець A.M.
29, 30                                                                     Доповідач  Чорнобривець О.С.
УХВАЛА

Іменем України

20
грудня 2007 року                                   Колегія
суддів судової палати в

цивільних
справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої                                                 Кривохижі
В.І.

Суддів                                                          Черниш
Т.В., Чорнобривець О.С.

при
секретарі                                               Дімановій
Н.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської
області від 19 липня 2007 року , -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2про визнання його таким, що втратив право
користування жилим приміщенням та виселення.

Уточнивши та
доповнив підстави позову в ході розгляду справи, просила виселити ОСОБА_2 з
квартири АДРЕСА_1без надання іншого житла. Зазначала, що у спірну квартиру, яка
належить їй на праві особистої приватної власності на підставі нотаріально
посвідченого договору дарування від 8.12.2003року, разом з відповідачем та
неповнолітнім сином вселились та проживали однією сім'єю. У зв'язку з
припиненням шлюбних відносини, в січні 2007року брак було розірвано. Просила
задовольнити позов, посилаючись на те, що відповідач, як колишній член сім'ї,
ухиляється від укладення договору щодо оплати за користування жилим приміщенням
і не сплачує за комунальні послуги, негідною поведінкою та систематичним
порушенням правил співжиття створює неможливі для спільного проживання умови, а
також, зазначала, що її 15-річний син потребує для проживання окремої кімнати і
тому їй, як власнику, квартира потрібна для проживання.

В
зустрічному позові відповідач, посилаючись на те, що за час спільного
проживання у квартирі за його кошти був зроблений ремонт, внаслідок чого
вартість квартири істотно збільшилась, просив визнати спірну квартиру спільної
сумісної власністю.

Рішенням
Світловодського міськрайонного суду від 19 липня 2007 року   вимоги позову ОСОБА_1. залишені без
задоволення. Вимоги зустрічного позову задоволені. Спірна квартира визнана
об'єктом спільної сумісної власності сторін.

В
апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення
про відмову у задоволенні вимог зустрічного позову та задоволення її вимог про
виселення ОСОБА_2. Зазначено, зокрема, що судом неповно з'ясовані обставини
справи щодо набуття відповідачем права спільної сумісної власності на спірну
квартиру, тому рішення ухвалено на недоведених обставинах, що мають значення
для справи, які суд вважав встановленими.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів
апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню
частково, а рішення суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд в
суд першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно
ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним
є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив
справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх
вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому
засіданні.

Встановлено,
що спірна квартира в 2003році була подарована позивачки дочкою - ОСОБА_3., куди
сім'я ОСОБА_3 вселилась та проживала разом. В 2007році шлюб було розірвано.
Позовні вимоги ОСОБА_1., які заявлені з декілька підстав, ґрунтуються на тому,
що вона є власником квартири, а відповідач, як колишній член сім»і власника
квартири, має бути виселений з неї в зв'язку з порушенням її прав власника.

Відповідно
до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Однак
ухвалюючи рішення, судом зазначені вимоги закону дотримано не було.

Так, вирішуючи
справу, суд вирішив питання зустрічного позову, але стосовно заявлених вимог
позивачки ОСОБА_1., лише в резолютивної частині рішення судом зазначено, що
вони не підлягають задоволенню.

На порушення
вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК заявлені позовні вимоги, як свідчать протоколи
судових засідань, судом не всі були розглянути, обставини, що мають значення для
справи, не досліджувались. Мотивувальна частина рішення взагалі не містить
будь-яких посилань щодо заявленого позову ОСОБА_1., встановлених обставин
справи якими обумовлювався позов та правового висновку, відсутнє посилання на
норми матеріального права.

За наведених
обставин рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим. Оскільки суд
розглянув не всі вимоги і цей недолік не може бути усунутий ухваленням
додаткового рішення, то відповідно до п.5 ст.311 ЦПК України оскаржуване
рішення підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Крім того, суд,
задовольняючи вимоги зустрічного позову, вважав доведеним, що спірна квартира,
яка належала позивачці на праві особистої приватної власності, внаслідок
капітального ремонту проведеного подружжям за час шлюбу, істотно збільшилась у
своєї вартості, тому, керуючись положенням ст.62 Сімейного Кодексу України,
визнав її сумісної власністю подружжя.

При цьому суд не
зазначив який був проведений ремонт, його вартість та співвідношення вартості
ремонту з вартістю самої квартири, не обгрунтував висновок в чому полягає
істотне збільшення її вартості.

При новому
розгляді справи суду слід усунути зазначені недоліки, встановити характер
спірних правовідносин та чи були сторонами порушені, не визнані, або оспорені
права чи інтереси, за захистом яких сторони звернулися до суду. Повно і
всебічно з'ясувати обставини справи, зокрема щодо набуття права спільної
власності на спірну квартиру, варто обміркувати питання про доцільність
призначення судової будівельної експертизи.

Керуючись ст.
303, 307, п.5 ч. 1 ст.311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 липня 2007
року скасувати, а справу повернути в той же суд на новий розгляд іншим суддею.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.