Справа
№ 22-ц- 5489-2007р.                         Головуючий 1-ї
інст. ШАБЕЛЬНІКОВ С.К.
Категорія - визнання договору                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

17 грудня 2007 року судова колегія судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого
- КАРІМОВОЇ Л.В. суддів - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П., КІРСАНОВОЇ Л.І. при секретарі -
ЗелінськійІ.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного
суду Харківської області від 27 вересня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус
Зміївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, про
визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями
недійсними , -

встановила   :

У квітні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до Зміївського районного суду Харківської області
з позовом до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Зміївського районного
нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі продажу
житлового будинку з надвірними будівлями.

Позивач
зазначала, що 26 жовтня 2005 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу житлового
АДРЕСА_1, який посвідчено приватний нотаріусом ОСОБА_3

Нотаріус
оголосив договір, не роз'яснивши його суті, а вона є інвалідом 2-ї групи і має
освіту 4 класи, тому підписала зазначений договір не розуміючи своїх дій і не
усвідомлюючи, що умови цього договору є іншими ніж ті, про які вони домовлялися
з відповідачем.

Фактично між ними була домовленість про обмін належного
їй на праві власності житлового АДРЕСА_1, оціночною вартістю 10859 грн. на
приватизовану АДРЕСА_2, вартість якої складала 4000 грн. Відповідач при цьому
повинен був сплатити їй різницю між вартістю приміщень, якими вони обмінювалися
, в сумі 6859 грн.

Відповідач
її обманув: прописав у АДРЕСА_2, не надавши доплати. Крім того, як з'ясувалося
, квартира йому не належала, а знаходилася у комунальній власності міста і їй
довелося приватизувати її за власний кошт, витративши при цьому 150 грн.

Посилаючись на
те, що відповідач навмисно ввів її в оману, наслідком чого стало укладення нею
угоди на вкрай невигідних для неї умовах, а також на те, що договір купівлі
-продажу житлового будинку є удаваною угодою, як така, що вчинена сторонами з
метою приховати іншу угоду, позивач просила суд:

-Договір
купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1укладений між нею та
ОСОБА_2 26 жовтня 2005 року визнати недійсним з моменту його укладення;

-Зобов'язати
кожну із сторін повернути другій стороні все одержане за угодою, а при
неможливості повернення в натурі - повернути його вартість у грошах;

2

-Стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані з приватизацією
квартири в сумі 150 грн., 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи та 300 грн. витрат на правову допомогу.

У квітні
2007 року позивач доповнила (збільшила) позовні вимоги в частині витрат на
правову допомогу. Посилаючись на те, що адвокатом ОСОБА_4 їй надавалася
неналежна правова допомога і вона була змушена укласти угоду з іншим адвокатом
на що витратила 1000 грн., які і просила стягнути з відповідача. Крім того
просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 152 грн. витрат, пов'язаних з явкою до
суду, у вигляді купівлі пального для найманого автотранспорту.

Відповідач,
його представники та третя особа позов не визнали, посилаючись на
безпідставність заявлених позивачкою вимог.

Рішенням
Зміївського районного суду Харківської області від 27 вересня 2007 року ОСОБА_1
в позові до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями недійсним відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення та ухвалити
нове, яким задовольнити її позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права та невідповідність його висновків
обставинам справи.

Заслухавши
доповідь судді; пояснення учасників процесу; перевіривши матеріали справи і
доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Судовим
розглядом встановлено, що за заявами ОСОБА_2 і ОСОБА_1 про обмін житлових
приміщень (а.с.16-20 т.1) Первомайською міською радою Харківської області 26
жовтня 2005 року постановлено рішення за № 546, згідно якому дозволено обмін
будинку в АДРЕСА_1 житловою площею 22,70 кв.м. власником якого є ОСОБА_1 (
склад сім'ї - 1 чол.) на однокімнатну АДРЕСА_2, площею 12,0 кв.м, наймачем якої
є ОСОБА_2 ( склад сім'ї 1 чол.) (а.с.255т.1)

Позивач
не заперечує, що зазначене рішення нею не оспорювалося і є чинним на теперешній
час.

На
підставі цього рішення позивачці був виданий ордер за № 025098 на право заняття
у порядку обміну житлового приміщення жилою площею 12,0 кв.м. в ізольованій
квартирі за адресою АДРЕСА_2 (а.с.26)

У грудні 2005
року вказана квартира приватизована ОСОБА_1 згідно з Законом України « Про
приватизацію державного житлового фонду», що підтверджується свідоцтвом про
право власності   на зазначене житло від
20 грудня 2005 року на її ім'та витягом про реєстрацією за нею права власності
на нерухоме майно від 24.01.2006 року(а.с.22,23)

Згідно
договору купівлі-продажу від 26жовтня 2005 року укладеному та підписаному
сторонами і посвідченому приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального
округу ОСОБА_3, ОСОБА_1 продала АДРЕСА_1, який належав їй на праві власності на
підставі договору купівлі-продажу від 24 грудня 2004 року, а ОСОБА_2 купив цей
будинок. ( а.с. 13 т.1)

Як
зазначено в договорі та підтверджено 3-ю особою - приватним нотаріусом ОСОБА_3
сутність та умови договору сторонам були роз'яснені, ОСОБА_1 підписала договір
і засвідчила, що продаж здійснюється без будь-яких погроз, примусу чи
насильства як фізичного так і морального.

3

Наведене
свідчить про обгрунтованість висновків суду про те, що обмін житлового
приміщеннями, якимОСОБА_2 користувався на умовах найму, на житловий будинок, що
перебував у приватній власності ОСОБА_1, слід розглядати як змішаний договір з
елементами купівлі-продажу, який не суперечить чинному законодавству і при
здійсненні якого сторони діяли свідомо та добровільно.

Заявивши вимоги
про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним з підстав введення її в
оману відповідачем та неусвідомлення своїх дій під час укладення цього
договору, ОСОБА_1 водночас просила визнати цей договір недійсним як удавану
угоду.

Між тим, за
змістом ст.235 ЦК України
удаваною є угода, що укладається сторонами з метою приховати інший правочин,
який вони насправді вчинили. Тобто обидві сторони при цьому діють свідомо для
досягнення однієї мети - приховати іншу угоду, яку вони дійсно мали на увазі,
що свідчить про суперечливість та взаємовиключність підстав, якими ОСОБА_1
обґрунтовувала свої вимоги.

Частиною ч.1
ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до
ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачка не
довела суду, щоОСОБА_2 ввів її в оману стосовно статусу житлового приміщення,
на яке вона погодилася обміняти свій житловий будинок ; що вона не розуміла
своїх дій під час укладання договору купівлі-продажу будинку ; посилаючись на
удаваність угоди купівлі-продажу будинку, ОСОБА_1 не надала будь-яких належних
та допустимих доказів щодо дій сторін цього договору з наміром приховати іншу
реальну угоду та доказів щодо зобов'язань відповідача сплатити їй різницю між
вартістю житлових приміщень, якими вони фактично обмінялися, тому у суда були відсутні
підстави для задоволення заявлених нею вимог.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись
ст.ст.303,304,п.1ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,319 ЦПК України судова
колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу відхилити.

Рішення
Зміївського районного суду Харківської області від 27 вересня 2007 року
залишити без змін

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців безпосередньо до
Верховного Суду України.