Апеляційний суд
Кіровоградської області
Справа  №  22-688 2007р.                                                   Головуючий
у 1-й інстанції-Могильний
Категорія -11                                                                      Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03   квітня   2007   року   Колегія
суддів   судової   палати
у   цивільних   справах Апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

Головуючого-судді
- Потапенка В.І.
Суддів - Суровицької
Л.В., Гайсюка О.В. при секретарі -
Напрюшкиній О.І. розглянула у відкритому судовому засіданні  в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою закритого
акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі
«Приватбанк» ) у справі
за позовом ОСОБА_1 до «Приватбанку» про стягнення моральної шкоди , на рішення
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2006
року.

Заслухавши доповідача, представника відповідача та
дослідивши матеріали справи ,
колегія суддів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2006
року ОСОБА_1. звернулася
у суд з позовом до «Приватбанку» про стягнення моральної шкоди у сумі 5000.00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2006 року позов
задоволено частково. З ЗАТ комерційного банку «Приватбанк» на користь ОСОБА_1.
стягнуто 500.00 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

«Приватбанк» подав на вищезазначене рішення суду апеляційну скаргу , у якій просить
його скасувати та ухвалити нове рішення ,
яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. відмовити.

Посилається на те , що судом
були допущені порушення норм матеріального та процесуального права. Помилковим
є висновок суду стосовно того , що між сторонами виникли правовідносини , які
регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» , оскільки даним
Законом регулюються відносини споживача з підприємством, установою,
організацією чи громадянином -підприємцем, які виготовляють та продають товари,
виконують роботи і надають послуги.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга    підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення
суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, з підстав
, які передбачені ст.309 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено , що сторони
перебувають у договірних відносинах , що підтверджується договорами №НОМЕР_1
від 10.03.2004 року та № SAMD № 2667 від 02.09.2005 року та повинні належним
чином виконувати взяті на себе зобов'язання . Оскільки збій програми повністю
входить до компетенції контролю банку ,
то саме з вини відповідача ОСОБА_1.
не змогла скористатися належними їй коштами. За таких обставин суд дійшов
висновку , що між
сторонами виникли правовідносини ,
які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» .

Колегія суддів вважає ,
що висновок суду про те ,
що між сторонами виникли правовідносини , які підпадають під дію Закону України «Про захист прав
споживачів» є помилковим.

Так, відповідно до
ст.4 Закону України « Про
захист прав споживачів» дія даного Закону

2

розповсюджується на споживачів під
час придбання, замовлення або використання продукції для задоволення своїх
особистих потреб, яка
реалізується на території України.

ОСОБА_1. доручила
«Приватбанку» перераховувати щомісяця з її карткового рахунку №НОМЕР_1 по 100.00 грн. на
депозитний вклад «Копілка». (
ас.7)

З роздруковки карткового рахунку позивачки вбачається , що з 03.01.2006 року по 07.01.2006 року з її
рахунку було списано 500.00
грн. (ас.8)

06.02.2006
року «Приватбанк» перерахував позивачці зайво перераховані з її карткового
рахунку кошти , що
підтвердив представник відповідача у судовому засіданні.

Виходячи з встановлених обставин справи , колегія суддів
дійшла висновку , що
договірні правовідносини між сторонами регулюються ст. 22,1066-1068,1073 ЦК України .

Згідно ст.1066 ЦК
України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові ( володільцеві рахунка) , грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження
клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення
інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 1073
ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що
надійшли клієнтові, їх
безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк
повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок
клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані
збитки , якщо
інше не встановлено законом.

Порядок відшкодування збитків визначено ст.22 ЦК України , підстави та
порядок відшкодування моральної шкоди передбачено ст.23 ЦК України.

Аналізуючи зміст вищезазначених статей ЦК України ,
колегія суддів дійшла переконання ,
що поняття «збитки» та «моральна шкода» не є тотожними, і оскільки ст.1073 ЦК України
передбачено відшкодування саме «збитків» ,
то позивачка не має права на відшкодування моральної шкоди , а тому позов
задоволенню не підлягає.

Застосування до спірних правовідносин ст.611 ЦК України ,
яка передбачає відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення
зобов'язання , колегія
суддів вважає неможливим ,
оскільки спеціальною нормою ст.1073 ЦК
України таких наслідків не передбачено.

Відповідно до ст.82 ЦПК України , враховуючи
майновий стан позивачки ,
колегія суддів вважає,
що її необхідно звільнити від сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Керуючись ст.22, 1066,
1073 ЦК України ,
ст.,303, п.2 ч.1 ст. 307,
п.4 ч. 1 ст.. 309, ст..313,314,316, 319 ЦПК України , колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» -
задовільнити .

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 вересня 2006 року - скасувати та
ухвалити нове рішення .

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ЗАТ «Комерційного банку «Приватбанк» про
стягнення моральної шкоди -
відмовити .

Судові витрати , пов'язані з
розглядом справи віднести за рахунок держави.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної
сили.