У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року                                                                      м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого               Лященко Н.П.,

суддів:                          Балюка М.І.,               Костенка А.В.,

Берднік І.С.,               Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення
заборгованості за договором позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення Скадовського районного
суду Херсонської області від 6 грудня 2006 року
та рішення апеляційного
суду Херсонської області від 1 лютого   2007 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2006 року ОСОБА_1.
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2. про стягнення заборгованості за
договором позики.

Зазначав, що в жовтні 2003 року він позичив відповідачці 360 доларів
США, а відповідачка зобовґязалася повернути суму боргу протягом року, про що
написала розписку.

Посилаючись
на те, що ОСОБА_2. борг так і не повернула, позивач просив стягнути з
відповідачки на його користь:

-            суму боргу виходячи з курсу долара
США на день виконання зобовґязання, тобто на 4 жовтня 2004 року, (100 доларів
США = 530 грн. 76 коп.) у розмірі 1 910 грн. 74 коп. (360 х 5, 3076);

-            збитки
від інфляції за період з  листопада 2004
року до вересня 2006 року включно в розмірі 411 грн. 64 коп. (1 910 х 0, 2152)
виходячи з індексу інфляції 121, 52 %;

-            3
% річних за 2 роки прострочки виконання зобовґязання в розмірі 114 грн. 64 коп.
(1 910 грн. 74 коп. х  0, 03 х 2);

а всього 2 436 грн. 54 коп.

Рішенням  Скадовського
районного  суду  Херсонської
області   від   6 грудня 2006 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. борг за договором позики в розмірі 2
436 грн. 54 коп. та витрати з
оплати послуг адвоката в розмірі 500 грн.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 1 лютого 2007 року рішення
Скадовського районного суду Херсонської області від 6 грудня 2006 року змінено
- зменшено стягнену суму до 2 157 грн. у решті - рішення суду залишено без
змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2.,
посилаючись на порушення  судами норм
матеріального й процесуального права, просить рішення суду першої інстанції та
рішення апеляційного суду скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає  частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1. про стягнення суми основного боргу, збитків від інфляції та 3 %  річних, суд першої інстанції виходив із того,
що факт передачі позивачем у борг ОСОБА_2. 360 доларів США строком на 1 рік
підтверджується розпискою відповідачки від 4 жовтня 2003 року, а суму боргу, що
підлягає стягненню з ОСОБА_2., визначив виходячи з курсу долара США на час
виконання зобовґязання - 4 жовтня 2004 року.

Змінюючи рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд погодився з висновком про доведеність факту
передання позивачем відповідачці в борг 360 доларів США 4 жовтня 2003 року та
зменшив суму, стягнену з відповідачки на користь позивача до 2 157 грн.

При цьому, скориставшись передбаченим ст. 309 ЦПК України правом
змінити рішення суду першої інстанції, апеляційний суд усупереч вимогам ст. ст. 10, 214
ЦПК України  всебічно та повно не зґясував обставини справи; не встановив, чи
мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Так, на підтвердження своїх
пояснень про передання в борг відповідачці 360 доларів США ОСОБА_1. надав суду
розписку від 4 жовтня 2003 року, що містить виправлення щодо року написання
розписки.

Заперечуючи проти заявлених
позовних вимог, ОСОБА_2. зазначала, що таку розписку під погрозами позивача
вона написала в 2001 році, а звернувшись у суд із зазначеним позовом у 2006
році, ОСОБА_1. пропустив без поважних причин строк позовної давності.

Ці заперечення відповідачки суд апеляційної інстанції не перевірив і не
встановив, коли ж саме позивач за договором позики передав ОСОБА_2. 360 доларів
США.

Установивши, що гроші за договором
позики передавались у доларах, і стягуючи з відповідачки цю суму боргу в
гривневому  еквіваленті, суд апеляційної
інстанції ніяк не обгрунтував стягнення цієї суми з урахуванням індексу
інфляції.

Крім того, ухвалене апеляційним
судом рішення не відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України та розґясненям
п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1976 року “Про
судове рішення”, оскільки не містить розрахунків, з яких суд виходив при
частковому задоволенні грошових вимог і зменшенні сум, стягнених за рішенням
суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного ухвалене у
справі  рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню з передачею справи на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 1 лютого 2007 року скасувати.

Справу передати на новий розгляд
суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Н.П. Лященко

Судді:                                                                 М.І. Балюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В.
Прокопчук