Справа № 2-2526
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

15 травня 2007
року

Малиновський
районний суд м.  Одеси в складі:

головуючого:                              - Демченко О.М.

при
секретарі:                             -
Гресько О.В.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Одесі цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулась до Малиновського районного суду м.
Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання.

У
судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та
просили їх задовольнити,  посилаючись на
слідуючи обставини.

У
вересні 1997 року позивачка уклала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 Вони мешкали за
адресою: АДРЕСА_1.

У 2002
році позивачка тяжко захворіла,  стала непрацездатною,  інвалідом II групи.
10.12.2003 року позивачці була встановлена І група інвалідності безстроково з
вказівкою про необхідність стороннього догляду.

Після
того як позивачка захворіла,  відповідач
заявив,  що не бажає проживати разом з
нею,  так як її захворювання є
інфекційним,  покинув сім'ю,  припинив надавати матеріальну допомогу і
пішов проживати до іншої жінки. Після цього відповідач звернувся до суду і
рішенням суду від 16 листопада 2005 року їх шлюб був розірваний.

В
зв'язку з тяжким захворюванням позивачка потребує серйозного лікування,  систематично приймає медикаментозне
лікування,  оскільки її хвороба носить
стійкий характер.

На
придбання ліків позивачці потрібні значні грошові кошти,  однак її пенсія складає 401 гривню,  і це не дає їй можливості купувати необхідні
лікувальні препарати,  позивачка не
працює,  є непрацездатною,  позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові
джерела доходу і її матеріальне становище є вкрай скрутним.

Відповідач
має можливість допомагати позивачці матеріально,  оскільки із довідки ЗАТ «Одесакондитер»
видно,  що він працює контролером КПП та
його заробітна плата складає 1100 гривень щомісяця. Крім того відповідач є
пенсіонером і отримує як колишній співпрацівник МВС пенсію в розмірі 1600
гривень щомісяця. Стягнення за виконавчими документами з нього не проводиться.
Відповідач спроможний надавати позивачці матеріальну допомогу.

Хвороба
позивачки потребує збалансованого харчування,
та відсутність грошових коштів не дає їй такої змоги,  що негативно відбивається на стані її
здоров'я.

З таких
підстав позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на
утримання в розмірі 1000 гривень щомісячно,
а також витрати на отримання юридичної допомоги в розмірі 500 гривень.

Відповідач
у судовому засіданні позовні вимоги позивачки не визнав та просив відмовити в
їх задоволенні з таких підстав.

2

У жовтні
1997 року відповідач уклав шлюб з позивачкою,
проживали на її житловою площі по АДРЕСА_1. Будинок складався з двох
половин з окремими входами та мав три рівня: гараж та підсобні приміщення;
кімната,  кухня та ванна; дві кімнати. У
другій половині будинку проживає дочка покійного чоловіка ОСОБА_1
-ОСОБА_3,  яку позивачка виховувала з
малолітнього віку.

Відповідачем
своїми силами та за власні кошти був зроблений ремонт в будинку,  земельна ділянка була відчищена.

Літом
2002 року ОСОБА_1 була зроблена операція і вона була виписана з лікарні з
діагнозом «гепатит С». Під час знаходження позивачки у лікарні та після
того,  відповідач піклувався на доглядав
за позивачкою,  систематично відвідував
її у лікарні,  придбав лікувальні
препарати та продукти харчування,
виконував роботи в будинку та на земельній ділянці,  сплачував комунальні послуги.

Пенсії
відповідача на всі вказані витрати не вистачало і тому він шукав додаткові
заробітки,  разгружав автотранспортні
засоби на підприємстві після роботи,
наймався на будівельні роботи,
збирав та здавав металолом.

Після
виписки ОСОБА_1  3  лікарні користувалися послугами лікаря,  за послуги якого та за ліки розрахунки
проводилися в доларах США,  грошових коштів не вистачало і відповідач змушений був
брати в борг у знайомих.

Допомоги
від повнолітніх дочок ОСОБА_1 відповідач не отримував. При вступу молодшої
дочки ОСОБА_1 ОСОБА_4до коледжу та в подальшому,  відповідач оказував матеріальну
допомогу,  сплачував навчання.

Після
того як відповідачу стало відомо,  що
захворювання позивачки є інфекційним,
про що йому не було повідомлено ні лікарями,  ні ОСОБА_1 та її дочками,  він розірвав з позивачкою шлюб. Після цього відповідач
ще давав позивачці гроші в розмірі 300 гривень на придбання ліків. На протязі
трьох років відповідач добросовісно відносився до своїх обов'язків,  піклувався за ОСОБА_1,  створював їй всі необхідні житлово-побутові
та інші умови по лікуванню та харчуванню.

У
позивачки є три повнолітні дочки від попередніх шлюбів: ОСОБА_5,  ОСОБА_3 та
ОСОБА_4

Відповідач
є пенсіонером,  пішов на пенсію за станом
здоров'я ще до укладання шлюбу з ОСОБА_1 У теперішній час відповідач перебуває
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 і сам потребує стаціонарного та санаторного
лікування.

Суд,  заслухавши пояснення позивачки та її
представника,  пояснення
відповідача,  перевіривши матеріали
цивільної справи,  задовольняє позовні
вимоги позивачки частково з наступних підстав.

Судом
встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_2
та ОСОБА_1 уклали шлюб 02 жовтня 1997 року,
що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 02 жовтня 1997
року,  актовий запис про одруження № 9
(а.с.  5).

16
листопада 2005 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був розірваний,  про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів
було зроблено відповідний актовий запис № 883 (а.с.  8).

Як
вбачається з довідки № 076357 та висновку про умови та характер праці,  ОСОБА_1 є інвалідом І групи і потребує
стороннього нагляду та піклування (а.с.
11).

Згідно
довідки № 1080 від 10.11.2006 року,
ОСОБА_1 перебуває на обліку у відділі пенсійного забезпечення управління
Пенсійного фонду України у Малиновському районі м.  Одеси і отримує пенсію в розмірі 401, 16
гривень (а.с.  9).

Відповідно
з випискою з наказу № 59 від 29.03.2007 року З AT
«Одесакондитер»,  ОСОБА_2 був звільнений
з посади старшого контролера на КПП служби внутрішньої охорони 29.03.2007 року
за власним бажанням (а.с.  29).

ОСОБА_2
є пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 1631 гривня (а.с.  54-56).

3

Дочка позивачки ОСОБА_5 страждає
гіпертонічною хворобою II  ст. ,  а також іншими хворобами,  в зв'язку з чим є непрацездатною і не має
можливості заробляти гроші та допомагати матері - позивачці по справі
(а.с.  39).

Як
вбачається з квитанції Одеської обласної колегії адвокатів,  вартість наданих ОСОБА_1 юридичних послуг
складає 500 гривень (а.с.  34).

Відповідно
зі  ст.
75 СК України,  дружина,  чоловік повинні матеріально підтримувати один
одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя,  який є непрацездатним,  потребує матеріальної допомоги,  за умови,
що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним
вважається той з подружжя,  який досяг
пенсійного віку,  встановленого
законом,  або є інвалідом І,  II чи III
групи.

Згідно
до вимог  ст.  76 СК України,  розірвання шлюбу не припиняє права особи на
утримання,  яке виникло у неї за час
шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання,  якщо вона стала непрацездатною до розірвання
шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної
допомоги і якщо її колишній чоловік,
колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно
до вимог  ст.  80 СК України,  аліменти присуджуються одному з подружжя у
частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості
одержання утримання від повнолітніх дочки,
сина,  батьків та з урахуванням
інших обставин,  що мають істотне
значення.

Згідно
зі  ст.
88 ЦПК України,  стороні,  на користь якої ухвалено рішення,  суд присуджує з другої сторони понесені нею
та документально підтверджені судові витрати.

З таких
підстав,  та враховуючи те,  що позивачка є інвалідом,  страждає тяжким захворюванням,  являється непрацездатною,  отримує пенсію в розмірі 401 гривні і
потребує піклування та значних грошових коштів на придбання необхідних
лікувальних препаратів,  дочки позивачки
не мають можливості надавати їй потрібну матеріальну допомогу,  відповідач на сьогоднішній день являється
пенсіонером,  отримує пенсію в розмірі
1631 гривні та уклав шлюб з іншою жінкою,
суд задовольняє позовні вимоги позивачки частково та стягує з
відповідача на користь позивачки аліменти на утримання в розмірі 500 гривень
щомісячно,  починаючи з 22.12.2006
року,  а також витрати,  понесені позивачкою за отримання юридичних
послуг в розмірі 500 гривень і в інших частинах позовних вимог суд відмовляє.

Враховуючи
те,  що позивачка згідно Декрету про
державне мито від 18.03.2004 звільнена від сплати судового збору,  згідно
ст.  88 ч.3 ЦПК України він
стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
57,  88,  209,
212-215 ЦПК України,   ст.  ст.
75,  76,  80 СК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання - задовольнити
частково.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  аліменти на утримання
в розмірі 500 (п'ятсот) гривень,
щомісячно,  починаючи з 22.12.2006
року.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за отримання юридичних послуг в розмірі
500 (п'ятсот) гривень.

В задоволенні
інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути
з ОСОБА_2 державне мито в дохід держави в розмірі 8 гривень 50 копійок.

Стягнути
з ОСОБА_2 витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у
розмірі 7 гривень 50 коп. (отримувач: Апеляційний суд

4

Одеської
області,  код ОКПО: 02892913,  Банк : УДК
в Одеській області,  МФО: 828011,  розрахунковий рахунок: 0098,  призначення платежу: «витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (ІТЗ)»).

Рішення
може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4
ст.  295 ЦПК України.

Рішення
підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.