Справа №2-79/2007
РІШЕННЯ

Іменем   України

м. Луцьк                                                                                              19
липня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді                                                                                                  Барчука В.М.

за участі
секретаря                                                                           Петрук
К.В.

позивача                                                                          ОСОБА_1

представника
позивача                                                  ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_4                           ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
Підгайцівської сільської ради, сільського голови Підгайцівської сільської ради
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про зобов'язання привести у відповідність земельної
ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Підгайцівської сільської
ради, голови Підгйцівської сільської ради ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про
зобов'язання привести у відповідальність земельної ділянки, покликаючись на те,
що в листопаді 2003 року дізналась, що сільський голова без попередження з
жителями вул.Пилипа Орлика, що в с.Підгайці Луцького району і відповідними
органами Луцького району та розробниками плану забудови с.Підгайці, провів
зміну генерального плану забудови в частині виключення внутрішньо-квартального
проїзду, чим завдав значної шкоди, оскільки позбавив права проїзду до своїх
помешкань і земельних ділянок. Просила зобов'язати сільського голову ОСОБА_5 та
сільську раду с.Підгайці привести у відповідність земельні ділянки до вимог
діючого генерального плану забудови с.Підгайці і відновити
внутрішньо-квартальний проїзд між вул.П.Орлика та Князя Островського.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінила позовні
вимоги, просила визнати п.3 рішення Підгайцівської сільської ради від
18.09.1993 року № 59 незаконним; визнати незаконним дії голови Підгайцівської
сільської ради щодо внесення змін до генерального плану забудови с.Підгайці від
1992 року, а саме: виключення із проекту внутрішнього проїзду між вул.П.Орлика
та Князя Островського та приєднання вільних земель індивідуальної забудови;
визнати частково недійсним Державний й акт на право приватної власності на
земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4 від 21.11.2003 року серія НОМЕР_1 в
частині 382,5 м. кв. вздовж краю земельної ділянки позначеної на державному
актів Б-В; визнати частково недійсним рішення Підгайцівської сільської ради №
61 від 16.03.1993 року "Про виділення земельної ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку ОСОБА_6" для користування в частині
382,5 м.кв. вздовж краю земельної ділянки; зобов'язати Підгайцівську сільську
раду і сільського голову ОСОБА_5 розмітити земельну ділянку в натурі для
влаштування внутрішньо квартального проїзду край якого має проходити по межі
ділянки ОСОБА_4 позначеної на вищевказаному акті лінією Б-В„ і по спільній межі
земельних ділянок, виділених ОСОБА_7 та ОСОБА_6, шириною в глиб земельних
ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на 8 метрів 50 сантиметрів, що дасть проїзд, який
сполучатиме між собою вулиці Пилипа Орлика та Князя Островського.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги позивача ОСОБА_1 підтримала просила задовольнити їх в повному об'ємі.

Представник
відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в
задоволенні позовних вимог позивача.

Представник Підгаєцької сільської ради в судове засідання
не з'явився хоча належним чином був повідомлений про місце та час розгляду
справи.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача
ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 дослідивши представлені по
справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до
часткового задоволення.

Судом
установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У 1992 році було складено генеральний план забудови с.Підгайці Луцького
району, замовником якого була сільська рада в особі її голови ОСОБА_5, а
розробником -проектний інститут "Волиньагропроект".

Рішенням Підгайцівської сільської ради № 83 від 05.04.1994 року ОСОБА_1
була виділена земельна ділянка (згідно генплану 1992 року) № 211 під забудову
індивідуального житлового будинку.

Згідно рішення сільської ради № 59 від 18.09.1993 року затверджено проект
детального планування північно-західного кварталу індивідуальної забудови
с.Підгайці, розробленого "Волиньагропроект" та п.3 даного рішення
дозволено сільському голові вносити корективи і зміни в проект кварталів за
погодженням з районною архітектурою.

Відповідно до ст.31, 37 п.1 Закону України "Про місцеві ради народних
депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" від 26.03.92 р. голова
сільської ради організує підготовку і затверджує у встановленому порядку
проекти планування та забудови населених пунктів, їх генеральних планів,
проекти і титульні списки будов та об'єктів місцевого господарства, контролює
їх здійснення; керує проектами, будівельно-монтажними та ремонтно-будівельними
організаціями, що належать до комунальної власності.

Відповідно до ст.5 будівельних норм і правил 1986 р. та п.3.16 Державних
будівельних норм України від 1994 р. внесення змін в затверджену містобудівну
документацію допускається тільки з дозволу органу, який затвердив її, при
відповідному обгрунтуванні та за погодженням з проектною організацією, що
розробила таку документацію, і головним архітектором району.

В листопаді 2003 р. позивач дізналася про рішення сільської ради та про те,
що до генерального плану забудови с.Підгайці у 1994 році були внесені зміни в
частині виключення внутрішньо квартального проїзду.

Після ліквідації проїзду, вивільнені землі були, відповідно до рішення Підгайцівської
сільської ради № 61 від 16.03.1993 року, передані в користування ОСОБА_6 і
відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від
21.11.2003 року НОМЕР_1 передані у власність ОСОБА_4

На думку суду, при внесенні змін до генерального плану
забудови с.Підгайці Луцького району в частині ліквідації внутрішньоквартального
проїзду сільським головою порушено вимоги Державних будівельних норм України,
ліквідація проїзду не була обґрунтована та погоджена з проектною організацією,
а тому дії голови Підгаєцької сільської ради слід визнати не законними.

Рішення про виділення земельної ділянки ОСОБА_6 було
прийнято до внесення змін в генеральний план с Підгайці, а земельна ділянка ОСОБА_4 була придбана на
підставі договору купівлі-продажу від 07.06.2002 року у громадянина ОСОБА_9 та договору
дарування від 11.11.2003 року. Тому на думку суду в задоволені вимог про
визнання частково недійсними Державного акту на право власності на земельну
ділянку, видану на ім'я ОСОБА_4 та рішення Підгаєцької сільської ради №61 від
16.03.1993 року слід відмовити.

Керуючись ст. ст. З, 10, 57, 60, 208, 209, 215, 218 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити частково

Визнати дії голови Підгаєцької сільської ради щодо
внесення змін до генерального плану забудови с Підгайці від 1992 року, а саме, виключення із проекту
внутрішнього проїзду між вул. П.Орлика та Князя Островського та приєднання
вільних земель до земель індивідуальної забудови - незаконними.

Зобов'язати Підгаєцьку сільську раду привести генеральний план забудови
кварталу 17-18 с Підгайці
у відповідності до існуючих державних будівельних норм України.

В частині визнання п.3 рішення Підгаєцької сільської ради від 18.09.1993
року № 59 незаконним відмовити.

В частині часткового визнання недійсним Державного акту на право власності
на земельну ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4 від 21.11.2003 року -відмовити.

В частині часткового визнання недійсним рішення Підгаєцької сільської ради
№ 61 від 16.03.1993 року « Про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуального
житлового будинку ОСОБА_6» - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі вІО строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
суду апеляційної інстанцій або в порядку передбаченому ч.4 ст.295 ЦПК України.