Справа №2-0-942007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

24 травня  2007 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого                              - судді Устіченко
К.І

при секретарі                              -        Забаровській С.А.,

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Снігурівка
цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання
на території України,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2007 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення
факту постійного проживання на території України. В заяві послався на таке, що
з березня 1989 року він мешкає на території с. Баратівка Снігурівського району
Миколаївської області по теперішній час і працював в радгоспі імені 40-річчя
Жовтня , МП „Азія" . Просив суд встановити факт постійного проживання з
березня 1989 року на території України з метою отримання громадянства та
паспорта громадянина України.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, пояснивши, що він є
громадянином Узбекистану , але з березня 1989 року постійно проживає в с.
Баратівка Снігурівського району Миколаївської області, бажає прийняти
громадянство України та отримати паспорт громадянина України.

Заінтересована особа представник ВГІРФО Снігурівського РВ УМВС у ході
судового розгляду проти заяви не заперечувала та пояснила, що в разі
встановлення факту постійного проживання заявника на території України до 24
серпня 1991 року заявник відповідно до статті 8 Закону України „Про
громадянство України" може набути громадянство України. Дослідивши докази,
суд прийшов до наступного.

Заявник являється громадянином Узбекистану. Але як свідчить трудова книжка
, довідка Баратівської сільської ради, пояснення свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
березня 1989 року ОСОБА_1 постійно проживав та проживає до теперішнього часу та
працює в підприємствах за місцем свого проживання в с. Баратівка Снігурівського
району Миколаївської області.

Відповідно до ст.. 8 Закону України „Про громадянство України" особа,
яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні брат чи сестра, син чи
дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року
на території , яка стала територією України відповідно до Закону України „Про
правонаступництво України" і є особою без громадянства або іноземцем, який
подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття
громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами
України.

Заявник подав зобов'язання припинити громадянство громадянина Узбекистану
та подав заяву про набуття громадянства України.

Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання заявника на
території України до 24 серпня 1991 року знайшов своє підтвердження під час
судового розгляду справи, а тому заява підлягає задоволенню на підставі ст. 256
ЦПК України, враховуючи, що встановлення цього факту має для заявника юридичне
значення.

Керуючись ст.ст. 209,210,212,213,214,215 ,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовільнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з березня 1989 року до 24
серпня 1991 року в с Баратівка Снігурівського району Миколаївської
області.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.