Справа
№2-40/07
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ           УКРАЇНИ

25 січня
2007р.                                                                              Близнюківський
районний суд

Харківської
області в складі: головуючого -   судді
Павлюченко С.В.

при
секретарі                Чміль Т.А.

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в смт.Близнюки Харківської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на
те, що 14 жовтня 2005р. між ними припинені шлюбно-сімейні відносини та ведення
спільного господарства з причин відсутності порозуміння, постійно виникаючих
сварок по грунті порушення подружньої вірності чоловіком. Як наслідок між ними
виникли такі стосунки, при яких подальше спільне проживання стало неможливим і
примирення неможливе.

Вважаючи, що
сім'я розпалась остаточно і просить шлюб розірвати.

Відповідач позов
визнав.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі
можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється
судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ж ч.4
ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для
того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що сторони 3 14 жовтня 2005р. припинили
шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства з причин відсутності
взаємопорозуміння, постійно виникаючих сварок на грунті порушення відповідачем
подружньої вірності, що взагалі привело до таких стосунків, при яких подальше
спільне проживання стало неможливим.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась
остаточно і зберегти її неможливо.

Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановлює
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереженню шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, 1992 р.н., який проживає та буде
проживати разом з матір'ю.

Вимог про розділ
майна не заявлялось.

При реєстрації розлучення в органах РАГСу судовий збір в
доход держави суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, враховуючи
сімейне та матеріальне становище сторін, їх перший

шлюб.

А тому, керуючись ст.ст. 130 та 174 ЦПК України і на
підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовільнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, 1970 р.н. та ОСОБА_2 1971 р.н. зареєстрований
21 березня 1990 р. Єлецьким міськвідділом ЗАГС Липецької області, актовий запис
Ns200.

При реєстрації розлучення в органах РАГСу мито в доход держави в сумі 10
(десять) грн. стягнути з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 від
сплати державного мита звільнити.

Рішення може
бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі через
Близнкжівський районний суд Харківської області в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.