АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ   ОБЛАСТІ
Справа №
22ц-2885/07                                              Головуючий
1 інстанції Сіромашенко Н.В.
Категорія 44                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 року Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апе­ляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого
Петренко І.О.

суддів Болту
нової Л.М., Чубукова О.П.

при секретарі
Панченко Д.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду
м. Дніпропетровська від 26 січня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3про визначення порядку користування та
розпорядження земельною ділянкою , -

Встановила:

Рішенням Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2007 року позивачам відмовлено
в позові.

В апеляційній
скарзі вони просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення про
задоволення їх позову вважаючи, що судом неправильно були застосо­вані норми
матеріального закону, не з'ясовані в повному обсязі обставини по справі і
висновки суду не відповідають обставинам.

Розглянувши
матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін
з наступних підстав.

Відповідно до
ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Згідно до
свідоцтва про права на спадщину за законом від 22 липня 2003 року ОСОБА_1. та
її син одержали 71/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1після смерті ОСОБА_6.
кожний в рівних частках.

Як вбачається з
договору дарування, який був укладений 13 грудня 2004 року між ОСОБА_4. та
ОСОБА_5., останній належить 29/100 вказаного домоволо­діння.

16 червня 2005
року до районного суду з позовом звернулася ОСОБА_1. в своїх інтересах та
інтересах сина ОСОБА_2. до ОСОБА_3 . і просила встановить порядок користування
і розпорядження земельною ділянкою домоволодін-

2

ня по АДРЕСА_1
та виділити їй і сину в сумісне користування земельну ділянку, відповідно до
розміру їх долі, яка складає 71/100 частини домоволодіння.

Колегія суддів
вважає, що ухвалюючи рішення, районний суд обґрунтовано виходив з положень
ст.ст. 125, 126 ЗК України посилаючись на те, що у позивачів відсутній
документ, підтверджуючий право власності чи право постійного користування ними
спірною земельною ділянкою.

Відповідно до
ч.3 ст. 125 ЗК України приступати до використання земельної ділянки до
одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації
забороняється.

Встановлено й це
вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення постановлено з
додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих
висновків не спростовують.

Відсутні й
передбачені ст. 311 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового
рішення.

Враховуючи
наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст.
304, 307, 308, ст. 314 ЦПК України колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2007
року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України
протягом двох місяців.