№ 2-6198/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2007 р.
Малиновський райсуд
г.Одеси

у складі: судді                                                                 Савинської
І.О.

при секретарі                                                                 Тімощенко
О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДПІ у Малиновському р-ні м.
Одеси про визнання частки у загальній сумісній власності та визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, уточнивши у судовому засіданні свої вимоги,
просить визнати рівність часток у загальній сумісній власності в кв.АДРЕСА_1,
вказуючи на те, що 24.12.1993 р. вона з чоловіком ОСОБА_2 у рівних частках - по
1/2 приватизували спірну квартиру.

Крім того, позивачка просить визнати за нею право
приватної власності у порядку успадкування за законом на 1/2  частину спірної квартири, яка належала її
чоловіку, посилаючись на те, що вона, як єдина спадкоємиця першої черги,
прийняла спадкове майно ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник відповідача ДПІ Малиновського р-ну м. Одеси
проти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши
матеріали справи, суд вважає доцільним задовольнити позов.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з
22.06.1991 р. знаходились у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про право власності на житло після
приватизації ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на правах приватної спільної сумісної власності
були власниками кв.АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, не залишив заповіту.

Після його смерті ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець першої
черги, фактично прийняла спадкове майно, сплачувала квартплату та комунальні
послуги, на день смерті ОСОБА_2 жила та до цього часу живе в спірній квартирі,
зареєстрована в ній.

Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та одержання свідоцтва на спадщину, однак їй було відмовлено
з тих підстав, що в свідоцтві про право власності на житло від 24.12.1993 р. не
виділені частки.

Згідно зі  ст.112 ЦК України 1963 р.
майно у 1994 р. могло належати на праві сумісній власності двом або декільком
громадянам.

Різнилась  спільна
власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток
(сумісна власність).

Спільна сумісна власність передбачала рівність часток
власників.

2

При відсутності доказів про те, що участь кого-небудь з
учасників спільної сумісної власності в придбанні майна було більшою чи меншою,
частки визнаються рівними.

У зв'язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належало по 1/2
частині кв.АДРЕСА_1.

Відповідно до
ст.1268 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом шести місяців він не заявив про відмову від неї. Незалежно від
часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3
пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках приватизували спірну квартиру.
Позивачка після смерті спадкодавця фактично прийняла спадкове майно - 1/2  частину кв.АДРЕСА_1, постійно жила та на цей
час живе в спірній квартирі, сплачує квартплату та комунальні послуги,
користується предметами домашнього побуту.

У судовому засіданні доведено, що частки власників у
спільній сумісній власності були рівними та позивачка фактично прийняла
спадкове майно, у зв'язку з чим, суд визнає за нею право приватної власності на
вказану частку в квартирі.

Керуючись  ст.
ст.11,57,208-209, 212-213, 218 ЦПК України,
ст. ст.357, 369, 1268, 1270 ЦК
України,  ст.112 ЦК України 1963 р.,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати рівність часток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2  частині у кожного у загальній сумісній
власності в квартирі АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право власності на житло від
24.12.1993 p.,
виданого УЖКГ.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності у порядку
успадкування за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_2,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської
області шляхом подання у строк 10 днів заяви про апеляційне оскарження рішення
суду, та подальшого подання у строк 20 днів апеляційної скарги, або у порядку
ч.4  ст.295 ЦПК України.