Справа № 2-2068/07 РІШЕННЯ
1 червня 2007 року Шевченківський районний суд
м.Запоріжжя в складі:
головуючого                                                                                     судді Щасливої О.В.,
при секретарі                                                                                                           Морозової В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя
справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької
міської ради про визнання права власності,
Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1.
В судовому засіданні в обгрунтування вимог позивачка
пояснила, що 15.10.1985 року
від підприємства „Цегляний завод", правонаступником якого було ВАТ
„Цегляний завод", отримала ордер на
вселення в спірну квартиру. З 19.10.1985 року постійно мешкає та перебуває на реєстраційному
обліку в зазначеному приміщенні, несе видатки зі сплати квартирної плати, комунальних послуг, послуг з водо-,
газо-, енергопостачання. На земельній
ділянці під будинком, який перебуває в фактичному користуванні позивачки, вона
протягом зазначеного терміну побудувала самочинні споруди, а саме: літню кухню під літ. „Л", сарай під літ. „Ж", гараж
під літ. „К". Оскільки згідно із ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.08.2002
року ВАТ „Цегляний завод" ліквідовано,
рішенням Запорізької міської ради від 15.10.2003 року дано згоду на прийняття до комунальної власності міста будинків,
що перебували в повному господарському
віданні ліквідованого підприємства, в тому числі будинку, в якому розташована квартира позивачки. Проте фактично до
теперішнього часу таку передачу не здійснено.
Позивачка просить визнати за нею право власності на зазначену квартиру, оскільки вона оселилась в ній на належній правовій
підставі та протягом 22 років
відкрито, безперервно володіє нею.
Просить також визнати право на самочинні споруди, оскільки їх будівництво не порушує нічиїх прав та інтересів.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про
час та місце розгляду справи, до суду не
з'явився, надав письмове звернення, яке містить визнання позову та прохання розглядати справу у відсутність
представника Запорізької міської ради.

За таких обставин суд вважає за можливе вирішення спору у
відсутність представника відповідача, на підставі наявних в справі
доказів про права та взаємовідносини сторін.

Треті особи до суду не з'явилися, звернувшись з заявами
про визнання позову та прохання про розгляд справи в їх
відсутність.

У відсутність повідомлення про згоду на участь в справі
відповідно до ст. 36 ЦПК
України суд знаходить можливим розгляд справи без участі третіх осіб.

Вислухавши пояснення позивачки, встановивши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває права власності на це майно.

Судом встановлено, що позивачка вселилась в спірну
квартиру на підставі ордеру, який
згідно із ст. 58 ЖК
України є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, тобто добросовісно отримала право на
користування нею.

Факт постійного помешкання позивачки в зазначеному приміщенні підтверджується довідкою з місця проживання
ОСОБА_1, відомостями про її реєстрацію.

Згідно зі ст. 375 ЦК
України право власника на забудову здійснюється ним за умови дотримання архітектурних, будівельних, санітарних,
екологічних та інших норм і правил,
а також за умови використання земельної ділянки за призначенням, а відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки
у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Відсутність будь-яких порушень прав третіх осіб
підтверджується як схемою розташування спірних прибудов, так і письмовими
зверненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які мешкають в тому ж будинку, що і
позивачка.

Перелічені докази в сукупності підтверджують
обгрунтованість позову та дають суду
всі підстави для його задоволення і визнання права власності на самовільно побудовані споруди.

Керуючись ст. ст. 375, 376 ЦК України, ст. 58 ЖК України, ст. ст. 10, 59, 212,
213, 215,292,294
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької
міської ради задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самовільно побудовані споруди, а саме: літню кухню під літ.
„Л", сарай під літ. „Ж", гараж під літ. „К" , які розташовані на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області шляхом подачі
в суд першої інстанції заяви про оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення та шляхом подачі апеляційної
скарги протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання апеляційної скарги впродовж терміну, встановленого для подання заяви
про апеляційне оскарження.