Справа №5506
Головуючий у 1 інстанції Панас Н.Л.
Доповідач Лук'янова С.В.
УХВАЛА Іменем України

З липня 2007
року       Апеляційний суд Донецької
області у складі:

головуючого
судді Лук'янової С.В. суддів Барсукової О.І., Прокопчук Л.М.

при секретарі
ТумаО.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу
за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 на рішення Пролетарського районного
суду міста Донецька від 24 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, третя особа комунальне підприємство ЖЕК №5 Пролетарського району міста
Донецька про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
позивача і представника відповідача,
перевіривши  матеріали   справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний

СУД

встановив:

В апеляційній скарзі відповідачка ставить питання про скасування рішення
Пролетарського районного суду міста Донецька від 24 листопада 2006 року і
ухвалення у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову через
порушення судом норм матеріального і процесуального права. Позивачем не надані
докази того, що саме з її вини позивачу спричинена шкода через засмічування
каналізаційного стояку загального користування. Наданий позивачем акт від 21
квітня 2006 року не є доказом у справі, оскільки він складений лише
зацікавленими особами. Труби каналізаційного стоку в її квартирі мінялися 19 квітня
2006 року і, якщо б засмічення мало місце з її вини, то затоплення квартири
позивача сталося у той же день (а.с.77-79).

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав
доводи апеляційної скарги; позивач не визнав апеляційну скаргу і просив
залишити без змін рішення суду першої інстанції; третя особа в судове засідання
апеляційного суду не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена
належним чином, що підтверджується відповідною розпискою; представник третьої
особи надіслав заяву про розгляд справу у його відсутність.

Рішенням Пролетарського районного суду міста Донецька від
24 листопада 2006 року позов задоволено частково і з відповідачки на користь
позивача стягнуто 1879 грн. 80 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 500
грн. у відшкодування моральної шкоди, судові витрати 81 грн., а всього 2460
грн. 80 коп.; відмовлено у стягненні суми за правову допомогу.

Цим рішенням встановлено, що саме з вини відповідачки
сталося залиття квартири позивача; це підтверджується актом, складеним
працівниками третьої особи від 21 квітня 2006 року (а.с.5). В квартирі позивача
пошкоджено 13 кв.м килимового покриття в жилій кімнаті і 7,1 кв.м - у вітальні.
Відповідачка не отримала відповідний дозвіл для проведення ремонтних робіт по заміні
сантехнічного обладнання. Позивачу спричинена матеріальна шкода у розмірі 1879
грн. 80 коп. Позивачу спричинені і моральна шкода, при визначенні розміру якої
суд врахував ступінь, глибину, тривалість моральних страждань позивача
(а.с.64-67).

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасування з
направленням справи на новий розгляд у той же суд через наступне.

Рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд відповідно
вимогам п.4 ч.1 ст.3П ЩІК України, якщо суд вирішив питання про права і
обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Згідно ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не
обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде
встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення
норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Матеріали справи підтверджують, що квартира позивача була
затоплена стічними водами через те, що каналізаційний стояк був засмічений
іржею і окалиною (а.с.34). В судовому засіданні апеляційного суду позивач
пояснив, що каналізаційна труба була забита іржею і вапном. Тому апеляційний
суд вважає, що висновок суду про те, що саме з вини відповідачки сталося затоплення
квартири позивача і спричинення останньому матеріальної і моральної шкоди, є
передчасним через наступне.

Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації
населених пунктів України, затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному
господарству від 5 липня 1995 року №30, встановили порядок технічної
експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших
населених пунктів України і є обов'язковими для всіх комбінатів комунальних
підприємств або інших організацій, що експлуатують системи водопостачання та
каналізації населених пунктів України, незалежно від їх відомчої належності та
форми власності. Згідно п. 11.1.4 цих Правил технічне обслуговування, ремонт і
реконструкція систем внутрішнього водопроводу і каналізації, як частини
інженерного обладнання будинків, здійснюється згідно з Правилами утримання
жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Держкомітету
України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76
(далі Привила).

Згідно п.1.1. Правил ці Правила визначають порядок
надання послуг з утримання будинків і при будинкових територій: забезпечення
нормального функціонування жилих будівель та прибудинкових територій протягом
усього періоду їх використання за призначенням. Технічне обслуговування жилих
будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів
будівель чи заданих параметрів та режиму роботи технічного обладнання; контроль
за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду
жилих будинків (п.2 Правил). Система технічного огляду жилих будинків включає
проведення планових (загальних і профілактичних) та позапланових оглядів
(п.2.1., п.2.1. Правил). Додатком №2 до пункту 2.1.5. Правил визначено, що періодичність
профілактичного обслуговування системи водопроводу, каналізації, гарячого
водопостачання складає 3-6 місяців. Згідно п.5.3.4. Правил під час
обслуговування системи водопроводу і каналізації необхідно здійснювати ряд
заходів, у тому числі здійснювати не рідше двох разів у рік прочищення
будинкової каналізаційної мережі.

За наявності наведених вимог законодавства суду першої
інстанції необхідно було перевірити заперечення відповідачки про відсутність її
вини в спричиненні шкоди і її пояснення про те, що КП ЖЕК №5 тривалий час не
проводив чистку каналізаційного стоку (а.с.64 зворотна сторона). Апеляційний
суд позбавлений можливості в теперішній час перевіряти ці доводи відповідачки,
оскільки КП ЖЕК №5 був залучений до участі у справі в якості третьої особи, а
не відповідача.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції
вирішив питання про права і обов'язки особи, до компетенції якої входить
утримання внутрішньобудинкових систем і яка не брала участі у справі, що у відповідності
до п.4 ч.1 ст.3П ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення суду
з направленням справи на новий розгляд у той же суд. Тому апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з
направленням справи на новий розгляд у той же суд. Згідно ст.3З ЦПК України,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за
клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем або залучає до участі у справі іншу особу як
співвідповідача; у разі відсутності згоди на це позивача суд залучає до участі
в справі іншу особу як співвідповідача.

Одночасно апеляційний суд звертає увагу на наступне. Стаття 152 ЖК України,
яка визначає порядок проведення переобладнання і перепланування жилого будинку
(квартири), що належить громадянинові, не містить змісту термінів
перепланування і переобладнання. Зміст цих термінів визначений Правилами:
перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать:
перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних
прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, перебудова балконів на рівні
перших поверхів багатоповерхових будинків; переобладнання - улаштування в
окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів, влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних
каналів. В рішенні суду відсутнє посилання на норму права, яка б визначала, що
заміна сантехнічного обладнання в квартирі є таким проведенням робіт, що
потребують у відповідності до вимог ст.152 ЖК України відповідного дозволу.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.5, 311 ч.1 п.4, 313, 315, 317 ЦПК України,
апеляційний   суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу відповідачки ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Пролетарського районного суду міста Донецька від 24 листопада 2006
року скасувати, справу направити на новий розгляд у той же суд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання скарги безпосередньо
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня проголошення.