Справа № 22-2776                                                Головуючий
в 1 інстанції - Лаптев
- 34                                                               Доповідач
УХВАЛА

іменем      України

19
квітня 2007 року                                       Апеляційний
суд Донецької області

в складі:

головуючого      Гурової О.М.

суддів                Соломахи Л.І.,

Могутової Н.Г.

при
секретарі      Арутюнян Г.В.

за участю:
відповідача ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня
2006 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_1
про розподіл спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до апеляційного суду із
апеляційною скаргою на рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької
області від 28 грудня 2006 року, яким їй було відмовлено в задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_1 про розподіл спільної сумісної власності подружжя, а саме
квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду і ухвалити нове
рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні позивач та її представник не
приймали участі, про час і місце слухання справи були повідомлені належним
чином.

Відповідач заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення
суду законним і обгрунтованим.

Судом першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено, що ІОСОБА_3. і
ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1977 року по 1981 рік. В 1981 році
шлюб розірвано з боку дружини та їй видано свідоцтво про розірвання шлюбу.
Відповідачем ОСОБА_1 10 червня 1992 року за договором купівлі-продажу була
придбана квартира АДРЕСА_1.

18 жовтня 2006 року ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду
із позовом до ОСОБА_1 про розподіл спільної сумісної власності подружжя, а саме
квартири АДРЕСА_1, визнавши за нею право власності на 1Л частину вказаної
квартири.

Рішенням Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 28
грудня 2006 року позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог в
зв"язку з тим, що позивач не надала суду доказів, що вказана квартира була
придбана сторонами під час знаходження у шлюбі за спільні кошти.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скарзі доводи,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Як вбачається із матеріалів
справи, відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 10 червня 1992 року, укладеного між виконкомом
Слов"янської міської ради та ОСОБА_1 та зареєстрованого в Першій
Слов"янській нотаріальній конторі, реєстр № 2-2716.

Згідно ст.ст. 22, 28 КпШС УРСР, що діяв на час укладення
вказаного договору купівлі-продажу, майно, придбане подружжям під час шлюбу, є
їх загальною сумісною власністю. Кожний із подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим майном. У випадку розподілу майна, що є
загальною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася до суду
із позовом до ОСОБА_1 про розподіл спільної сумісної власності подружжя, а саме
квартири АДРЕСА_1, визнавши за нею право власності на Уі частину вказаної
квартири, посилаючись на те, що вказану квартиру сторони придбали під час
сумісного проживання, знаходячись у зареєстрованому шлюбі.

Згідно довідки начальника відділу РАГС по м. Слов"янську
Слов"янського міськрайонного управління юстиції віл 8.12. 2006 р. , 21
квітня 1981 року було зареєстровано розірвання шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_1, актовий
запис № 263. Шлюб розірвано з боку дружини, якій видано свідоцтво про
розірвання шлюбу, а 10 жовтня 2006 року їй було видано повторне свідоцтво про
розірвання шлюбу (а.с.42).

За таких обставин суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог, правильно посилався на те, що вказана квартира придбана ОСОБА_1
після розірвання шлюбу з ОСОБА_3, на його власні кошти.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про неправильне
застосування матеріального права при вирішенні питання про поновлення строку
для прийняття спадщини, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу
будинку, про визнання права власності на частку жилого будинку, не Грунтуються
на законі.

Висновок суду ґрунтується на доказах, які повно, всебічно і об"єктивно
перевірені в судовому засіданні і законні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що
неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального закону
призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору.

Судом першої інстанції повно та всебічно з"ясовані усі обставини по
справі, зібрані докази, дана належна правова оцінка і суд обґрунтовано відмовив
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно із статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушень судом першої інстанції
при розгляді цієї справи вимог матеріального чи процесуального законів або
неправильної оцінки досліджених по справі доказів, то підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування судового рішення не має.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 314 Цивільного процесуального
кодексу України,   апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 28
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку до

Верховного Суду України протягом /fl&ffi міфців з
дня набрання законної сили ухвалою

апеляційного суду.