Рішення                                          справа
№2-769/07

іменем України

19
березня 2007 року Бердичівський
міськрайониий суд Житомирської області у складі: судді Шевчук А.М., при секретарі Бірюков Я.Ю., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу, -

встановив:

У лютому 2007
року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом,
посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем від якого має
неповнолітню доньку. Проте спільне життя з відповідачем   не складається через зловживання чоловіком
спиртними напоями, сварки. Позивачка просила шлюб з відповідачем розірвати.

У попередньому судовому засіданні позивачка не
відмовилася від вимог. Пояснила, що миритися не бажає, проживає від чоловіка
окремо на протязі чотирьох років, дитина із нею, питання матеріальної допомоги
на утримання дитини між нею та відповідачем вирішено, спору з приводу
проживання дитини та її матеріального утримання не має.

Відповідач позов визнав, про що надав суду письмову
заяву, при цьому пояснив, що миритися не бажає, дитині краще із позивачкою.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову
ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.]74 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.І74 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони з 05 серпня 1995
року перебувають у шлюбі від якого мають неповнолітню
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (а.с.8.5).

Як ствердила позивачка та не заперечив відповідач:
ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, зчиняє сварки, що істотно суперечить
інтересам позивачки, неповнолітньої дитини.

Суд, згідно ч.2 ст.І12 СК України, постановлює рішення
про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя
і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають
істотне значення.

Суд , керуючись ст. 111 СК України вживав заходи щодо примирення подружжя, однак позитивних
результатів від такого примирення немає, подружжя миритися не бажає, на протязі
чотирьох років проживає окремо та за цей період переконалося, що шлюб слід розірвати.

Між сторонами спору про місце проживання дитини не має.

Суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог,
звернень про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої не було. Судом про
таке право роз»яснено.

Таким чином, визнання відповідачем пред"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб.

Судові витрати стягуються з відповідача згідно ст.88 ЦПК України (а.с. 1,2,6). Керуючись ст. ст. 111,112
СК України, ст. ст. 1 ЗО, 174 ЦПК України, суд,
-

вирішив :

позовну заяву ОСОБА_1задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1, який зареєстрований
05 серпня 1995
року Красівською сільською радою Бердичівського району
Житомирської області, актовий запис №4.

Доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, залишити з матір»ю - ОСОБА_1.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_217
грн. державного мита, звільнивши від таких витрат
ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_18,50 грн. судового збору, 7,50
грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, 50 грн. витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайониий суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: підпис З оригіналом вірно: