Справа
№ 2-2167 2007 рік.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 р. Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді                                             Бондаренко
О.В.

при секретарі                                                                   Рикусовій
М.О.

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

встановив:

Сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.04.1986 року. Від шлюбу     мають неповнолітню доньку    ІНФОРМАЦІЯ_1  року народження та повнолітнього сина
ОСОБА_3ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить
розірвати шлюб між ним та відповідачкою, оскільки їх подружнє життя не
склалося, між ними виникали непорозуміння, мають різні погляди на життя, на
сімейні відносини, що призвело до розпаду сім'ї. Сторони з листопада 2004 року
проживають окремо, спільного господарства не ведуть та мають окремий бюджет.
Просить шлюб розірвати.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги
підтримав повністю, просив розірвати шлюб.

Відповідач в судовому засіданні проти позову не
заперечувала та підтвердила факт того, що сім'я фактично повністю розпалася і
вони з листопада 2004 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть
та мають окремий бюджет.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.. 174 ЦПК України.
Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за
наявності законних для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову
про розірвання шлюбу, а також враховуючи інші обставини життя подружжя, суд
вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб
розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що
мають істотне значення.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що між
сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони між собою не знаходять
порозуміння, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні
стосунки, вони мають окремий бюджет, не ведуть спільного господарства, понад
рік проживають окремо, практично їх сім'я повністю розпалася і її збереження
суперечило б інтересам сторін. Сторони виявили стійке волевиявлення спрямоване
на припинення шлюбних відносин та наполягали на розірванні шлюбу.

2

На
підставі викладеного та керуючись ст.
ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10,60,213-215 ЦПК України, суд
-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 квітня 1986 року між ОСОБА_1та
ОСОБА_2у відділі РАГС Ленінградського РВК в м. Києві, актовий запис №714 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_1при реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАГС держмито на користь держави в розмірі 17 гривень, ОСОБА_2- від
витрат звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Апеляційного
суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.