overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне)

14 травня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі

головуючої
- судді                                                  Медвідь
Н.О.

при
секретарі                                                           Кулієвій
Ю.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу,  посилаючись на те,  що життя з відповідачем не склалося,  сторони мають різні характери та погляди на
життя,  на ґрунті чого виникають сварки в
сім'ї.

На
протязі тривалого часу сторони не підтримують шлюбні стосунки,  спільного господарства не ведуть.

Тому просила
шлюб розірвати.

В судовому
засіданні позов підтримала.

Відповідач
не з'явився в судове засідання,  про день
слухання справи повідомлений належним чином,
зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст.  224 ЦПК України.

Суд,  вислухавши позивачку,  вивчивши матеріали справи,  знаходить позов про розірвання шлюбу
таким,  що підлягає задоволенню.

Судом
встановлено,  що сторони перебувають в
зареєстрованому шлюбі з 21
листопада 1996 року.

Від спільного
проживання мають сина ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

Як
пояснила позивачка в судовому засіданні,
сторони не підтримують шлюбні стосунки,
не ведуть спільного господарства,
сторони різні люди за характером,
на ґрунті чого виникають сварки позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

За таких
обставин,  суд приходить до
висновку,  що подальше сімейне життя
подружжя неможливе,  сім'я розпалась
остаточно,  збереження сім'ї сторін
суперечить їх інтересам,  інтересам
дітей,  а також моральним засадам
суспільства.

Враховуючи
матеріальний стан сторін,  судові витрати
суд покладає на відповідача.

Враховуючи
вищевикладене,  та керуючись  ст.
ст. 110,  111,
112 СК України,
ст.  ст.  10,  11,
209,  212,  214-215 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Шлюб,  зареєстрований між ОСОБА_1та ОСОБА_2 у
виконкомі Вишневої міської ради,  актовий
запис № 228 розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу,
стягнути з ОСОБА_2.  17 грн. на користь
держави,  звільнивши від сплати судових
витрат ОСОБА_1

На
рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження його протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заочне
рішення може бути переглянуто судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Справа № 2-1452/2007 року
року Києво-Святошинський районний суд Київської області
головуючого судді Дубае
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до  ОСОБА_2про
за договором позики, -
ОСОБА_1звернувся до суду позовом до ОСОБА_2. про стягнення боргу в сумі   631250
, 00 грн. порядку статті 1049
вимоги обгрунтувала тим,  що 16 березня 2004 року позивач дав
в борг відповідачу 130
000,  00 доларів США ,
що становить 656,  5500,
зобов»язався повернути у вказаний строк. Через три місяці відповідачем
повернено 5000,  00 доларів США ,
250,  00 грн. На даний
час решта боргу не повернено.
стягнути з відповідача борг у сумі 631
250,  00 грн. та державне
мито в сумі 6321, 50 грн.
В суді позов
підтримав. Просив задовольнити.
судове засідання не з»явився про день слухання справи повідомлений.
пояснення сторін,  дослідивши письмові
докази,  суд приходить до висновку,  що позов підлягає до часткового задоволення .
Згідно  ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (
позичальникові) гроші або інші речі ,  визначені родовими ознаками,  а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (сумі
укладенним з моменту передання грошей.
Статтею 1047 ЦК України
передбачена письмова форма договору позики,
якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом
розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян.
правилами  ст.  1049
ЦК України передбачено що позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові
кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками,  у
такій сасій сумі кількості,  такого
самого роду та такої самої якості,  що
були передані йому ( позикодавцеві)
у строк та в порядку,  що встановлені
матеріалів справи вбачається,  що 16 березня 2004 року позивач дав
в борг відповідачу 130
000,  00 доларів США ,
що становить 656,  5500,
зобов»язався повернути у вказаний строк. Через три місяці відповідачем
повернено 5000,  00 доларів США ,
250,  00 грн. На даний
час решта боргу не повернено.
часу борг відповідачем позивачеві не повернуто,
що стверджується як поясненнями позивача ,  так і
наявною у нього розпискою ,  оскільки наявність боргового документа у кредитора
свідчить про невиконання зобов'язання. Відповідно до  ст.  88 ЦПК України
судові витрати суд покладає на відповідача. На підставі  ст.
ст.  23, 1046,  1047,
1049,  ЦК України,   ст.
ст.  213-215,  ЦПК України,
суд-
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 631
250,  00 грн. боргу за
договрами позики та 30 грн.
витрати сплачені за інформаційно технічне забезпечення,  а всього 631280 ,  00 грн.
з ОСОБА_2на користь держави державне мито в сумі 1700 грн.
рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом ,  що його ухвалив ,  за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії
Справа №2-1641/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

28 лютого 2007
року                  Новомосковський  міськрайонний суд в складі:

головуючої судді                                                                      Єл
ізарен ко І . А.,

при секретарі                                                                            Кравченко
О.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду
цивільну справу за. позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Новомосковського міськрайонного суду з позовною
заявою до відповідача про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається
на те, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 21.10.2000 року, від якого
мають неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який наданий час проживає
разом з нею. З вересня 2006 року шлюбні відносини між ними остаточно припинені,
внаслідок частих сварок в сім'Т, непорозуміння одне одного, спільного
господарства не ведуть. З відповідачем проживають окремо. На її думку,
примирення між ними неможливе, тому вона вважає, що сім"я розпалася
остаточно і просить шлюб розірвати.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на
обставини, викладені в позові, а також на свої пояснення, дані в судовому
засіданні, просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти
розірвання шлюбу з позивачкою.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1. підлягають задоволенню,
оскільки між сторонами сім"я не зберіглась і подальше спільне проживання
неможливе, подружжя втратили один до одного відчуття любові та поваги.

При розподілі між сторонами судових витрат по справі суд враховує бажання
сторін і вважає за необхідне покласти на відповідача витрати у повному обсязі,
звільнивши від сплати судових витрат позивачку.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215
ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований 21.10.2000 року у Відділі реєстрації актів
громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської Ради
депутатів Дніпропетровської області за актовим записом N° 306, між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1, в яких від даного шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 -
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_3 державне мито в розмірі 17 грн. на
користь держави, звільнивши від сплати державного мита ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги.
№ 2-1731,2007p.
РІШЕННЯ

IMEHEM
УКРАЇНИ

27 лютого 2007
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого
судді:                                                                                       Лили
В.М.

при секретарі:                                                                                                Зурак
А.А.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

шлюб           між           сторонами           зареєстрований           22           лютого            1991

року у відділі
РАЦС м. Новомосковська за актовим записом № 87. Дошлюбне прізвище
-ІНФОРМАЦІЯ_2. Від даного шлюбу народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
проживає з відповідачем. Сімейні відносини між подружжям припинені в 2000р.

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу,
мотивуючи тим, що їх спільне життя не склалося в зв'язку з тим, що відповідач
постійно проявляв ревнощі, агресивно себе вів, погрожував фізичною розправою,
між ними часто відбувалися сварки та конфлікти через різні погляди на життя,
відсутність взаєморозуміння та поваги між ним, спільне господарство вони не
мають., Витрати, які пов'язані з отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу
просить стягнути з відповідача.

Відповідач ОСОБА_2. в судове засідання не з'явився, був повідомлений у
встановленому законом порядку про час та дату слухання справи, (а.с.9),тому суд
на підставі ст. 169 ЦПК України вважає, що можливо розглянути справу в його
відсутність та винести по справі заочне рішення.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінив усі докази
в сукупності, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, а шлюб
розірванню по наступними підставами:

Сторони не мешкають однією сім'єю з 2000року. Почуття любові та поваги один
до одного між ними втрачені. При вирішенні питання про витрати, пов'язані з
отриманням свідоцтва про розірвання шлюбу, суд враховує прохання позивача про
покладення усіх витрат на відповідача.

При таких
обставинах суд вважає, що ця сім'я розпалась та поновити її неможливо.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 209 ЦПК України, ст. ст.
105, 110 СК України, суд, -

вирішив:

шлюб між ОСОБА_1 (до шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2) та ОСОБА_2, який був
зареєстрований 22 лютого 1991 року у відділі РАЦС м. Новомосковська
Дніпропетровської області за актовим записом № 87, від якого народився син
ОСОБА_3- ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

При отриманні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_2 17 гривень на користь держави, звільнивши від стягнення ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду

області протягом двадцяти днів з дня
оголошення, та може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти
днів.
Справа № 2-1644/07 p. РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ
лютого 2007 року              Новомосковський
міськрайонний суд у складі:
головуючої                                                                                  Єлізаренко
секретаря                                                                                     Кравченко
відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду
цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської Ради депутатів про
власності в порядку успадкування, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права
власності на гараж в порядку успадкування.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді
гаражу, розташованого в районі будинку АДРЕСА_1. Своє майно померлий нікому не
заповідав. Спадкоємцем першої черги по закону на майно чоловіка - ОСОБА_2
являється вона, дружина померлого. Вона своєчасно у встановлений законом строк
прийняла спадщину. Однак, у видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено,
оскільки гараж було збудовано без оформлення належних правовстановлюючих
документів. Рішенням Новомосковського КП НМБТІ від 15.12.2006 року їй було
відмовлено в оформлені права власності на гараж та рекомендовано звернутися до
суду. Зазначений гараж збудовано з додержанням будівельних та архітектурних
норм. Перешкод для встановлення права власності немає. Других спадкоємців,
після смерті її чоловіка немає, її право на спадщину ніким не оспорюється, у
зв'язку з чим, просить суд, визнати за нею право власності на гараж,
розташований в районні будинку АДРЕСА_1 в порядку успадкування за законом після
смерті чоловіка, ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, посилаючись
на обставини, викладені в позові, а також на свої пояснення, дані в судовому засіданні,
просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідач Новомосковська міська Рада депутатів в судове
засідання не з'явився, надавши
суду заяву, в якій просить справу розглядати за
відсутності їх представника   (а. с.
Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає даний позов
обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, тому за ОСОБА_1. повинно бути
визнано право власності на гараж, розташований в районні будинку АДРЕСА_1 в
порядку успадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2, померлого
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215 ЦПК
України, ст. ст. 392, 1216, 1223,1268 ЦК
України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковської міської Ради депутатів про
визнання права власності в порядку успадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж, розташований в районні будинку
АДРЕСА_1 в порядку успадкування за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_2, померлого
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний
суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги.
Справа №2-379/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ.

07 травня 2007 року.
Кобеляцький районний суд Полтавської області

в складі:

головуючого -
судді Рожкової Н.М.,

при секретарі -
Пасько В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м. Кобеляки справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до

ПІДГОРЯНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ КОБЕЛЯЦЬКОГО РАЙОНУ
ПОЛТАВСЬКОЇ

ОБЛАСТІ про визнання права власності в порядку
спадкування на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року позивачі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вищезазначеним позовом. В позовній
заяві зазначали , що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхня мати
ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового
будинку з господарчими будівлями АДРЕСА_1.

Вони є спадкомцями за заповітом в рівних частках. Свідоцтво
про право на спадщину на житловий будинок нотаріус відмовив видати, оскільки,
первинна реєстрація права власності на житловий будинок та правовстановлюючий
документ відсутні. Житловий будинок був побудований в 1957 році, однак
свідоцтво про право власності не оформлене. Позивачі прохали суд визнати за
кожним в порядку спадкування право власності на 1А частину житлового будинку з
господарськими будівлями.

В судовому засіданні
позивачі підтримали позов.

Представник відповідача
Підгорянської сільської ради в судове засідання не з"явився. Від нього
надійшла заява про визнання позову та про розгляд справи за його відсутності.

Суд вважає можливим в порядку ч.4 ст. 130 ЦПК України
розглянути справу в попередньому судовому засіданні і ухвалити рішення про
задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону
і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3
(а.с.7).   Позивачі є спадкоємцями за
заповітом, що підтверджується заповітом  (а.с.8). ОСОБА_3
належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1, що
підтверджується довідкою сільської ради (а.с.12).

Правовстановлюючий документ та
первинна реєстрація права власності на житловий будинок відсутні.

Позивачі прийняли спадщину шляхом
подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини ( а.с. 9,10).

Відповідно ст.1263 ЦК
України позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом на спадкове майно , інші спадкоємці
відсутні.

На підставі викладеного та
керуючись ст. 10, 11,
60, ч.4 ст.130, ч.4 ст.174, 209
ЦПК України, ст..
1263 ЦК України, суд

ВИРІШИВ

2.

Позов ОСОБА_1 і ОСОБА_2 задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2  право власності в рівних частках ( по 1/2 частині
за кожним), на
житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться АДРЕСА_1, в порядку
спадкування після смерті ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через Кобеляцький районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження , або в порядку
ст.295 ч.4 ЦПК України.

Суддя
Справа
№2-154 2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                    Заліщицький районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючої                         Яковець
Н.В.

при секретарі                                     Фаринник
Г.В.

позивача                                             ОСОБА_1

представника відповідача       ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заліщики
справу за позовом

ОСОБА_1до Заліщицького РВУМВС України в

Тернопільській області про стягнення вихідної допомоги у
розмірі 22501

гривень 50
кійок

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своїй заяві та в судовому засіданні просить суд
стягнути з відповідача 22501
гривень заборгованості по вихідній допомозі.

Позивач в
судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник
відповідача в судовому засіданні визнала позов, при цьому пояснила, що дійсно
заборгованість станом на 01.01.2007
року становить 22501
гривні 50 копійок.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового
засідання.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК
України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому
ст. 174 цьогож
кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено , що позивач 26.12.2006 року був
звільнений з ОВС України у відставку Збройних сил за ст.64."ж"(за
власним бажанням) згідно виписки з наказу управління МВС України в
Тернопільській області від 26.12.2006
року №285 о/с. При
звільнені йому було призначено вихідну допомогу у розмірі 22501 гривень 50 копійок .

На підставі ст.116 КзпП України при
звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в день звільнення.

На підставі ст.117 КзпП України в
разі невиплати працівникові сум у строки, зазначені у ст 116 КзпП України,
підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову
не суперечить

закону, не
порушує права, чи
інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст.47,116, 117 КЗпП України,
ст.1167 ЦК України,
ст.ст.10, 11,209,212,214
ЦПЇС України

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Зобов'язати Заліщицький РВ УМВС
України в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість
по вихідній допомозі в сумі 22501
(двадцять дві тисячі п'ятсот один) гривень 50 копійок.

На рішення може бути подано апеляцію шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення, яка подається апеляційному суду
Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, та апеляційної скарги, яка подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Тернопільської
області та Заліщицький районний суд.

Головуюча: підпис Копія вірна.

Суддя
Заліщицького

районного суду          Н.В.
Яковець
Справа
№ 2-131 2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
квітня 2007 року                   Заліщицький районний суд
Тернопільської області

складі: головуючої                     Яковець Н.В.

при секретарі                                           Фаринник
Г.В.

представник позивачки                         ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Заліщики
справу за позовом ОСОБА_2 до Винятинської сільської ради про визнання права на
спадщину

встановив:

Представник
позивачки у своїй позовній заяві та в судовому засіданні просить суд визнати за
нею право на спадщину за законом на житловий будинок, який належав її покійному
чоловікові ОСОБА_3

Представник
відповідача в довідці вказав, що будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 належить на
праві спадкування за законом ОСОБА_2, інших спадкоємців, які б претендували на
дане майно немає.

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до ч4 ст.130 ЦПК України
при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174
цьогож кодексу. Згідно ч.4 ст. 174
ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка є
спадкоємицею першої черги по закону після смерті чоловіка ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.04.1993
року за НОМЕР_1 та
свідоцтвом про смерть від 18.11.2002
року за НОМЕР_2 Згідно
довідки Винятинської сільської ради від 28.03.
2007 року за № 1007 суду
відомо, що ОСОБА_2 постійно проживала з своїм покійним чоловіком в даному
будинковолодінню і проживає по сьогоднішній день.

На підставі
ст.1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 та ст.1261 ЦК України
спадкування здійснюється за законом або за заповітом. У першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця.

Таким чином,
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.1216, 1217,1261 ЦК України,
ст.ст.10, 11,130, 174,
209, 212, 214 ЦПК України

2

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати заОСОБА_2 право на спадщину за законом на
житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1,
вартістю 24455 гривень,
що належав її чоловікові ОСОБА_3

На рішення може бути подано апеляцію шляхом подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення, яка подається апеляційному суду
Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення, та апеляційної скарги, яка подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд Тернопільської
області та Заліщицький районний суд.

Головуюча: підпис Копія вірна:

Суддя
Заліщицького

районного суду                      Н.В.Яковець