Справа № 2-992/2007
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ Іменем    України
06 червня 2007 року                Красноармійський міськрайонний
суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Галкіна В.М.
секретарі            Тунік Т.В.
відкритому судовому засіданні у м. Красноармійську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житлову квартиру, -
Позивач ОСОБА_1. пред'явила до відповідача ОСОБА_2. позов про визнання
права власності на житлову квартиру.
В обґрунтування вимог за позовом вказала, що 12 серпня 1998
року вона уклала з відповідачем по справі договір купівлі-продажу житлової
квартири АДРЕСА_1. Укладений
на Українській  товарній біржі.
Після укладення угоди вона зареєструвала своє право власності в БТІ м.
Красноармійська Донецької області за реєстром №2 в реєстраційній книзі 8.
В момент укладення договору купівлі-продажу квартири вони з відповідачем
виконали всі його умови, вона сплатила відповідачу в повному обсязі грошову
суму за квартиру, а він передав їй ключі від квартири.
З моменту укладання вказаного договору та реєстрації його на товарній біржі
вона вважала, що укладений договір не потребує подальшого нотаріального
На сьогоднішній день у неї виникла необхідність в продажі квартири. З цією
метою вона звернулася до БТІ м. Красноармійська для її оцінки. Однак там їй
повідомили, що договір купівлі-продажу квартири є недійсним, тому право
власності у неї не виникло.
Вона вважає, що має за собою право власності на квартиру АДРЕСА_1 а укладений
договір купівлі-продажу квартири дійсним, оскільки при укладенні договору
купівлі-продажу квартири вона з відповідачем виконали всі суттєві умови
договору, сплатила відповідачу всю грошову суму від продажу, відповідач передав
їй майно, крім того зі свого боку він відмовився нотаріально засвідчувати
угоду, нічим не мотивуючи.
Укладаючи договір купівлі-продажу квартири та засвідчуючи його на товарній
біржі, вона вважала, що його подальше нотаріальне оформлення не потребується,
так як згідно ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній
біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Статею 220 п.2 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх
істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його
нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним, і у цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
На підставі викладеного, вона просить визнати дійсним
договір купівлі-продажу квартири, розташованої в АДРЕСА_1, укладений з
вона просить визнати за нею право власності на вказану квартиру, загальною
площею 44,2 кв.м., в
тому числі жилою площею -
В судовому засіданні
позивачка підтримала заявлені вимоги, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у
судове засідання не з'явився, у справі є розписки про неможливість вручення судової
повістки у зв'язку з тим, що він за своєю адресою не проживає та де знаходиться
(а.с.10-11,18,21). Таким
чином, згідно ст.224 ЦПК України, суд, зі згоди позивача, вважає можливим
провести заочний розгляд справи.
представник Української товарної біржи надав заяву про розгляд справи у її
відсутності, позов визнають.
Вислухавши пояснення позивачски та дослідивши докази у їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.
В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 1998 року позивачка
ОСОБА_1. уклала з відповідачем по справі ОСОБА_2 договір купівлі-продажу
житлової квартири АДРЕСА_1.
Укладений договір було зареєстровано за №
Згідно реєстраційного посвідчення квартира по АДРЕСА_1 зареєстрована в БТІ
м. Красноармійська Донецької області за реєстром №2 в реєстраційній книзі №8 за
ОСОБА_1. (до шлюбу ОСОБА_3) на праві особистої власності на підставі договору
купівлі-продажу нерухомості, завіреного філіалом товарної біржи
„Українська" від 12.08.1998 року (а.с.6,7).
У відповідності до ст. 15 Закону України „Про товарну біржу" угоди,
зареєстровані на біржі нотаріальному засвідченню не підлягають та вважаються
укладеними з моменту їх реєстрації., як і вважала позивачка після укладення
Згідно ст.19 Закону України „Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01 липня 2004 року №
1952-1У договори купівлі-продажу нерухомого майна, які належним чином
зареєстровані на біржі, є підставою для реєстрації права на це майно.
З умов договору купівлі -
продажу, а також з пояснень позивача по справі вбачається, що повний
розрахунок за придбання вказаної квартири був проведений в день укладення
Статею 220 п.2 ЦК України передбачено,
що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним, і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
Суд вважає, що всі умови вказаного договору купівлі - продажу
сторонами виконані, а тому вказану угоду необхідно визнати дійсною.
Керуючись ст.220, 328,
334 ЦК України, Законом України „Про товарну біржу", Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх
обмежень", ст.ст.212 -
215, 218, 224 ЦПК України, суд, -
Визнати дійсним договір купівлі - продажу
квартири, загальною площею 44,2
кв.м., в тому числі жилою площею -
26,1 кв.м., розташованої в АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та
засвідчений 20.08.1998 року в Товарній біржі „Українська" за реєстром
№2159.
Визнати право власності за ОСОБА_1 на житлову квартиру, загальною площею 44,2 кв.м.,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1
Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду через
Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в  10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне      оскарження    і
поданням    після    цього протягом 20 днів апеляційної
скарги або в порядку ч. 4
ст. 295 ЦПК
України.