Справа №2-15/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

23 лютого 2007
р.                                                                              Близнюківський
районний суд

Харківськоїобласті в складі:

головуючого   -
судді Лобановської С.М.

при
секретарі                 Білошапка М.О.,

з участю
адвоката        ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в сел.
Близнюки Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про визнання договору позики від 15.03.2005 року недійсним, третя особа -
приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу Харківської
області ОСОБА_6, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3. про визнання
договору позики від 15.03.2005 року недійсним, посилаючись на наступне.

15 березня 2005 року між ним та відповідачем по справі
було укладено договір позики згідно якого він начебто отримав від ОСОБА_3.
гроші в сумі еквівалентній 3000 доларів СІЛА, зобов'язавшись повернути їх
ОСОБА_3. в строк до 15 березня 2006 року.

Підставою для укладення цього договору став той факт, що ОСОБА_3 повідомив
йому про те, що його син - ОСОБА_5 зґвалтував неповнолітню доньку ОСОБА_3. -
ОСОБА_4., вказавши при цьому, що він вже подав заяву до міліції і згідно цієї
заяви його син ОСОБА_5 буде притягнутий до кримінальної відповідальності. Також
ОСОБА_3повідомив, що він може забрати заяву в міліції в разі вирішення питання
добровільтно та виплати ним ОСОБА_3. грошової компенсації. Коли він відмовився
виплатити ОСОБА_3. гроші, оскільки в нього не було такої суми, ОСОБА_3.,
погрожуючи йому фізичною розправою над ним та членами його сім'ї, навантажуючи
його психологічно, примусив їхати його до приватного нотаріуса в м. Лозова
Харківської області, з метою укладення договору позики, що він начебто отримав
у ОСОБА_3. гроші в сумі еквівалентній 3000 доларів США в борг і поверне їх
ОСОБА_3. протягом року. Переживаючи за долю сина та членів своєї сімї, під
тиском ОСОБА_3. він змушений був погодитися на його умови і разом з ОСОБА_3.
поїхав в м. Лозова Харківської області де у приватного нотаріуса ОСОБА_6. і
було укладено вказаний договір позики. Після укладення цього договору він
дізнався від сина та дружини, що ОСОБА_3у них також вимагав гроші, але вони
йому відмовили, оскільки син ОСОБА_5 до вказаного злочину не причетний.
Посилаючись на те, що договір позики було укладено під впливом фізичного та
психічного тиску на нього, а також на те, що ніяких грошей він у ОСОБА_3. не
позичав, просить визнати договір позики недійсним.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просить їх задовльнити.
Відповідач ОСОБА_3позовні вимоги не визнав. При цьому пояснив, що дісно він в
03 березня 2005 звертався до Лозівського МРВ з заявою про прийняття мір до
невідомої особи, яка зґвалтувала його неповнолітню доньку. Працівниками міліції
цю особу було встановлено, це був син позивача - ОСОБА_5. Після цього він
розмовляв з ОСОБА_2 з цього приводу і запропонував йому вирішити питання
добровільно, щоб той виплатив грошову компенсацію в сумі еквівалентній 5000
доларів США і справу буде закрито. ОСОБА_2 відповів, що не зможе сплатити таку
суму грошей і просив зменшити суму. Він погодився. Оскільки у ОСОБА_2 суми
грошей/яку він запросив не було,  то

вони  домовилися,
що  укладуть договір позики  про
те, що  начебто     він дав
в  борг

ОСОБА_2
грошові кошти в сумі еквівалентній 3000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов'язується повернути вказану суму готівкою
в строк до 15 березня 2006 року, і таким чином вирішити питання. Після цього
він з ОСОБА_2 поїхали в м. Лозова, де уклали договір позики від 15.03.2005
року. При укладені договору він повідомив нотаріусу що грошові кошти передав
ОСОБА_2, а ОСОБА_2 підтвердив, що грошові кошти від нього прийняв, хоча
фактично ніяких грошей він ОСОБА_2 не переддавав, а ОСОБА_2 від нього не
отримував. Після цього він написав заяву до Лозівського МРВ в якій прохав
подальший розгляд заяви по фактам, які вказано ним в заяві від 03.03.2005 року
припинити, в зв'язку з тим, що претензій він не має.

Третя особа - приватний нотаріус Лозівського міського нотаріального округу
Харківської області ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 15 березня 2005
року до неї звернулися ОСОБА_3та ОСОБА_2 , сказавши, що бажають укласти договір
позики на суму еквівалентну 3000 доларів США.
При цьому було сказано, що дана сума буде сплачуватися частками по 250 доларів
щомісячно. Сторони пояснили, що грошові кошти на час підписання договору
передані. Вона взяла їх паспорта, підготовила договір позики, ОСОБА_3та ОСОБА_2
прочитали його і підписали. Ніяких запитань,заперечень чи неясностей у них не було.

Суд, заслухавши показання сторін, третьої особи, свідків,
перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до
наступного.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами і не
заперечується сторонами, що 15 березня 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір позики (а.с.12). Згідно цього договору ОСОБА_3передає у
власність ОСОБА_2 гроші в сумі еквівалентній 3000 доларів СІЛА, а ОСОБА_2
зобов'язується повернути вказану суму готівкою, щомісячно не пізніше 15 числа
сплачуючи еквівалент 250 доларів США, в строк до 15 березня 2006 року.

В п.2 вказаного договору зазначено, що сторони стверджують, що позичена
сума отримана «Позичальником» повністю на момент посвідчення цього договору.
Підписання цього договору буде свідчити про одержання позичальником суми
позики. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 пояснив, що ніяких грошей від
ОСОБА_3., як вказано в договорі позики він не отримував, підписав цей договір
позики проти його справжньої волі, під тиском ОСОБА_3., намагаючись таким чином
допомогти синові вийти з неприємної ситуації.

Відповідач ОСОБА_3в судовому засіданні також пояснив, що ніяких грошей
ОСОБА_2 він не передавав. Вказаний договір підписав, намагаючись таким чином
отримати від ОСОБА_2 грошові кошти за те, що справу за його заявою про
зґвалтування його неповнолітньої доньки було закрито.

В судовому засіданні оглядався матеріал № 467 Лозівського МРВ УМВС Українив
Харківській області про відмову в порушенні кримінальної справи по заяві
ОСОБА_3., з якого вбачається, що 03.03.2005 року до Лозівського МРВ надійшла
заява гр. ОСОБА_3. в якій він прохає вжити заходи до невідомої особи, яка
27.01.2007 року вступила в статевий зв'язок з його неповнолітньою донькою, а
12.03.05 року від нього надійшла заява в якій він прохає подальший розгляд
справи за фактами, які вказані в його заяві від 03.03.2005 року припинити, в
зв'язку з тим, що претензій ні до кого не має та від доньки стало відомо про
вигадану історію. 12 березня 2005 року по даному факту в порушенні кримінальної
справи відмовлено.

Відповідно до ч.І ст.23ЩК України, правочин, вчинений
особою проти її справжньої волі, внаслідок застосування до неї фізичного чи
психічного тиску з боку другої сторни або з боку іншої особи, визнається судом
недійсним.

Згідно ст. 1046 ЦК
України, Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей

або інших речей, визначених родовими ознаками.

В  зв'язку
з  наведеним  вище,
суд  приходите  до
висновку,  що  позов
підлягає

задоволенню,
оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що договір позики,
укладений між ОСОБА_3. та ОСОБА_2 15 березня 2005 року в м. Лозова Харківської
області дійсно вчинено під психічним тиском з боку ОСОБА_3. на ОСОБА_2 і
ОСОБА_2 був позбавлений внаслідок цього можливості вільно виразити свою власну
волю, та крім того, цей договір слід вважати неукладеним, оскільки передачі
грошей від ОСОБА_3. до ОСОБА_2 не відбулося.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212,214-215 ЦПК
України, ст.ст. 231,1046 ЦК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовльнити.

Визнати договір позики еквівалента 3000 доларів США, укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 15 березня 2005 року в м. Лозова Харківської області,
посвідчений нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської
області та зареєстрований в реєстрі за № 350 - недійсним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду

Харківської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня

проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20

днів апеляційної скарги з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку

ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.