Рішення                             справа №2-570/07

іменем України

12 березня 2007
року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі : головуючого
судді Шевчук А.М., при секретарі Побережник Р.М., розглянувши у попередньому
судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до ОСОБА_2про
розірвання шлюбу, визнання права власності на квартиру та встановлення порядку
користування приміщеннями квартири, -

встановив :

У січні 2007року ОСОБА_1
звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2, посилаючись на те, що знаходиться у
шлюбі з відповідачем. Проте спільне життя з відповідачем не складається через
повне непорозуміння, сварки, втрату поваги. Під час шлюбу була придбана
трьохкімнатна АДРЕСА_1. Вона не може із відповідачем домовитися про порядок
користування квартирою.

Позивачка
просила шлюб з відповідачем розірвати, поділити в натурі АДРЕСА_1 між: нею та
відповідачем, виділити їй у власність 1/4 частину квартири.

Протягом
попереднього судового засідання позивачка вдруге змінила вимоги. Остаточно
просить: розірвати шлюб з відповідачем, визнати за нею та відповідачем право
власності на 1/4 частину АДРЕСА_1 за кожним та встановити порядок користування
приміщеннями спірною квартири. Пояснила, що миритися сенсу немає, бажає, щоб їй
була виділена у користування ізольована кімната площею 11 кв.м., відповідачу - ізольована
кімната площею 8,3 кв.м.,
залишено у їх (сторін) спільному користуванні прохідна кімната площею 13,6
кв.м., кухня, ванна, вбиральня, коридор, вбудована шафа.

Відповідач
змінені позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву, при цьому
пояснив, що миритися не бажає, оскільки із іншою жінкою створив нову сім»ю, не
заперечує проти остаточного варіанту порядку користування приміщеннями
квартири, запропонованого позивачкою.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в
порядку, встановленому ст. 174
цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що
сторони з 22 вересня 1987року перебувають
у шлюбі від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1народження
(а.с.6,11).

Як ствердив відповідач він створив нову сім»ю із іншою
жінкою. Дана обставина істотно суперечить інтересам сторін.

Суд, згідно ч.2
ст.112 СК України, постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення.

Суд , керуючись ст.111
СК України вживав заходи щодо примирення подружжя, однак позитивних результатів
від такого примирення немає, подружжя миритися не бажає, тому шлюб слід
розірвати.

За час шлюбу
сторони придбали трьохкімнатну АДРЕСА_1 що стверджується договором купівлі - продажу від 22 листопада 2001 року (а.с.8,25)
та згідно ст.22 КпШС України набули право спільної сумісної власності на дане
нерухоме майно.

Частки майна
сторін є рівними, оскільки жодна сторона не посилалася на обставини, які б
змушували суд відступити від засад рівності. Окрім того, позивачка надала суду
докази, що дитина проживає із нею та відповідачем (а.с.7,9.10), донька
повнолітня, тому суд не має підстав для збільшення частки майна будь-кого із
сторін.

Позивачкою
змінено вимогу з поділу в натурі на встановлення порядку користування
приміщеннями квартири, що відповідає роз»ясненням п.14 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року №20 «Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності».

2

Позивачкою остаточно запропоновано наступний порядок користування
приміщеннями спірної квартири: виділити їй (позивачці) у користування
ізольовану кімнату площею 11
кв.м.; виділити відповідачу у користування ізольовану кімнату площею 8,3 кв.м.; залишити у
спільному користуванні сторін прохідну кімнату площею 13,6 кв.м., кухню
площею 5,7 кв.м.,
ванну кімнату площею 2,1
кв.м., вбиральню площею 1.2
кв.м., коридор площею 6,8
кв.м., вбудовану шафу площею 0,5
кв.м. Відповідач погодився з таким варіантом користування квартирою.
Домовленість не суперечить положенням житлового законодавства, частині 1 ст.66 СК
України, тому суд зупиняється саме на такому порядку користуванні.

Таким чином, визнання відповідачем пред
"явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи
інтереси доньки, яка має повну цивільну дієздатність та право обирати собі
місце проживання. Яке б місце проживання остання для себе не обрала порядок
користування приміщеннями квартири враховує її інтереси.

Позивачка просить не присуджувати їй витрати на правову допомогу (остання
документально не підтвердила, що такі понесла) та судовий збір з позовної
вимоги про визнання за нею права власності на 1/4 частку квартири(а.с. 1). Згідно ст.88 ЦПК
України решта судових витрат присуджується та стягується з
відповідача(а.с.2,3,12). Позивачці повертаються зайво внесені кошти на оплату
витрат на інформаційно-технічне забезпечення відповідно до положень пунктів 2,3 ст.83 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.6б,111,112 СК України, ст.22 КпШС України, постановою
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 1995 року №20 «Про судову
практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст.ст. 130,174 ЦПК України, суд
,-

вирішив:

позовні вимоги
ОСОБА_1задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2та ОСОБА_1, який зареєстрований 22 вересня 1987 року
Пузирковською сільською радою Козятинського району Вінницької області, актовий
запис №7.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1та ОСОБА_2по
8,50 грн.
державного мита з кожного.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2право власності на 1/4 часткуАДРЕСА_1

Встановити наступний порядок користування приміщеннями АДРЕСА_1

виділити у
користування ОСОБА_1ізольовану кімнату площею 11 кв.м, (на плані приміщення під цифрою 4);

виділити у
користування ОСОБА_2ізольовану кімнату площею 8,3 кв.м, (на плані приміщення під цифрою 5);

залишити
у спільному користуванні ОСОБА_1та ОСОБА_2: прохідну кімнату площею 13,6 кв.м, (на плані
приміщення під цифрою 3),
кухню площею 5,7 кв.м,
(на плані приміщення під цифрою 6),
коридор площею 6,8
кв.м, (на плані приміщення під цифрою 1),
ванну кімнату площею 2,1
кв.м, (на плані приміщення під цифрою 7),
вбиральню площею 1,2
кв.м, (на плані приміщення під цифрою 8),
вбудовану шафу площею 0,5
кв.м, (на плані- під цифрою 2).
Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_18,50
грн. судового збору та ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення.

Стягнути з
ОСОБА_2в дохід держави 81
грн. 94 коп.
судового збору. Повернути ОСОБА_1зайво
сплачені по квитанції №37/91
від 13.12.06 року
витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 21 грн.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської
області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: підпис

З оригіналом
вірно: