УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2007
року                                                                                            м.
Ужгород

Судова колегія
палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

Головуючої - Фазикош Г.В., суддів - Куштана
Б.П., Дроботі В.В., при секретарі - Байзат С.Ю.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 02 березня 2007 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування
недійсним, -

встановила:

2 березня 2007 року Рахівський районний суд ухвалив рішення, яким
задовольнив позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, поновив позивачці строк позовної даності
на звернення до суду з даним позовом, визнав недійсним договір дарування
житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 11 листопада 1999 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, засвідчений Рахівською державною нотаріальною конторою та
зареєстрований в реєстрі за № 2238.

ОСОБА_1 з даним рішенням не погодилась та подала на нього апеляційну
скаргу, в якій просить рішення скасувати, а провадження у справі закрити. Свою
позицію апелянтка мотивує тим, що, на її думку, рішення місцевого суду
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, є
незаконним та несправедливим. Зокрема, позивачем в якості третьої сторони по
справі було заявлено державного нотаріуса Рахівської нотаріальної контори, яким
було було засвідчено договір дарування, однак фактично справу було розглянуто
без цієї третьої особи. Крім того, суд першої інстанції задовільнив позовні
вимоги позивачки на підставі ст.57 ЦК України 1963 року, хоча, на думку
апелянтки, факт обману позивачки матеріалами справи не доведено, та
безпідставно поновив позивачці строк звернення до суду із заявленою позовною
вимогою.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнала, подала на неї
заперечення, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити в силі, а
апеляційну скаргу відхилити. Свою позицію мотивує тим, що, на її думку,
апелянтка не наводить фактів, які б свідчили про порушення норм матеріального
чи процесуального права судом при ухваленні судового рішення. Так, вказуючи на
те, що справу було розглянуто без участі третьої сторони, апелянтка не
врахувала, що державний нотаріус був повідомлений про час та місце слухання
справи відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, однак в судове засідання не
з'явився, що дало підстави суду розглянути справу без його участі. Крім того,
позивачка вважає, що матеріалами справи, в т.ч. і показами свідків, було
доведено те, що вона з відповідачкою уклала спірний договір на вкрай невигідних
для неї умовах в наслідок обману з боку відповідачки. В дійсності позивачка не
мала наміру дарувати свій будинок, але хотіла лише укласти договір довічного
утримання. Певний час після укладення цього договору відповідачка надавала це
утримання, і навіть писала відповідну розписку, але в подальшому відмовилась це
робити.

Справа:№
22ц-731/07                                                                                 Номер
рядка статистичного звіту: 13

Головуючий у
лершій інстанції: Бліщ О.Б. Доповідач: Фазикош Г.В.

В судове засідання в апеляційній інстанції сторони не
з'явились, хоча про дату, час та місце слухання справи були повідомленні
належним чином. Справу було розглянуто в порядку ч.2 ст.305 ЦПК України.

Вивчивши матеріали даної справи, а також справи № 2-30/2002, що була
розглянута Рахівським районним судом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1,
3-я особа Рахівська державна нотаріальна контора про визанння договору
дарування недійсним та визначення частки спадщини за заповітом, апеляційний суд
перевірив законність та обгрунтованість рішення місцевого суду від 02 березня
2007 року в межах доводів апеляційної скарги та прийшов до наступних висновків.

Суд першої інстанції відкладає розгляд справи у межах строків, встановлених
ст.157 ЦПК України, лише у випадках, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.169 ЦПК
України. У разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо
якої є відомості про вручення їй судової повістки, підстав для відкладення
розгляду справи не має. В матеріалах даної справи наявні докази повідомлення
Рахівської держаної нотаріальної контори про час та місце слухання справи( а.
с. 23,27). Таким чином, колегія вважає, що суд першої інстанції був вправі
розглянути дану справу без участі представника третьої особи.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо незастосування судом строків
позовної давності до заявленої позивачкою вимоги, то колегія звертає увагу на
те, що відповідно до ч. З ст.267 ЦК
України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним рішення. В той же час, відповідно до ч. 5 ст.
267 ЦК України
, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту. В даній справі, врахувавши похилий вік позивачки, її
поведіку та поведінку відповідачки після укладення спірного договору, суд
першої інстанції прийшов до обгрунтованого та підтвердженого матеріалами справи
висновку про те, що позивачка дізналась про порушення свого права лише в 2006
році, і задовольнив її клопотання про поновлення строку для звернення до суду
за захистом її права. На думку колегії, за даних обставин строк позовної
давності не підлягав поновленню, оскільки не був пропущений. В той же час, із
цього слідує те, що порушене право позивачки підлягало судовому захисту, а тому
доводи апелянтки щодо необхідності відмови у задоволенні позову у зв'язку із
пропуском строку позовної давності слід відхилити.

Колегія відхиляє також доводи апеляційної скарги щодо недоведенності
обставин, які відповідно до ст.57 ЦК
України 1963 року є підставою для визнання договору недійсним, оскільки в
матеріалах справи наявін докази, які підтверджують те, що відповідачка свідомо
ввела позивачку в оману, що дало останній всі підстави вважати, що вона уклала
договір пожиттєвого утримання, а не договір дарування, в т.ч. і відповідна
розписка відповідачки (а.с. 14).

Враховуючи наведене та інші обставини справи, керуючись ст.3ОЗ, п.1 ст.307,
ст.308, ст.ст.314,315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

1.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

2.
Рішення Рахівського районного суду від 02 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування
недійсним - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі двох місяців з дня набрання законної сили шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України