УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"18"
вересня 2007 року                                                                    м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого              Фединяка В.Д.

суддів:                        Горблянського Я.Д.,
Девляшевського В.А.

секретаря                   Пожар Р.В.

з участю                     ОСОБА_1 її адвоката

ОСОБА_2,
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ОСОБА_1  на   рішення Івано-Франківського міського  суду від 09 липня  2007 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2006 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до
ОСОБА_3 про визнання права на спадкування квартири АДРЕСА_1, поновити
пропущений строк прийняття спадщини і визначити строк для подання заяви про
прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1матері
позивачки ОСОБА_5, померла за заповітом залишила квартиру АДРЕСА_1 її братові
ОСОБА_5 3 моменту відкриття спадщини у спірній квартирі проживав відповідач
ОСОБА_3 Оскільки спадкоємець за заповітом не прийняв у спадок спірну квартиру,
то позивачка вважала, що вона має право на спадщину за законом на цю квартиру і
пропустила строк прийняття цієї спадщини з поважних причин. У зв"язку з
наведеним, також просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину на
спірну квартиру, яке 10 вересня 2004 року видане ОСОБА_3. і посвідчене
державним нотаріусом   за №3-2521.

Під час розгляду справи, позивачка збільшила та уточнила позовні вимоги і
просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 № Д-421
згідно якого 21 квітня 2006 року ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_6. купив спірну
квартиру, визнати недійсним такий же договір купівлі-продажу цієї квартири
НОМЕР_1від 06 червня 2006 року згідно якого ОСОБА_6. продав, а ОСОБА_4 купив цю
квартиру, так як цими договорами порушується право позивачки на спадкове майно.

Справа
№22-ц-1063/07                                           Головуючий
у Іінст. Барашков В.В.

Категорія 12                                                              Доповідач-суддя
Фединяк В.Д.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 жовтня 2006 року та 25
червня 2007 року до участі у розгляді справи як свівідповідачів притягнуто ОСОБА_4
і ОСОБА_5

Рішенням цього ж суду від 09 липня 2007 року ОСОБА_1. відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення і задоволення позову у справі,
вказуючи на те, що вирішуючи даний спір суд допустив порушення норм
матеріального і процесуального права, так як дав неправильну оцінку доказам у
підтвердження позову.

У судовому засіданні ОСОБА_1. підтримала доводи
апеляційної скарги, просить задовольнити подану скаргу.

Відповідачі   апеляційну скаргу не визнала, вважають цю
скаргу безпідставною.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1. у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачка не перебувала у родинних відносинах з ОСОБА_5, яка померла в
1999 році і права на спадкове майно померлої, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 не
має. Відповідач ОСОБА_3 у визначеному законом порядку прийняв у спадок спірну
квартиру, належно оформив право власності
і вправі був розпорядитись цією квартирою на свій розсуд.

Висновок
суду   відповідає вимогам закону і
матеріалам справи.

Згідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України ( в редакції від 16 січня 2003 р.) цей Кодекс
набирає чинності з 1 січня 2004 року.

Пуктом 5 цих положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного
кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті у 1999
році ОСОБА_5 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, яку спадкодавець
заповіла ОСОБА_5. Однак, зазначену квартиру як спадкове майно спадкоємець за
заповітом не прийняв.

Згідно ст. 1223. ЦК України
право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,
неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а
також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу.

Право на
спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно ст. 1264. цього Кодексу у четверту чергу право
на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією
сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Так, представленими суду доказами, копіями: свідоцтва про смерть (а.с. 7);
заповіту на складеного ім"я ОСОБА_5 (а.с. 204); інформацією з державної
нотаріальної контори (а.с.200); такою ж інформацією з ЖЕ №-2 (а.с.201); копією
свідоцтва про прийняття спадщини за законом (а.с. 215) підтверджується, що
квартиру АДРЕСА_1 за заповітом ОСОБА_5. - спадкоємець ОСОБА_6 не приймав, а цю
квартиру за правом на спадщину за законом прийняв ОСОБА_3

Доказів того, що ОСОБА_1. перебувала у родинних відносинах з померлим у
1999 році спадкодавцем ОСОБА_5 позивачка суду не представила.

За таких
обставин, відповідно ст. 1264 ЦК
України суд першої інстанції прийшов
до   правильного   висновку
відмовивши ОСОБА_1.   у   задоволенні

позову, оскільки
позивачка не представила суду доказів того, що вона є спадкоємцем квартири
АДРЕСА_1 після смерті у 1999 році ОСОБА_5
і при оформленні права власності на це майно було порушене її право.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності
висновків суду викладених в оскаржуваному рішенні, тому задоволенню не
підлягають.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстав для скасування
зазначеного судового рішення за доводами апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307,308,312-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського суду від 09
липня 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України з часу
набрання законної сили.