Справа № 2-335/07
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2007 року Приморський
районний суд м. Одеси у склад
і: головуючого судді Шенцево
ї О.П., при секретарі Кіщенко Т
.І.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА
_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання угод дарування та к
упівлі-продажу недійсними, в
изнання права власності, усу
нення перешкод в користуванн
і власністю та по зустрічном
у позову ОСОБА_2, ОСОБА_5
до ОСОБА_1, ОСОБА_3 пр
о визнання права власності, в
иселення та вселення, стягне
ння матеріальної та морально
ї шкоди, а також за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про усу
нення перешкод в користуванн
і, розпорядженні майном, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду
з позовом, в якому просить ви
знати недійсним договор дару
вання квартири АДРЕСА_1 м.
Одеси від 06.12.1995р., укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посв
ідченого приватним нотаріус
ом Одеського міського округу
Філоновою О.В., визнати недій
сним договір купівлі-продажу
зазначеної квартири від 12.06.1996р
., укладеного між ОСОБА_2 т
а ОСОБА_4 на універсальній
товарній біржі „GIP", визнати н
едійсним договір дарування 1
/2 частини квартири від 21.07.1999р. мі
ж ОСОБА_4 та ОСОБА_3, "та
визнати за ним право власнос
ті на названу квартиру, посил
аючись на наступні підстави.

Спірну квартиру позивач пр
идбав на власні кошти по дого
вору купівлі-продажу від 25.11.1995р
., укладеного між ним та ОСО
БА_1. З моменту придбання кв
артири та до теперішнього ча
су він володіє, користується
та розпоряджається цим майн
ом.
В подальшому за домовленіс
тю з ОСОБА_5. вказану кварт
иру вони мали намір використ
овувати в комерційних цілях.
Передбачалося, що ОСОБА_1
. зробить свій внесок до стату
тного фонду підприємства „Ма
ксима", засновниками якого бу
ли ОСОБА_1. та ОСОБА_5., у
вигляді квартири АДРЕСА_1
м. Одеси, а ОСОБА_5. повинен
був оплатити вартість рекон
струкції цієї квартири.
Виконуючи взятий на себе об
ов'язок позивач ОСОБА_1. уг
одою дарування від 06.12.1995р. перео
формив квартиру на комерційн
ого директора підприємства „
Максима" ОСОБА_2. з тим, щоб
він займався переводом її до
не житлового фонду та внесен
ня до статутного фонду підпр
иємства „Максима".
Проте, фактично ОСОБА_2.
квартира не була передана. Ци
м житлом розпоряджався та ко
ристувався позивач ОСОБА_1
.
За твердженням ОСОБА_1. в
ін за власні кошти у 1995-1996 pp. зроби
в капітальний ремонт в кварт
ирі, придбав та завіз туди ме
белі для комерційного викори
стування. З моменту придбанн
я та до теперішнього часу О
СОБА_1. оплачує всі комуналь
ні платежі, підтримує кварти
ру в належному технічному ст
ані. Таким чином, ОСОБА_1. в
важає, що угода дарування О
СОБА_2 є удавана, так як була
укладена без наміру передат
и цю квартиру у власність О
СОБА_2.
ОСОБА_5. свої обов'язки за
домовленістю не виконав, кош
ти на ремонт квартири не нада
в.
13.06.1996р. у відсутності позивач
а ОСОБА_1., ОСОБА_2. буду
чи введеним в оману ОСОБА_5
. про наявність волевиявленн
я ОСОБА_1., уклав угоду куп
івлі - продажу квартири з бать
ком ОСОБА_5. - ОСОБА_4.
Проте, ОСОБА_4. фактично
квартира не була передана. Не
ю продовжував користуватися
та розпоряджатися ОСОБА_1
.
21.07.1999р. ОСОБА_4. подарував
1/2 частини квартири ОСОБА_3
.
Проте, квартирою користува
вся та розпоряджався тільки
ОСОБА_1.
В 2003-2004 pp. ОСОБА_1. у зв'язку н
еобхідністю знову зробив рем
онт у спірній квартирі і прод
овжував розпоряджатися нею н
а свій розсуд.

У зв'язку з викладеним ОСО
БА_1. вважає, названі угоди н
едійсними, оскільки предмет
ом угоди була його власність
.
У 2004 р. у зв'язку з погіршенням
стосунків між ОСОБА_1. та
ОСОБА_5. останній почав заяв
ляти претензії стосовно прав
а на квартиру. Відразу ж ОСО
БА_1. звернувся до суду, так я
к вважав, що права власника п
орушуються.
З зустрічним позовом, допо
вненнями до зустрічного позо
ву ОСОБА_1. не згоден по вищ
евказаним обставинам.
В судовому засіданні пози
вач та його представник свої
вимоги підтримали.
Представник відповідача
ОСОБА_2. - ОСОБА_6. проти
позову частково заперечувал
а та пояснила наступне.
В частини позовних вимог ст
осовно визнання недійсним до
говору дарування від 06.12.1995р., ук
ладеного між ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. та визнання недійсн
им договору купівлі - продажу
між ОСОБА_2. та ОСОБА_4.
ОСОБА_6. заперечувала.
Позовні вимоги стосовно ви
знання недійсним договору да
рування 1/2 частини квартири ві
д 21.07.1999р. між ОСОБА_4. та ОСО
БА_3. визнала і просила їх зад
овольнити, посилаючись на на
ступні підстави.
Дійсно ОСОБА_1. придбав с
пірну квартиру 25.11.1995р. для свого
володіння. Однак, оскільки ц
я квартира є напівпідвальним
приміщенням то він не зміг її
перепродати ні за більш висо
ку ціну, ні за ту, за яку він її
придбав. Тому ОСОБА_1., як в
важає ОСОБА_6 06.12.1995р. подарув
ав її ОСОБА_2. без будь-яких
умов, так як ОСОБА_2. був ст
арший від нього за віком. ОС
ОБА_2. відразу вступив у прав
а власника, самостійно відре
монтував та поміняв весь еле
ктропровід, мешкав там періо
дично зі своє родиною. У зв'язк
у із сімейними обставинами, в
ін 13.06.1996р. продав спірну квартир
у ОСОБА_4. за ту ціну, яка вк
азана в договорі купівлі-про
дажу.
Представники відповідача
ОСОБА_4 - ОСОБА_5. та ОС
ОБА_6. проти позовних вимог
стосовно визнання недійсним
договору дарування від 06.12.1995р.,
укладеного між ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. та визнання недій
сним договору купівлі - прода
жу між ОСОБА_2. та ОСОБА_4
. заперечували.
Позовні вимоги стосовно ви
знання недійсним договору да
рування 1/2 частини квартири ві
д 21.07.1999р. між ОСОБА_4. та ОСО
БА_3. визнали і просили їх зад
овольнити, посилаючись на ти
ж підстави, на які посилався
представник ОСОБА_2.
Крім того, доповнили насту
пним.
ОСОБА_4. після заключения
договору купівлі - продажу пр
ийняв квартиру у власність, з
робив там ремонт та завіз сво
є майно.
Коли його син ОСОБА_5. зна
ходився у слідчому ізоляторі
до нього звернулася мати О
СОБА_1. - ОСОБА_3. з пропози
цією подарувати їй 1/2 спірної
квартири с тим, щоб її не конф
іскували.
ОСОБА_4. знаходився в шоков
ому стані після затримання й
ого сина під варту, будучи по
хилого віку, при постійних се
рцевих нападах, гіпертонічн
их кризах, фактично не усвідо
млюючи наслідки угоди дарува
ння, здійснив таку угоду, под
арувавши 1/2 частину спірної кв
артири ОСОБА_3.
До звільнення сина ОСОБА
_4. безперешкодно користува
вся квартирою, але після звіл
ьнення його сина ОСОБА_3. т
а ОСОБА_1. стали перешкодж
ати йому в користуванні житл
ом.
З кінця 2003 р. ОСОБА_4. почав
звертатися до правоохоронни
х органів на неправомірні ді
ї ОСОБА_1. У 2004 р. ОСОБА_1. з
вернувся до Приморського рай
онного суду м. Одеси з позовом
про визнання недійсним дого
вору дарування від 21.09.1999р., укла
деного між ОСОБА_4. та ОС
ОБА_3. Згодом надав до суду за
яву про залишення без розгля
ду вказаної позовної заяви.

В зустрічній позовній заяв
і ОСОБА_2., ОСОБА_4. та їх
представники ОСОБА_6. та
ОСОБА_5. просять визнати за
ОСОБА_4. право власності н
а вказану квартиру, висилити
з неї ОСОБА_1., ОСОБА_3. ,
та інших осіб, які там мешкаю
ть, вселити його в квартиру
АДРЕСА_1 м. Одеси, посилаючи
сь на вищевказані обставини.

У судовому засіданні вони д
оповнили свої позовні вимоги
, в яких просять стягнути з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2
. та ОСОБА_4. по 5 000 грн. за спр
ичинену моральну шкоду, яка е
иразилася у доведенні до суд
у, неправдивих відомостей, щ
о принизило їх гідність.

Згодом у судовому засіданн
і представники названих осіб
знову доповнили позовні вим
оги, в яких просять стягнути
з ОСОБА_3. на користь ОСО
БА_4. спричинені майнові зби
тки у розмірі суми еквівален
тної 14 400 дол.США та 190 500 дол.США за
завдану моральну шкоду, а з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_4
. за спричинені майнові збит
ки суму еквівалентну 14 400 дол.СШ
А та 190 500 дол. США за завдану мора
льну шкоду.
Крім того, ОСОБА_5. заяви
в позов до ОСОБА_3. про усун
ення перешкод в користуванні
, розпорядженням ввіреного м
айна, який об'єднаний в одне п
ровадження з вказаним позово
м та зустрічним позовом.
Свій позов ОСОБА_5. підт
римав в судовому засіданні, п
ояснивши наступне.
Згідно з нотаріально посв
ідченою довіреністю від його
батька - ОСОБА_4. йому надан
о право розпорядження належн
ої батькові 1/2 частини квартир
и АДРЕСА_1 м. Одеси.
22.11.06р. ОСОБА_5. намагався ув
ійти в квартиру, але йому пер
ешкоджала ОСОБА_3, яка не д
ала ключі. Ще у липні 1999р. його б
атько завіз у цю квартиру реч
і, які належать ОСОБА_5
У зв'язку з цим ОСОБА_5. пр
осить зобов'язати ОСОБА_3.
не перешкоджати йому в корис
туванні квартирою та належни
м йому майном.
ОСОБА_3. позов не визнала, п
ояснивши, що 25.11.1995р. і до теперіш
нього часу квартирою володіє
, користується та розпоряджа
ється її син - ОСОБА_1., який
двічі зробив там капітальни
й ремонт, сплачує всі комунал
ьні платежі, виконує всі обов
'язки власника житла.
В спірну квартиру ОСОБА_4
. ніколи ніякого майна не заво
зив, а тому воно там і не знахо
диться. У зв'язку з цим просить
відмовити йому у позові, а по
зов ОСОБА_1. задовольнити
у повному обсязі.
Заслухавши пояснення стор
ін, дослідивши матеріали спр
ави, суд вважає, що позов ОС
ОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
, ОСОБА_4 про визнання уг
од дарування та купівлі-прод
ажу недійсними, визнання пра
ва власності, усунення переш
код в користуванні власністю
підлягає задоволенню у повн
ому обсязі, а зустрічний позо
в ОСОБА_2, ОСОБА_5 до О
СОБА_1, ОСОБА_3 про визнан
ня права власності, виселенн
я та вселення, стягнення мате
ріальної та моральної шкоди,
а також за позов ОСОБА_5 д
о ОСОБА_3 про усунення пер
ешкод в користуванні, розпор
ядженні майном задоволенню н
е підлягає з наступних г ідст
ав.
Судом встановлено, що пози
вач ОСОБА_1. придбав кварт
иру АДРЕСА_1 м. Одеси по дог
овору купівлі-продажу від 25.11.19
95р., укладеного між ним та ОС
ОБА_1 на Одеській універсал
ьній біржі.
06.12.1995р. він подарував цю кварт
иру ОСОБА_2. на підставі уг
оди дарування, посвідченої п
риватним нотаріусом Одесько
го міського округу Філоновою
О.В.
13.06.1996р. ОСОБА_2. по договору
купівлі-продажу, укладеного
на Одеській універсальній б
іржі продав квартиру ОСОБА
_4.
21.07.1999р. ОСОБА_4. подарував 1/2
частини спірної квартири О
СОБА_3., про що укладений дог
овір дарування.
Після придбання вказаної к
вартири ОСОБА_1. за свої ко
шти в період з грудня 1995 р. по жо
втень 1996р. провів капітальний
ремонт, що підтверджено свід
ченнями ОСОБА_7., ОСОБА_8
., ОСОБА_9., а також квитан
цією від 15.05.1996р. та розпискою ві
д 01.03.1996р. про одержання коштів н
а проведення ремонту. Із дові
дки ЖЕУ Приморського району
вбачається, що ОСОБА_1. спл
ачував всі комунальні платеж
і починаючи з листопада 1995 р. та
по теперішній час.
Таким чином, ОСОБА_1. про
водив ремонт квартири та спл
ачував всі комунальні платеж
і в період, коли спірна кварт
ира по правоустановчим докум
ентам була зареєстрована на
ОСОБА_2., а потім на ОСОБА
_4.
Із свідчень ОСОБА_7., О
СОБА_8., ОСОБА_9. вбачаєть
ся, що ОСОБА_1. мав намір ви
користовувати квартиру в ком
ерційних цілях разом з ОСОБ
А_5., з яким вони створили під
приємство „Максима".
Але, оскільки ОСОБА_5 не
зміг внести кошти на ремонт к
вартири, ОСОБА_1. за власні
кошти відремонтував її та ро
зпоряджався нею на свій розс
уд. Ніхто, крім ОСОБА_1. ква
ртирою не користувався, що пі
дтверджується також заявою в
ід 20.11.2006р. мешканців будинку А
ДРЕСА_2, м. Одеси.

Твердження представника
ОСОБА_2. про те, що він після
укладення договору даруванн
я проживав в спірній квартир
і та проводив ремонт, ніякими
доказами не підтверджені.
Крім того, ОСОБА_1. за вла
сні кошти у 2003-2004 pp. у зв'язку з нео
бхідністю знову провів у ква
ртирі ремонт, що підтверджує
ться письмовими доказами, а с
аме квитанціями на придбання
матеріалів та про сплату за в
иконанні роботи.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Заключних т
а Перехідних положень ЦК Укр
аїни 2004 р. положення цього коде
ксу застосовуються до правов
ідносин, які виникли доведен
ня його в дію, якщо правовідн
осини продовжують діяти та р
озглядаються судом після 01.01.200
4р.
Оскільки правовідносини с
торін виникли до прийняття Ц
К України 2004р. суд керується но
рмами ЦК України в редакції 196
3 p., які діяли на момент оскарж
уємих угод.
Згідно зі ст. 58 ЦК України не
дійсність угоди, яка укладен
а для вигляду без наміру ство
рити юридичні наслідки є нед
ійсною.
Договір дарування від 06.12.1996р.
є мнимою угодою, тому що зроб
лена без наміру створити пра
вові наслідки, оскільки спір
на квартира ОСОБА_2. не пер
едавалася, він не реалізовув
ав обов'язки та права власник
а житла.
Договір купівлі - продажу сп
ірної квартири укладений 13.06.199
6р. між ОСОБА_2. та ОСОБА_4
. та договір дарування від 21.07.199
9р., укладений між ОСОБА_4. т
а ОСОБА_3. є недійсним, оск
ільки предметом угоди була в
ласність позивача.
Так як позивач до теперішнь
ого часу реалізує своє право
на володіння та користуванн
я квартирою, суд вважає можли
вим поновити строк позовної
давності.
Позовні вимоги ОСОБА_2,
ОСОБА_5 до ОСОБА_1, ОС
ОБА_3 про визнання права вла
сності, виселення та вселенн
я, стягнення матеріальної та
моральної шкоди, а також поз
ов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 пр
о усунення перешкод в корист
уванні, розпорядженні майно
м не підлягають задоволенню,
так як позивачі не довели об
ставини, на які посилались, ч
им не виконали вимоги ст. 10 ЦП
К України, відповідно до якої
кожна сторона повина довест
и ті обставини, на які вона по
силається, як на підставу сво
їх вимог чи заперечень.
Керуючись ст. 10, 11, 209, 112, 214, 215 ЦП
К України, ст. ст. 58 ЦК Україн
и в редакції 1963 р.- суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольн
ити.
Визнати недійсним договір
дарування квартири № АДРЕС
А_1 у м. Одесі від 06.12.1995р., уклад
ений між ОСОБА_1 та ОСОБА
_2, посвідчений приватним но
таріусом Одеського міського
округу Філоновою О.В.
Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири №
АДРЕСА_1 у м. Одесі від 12.06.1996р.,
укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 на універсальній то
варній біржі „GIP".
Визнати недійсним договір
дарування 1/2 частини квартири
№ АДРЕСА_1 у м. Одесі від 21.07.
1999р. укладений між ОСОБА_4 т
а ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕ
СА_1 м. Одеси.
У задоволенні позову ОСО
БА_2, ОСОБА_5 до ОСОБА_1
, ОСОБА_3 про визнання пра
ва власності, виселення та вс
елення, стягнення матеріаль
ної та моральної шкоди - відмо
вити.
У задоволенні позову ОСО
БА_5 до ОСОБА_3 про усунен
ня перешкод в користуванні, р
озпорядженні майном - відмов
ити.
Рішення може бути оскаржен
о до Апеляційного суду Одесь
кої області через суд першої
інстанції, шляхом подачі у 10-т
и денний строк з дня проголош
ення рішення заяви про апеля
ційне оскарження і подання п
ісля цього протягом 20 днів апе
ляційної скарги.