Справа №22ц-2212/07        Головуючий у 1 -й інстанції
34                         Доповідач
апеляційного суду Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Буренкової К.О.,  суддів Довжук Т.С.
,  Козаченка В.І.,

при секретарі
судового засідання Гапєєвій Т.В.,

за участю
позивача ОСОБА_1 та відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на
рішення Казанківського районного суду від 17 вересня 2007 p.,
ухвалене за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо участі у
спілкуванні та вихованні малолітньої онуки,

встановила:

В травні
2007 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 щодо участі у
спілкуванні та вихованні малолітньої дитини.

Позивач
зазначав,  що ОСОБА_5 доводиться онукою
йому та його дружині ОСОБА_3. Після смерті їх сина ОСОБА_4 - батька
дівчинки,  відповідачка в порушення вимог
сімейного законодавства позбавляє їх права спілкуватися з онукою та приймати
участь у її вихованні.

Посилаючись
на наведені обставини,  позивач просив
суд надати йому та його дружині право на зустрічі та спілкування з онукою
ОСОБА_5 за місцем їх проживання тричі на неділю,  а саме: в п'ятницю,  суботу,
неділю,  а також два місяці в
літній період.

В
судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги і просив надати йому та
дружині право на зустрічі з онукою ОСОБА_5 за місцем їх проживання тричі на
неділю (п'ятниця,  субота,  неділя) і один місяць в літній період.

Ухвалою
суду від 16 червня 2007 р. до участі у справі в якості третьої особи на стороні
відповідача залучено орган опіки та піклування Казанківської районної державної
адміністрації.

Наступною
ухвалою суду від 6 вересня 2007 р. до участі у справі залучено прокурора
Казанківського району та орган опіки і піклування Казанківської селищної ради.

Рішенням
Казанківського районного суду від 17 вересня 2007 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задоволено частково.

Встановлені
дні побачень ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з малолітньою онукою ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1,
двічі

на місяць з 16
год.00 хв. п'ятниці   до 16 год. 00 хв. суботи в
перший та третій тиждень кожного місяця,
а у літній період з 15 червня по 15 липня кожного року.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким встановити режим
спілкування позивача з дитиною,  який
відповідав би інтересам дитини,  а саме:
в формі побачень малолітньої ОСОБА_3 з позивачем та його дружиною двічі на
місяць терміном 4 години в вихідні дні в зручний для позивача час.  Відповідачка посилається на те,  що судом неповно з'ясовані дійсні обставини
справи щодо,  взаємовідносин,  які склалися між нею та позивачем,  а також не враховані інтереси дитини.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення позивача та
відповідачки,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню із наступних підстав.

Відповідно
до ч. 1  ст.  11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не
інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Відповідно
до  ст.
213 ЦПК рішення має бути законним і обгрунтованим.  Згідно зі
ст.  214 цього Кодексу під час
ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема,  такі питання: чи мали
місце обставини,  якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення,  та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші факти (пропущення строку позовної давності тощо),  які мають значення для вирішення справи,  та докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Із
матеріалів справи вбачається,  що з даним
позовом до суду звернувся лише ОСОБА_1 Але зміст позовної заяви,  його пояснення в судових засіданнях свідчать
про те,  що він звернувся до суду за
захистом як свого порушеного права щодо участі в спілкуванні та вихованні
малолітньої онуки,  так і дружини ОСОБА_3

Розглядаючи
справу,  суд не звернув увагу на
зазначені обставини та вимоги процесуального закону і вирішив питання про права
та обов'язки ОСОБА_3 щодо участі в спілкуванні та вихованні онуки ОСОБА_5,  хоча вона з позовом до суду не зверталася і
відповідних повноважень в передбаченому законом порядку ОСОБА_1 не надавала.

Допущені
судом порушення процесуального закону згідно п.4  ст.
ч.1  ст. 311 ЦПК є безумовною
підставою для його скасування і направлення справи на новий розгляд.

Крім
цього,  наполягаючи на задоволенні
позову,  ОСОБА_4 просив суд встановити
режим спілкування з дитиною в формі побачень за місцем його та ОСОБА_3
проживання. Всупереч вимогам  ст.  215 ЦПК суд в мотивувальній частині не навів
мотивів,  з яких відмовив позивачу в цих
вимогах,  хоча це має істотне значення
при вирішенні спору,  а також при
виконанні рішення суду.

При
новому розгляді суду необхідно звернути увагу на наведені обставини,  обговорити питання щодо залучення до участі у
справі ОСОБА_3,  перевірити доводи
позивача та заперечення відповідачки,
дати належну оцінку наявним в справі доказам і в залежності від
встановленого ухвалити законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись  ст.
ст.  303,  п.5 ч.1
ст.  311,  313,
315 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Казанківського районного суду від 17 вересня 2007 р. скасувати,  а справу повернути на новий розгляд до того ж
суду,  але іншому судді.

Ухвала
апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її проголошення.