У х в а л а

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 грудня 2007 року                                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Григор'євої Л.І.,

суддів:

Барсукової В.М.,                  Данчука В.Г., Гуменюка
В.І.,                    Косенка В.Й.,-

розглянувши
у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення
перешкод у користуванні квартирою, виселення та відшкодування моральної шкоди,
за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, відділу Державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області,
спеціалізованого державного підприємства “Укрспецюст”, треті особи без
самостійних вимог: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку
“Кооператив Електрон-1”, Київське головне регіональне управління ЗАТ
комерційного банку “Приватбанк”, Перша Київська обласна державна нотаріальна
контора про усунення перешкод у користуванні, володінні та розпорядженні
спірною квартирою, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на
квартиру, видане на ім'я ОСОБА_2, визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру, видане на ім'я ОСОБА_1, визнання недійсним акту про
проведення прилюдних торгів, визнання права власності на кімнату у квартирі,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2004 року ОСОБА_1 звернувся із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що актом про проведення прилюдних торгів, які
відбулись 12 серпня 2004 року, він придбав квартиру АДРЕСА_1. У вересні того ж
року в Першій Київській обласній державній нотаріальній конторі отримав
свідоцтво про право власності на неї. Однак вселитись у квартиру не зміг,
оскільки в ній проживали відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Виселитись з квартири
вони відмовились, чим чинять йому перешкоди у користуванні своєю власністю та
заподіяли моральні страждання. Позивач просив виселити відповідачів з вказаної
квартири та стягнути з них на його користь 10 000 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_3. звернувся
із зустрічним позовом, у якому просив визнати частково недійсним свідоцтво про
право власності на квартиру, видане на ім'я його матері ОСОБА_4, визнати
недійсними акт про проведення прилюдних торгів, що відбулись 12 серпня 2004
року та видане на підставі нього на ім'я ОСОБА_1 свідоцтво про право власності
на квартиру, визнати за ним право на жилу кімнату в квартирі площею 14, 6 кв.
м. як таку, що набута ним у власність в порядку спадкування після смерті батька
ОСОБА_5. В обґрунтування вимог посилався на те, що рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 1980 року за його батьком було визнано
право на паєнагромадження у розмірі 1 148 крб. 45
коп. в ЖБК “Електрон”. У власність ОСОБА_5. була виділена жила кімната площею
14, 6 кв. м. квартири АДРЕСА_1. Інша кімната площею 18, 5 кв. м. та решта
паєнагромадження у розмірі 1 208 крб. 05 коп. була
виділена його матері ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_6 належні йому на час смерті
паєнагромадження у розмірі 2 793 крб. 61 коп. в ЖБК
“Електрон” та жилу кімнату площею 14, 6 кв. м. успадкував ОСОБА_3., набув на
них право власності. Незважаючи на це у січні 1992 року ОСОБА_4 незаконно
оформила на своє ім'я право власності на всю квартиру, в тому числі і на жилу
кімнату площею 14, 6 кв. м. У вересні 2000 року без згоди ОСОБА_3 у
забезпечення повернення отриманої нею позики заставила вказану квартиру.
Покладене на неї зобов'язання не виконала, а тому 12 серпня 2004 року квартира,
у якій одна з кімнат належала ОСОБА_3, була реалізована з публічних торгів на
користь ОСОБА_1 ОСОБА_3. вважав, що такими діями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були
порушені його майнові права. Просив позов задовольнити.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду від 20 лютого 2006 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 липня 2006 року, позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні
власністю шляхом виселення, виселивши ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1
Києво-Святошинського району. Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по
500 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. У решті позову відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені рішення суду, посилаючись
на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що він є законним
власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності від
18 вересня 2004 року, позбавлений права користуватися належною йому на праві
власності квартирою у зв'язку з
небажанням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в добровільному порядку звільнити спірну
квартиру, право на яку втрачено ними на підставі пункту 8 частини 1 статті 346
ЦК України.

Крім того, відмовляючи у задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_3 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що
ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, який набув право власності на спірну
квартиру в порядку, передбаченому для виконання судових рішень.  Підстав для визнання частково недійсними
свідоцтв про право власності на квартиру, виданих на ім'я ОСОБА_2 та на ім'я
ОСОБА_1, та визнання недійсним акту про проведення прилюдних торгів від 26
серпня 2004 року ОСОБА_3. не навів, інших вимог, щодо захисту його порушеного
права власності не ставив.

З такими висновками суду першої
інстанції погодився і суд апеляційної інстанції залишивши його без змін.

У відповідності до частини 1 статті
335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної
інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або вирішені
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно
статті 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального
права.

Судами першої та апеляційної інстанцій
досліджено обставини справи повно, зібраним доказам дана оцінка.

Доводи скарги не спростовують висновків
суду.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та  процесуального
права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись
статтями 333, 335-337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного
суду від 20 лютого 2006 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від
17 липня 2006 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                       Л.І.
Григор'єва

Судді:                                                                 В.М.
Барсукова

В.І. Гуменюк

В.Г. Данчук

В.Й.
Косенко