Апеляційний суд міста Севастополя
Справа №
22 ц-8942007р.                                           Головуючий  в 1 інстанції
Категорія  18                                                                  Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

05 липня 2007 року  колегія судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду міста Севастополя  у
складі:

головуючого      -                    Клочка В.П.

суддів                                   -  Володіної Л.В..,  Косенко A.M.

при
секретарі    -                     Баран М. Л.

за
участю       -                        позивача ОСОБА_1

·
представника позивача - ОСОБА_2

·
представника відповідача - ОСОБА_3  розглянула
у  відкритому  судовому
засіданні  в  місті

Севастополі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення місцевого суду Балаклавського району
м.  Севастополя від 19 лютого 2007 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми позики,

ВСТАНОВИЛА:

У липні
2005 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 і,  вточнивши свої вимоги,  просив стягнути з відповідача суму боргу за
договором позики у розмірі 12 000 доларів США,  що еквівалентно 60600грн.,  відсотки у сумі 2 878, 50 грн.,  витрати на правову допомогу у сумі 5 000 грн.
та суму судового збору.

Рішенням
місцевого суду Балаклавського району м.
Севастополя від 19 лютого 2007 року у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Не
погодившись з рішенням суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу,  просить рішення суду скасувати,  як ухвалене з порушенням норм матеріального
права,  висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи,  просить
ухвалити нове рішення по суті позовних вимог,
мотивуючи тим,  що відповідач не
виконав своїх обов'язків по договору позики.

Заслухавши
пояснення позивача та його представника,
які підтримали апеляційну скаргу,
пояснення представника відповідача,
який згоден з рішенням суду,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги,  судова
колегія вважає,  що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення суд виходив з того,  що
відповідач ОСОБА_4 виконав свої обов'язки за договором позики.

З таким
висновком судова колегія не погоджується з наступних підстав.

Судом
встановлено,  підтверджується матеріалами
справи,  що 10.07.2002 року між ОСОБА_1
та ОСОБА_4 укладений договір позики,
відповідно якому ОСОБА_1. передав ОСОБА_4 12 000 доларів СІЛА,  що еквівалентно 60 600 грн. ОСОБА_4,
у свою чергу,  видав
ОСОБА_1 розписку про отримання цієї суми у борг,  із зобов'язанням її повернути.

2

Відповідно
до вимог 4.2, 3  ст. 545 ЦК України,  якщо боржник видав кредиторові борговий
документ,  кредитор,  приймаючи виконання зобов'язання,  повинен повернути його боржникові.

Наявність
боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку.

У
судовому засіданні позивачем представлений оригінал розписки по договору позики
(а.с. 110) і,  згідно зі  ст. 545 ЦК
України,  судова колегія вважає обґрунтованим
довід позивача про те,  що вказана
обставина свідчить про невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором
позики та поверненню суми.

Ксерокопія
розписки про отримання позивачем сум (а.с. 39),
на яку посилається відповідач,
заперечуючи проти позову,  не
підтверджує його доводи про виконання обов'язків за договором позики від
10.07.2002 року,  оскільки в розписці
стоять підписи позивача та дружини відповідача,
а не самого відповідача,  що
свідчить про виконання боргових зобов'язань між позивачем та дружиною
відповідача за договором позики,  який
також був укладений,  що встановлено
судом,  підтверджується матеріалами справи,  поясненнями сторін (а.с. 88).

Враховуючи
викладене,  судова колегія приходить до
висновку про обґрунтованість апеляційної скарги позивача. Рішення суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення вимог ОСОБА_1 по
стягненню суми боргу за договором позики та відсотків у розмірі 3% річних.

Вимоги
по стягненню витрат на правову допомогу у сумі 5 000 грн. судова колегія вважає
завищеними,  і враховуючи вимоги  ст. 84 ЦПК України та Постанови КМУ № 590 від
27.04.2006 року "Про граничні розміри компенсації витрати,  пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ,  і порядок їх
компенсації за рахунок держави" вважає можливим стягнути в рахунок
компенсації витрати на правову допомогу суму в розмірі 2 000 гривень.

У
відповідності до ч.1  ст. 88 ЦПК України
з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати
пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись  ст.
303-316 ЦПК України,  судова
колегія :

ВИРІШИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
місцевого суду Балаклавського району м.
Севастополя від 19 лютого 2007 року скасувати.

Ухвалити нове
рішення.

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути
з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок договору позики 60 600 гривень,  в рахунок відсотків за договором позики 2
878, 50 гривень,  в рахунок витрат на
правову допомогу 2 000 гривень,  у
рахунок судових витрат 635 гривень,
усього стягнути суму 66 113, 5 гривень.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  однак може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до
Верховного  Суду України.