Справа
№ 2-697/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель                                                                                                           10 травня 2007
року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді                                           ВОСКОВСЬКОЇ
О.А.

за участю
секретаря                                              ГРИЩУК О.М.

позивачки                                                             ОСОБА_1

відповідача                                                            ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

стягнення виплачених комунальних платежів, суд, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом
до ОСОБА_2 про стягнення сплачених нею комунальних платежів в сумі 1562 гривні. Позовні
вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 являється бувшим чоловіком позивачки і
проживаючи з червня 2005 року в належній їй на праві приватної власності
квартирі АДРЕСА_1 не сплачував комунальні платежі у повному об'ємі і нею було сплачено
за послуги 902,48 грн., з яких 401 грн. становить борг попередніх власників, в зв'язку з чим
вважає, що з відповідача слід стягнути 501 грн. сплачених нею комунальних платежів (902. 48 грн. - 401 грн.
=501 грн.) за дану квартиру.

Крім того, відповідач, будучи
прописаний в квартирі АДРЕСА_2 до 15.12.2006 року також не сплачував комунальних
платежів, хоча з 1998 р. по червень 2005 р. проживав там постійно, а в подальшому
приходив в дану квартиру, в зв'язку з чим просить стягнути з ОСОБА_2 половину
сплачених нею за вказану квартиру платежів в сумі 1061 грн. (2122 грн. :2 =1061
грн.), з яких 951,96 грн. становлять виплати в Люблинецьке ВУЖК господарство, 378
грн. - квартплата, виплати в газове господарство 212. 35 грн. Також просить
стягнути з відповідача понесені нею судові витрати.

В судовому
засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та
пояснила, що про сплату усіх вищеперелічених комунальних
платежів вона має офіційні квитанції, але відповідач відмовляється в добровільному порядку виплатити їй понесені
витрати. Також пояснила, що факт проживання
ОСОБА_3 в належній їй квартирі АДРЕСА_1,
вона не вносила в домову книгу і будь-якого договору найму житла з ним не
укладала, а на той час, - з червня 2005 p., відповідач залишався прописаний за
адресою АДРЕСА_2. Просить задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та пояснив суду, що дійсно проживав і
був прописаний з 1998 р., в АДРЕСА_2 разом з дружиною та дітьми,

2

однак, часто від'їжджав у
відрядження, а тому мало користувався комунальними послугами, а з червня 2005 року після розлучення за домовленістю з
позивачкою перейшов проживати в її квартиру АДРЕСА_1, при цьому, будь-якого
договору найму житла з нею не укладав, але
частково сплачував комунальні послуги за дану квартиру. У квартирі АДРЕСА_2 залишався прописаний до 15.12.2006 року, однак, не мав
можливості оплачувати комунальні послуги, поскільки ОСОБА_1 забрала усі книжки
по оплаті послуг. Не погоджується на оплату будь-якої суми і просить відмовити
у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1
підлягають до задоволення частково.

Так, згідно ч.1
ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки,
що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Частиною 3 цієї ж статті
передбачено, що якщо особи перестали бути
членами сім'ї наймача, але продовжують проживати у займаному житловому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки,
як наймач і члени його сім'ї.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (
водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться
крім квартирної плати за затвердженими в
установленому порядку тарифами, а згідно до ст. 68 ЖК України, наймач
зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги.

Як передбачено ст. 158 ЖК України, наймач користується жилим приміщенням у будинку ( квартирі), що належить громадянинові на праві
приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку ( квартири ) і наймачем у письмовій формі з наступною
реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради
народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється.

Як вбачається з пояснень сторін, відповідач з 1998 р. і по 15.12.2006 року
був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 і проживав там
до червня 2005 року, продовжуючи зберігати в
цій квартирі свої речі. Факт прописки ОСОБА_4 за вказаною адресою до 15.12.2006 р. підтверджується і довідкою Люблинецького
ВУ ЖКГ від 01.02.2007/р. № 226 (а.с. 11).

Згідно представлених позивачкою квитанцій за названу квартиру нею були
сплачені комунальні послуги за
електроенергію з 12.07.2004 р. по 31.05.2005 р. 579 грн. 69 коп., за опалення,
воду і каналізацію в Люблинецьке ВУ ЖКГ в період з квітня 2004 р. по травень 2005 р. було сплачено 951 грн. 96 коп., за квартплату з
березня 2005 р. по серпень 2005 р. сплачено 378
грн., за користування газом з 09.07.2004 р. по 23.05.2006 р. було сплачено 212 грн. 35 коп., а всього позивачкою було сплачено за дану
квартиру комунальні платежі, що вищеперелічені на загальну суму
2122 грн. ( 579, 69 грн.+951,96 грн.+212,35 грн. + 378 грн. = 2122
грн.) ( а.с. 7,8,23-30).

Тобто, до стягнення з відповідача підлягає половина вказаної суми -1061
грн. (2122 грн.:2=1061 грн.) сплачених
позивачкою за квартиру АДРЕСА_2 комунальних платежів.

Разом з тим, як вбачається із витягу із свідоцтва про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ( а.с.
17), і даного факту не заперечують сторони.

При наданні вищеназваної квартири в користування відповідачу з червня 2005
року, ОСОБА_1 не укладала з ним договору найму житла як
власник з квартиронаймачем і цей факт підтвердили в суді як
позивачка, так і відповідач. За таких обставин, усі витрати, пов'язані з утриманням такого житла покладаються на його
власника, а, отже, у задоволенні

3

вимоги про
стягнення  501   грн.
сплачених за квартиру АДРЕСА_1 комунальних платежів слід відмовити.

Судові витрати по справі підлягають
до стягнення з відповідача.

Керуючись ст.ст. 64, 67, 68, 158 ЖК України, ст.ст. 6,8,10.11, 209,212,
213, 214 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1061 ( одну тисячу шістдесят одну ) гривню сплачених нею комунальних платежів за
користування квартироюАДРЕСА_2 та 51 (п'ятдесят одну) гривню судового збору і 30 ( тридцять )
гривень за інформаційно -технічне забезпечення.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з моменту його проголошення та подачі апеляційної скарги
протягом двадцяти днів з дня подачі такої заяві.