Справа № 22ц-735/2007р.                                       Головуючий
у першій інстанції - Зацерковний М. М.
- цивільна                                                 Доповідач
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2007 р.          Апеляційний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді:   Ішутко В.М.

суддів:                             Бобрової І.О.,  Шарапової О.Л.

при
секретарі:                Мехед Т.О.

за
участю:                       ОСОБА_1 ,

представника
Державного казначейства України -

Шапоренко С. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові справу за апеляційними скаргами прокуратури Коропського району
Чернігівської області,  Державного
казначейства України,  прокуратури
Чернігівської області на рішення Бахмацького районного суду від 23 січня 2007
р. та апеляційної скарги прокуратури Коропського району Чернігівської області
на додаткове рішення від 23.02.2007 р. по справі за позовом ОСОБА_1 до
Державного казначейства України,
відділення Державного казначейства України в Коропському районі
Чернігівської обл.,  прокуратури
Чернігівської області,  прокуратури
Коропського району Чернігівської області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У травні
2006 р.
ОСОБА_1  звернувся до суду із позовною
заявою,  в якій просив стягнути з Відділу
Державного казначейства України у Коропському районний моральну шкоду в сумі 1 700 грн.,  що завдана йому бездіяльністю прокуратури
Коропського району,  що виразилася в
неприйнятті рішення по його заяві про фальсифікацію процесуальних документів
працівниками Коропського районного відділу УМВС України в Чернігівській області.
Позивач стверджував,  що бездіяльність
прокуратури призвела до душевних страждань протягом шести місяців,  а також примусило його звертатися за захистом
своїх прав,  тобто відриватися від

2

своїх
основних занять,  ходити до
прокуратури,  суду,  що завдало морального стресу.

15.09.2006         р. позивач додатково просив стягнути судові витрати.

Під час
розгляду справи судом в якості відповідачів були залучені до участі прокуратура
Коропського району Чернігівської області,
прокуратура Чернігівської області та Державне казначейство України.

Рішенням
Бахмацького районного суду від 23.01.2007
року позовні вимоги ОСОБА_1
задоволені частково,  з Державного
бюджету України на користь позивача стягнуто в рахунок відшкодування моральної
шкоди 500 грн.,  а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 7, 50 грн. та витрати що
пов'язані з прибуттям позивача до суду - 10, 81 грн.,  а всього - 518, 31 грн. В задоволенні іншої
частини вимог позивачеві відмовлено.

23.02.2007             року Бахмацький
районний суд на підставі заяви

ОСОБА_1  постановив додаткове рішення
яким додатково вирішив

питання про судові витрати,
стягнувши з Державного бюджету України на

користь позивача 57,
63 грн.,  а саме 17 грн. судового
збору; 15, 63 - за
відрив

від звичайних занять; добові -
25 грн.

В
апеляційних скарзах прокуратура Коропського району,  Державне казначейство України та прокуратура
Чернігівської області просять скасувати рішення від 23.01.2007 р. місцевого
суду та постановити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. При
цьому вони посилаються на те,  що в
оскаржуваному рішенні не зазначена конкретна норма матеріального закону,  зокрема додаткова регламентація положень
Конституції України; на недоведеність позивачем наявності моральної шкоди та на
відсутність статті видатків на такі відшкодування в Державному бюджеті України.
Апелянти також посилаються на те,  що
право на відшкодування шкоди,  що завдана
незаконними діями органів дізнання,
попереднього слідства,
прокуратури або суду,  виникає
лише у випадках,  прямо передбачених
Законом України „Про порядок відшкодування шкоди,  завданої громадянинові незаконними діями
органів дізнання,  досудового
слідства,  прокуратури і суду".
Позивач на думку апелянтів під дію цього Закону не підпадає,  тому у суду не було підстав для стягнення на
його користь моральної шкоди з Державного бюджету.

В другій
апеляційній скарзі на додаткове рішення від 23.02.2007 р. щодо вирішення питання про судові витрати прокуратура
Коропського району також просить його скасувати посилаючись на те,  що зазначеним рішенням суд першої інстанції
порушив вимоги ч.2  ст. 218 ЦПК України і
після проголошення рішення сам фактично змінив своє рішення щодо розміру
стягнення судових витрат з відповідача.

Заслухавши     суддю
-    доповідача,      пояснення     представника Державного казначейства
України та позивача,  дослідивши матеріали справи

3

та обговоривши доводи апеляційних
скарг,  суд вважає,  що апеляційні скарги підлягають
відхиленню,  а рішення суду - залишенню без
зміни виходячи з наступного:

Суд
першої інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи,  перевірив доводи сторін,  правильно встановив обставини справи і
висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та законі.

Суд
правильно .встановив,  що постановою
апеляційного суду Чернігівської області від 19.04.2006 року визнана неправомірною бездіяльність прокуратури
Коропського району,  що виразилася у
неприйнятті рішення по заяві ОСОБА_1  про
фальсифікацію процесуальних документів працівниками Коропського районного
відділу УМВС України в Чернігівській області в порядку та в строки,  передбачені
ст. 97 КІЖ України (а.с. 3).

Відповідно
до ч. 1  ст. 23 ЦК
України,  особа має право на
відшкодування моральної шкоди,  завданої
внаслідок порушення її прав.

Суд
першої інстанції вірно дійшов висновку,
що бездіяльністю відповідача -
прокуратури Коропського району -
позивачеві була завдана моральна шкода,
розмір якої суд визначив з врахуванням обставин справи,  керуючись вимогами розумності та
справедливості.

Посилання
апелянтів на недоведеність позивачем наявності моральної шкоди не можуть бути
взяті апеляційним судом до уваги,
оскільки відповідно до п.2 ч.2
ст. 23 ЦК України,  моральна шкода може полягати у душевних
стражданнях,  яких фізична особа зазнала
у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої,  на що і посилається сам позивач. Факт
неправомірної бездіяльності прокуратури Коропського району встановлений судом
при винесенні постанови від 19.04.2006
p.,  де зазначений факт тривалого ігнорування працівниками
прокуратури строків,  що передбачені  ст.  97
КІЖ України.,  при розгляді заяви
позивача

Відсутність
статті видатків в Державному бюджеті України на відшкодування моральної
шкоди,  що завдана державною
установою,  не є підставою для скасування
рішення суду.

Доводи
апелянтів про те,  що право на відшкодування
шкоди,  що завдана незаконними діями
органів дізнання,  попереднього
слідства,  прокуратури або суду,  виникає лише у випадках,  прямо передбачених Законом України „Про
порядок відшкодування шкоди,  завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання,  досудового слідства,  прокуратури і суду" також не може бути
взято судом до уваги,  оскільки ні в
позовній заяві,  ні в рішенні суду
посилання на цей Закон не має.

Стаття 1176 ч. 1, 2 ЦК України та
вищевказаний Закон передбачають окремі,
прямо визначені підстави для відшкодування шкоди,  завданої незаконними рішеннями,  діями чи бездіяльністю органу дізнання,  попереднього (досудового) слідства,  прокуратури або суду,  які не мають відношення до позовних вимог
ОСОБА_1 .

4

Відповідно
до ч. 6 статті 1176 ЦК України,
шкода,  завдана фізичній або
юридичній особі внаслідок іншої дії чи бездіяльності органу дізнання,  попереднього (досудового) слідства,  прокуратури або суду,  відшкодовується на загальних підставах.

Винесення
додаткового рішення від 23.02.2007
року не суперечить вимогам  ст. 220
ч.4 ЦПК України,  оскільки повернення
судових витрат на суму 57,
63 грн. при постановлені рішення від 23.01.2007
року не вирішувалося.

Щодо
розміру стягнених судових витрат відповідачі заперечень не подавали.

Розглядаючи
справу відповідно до ч.1  ст. 303 ЦПК
України,  тобто в межах доводів
апеляційних скарг,  апеляційний суд
вважає,  що доводи викладені в
апеляційних скаргах обґрунтованості судових висновків не спростовують,  тому підстави для їх задоволення відсутні.

Судове
рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для його скасування відсутні.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313,  315, 317, 319 ЦПК
України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційні
скарги прокуратури Коропського району Чернігівської області,  Державного казначейства України,  прокуратури Чернігівської області відхилити.

Рішення
Бахмацького районного суду від 23
січня 2007 р. та
додаткове рішення від 23.02.2007
р. по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного казначейства України,  відділення Державного казначейства України в
Коропському районі Чернігівської обл.,
" прокуратури Чернігівської області,  прокуратури Коропського району  Чернігівської області про відшкодування моральної
шкоди залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але вона може бути оскаржена до Верховного
Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.