Справа №-2-770 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

31.05.2007 року                                                                                                            м.
Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді      Степаненко
Ю.А.

При секретарі              Козарик
Н.А.

Разглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом:
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що між ним та відповідачкою було укладено
у письмовій формі договір позики від 05.10.2006 року за № 1, на суму 600
гривень. Термін повернення коштів був встановлений до 31.12.2006 року.
Відповідачка отримала кошти у розмірі 600 грн. від нього, про що свідчить
розписка від 05.10.2006 року.

Але, у вказаний в договорі, відповідачка борг не повернула, тим самим не
виконала своїх обов'язків. На неодноразові звернення позивача з вимогою про
повернення коштів, вона посилалась на їх відсутність.

Позивач просить суд стягнути на його користь з ОСОБА_2 борг в сумі 600 грн
та судові витрати.

В судовому засідання позивач свої позовні вимоги підтримав з підстав,
викладених у позові.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася неодноразово (14.052007 року
та 31.05.2007 року), про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату, час
та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином, про що
свідчить повідомлення, яке є в миатеріалах справи.

Суд, зі згоди позивача, вважає можливим керуючись ст. ст. 169, 224 ЦПК
України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності
відповідачки на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оцінивши надані позивачем
докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов
до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню за слідуючих
обставин:

Як було встановлено в судовому засіданні і як вбачається з матеріалів
справи, відповідачка взяла у позивача в борг кошти в сумі 600 грн., взявши на
себе зобов'язання повернути їх у строк до 31.12.2006 року, що підтверджується
договором та розпискою, копії яких є в матеріалах справи.

Відповідач свої зобов'язання перед позивачкою виконав у повному обсязі
передавши їй вказану у договорі суму, а відповідачка свої зобов'язання не
виконує, не повернула до теперішнього часу кошти, які зобов'язалася повернути у
строк до 31.12.2006 року.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України,
інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор-прийняти виконання особисто.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язання встановлений
сірок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (дата) виконання боржником зобов'язання не встановлений або
визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його
виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові
кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у
письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір неоподаткованого мінімум доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

2

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 ЦК України.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, та в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги
і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення
справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових
доказів.

Згідно ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію
щодо предмета доказування.

Згідно ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не
може грунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти,
довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що
містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт передачі
позивачем відповідачці грошових коштів за договором позики в сумі 600 грн. В
договорі та розписці вказано строк повернення відповідачкою грошових коштів, а
саме до 31.12.2006 року, але до теперішнього часу кошти не повернуті позивачу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на
користь позивача грошові кошти за договором позики в сумі 600 грн.

Судові витрати позивача по сплаті державного мита в сумі 51 грн. та витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., що
підтверджується квитанціями, які є в матеріалах справи, згідно ст.88 ЦПК
України, суд вважає необхідним також стягнути з відповідачки на користь
позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 625, 1046, 1047,
1049, 1050 ЦК
України, ст.ст.10, 11, 57,58, 59, 60,84,
88,169,208,209,212,213,214, 215, 224, 226,228,232  ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу, -   задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1: 600 грн. - суму боргу та судові
витрати, а саме: сплачене державне мито у розмірі 51 грн., сплачені витрати на
інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а того
681  грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції та апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд
Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не буде подано.
Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде
подана у строк, вказаний вище, рішення суду набирає законної сили після
закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не буде скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.