РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

02 листопада 2007 року                                                                                    м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого:
судді Медяного В.М. ,

суддів:
Матківської М. В.,  Глєбова І.К.,

при секретарі
Поляховській Л.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Барського районного суду Вінницької області від 24
вересня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої дитини,
яка продовжує навчання,

встановила:

У серпні 2007 року ОСОБА_2
звернулася в суд із зазначеним позовом.

На
обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила,  що вона є дочкою відповідача,  досягла повноліття та навчається в учбовому
закладі. Відповідач ОСОБА_1 відмовляється добровільно надавати допомогу на її
утримання,  а тому просила стягнути з
відповідача на її користь аліменти на її утримання,  як дитини,
яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги,  в розмірі 1/6 частки зі всіх видів його
доходів щомісячно,  починаючи з дня
подачі заяви до суду і до закінчення навчання.

Рішенням
Барського районного суду Вінницької області від 24.09.2007 року даний позов
задоволено частково,  стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання,
як дитини,  яка продовжує навчання
та потребує матеріальної допомоги,  в
розмірі 1/6 частки всіх видів доходів щомісячно,  але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму
на дитину відповідного віку,  починаючи з
20.08.2007 року до закінчення дитиною навчання,
тобто до 01.02.2011 року,  а також
стягнуто на користь держави держмито та і.т.з.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення,  яким відмовити в задоволенні позовних
вимог,  посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального права,
що стало наслідком помилкового висновку суду.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог,  заявлених у суді першої інстанції,  заслухавши пояснення сторін у справі,  вважає,
що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення,  а рішення до зміни,  виходячи з наступного.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_2,  суд першої
інстанції виходив з того,  що відповідач
ОСОБА_1 є батьком позивачки. Згідно
ст.  199 СК України якщо
повнолітні дочка,  син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,  батьки зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за умови,
що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду
з позовом про стягнення аліментів має той з батьків,  з ким проживає дочка,  син,  а
також самі дочка,  син,  які продовжують навчання. Згідно договору № 971 а.с. 8 ОСОБА_2
навчається у Вінницькому торгівельно-економічному інституті до 01.02.2011 року. Плата за
навчання складає 2200 гривень
за один рік,  а тому вона потребує
матеріальної допомоги,  оскільки не має
доходів. Згідно довідки військової частини А2656 а.с. 11 відповідач ОСОБА_1

Справа № 22-2272/2007 р.           Головуючий у першій інстанції суддя Хитрук В.М.

Категорія
36                                   Суддя-доповідач
Медяний В.М.

отримав
заробітної плати з січня по липень 2007
року 3306, 60 грн. та
заборгованості не має. Однак,  він
відмовляється добровільно надавати допомогу на утримання повнолітньої
дитини,  яка навчається. Як зазначено у
рішенні суду,  при визначенні розміру
аліментів суд,  на підставі  ст.  182 СК України,  враховує обставини,  які мають значення при визначенні розміру
аліментів.

Проте з
такими висновками суду колегія суддів погодитись не може,  оскільки вони зроблені без достатнього
аналізу наданих доказів.

Відповідно
частинам 1 та 2  ст.  213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення,  яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного судочинства,  вирішив справу згідно із законом.

Оскаржуване
судове рішення не можна визнати достатньо законним і обґрунтованим виходячи із
наступного.

Зокрема
судом першої інстанції фактично не були враховані та не взяті до уваги
обставини,  викладені в  ст. . 182 СК України,  що мають істотне значення,  а саме те,
що відповідачу ОСОБА_1 проведено тяжку операцію - зроблено
резекцію 23 шлунку,  а також встановлено
ряд супутніх захворювань,  тому по даний
час він потребує постійних додаткових витрат на своє лікування. Також судом не
враховано ту обставину,  що він вдруге
одружився та проживає з непрацюючою дружиною,
яку він згідно СК України також зобов'язаний утримувати,  а також те,
що його дружина в свою чергу доглядає за важко хворою матір'ю.

Крім
того,  суд помилково зазначив у свомуц
рішенні про те,  що згідно договору № 971 а.с. 8 ОСОБА_2
навчається у Вінницькому торгівельно-економічному інституті до 01.02.2011 року і плата за
її навчання складає 2200
гривень за один рік,  оскільки вірною
є сума 2480 грн.

Крім
цього,  постановляючи вказане рішення та
стягуючи з відповідача на користь позивачки 16 частки всіх видів його
доходів,  судом належним чином не
з'ясовано та не враховано можливість надання утримання ОСОБА_2 від її
матері,  яка як вбачається з матеріалів
справи (а.с.  18) працює та стабільно отримує
заробітну плату.

Відповідно
ч.1 п.п. 1,
4  ст.  309
ЦПК України,  підставами для зміни
рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам
справи,  неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.

Судова
колегія вважає,  що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи процесуального права,  які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи. За таких підстав апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню,  а рішення суду
до зміни та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на її
утримання,  як дитини,  яка продовжує навчання та потребує
матеріальної допомоги,  в розмірі 1/9
частки всіх видів доходів щомісячно,  але
не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,  починаючи з 20.08.2007 року до закінчення
дитиною навчання,  тобто до 01.02.2011
року.

В іншій частині
рішення суду колегія вважає слід залишити без зміни.

На
підставі наведеного та керуючись
ст.   ст.  303,  304,
307,  309,  313,
316,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів , -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Барського районного суду Вінницької області від 24 вересня 2007
року змінити.

Стягнути
з ОСОБА_1,  ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,  уродженця та жителя АДРЕСА_1
на користь ОСОБА_2,  ІНФОРМАЦІЯ_2
народження,  жительки АДРЕСА_2,  аліменти на її утримання,  як дитини,
яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги,  в розмірі 1/9 частки всіх видів доходів
щомісячно,  але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,  починаючи з 20.08.2007 року до закінчення
дитиною навчання,  тобто до 01.02.2011
року.

В іншій частині
рішення суду залишити без зміни. Ухвала набуває законної сили з моменту її
проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.