Справа 22ц -1972/2007 р.                                         Головуючий
Категорія 40                                                                        Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем    України

03 травня 2007 року                                                                            м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Голубинського А.М.  Суддів Жданової
B.C.,
Могутової Н.Г. При секретарі Бакланової Ю.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку справу по апеляції ОСОБА_1 на рішення Єнакіївського міського
суду Донецької області від 30 червня 2004 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_1до ЗАТ „Гольфстрім" про стягнення заборгованості по заробітній
платі,  -

Заслухавши
доповідь судді,  перевірив матеріали
справи,  суд,
-

ВС ТАНОВИВ:

Рішенням
Єнакіївського міського суду Донецької області від 30 червня 2004 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволені частково,  з
відповідача на її користь стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 61 грн.12коп.,  компенсацію за невикористану відпустку в сумі
351 грн.81
коп. та державне мито в дохід держави в розмірі 51 грн. В решті в задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду,  в частині відмови їй у задоволенні позову
скасувати та постановити нове рішення,
яким стягнути на її користь середній заробіток за час затримки
розрахунку в сумі 1253 грн.07коп.
та середній заробіток за час затримки видачі трудової книжки в розмірі 1103грн. 13коп..
Посилалась на те,  висновки суду не
відповідають фактичним обставинам та вимогам матеріального і процесуального
права.

Звертаючись
до суду з даним позовом ОСОБА_1. обґрунтовувала свої вимоги тим,  що з 2001
року вона працювала у відповідача касиром - контролером.  08 серпня 2003 року вона
придбала по договору купівлі-продажу належний ЗАТ „Гольфстрім" магазин -критий ринок і у
цей же день подала заяву про звільнення з роботи за власним бажанням.  Після звільнення з роботи вона не отримала
заробітну плату за 9 днів
відпрацьованих в серпні 2003
року,  а також компенсацію за
невикористану відпустку за 2001-2003
роки. Крім того,  вона з вини
директора ЗАТ „Гольфстрім" не могла отримати своєчасно свою трудову книжку
і отримала її тільки 08.12.2003року. В зв'язку з цим,  вона протягом чотирьох місяців не могла
працевлаштуватися. Вважала,  що через
зазначене їй було спричинена моральна шкода відшкодування якої вона оцінює у
розмірі 1000 грн. і
просила

2

стягнути
з відповідача цю суму на її користь. Просила задовольнити її вимоги у повному
обсязі.

Ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 30 вересня 2004 року рішення
суду першої інстанції,  в частині відмови
в позові про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової
книжки та за час затримки розрахунку скасовано,
у цієї частині постановлено нове рішення,  яким з ЗАТ „Голфстрім" на користь
ОСОБА_1. стягнуто середній заробіток за час затримки видачі трудової кожний за
час затримки розрахунку в сумі 2506
грн. 14коп. У решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою
Верховного Суду України від 14
квітня 2006 року
ухвала апеляційного суду Донецької області від 30 вересня 2004 року,  в частині відмови в позові про стягнення
середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та за час затримки
розрахунку скасована,  а справа у цієї
частині направлена на новий розгляд.

Відповідно
до  ст.
303 ЦПК
України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції.

Вирішуючи
справу по суті,  суд першої інстанції
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1,  в
частині стягнення заборгованості по заробітної платі та компенсації за
невикористану відпустку та відмовив їй у задоволенні позову про стягнення на її
користь середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та
розрахунку при звільнені,  посилаючись на
те,  що вона пропустила без поважних
причин встановлений законом строк звернення до суду за захистом свого
порушеного права.

Проте,  апеляційний суд не може погодитись з
висновками суду першої інстанції,  у
частині відмови ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про стягнення на її
користь середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки та
розрахунку при звільнені,  оскільки суд
прийшов до них передчасно.

Відповідно
до п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 (із змінами та доповненнями)
„Про практику застосування судами законодавства про оплату праці",  непроведения
розрахунку з працівником у день звільнення або,  якщо в цей день він не був на роботі,  наступного дня після його звернення з вимогою
про розрахунок є підставою для застосування відповідальності,  передбаченої
ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення
до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат
незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Вирішуючи
справу суд встановив,  що ОСОБА_1.
працювала в ТОВ „Гольфстрім" з 03
травня 2001 року по 08 серпня 2003 року на посаді
касира - контролера
ринку м.  Вуглегорська. 09 серпня 2003 року ОСОБА_1.
звільнилася з роботи,  тому що вона за
договором купівлі - продажу
від 08.08.2003 року
придбала цей ринок у ТОВ „Гольфстрім". Враховуючи наведене суд не приймає
до уваги доводи відповідача про те,  що
ОСОБА_1. була звільнена з роботи ЗО вересня 2003 року.

Як
вбачається з матеріалів справи трудову книжку ОСОБА_1. отримала 08.12.2003 року.

В
судовому засіданні встановлено і це не заперечували сторони,  що на час звільнення з ОСОБА_1 не був
проведений повний розрахунок,  а саме не
виплачена заробітна плата в сумі 61
грн. 12коп. та компенсація за невикористану відпустку в сумі 351 грн.81
коп.3азначені суми стягнути з ТОВ „Гольфстрім" на користь ОСОБА_1 рішенням

3

суду від
30 червня 2004 року і в
цієї частині рішення суду особами які брали участь у справі не оспорювалось.

Відповідно
до  ст.
117 КЗпП
України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 цього
Кодексу,  при відсутності спору про їх
розмір підприємство,  установа,  організація повинна виплатити працівникові
його середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного
розрахунку.

Судом
достовірно встановлено,  що середньоденна
заробітна плата ОСОБА_1 дорівнюється 10
грн.71коп.,  а кількість робочих днів
за час затримки розрахунку складає з 09.08.2003
року по день фактичного розрахунку 234
робочих дня. За таких середній заробіток за час затримки розрахунку складає
234 х 10.71= 2506 грн. 14коп. і ця сума підлягає стягненню з ТОВ
„Гольфстрім" на користьОСОБА_1. В решті рішення суду першої інстанції
відповідає обставинам справи та вимогам діючого законодавства,  а тому підстав для його скасування чи зміни в
цієї частині апеляційний суд не вбачає. Керуючись  ст.
ст. 307, 309,
314, 316 ЦПК України,
апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково. Рішення Єнакіївського міського суду від 30
червня 2004 року,  в частині відмови в
позові про стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової
книжки та за час затримки розрахунку скасувати,
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Гольфстрім" на
користь ОСОБА_12506 грн.
14коп.,  а в іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Рішення
суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  може бути оскаржено до Верховного Суду
України,  протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.