справа № 2-959/2007р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

19 грудня 2007 року                                                                                                                м.
Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі
: головуючого судді Березовського О.Д., при секретарі Швачко О.В., за участю
представника відповідача Самійленко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Городнянської
районної державної адміністрації Чернігівської області щодо стягнення
заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на
оздоровлення, індексації грошових доходів та компенсації втрати частини
заробітної плати у зв”язку із затримкою термінів її виплати, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці відповідача - Головне
управління Державного казначейства України у Чернігівській області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 12 листопада 2007 року звернулась до суду з
позовною заявою щодо стягнення з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області заборгованості по виплаті
надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997
року по 31.08.2002 року, індексації грошових доходів та компенсації втрати
частини заробітної плати у зв”язку із затримкою термінів її виплати за період з
01.01.1997 року по 31.08.2002 року.

Позивач в позовній заяві зазначила, що з 15.08.1995 року
вона працює вчителем в Пекурівській ЗОШ І-ІІ ступенів. 01.01.1997 року вступила
в дію норма статті 57 Закону України „Про освіту”, згідно якої педагогічним
працівникам, які мають стаж понад 3, 10 та 20 років здійснюється виплата
надбавки до заробітної плати у розмірі 10 %, 20 % та 30 % відповідно. На момент
вступу в дію даної норми закону її стаж становив 14 років, отже на неї
поширюється дія даної норми закону.

Згідно ст. 57 Закону України „Про освіту” середній
посадовий оклад педагогічним працівникам встановлюється не менше ніж середня
плата у промисловості та додатково до відпустки педпрацівникам надається
допомога на оздоровлення у розмірі середньомісячної оплати праці. До заробітної
плати їй належало 20 % доплати за вислугу років.

Згідно статті 2 Закону України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат передбачених ст. 57 Закону України „Про освіту”
педагогічним, науково - педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів” № 1994-ІV від
09.09.2004 року кредиторська заборгованість Державного бюджету України є
обов'язковою для погашення. Так як раніше вона до суду не зверталась, ніякої
заборгованості не одержала.

За час який пройшов з моменту виникнення заборгованості
по сьогоднішній день сума несплаченої заробітної плати втратила частину своєї
вартості, а отже підлягає у відповідності до Закону України „Про оплату праці”
індексації та компенсації грошових доходів у зв”язку з затримкою термінів
виплати заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути на її
користь з відділу освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської
області заборгованість по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на
оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року, індексації
грошових доходів та компенсації втрати частини заробітної плати у зв”язку із
затримкою термінів її виплати за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року.

Ухвалою судді від 21 листопада 2007 року провадження у
зазначеній справі відкрито.

Ухвалою судді від 05.12.2007 року провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації Чернігівської області щодо стягнення заборгованості по виплаті
надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, індексації грошових
доходів та компенсації втрати частини заробітної плати у зв”язку із затримкою
термінів її виплати, у частині стягнення з відповідача на користь позивача
індексації грошових доходів за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року
закрито у зв”язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині.

В попередньому судовому засіданні позивач уточнила заявлені
позовні вимоги та просила суд стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області на її користь компенсацію втрати
частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати за період з
01.01.1999 року по 31.10.2000 року в сумі 166, 71 грн., про що надала суду
письмову заяву про уточнення позовних вимог від 29.11.2007 року. В судове
засідання позивач не з'явилась, надала суду письмову заяву від 05.12.2007 року
з проханням розглянути справу за її відсутності у зв”язку з сімейними
обставинами, уточнені позовні вимоги позивач підтримує і повному обсязі та
просить суд їх задовольнити.

Представник відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації в Чернігівській області в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги визнав частково і пояснив, що у зв'язку з не фінансуванням з
бюджету виплат передбачених ст. 57 Закону України  „Про освіту”, відсутністю відповідних
бюджетних асигнувань працівникам районного відділу освіти не проводилось
нарахування надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки педагогічним працівникам. Ці виплати не були нараховані, не
вівся їх облік, вони не відносились до кредиторської заборгованості. Згідно
Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених
статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від
09.09.2004 року №1994-IV врегульовано правовідносини з цього питання. Цим законом встановлено
порядок погашення заборгованості протягом 5 років рівними частинами. В 2005
році позивач отримав частину заборгованості по виплаті надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення. Тому вважає, що позивач має право вимагати
та отримати тільки частину вказаної заборгованості, яку вона повинна була
отримати в 2006-2007 роках. Щодо вимог позивача про стягнення компенсації
вказав, що в цій частині заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Зазначив, що відповідним Законом України „Про реструктуризацію заборгованості з
виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів” та Постановою КМУ № 934 від 19.09.2005 року не передбачено нарахування
та виплата компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх
виплати. Крім того, спільним листом Міністерства освіти і науки України,
Мінфіну України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України,
Державним казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681 роз'яснено, що
виплата згідно Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту" педагогічним,
науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних закладів” від
09.09.2004 року №1994-IV є разовою виплатою державного бюджету, яка здійснюватиметься протягом
п'яти років. Відповідно до нормативних документів, які регулюють нарахування
компенсації, визначено, що компенсація не нараховується на разові виплати, тому
компенсація позивачу і не нараховувалась.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на боці відповідача - Головного управління Державного
казначейства України у Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про
час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду
пояснення на позовну заяву за № 14-13/777/8837 від 26.11.2007 року, які
оголошено у судовому засіданні. З наданих пояснень встановлено, що ГУ ДКУ у
Чернігівській області вважає, що позивачу слід відмовити в повному обсязі у
задоволенні позову в частині нарахування та виплати грошової компенсації втрати
частини заробітної плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати, в частині
погашення заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та допомоги на
оздоровлення позов задовольнити частково з урахуванням вимог Закону України
„Про реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених ст. 57 Закону
України „Про освіту” педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів” та справу слухати за відсутністю представника ГУ ДКУ в
Чернігівській області. Приведені в поясненнях заперечення на позов аналогічні
запереченням представника відповідача по справі, окрім того, Головне управління
ДКУ у Чернігівській області пояснює, що воно не може брати участь у розгляд
даної справи як третя особа, оскільки
відповідно до ст.ст. 48, 51 Бюджетного кодексу України та Положення про
ДКУ, затвердженого ПКМУ від 21.12.2005 р. №1232, казначейство відповідно до
покладених на нього завдань здійснює розрахунково-касове обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та здійснює контроль за
відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису Державного
бюджету України (а.с. 13-14).

Суд, заслухавши
пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши
надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.

З дослідженої в судовому засіданні довідки Пекурівської
ЗОШ І-ІІ ступенів за № 135 від 05.11.2007 встановлено, що ОСОБА_1 дійсно з
15.08.1995 року працює вчителем в зазначеній школі ( а.с. 6 ).

З довідки відділу освіти Городнянської районної державної
адміністрації за № 333 від 05.12.2007 року встановлено, що нарахована ОСОБА_1
надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення за період з 01.01.1997
року по 31.08.2002 року включно становить 842, 68 грн.. В жовтні та грудні 2005
року позивач отримала частину заборгованості відповідно в сумам 217 грн. та 45
грн.. Станом на 01.11.2007 року заборгованість з виплати надбавки за вислугу
років та допомоги на оздоровлення складає 842, 68 грн. (а.с. 16).

Відповідно до частини 2 статті 233 КЗпП України у разі
порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду
з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким
строком.

Статтею 55 Конституції України зазначено, що кожному
гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 22 Конституції України наголошує, що при прийнятті
нових законів або  внесенні  змін
до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Стаття
43 Конституції України проголошує, що кожен має право на належні, безпечні і
здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право
на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

В статті 57 Закону
України „Про освіту”, якою визначені гарантії держави педагогічним,
науково-педагогічним працівникам та іншим категоріям працівників навчальних
закладів, визначено, що держава забезпечує вказаній категорії працівників
виплату надбавок за вислугу років щомісячно у відсотках до посадового окладу (
ставки заробітної плати) залежно від стажу педагогічної роботи та виплату
допомоги на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу (ставки
заробітної плати ) при наданні щорічної відпустки.

Відповідно до ст.94 КЗПП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або
уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір
заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,
професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської
діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не
обмежується.  Відповідно до частини 2
статті 2 Закону України „Про оплату праці”, додаткова заробітна плата, це -
винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачу
неправомірно своєчасно не виплачувались в період з 01.01.1997 року по
31.08.2002 року надбавка за вислугу років та допомога на оздоровлення, які є
частиною його заробітної плати, чим порушено його конституційне право на
своєчасне одержання винагороди за працю.

З 01.01.1997 року введена в дію стаття 34 Закону України
„Про оплату праці”, якою передбачена компенсація працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, яка проводиться
відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги та
у порядку, встановленому чинним законодавством.

Нарахування суми
компенсації грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати
проводиться відповідно до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати” від 19 жовтня 2000
року N 2050-III та Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини
заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого
постановою КМУ № 1427 від 20.12.1997 року, а також Порядку проведення
компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням
термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ № 159 від 21.02.2001 року.

Згідно довідки відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області встановлено, що сума компенсації
ОСОБА_1 втрати частини заробітної плати в зв'язку з порушенням строків її
виплати з 01.01.1999 року по 31.10.2000 року складає 166, 13 грн.  ( а.с. 17 ).

Суд не приймає до уваги твердження представника
відповідача та третьої особи на його боці, що надбавка за вислугу років та
допомога на оздоровлення не виплачувались у зв'язку з тим, що дію ст. 57 Закону
України „Про освіту” було призупинено, були відсутні відповідні бюджетні
асигнування на реалізацію цією норми, а Законом України „Про реструктуризацію
заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про
освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників
навчальних закладів”, зазначену заборгованість було визначено як кредиторську
заборгованість Державного бюджету України, вона погашається протягом 5 років
рівними частинами та в 2005 році позивач отримав частину заборгованості по
виплаті надбавки за вислугу років і цим Законом не передбачено виплати
компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати,
оскільки вони не відповідають дійсності і суперечать Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії. Зазначений Закон встановлює та регулює
правовідносини, що склалися у зв'язку з не фінансуванням з бюджету виплат,
передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту", а не порядок
компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених
строків їх виплати.

Закон України „Про реструктуризацію заборгованості з
виплат, передбачених статтею 57 Закону України "Про освіту"
педагогічним, науково-педагогічним та іншим категоріям працівників навчальних
закладів” визнано заборгованістю держави перед педпрацівниками суми невиплати
надбавки за вислугу років та допомоги на оздоровлення, тобто підтверджено право
позивача на отримання цих виплат в період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року.

Вказаний закон було прийнято 09.09.2004 року, в той час
як правовідносини, що склалися між позивачем та відділом освіти, і які
досліджуються судом, відбувались в період з 1997 року по 2002 рік, і, таким
чином, зазначений Закон не може якимсь чином обмежувати права позивача,
оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України він не має зворотної дії у
часі і не може обмежувати закріплене Конституцією України право позивача на
своєчасне одержання винагороди за працю.

Роз'яснення Міністерства освіти і науки України, Мінфіну
України за погодженням з Мінпраці та соціальної політики України, Державним
казначейством України від 30.11.2005 року №1/9-681, на яке посилається
представник відповідача, у тій частині, що виплата по ст. 57 ЗУ „Про освіту” є
разовою виплатою державного бюджету, суперечить вимогам ч. 1 ст. 5 ЗУ „Про
реструктуризацію заборгованості з виплат, передбачених статтею 57 Закону
України "Про освіту" педагогічним, науково-педагогічним та іншим
категоріям працівників навчальних закладів”, оскільки  кредиторська заборгованість погашається
працівникам помісячно разом з виплатою поточної заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та підлягає стягненню з відділу
освіти Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області
нарахована позивачу сума заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та
допомоги на оздоровлення, а також сума компенсації втрати частини заробітної
плати у зв”язку з порушенням термінів її виплати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід
стягнути судові витрати по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88,
209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 43, 55, 58 Конституції України,
ст. 57 Закону України „Про освіту”, ст.2, ст. 34 Закону України „Про оплату
праці”, ст.ст. 94, 233 КЗпП України,  Законом України „Про компенсацію
громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати”
від 19 жовтня 2000 року N 2050-III,
Постановою КМУ від 20 грудня 1997 р. N 1427  „Про затвердження Положення про порядок
компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням
термінів її виплати”,  Постановою КМУ від
21 лютого 2001 р. N 159  „Про
затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати”, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації Чернігівської області на користь ОСОБА_1 842 грн. 68
коп. заборгованості по виплаті надбавки за вислугу років та матеріальної
допомоги на оздоровлення за період з 01.01.1997 року по 31.08.2002 року, 166
грн. 71 коп. грошової компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з
порушенням термінів її виплати з 01.01.1999 року по 31.10.2000 року, а всього стягнути
1009 грн. 39 коп. заборгованості, без врахування податків та обов'язкових
платежів, що підлягають утриманню.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації 51 грн. 00 коп. судового збору на користь держави.

Стягнути з відділу освіти Городнянської районної
державної адміністрації витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн. для зарахування на рахунок № 0101 держбюджету
Городнянського району, код одержувача 21406290, ГУ ДКУ в Чернігівській області,
МФО 853592.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в
порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Суддя:
О.Д.Березовський