Справа №2-1653/2007
серпня-2007 року Ленінський районний суд м.
Луганська в складі: головуючого - судді: Таранової О.П.,  при секретарі - Жданової Ю.П.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в м.  Луганську справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  Державного
підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України про припинення
звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого зазначив наступне.
10 лютого 2004 року на основі нотаріально засвідченого договору позики
ОСОБА_3,  який є сином позивача,  позичив у відповідача ОСОБА_2 терміном до 20
лютого 2005 року суму грошей 5650 гр. з поверненням суми боргу частинами.
забезпечення зазначеного боргового зобов'язання позивач передав у заставу,  що належить позивачу автомобіль марки
НОМЕР_1,  шасі НОМЕР_2,  кузов НОМЕР_3,  зареєстрований за позивачем МРЕВ УГАІ УМВС
України в Луганській області,  про що з
відповідачем також був укладений нотаріально посвідчений договір з цього
приводу. При цьому закладене майно залишилося в користуванні позивача,  однак у відповідних органах було,  зареєстрована заборона на відчуження предмета
застави,  то єсть зазначеного автомобіля.
зобов'язання по поверненню боргу в оговорений договором позики строк,  ОСОБА_3 цілком виконав,  суму боргу повернув відповідачеві,  у підтвердження чого він 03 лютого 2005
року,  видав розписку,  про те,
що ОСОБА_3 борг повернутий йому цілком,
і він претензій до нього не має з цього приводу. Однак відразу ними не
було вирішене питання в тій же нотаріальній формі щодо припинення застави і
звільненні автомобіля з-під застави. В даний час у позивача виникла
необхідність розпорядитися своєю власністю у виді зазначеного автомобіля,  однак він не може цього зробити* оскільки
автомобіль дотепер значиться в заставі,
хоча самого зобов'язання,  у
забезпечення якого була зроблена застава,
уже не існує,  воно припинено в
зв'язку з виконанням.  Оскільки зобов'язання
по виконанню договору позики виконано належним чином,  позивач вважає,  що право,
застави спірного автомобіля припинено з моменту виконання позивачем
основного зобов'язання,  тобто повернення
боргу. Позивач звернувся в орган,  що
реєструє,  із приводу відміни
застави,  однак це питання без
відповідача він вирішити не зміг. На пропозицію позивача спільно вирішити
питання звільнення його автомобіля від застави,
відповідач по незрозумілим йому причинам ухиляється,  посилаючись на відсутність часу,  що порушує право власності позивача,  унаслідок чого позивач вимушений звернутися
до суду за захистом свого права. Тому позивач просить суд припинити право
застави на автомобіль марки ВАЗ-1061 випуску 1982 року,  двигун НОМЕР_1,  шасі НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3 який належить йому у виконання договору позики грошей у
відповідача ОСОБА_2,  від 10 лютого 2004
року. Звільнити з під застави автомобіль марки ВАЗ-1061 випуску 1982 року,  двигун НОМЕР_1,  шасі НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3,  що належить
йому,  зареєстрованого за ним в органах
МРЕВ УГАІ УМВС України в Луганській області,
зняв з його встановленні обмеження і заборони,  про що внести в Державний реєстр застав
рухомого майна зведення про припинення обмеження і заборони наданий
автомобіль,  з виключенням запису про
обмежень і заборон з Державного реєстру застав рухомого майна.
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі
просив суд їх задовольнити.
Представник Державного підприємства
Інформаційний центр Міністерства юстиції України у судове засідання не з'явився
до початку розгляду справи надав суду заперечення у яких вказав,  що порядок реєстрації обтяжень рухомого
майна,  внесення змін і додаткових
відомостей до запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі-Реєстр)
та реєстрація відомостей про припинення обтяжень регламентується Законом
України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від
18.11.2003 №1255-ІУ,  Порядком ведення
Державного реєстру обтяжень рухомого майна,
затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 №830
та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна
та заповнення заяв,  затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 29.07.2004 №73/5,  зареєстрованою в Мін"юсті 29.07.2004 за
ст.  43 Закону України „Про
забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" підставою для внесення відомостей про
обтяження рухомого майна,  а також
реєстрації відомостей про зміну обтяження э
заява обтяжувала. Для припинення обтяження реєстру подається заява про
реєстрацію змін обтяження рухомого майна встановленої форми. Також підставою
для внесення відомостей в Державний реєстр обтяжень рухомого майна є рішення
суду,  яке виконується у порядку,  передбаченому Законом України „Про виконавче
провадження",  тобто через органи
державної виконавчої служби,  які власною
постановою можуть зобов'язати обтяжувала зняти обтяження. На підтвердження
наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису,  який позивач просить вилучити у позовних
вимогах,  йому необхідно було пред'явити
у якості доказу витяг з Реєстру,  який би
свідчив про наявність такого запису у Реєстрі. Крім того,  запис,
який засвідчував би наявність обтяження на майно позивача в Реєстрі
відсутній,  в зв'язку з чим представник
відповідача вважає,  що предмет спору
Відповідач ОСОБА_2 та представник
співвідповідача МРЕВ УГАІ УМВС України в Луганській області у судове засідання
не заявилися,  про дату,  час та місце судового засідання були повідомлені
належним чином,  причини неприбуття суду
не повідомили,  заяви про розгляд справи
за їх відсутністю не надходило. Таким чином,
в силу ч.2  ст.  77 ЦПК України,  суд вважає,
що відповідач та представник співвідповідача не заявилися до суду без
поважних причин. Згідно з вимогами
ст.  224 ЦПК України суд вважає
можливим прийняти заочне рішення на підставі доказів,  що є у справі.
Вислухавши пояснення позивача,  дослідивши надані докази: копію договору
(а.с. 6),  копію договору позики грошів
(а.с. 7),  копію розписки (а.с. 8),  витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого
майна (а.с. 14), ,  суд вважає позовні
вимоги такими,  що підлягають задоволенню
Як встановлено в судовому
засіданні,  10 лютого 2004 року на основі
нотаріально засвідченого договору позики ОСОБА_3,  який є сином позивача,  позичив у відповідача ОСОБА_2 терміном до 20
лютого 2005 року суму грошей 5650 гр. з поверненням суми боргу частинами. У
забезпечення зазначеного боргового зобов'язання позивач передав у заставу,  що належить позивачу автомобіль марки
НОМЕР_1,  шасі НОМЕР_2,  кузов НОМЕР_3,  зареєстрований за позивачем МРЕВ УГА1 УМВС
України в Луганській області,  про що з
відповідачем також був укладений нотаріально посвідчений договір з цього приводу.
При цьому закладене майно залишилося в користуванні позивача,  однак у відповідних органах було
зареєстрована заборона на відчуження предмета застави,  то єсть зазначеного автомобіля. Своє
зобов'язання по поверненню боргу в оговорений договором позики строк,  ОСОБА_3 цілком виконав,  суму боргу повернув відповідачеві,  у підтвердження чого він 03 лютого 2005 року,  видав розписку,  про те,
що ОСОБА_3 борг повернутий йому цілком,
і він претензій до нього не має з цього приводу. Однак відразу ними не
було вирішене питання в тій же нотаріальній формі щодо припинення застави і
звільненні автомобіля з-під застави. В даний час у позивача виникла
необхідність розпорядитися своєю власністю у виді зазначеного автомобіля,  однак він не може цього зробити,  оскільки автомобіль дотепер значиться в
заставі,  хоча самого зобов'язання,  у забезпечення якого була зроблена
застава,  уже не існує,  воно припинено в зв'язку з виконанням.  Оскільки зобов'язання по виконанню договору
позики виконано належним чином,  позивач
вважає,  що право застави спірного
автомобіля припинено з моменту виконання позивачем основного зобов'язання,  тобто повернення боргу. Позивач звернувся в
орган,  що реєструє,  із приводу відміни застави,  однак це питання без відповідача він вирішити
не зміг. На пропозицію позивача спільно вирішити питання звільнення його
автомобіля від застави,  відповідач по
незрозумілим йому причинам ухиляється,
посилаючись на відсутність часу,
що порушує право власності позивача,
унаслідок чого позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого
зобов'язання припиняється виконання його,
проведеним належним чином.
передбачено,  що виконання зобов'язання
може бути забезпечене заставою,  як
нерухомого,  так і рухомого майна,  що вабить встановлені законом обмеження прав
власності боржника або іншої особи на предмет застави в період дії
зобов'язання,  в забезпечення якого
право застави припиняється у разі припинення зобов'язання,  забезпеченого заставою.
Як передбачено Законом України « Про забезпечення вимог
кредиторів і реєстрації обмежень»,  . а
також Порядком ведення Державного реєстру
обмежень рухомого майна,
затвердженою Ухвалою Кабінету Міністрів України № 830 від 05 липня 2004
року,     припинення обмежень  проводиться
на підставі заяви кредитора спеціально уповноваженим реєстратором
У частки задоволення позовних вимог
відносно Державного підприємства Інформаційний центр Міністерства України,  суд вважає необхідним відмовити,  оскільки запис який засвідчував би наявність
обтяження на майно позивача в Реєстрі відсутній.
підставі викладеного,  керуючись  ст.
169,  209, 212-215,  224-226 ЦПК України,   ст.
ст.  572, 573,  593, 599 ЦК України,  суд, -'"
ОСОБА_1 задовольнити частково.
року,  двигун НОМЕР_1,  шасі НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3,  у виконання
договору позики ОСОБА_1 грошей у відповідача ОСОБА_2,  від 10 лютого 2004 року
випуску 1982 року,  двигун НОМЕР_1,  шасі НОМЕР_2,
кузов НОМЕР_3,  зареєстрованого за
ОСОБА_1 в органах МРЕВ УГАІ УМВС України в Луганській області,  знявши з нього встановлені обмеження і
заборони,  про що внести до Державного
реєстру застав рухомого майна зведення про припинення обмеження і заборони на
даний автомобіль,  з виключенням запису
про обмеження і заборону з Державного реєстру застав рухомого майна.
рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  яку може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі
залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення
може бути оскаржене в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. У цьому разі строк,  протягом якого розглядалася заява,  не включається до строку на апеляційне
оскарження рішення.

Заочне
рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на
апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному суді
Луганської області через Ленінський районний суд м.  Луганська протягом десяти днів з дня його
проголошення.