Справа
№ 22ц-НОМЕР_221/07                      Головуючий у 1-й
інстанції Алєйніков В.О.
29                                                      Доповідач
апеляційного суду Славгородська Н.П.
РІШЕННЯ

Іменем України

3  липня
2007   року   колегія
судців   судової   палати
у   цивільних   справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі: головуючого - Славгородської Н.П.,  суддів: Мурлигіної О.Я.,  Кутової Т.З.,
при секретарі Фірсовій Т.В.,  за
участю:

·
позивача ОСОБА_2.,
його представника ОСОБА_7.,

·
позивачкиОСОБА_1,
її представниківОСОБА_3.,ОСОБА_4 ,

·
представника відповідача Полевій І.С. ,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за  апеляційними скаргами ОСОБА_2,  виконавчого комітету Миколаївської міської

ради на
рішення Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 лютого 2007 року

за  позовом

ОСОБА_1до виконкому Миколаївської міської ради

про визнання права користування жилим приміщенням,  визнання недійсними рішень

виконкому
міської ради,  ОСОБА_2до виконкому
Миколаївської міської ради,

ОСОБА_1

про усунення перешкод у користуванні житловим
приміщенням,  визнання договору на

проведення ремонту та реконструкцію квартири недійсним,

та за зустрічним позовом

виконкому Миколаївської міської ради до ОСОБА_1

про розірвання договору на проведення капітального
ремонту квартири та її звільнення,

УСТАНОВИЛА:

У травні 2005 р.ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до виконкому
Миколаївської міської ради про визнання права користування квартирою
НОМЕР_1,НОМЕР_2в будинку АДРЕСА_1,  посилаючись
на те,  що відповідач рішенням від 28
серпня 1987 р. заборонив підселення у зазначений будинок,  а квартири надавати під розширення
потребуючим в поліпшенні житлових умов,
з 1998 р. вона зі своєю родиною мешкає в цій квартирі,  так як потребує поліпшення житлових умов і не
має можливості проживати за місцем реєстрації в квартирі НОМЕР_4цього будинку в
зв'язку з хворобою своєї бабусі та захворюванням сина.

В подальшомуОСОБА_1. заявила вимоги про визнання недійсними рішень
виконкому міської ради від 25 травня 2001 р. № 415 в частині виконання
капітального ремонту та здачі в експлуатацію квартири НОМЕР_1, НОМЕР_2,  від 24 березня 2004 р. № 546 „Про дозвіл
ОСОБА_1. на виконання капітального ремонту в кв. НОМЕР_2 по АДРЕСА_1,  посилаючись на незаконність вимог виконкому
до неї про проведення ремонту у вказаній квартирі.

У жовтні 2005 р. виконком Миколаївської міської ради пред'явив доОСОБА_1
зустрічний позов про розірвання договору на проведення капітального ремонту
квартири № НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1

Виконком посилався на те,  що
рішенням від 27 січня 1989 р. № 24 цей будинок був визнаний ветхим. ОСОБА_1.,  яка зареєстрована і мешкала в квартиріНОМЕР_4
цього будинку складом сім'ї 5 осіб,
звернулася до виконкому за надання дозволу на виконання

2

капітального ремонту в квартирі № НОМЕР_2 за рахунок
власних коштів. В травні 2001 р. з нею був укладений договір,  за умовами якого вона зобов'язалася зробити
капітальний ремонт у вказаній квартирі у встановленому порядку,  а виконком зобов'язався видати їй ордер після
прийняття квартири в експлуатацію. На підставі заявиОСОБА_1 та технічного
висновку було прийнято рішення від 25 травня 2001 р. № 415 про надання їй
дозволу на виконання капітального ремонту в квартирі. ОскількиОСОБА_1. самовільно
вселилася в спірну квартиру,  не зробивши
в ній ремонт,  то рішенням виконкому від
24 березня 2004 р. № 546 було скасоване попереднє рішення.

В подальшому представник виконкому уточнила позовні вимоги,  просила розірвати укладений з ОСОБА_1 договір
і зобов'язати її звільнити приміщення НОМЕР_1, НОМЕР_2 по АДРЕСА_1

ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до виконкому Миколаївської міської
ради іОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою НОМЕР_3 у
вказаному будинку та визнання договору,
укладеного між виконкомом та ОСОБА_1 на проведення ремонту та
реконструкцію квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2,
недійсним.

Позивач посилався на те,  що з 2003
р. він є власником квартириНОМЕР_3,  але
він позбавлений права використовувати її для проживання,  ремонту,
боОСОБА_1. створює перешкоди йому,
зайняла коридор,  який знаходиться
у спільному користуванні,  заставивши
його своїми речами і мотлохом,  заставила
двері його квартири,  закрила двері
коридору на замок і ключ від нього не дає йому. Над їх квартирами тече
дах,  що може привести до руйнування його
майна.

Рішенням Центрального районного суду м.
Миколаєва від 15 лютого 2007 р. позовиОСОБА_1 таОСОБА_2задоволені
частково: визнано недійсним адміністративний договір,  укладений у травні 2001 р. між ОСОБА_1 та
виконкомом міської ради,  за якимОСОБА_1.
зобов'язалась здійснити ремонт та реконструкцію квартир НОМЕР_1 та НОМЕР_2
будинкуАДРЕСА_1за умови проживання у них; визнано за ОСОБА_1 право користування
зазначеними квартирами; в решті позову відмовлено.

В апеляційних
скаргах:

·  ОСОБА_2.
просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення його вимог,  посилаючись на
порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм
матеріального права;

·  виконком
Миколаївської міської ради просить рішення суду першої інстанції змінити,  задовольнити позовні вимоги про звільнення
ОСОБА_1 приміщення і усунення перешкод в користуванніОСОБА_2. квартирою,  відмовити в задоволенні вимог ОСОБА_1 про
визнання за нею права користування приміщеннями,  посилаючись на порушення норм матеріального
права.

В
запереченнях на апеляційну скаргуОСОБА_1. вказує на те,  що рішення суду,  на її думку,
є законним та обгрунтованим.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які приймають участь в справі,  дослідивши матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи,  колегія суддів
вважає,  що апеляційні скарги підлягають
задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи
позовні вимогиОСОБА_2про визнання недійсним договору,  укладеного між виконкомом міськради та
ОСОБА_1 на проведення капітального ремонту квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку
АДРЕСА_1 таОСОБА_1 про визнання права користування зазначеними квартирами,  суд першої інстанції виходив з того,  що такий договір,  який є адміністративним,  дійсно був укладений між виконкомом міськради
та ОСОБА_1,  а також з наявності
укладеного виконкомом міськради з ОСОБА_1 договору найму вказаного приміщення
та набуття останньою права користування ним.

Проте з
такими висновками не можна погодитися,
оскільки вони не відповідають обставинам справи та пов'язані з
неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  щоОСОБА_1. проживає і зареєстрована в
квартиріНОМЕР_4 будинку АДРЕСА_1 (а.с. 72). Вказаний будинок

з

за
рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 28 серпня 1987 р. № 326
відноситься до малоцінного житлового фонду,
має моральний та фізичний знос,  а
тому дозволити взяти на квартирний облік сім'ї,
які проживають в ньому,
підселення в будинок заборонити,
а звільненні квартири передавати під розширення потребуючим в поліпшенні
житлових умов (а.с. 23-24). На підставі цього рішення мешканці вказаного
будинку,  в тому числі іОСОБА_1.,  були взяті на квартирний облік.

23
квітня 2001 р.ОСОБА_1. звернулася у виконком міськради із заявою про дозвіл на
проведення капітального ремонту в квартирі № НОМЕР_2 за рахунок власних коштів
(а.с. 45). Рішенням виконкому міськради від 25 травня 2001 р. № 415 ОСОБА_1.
надано дозвіл виконати капітальний ремонт у кв. НОМЕР_2 згідно з технічним
висновком Миколаївської філії „Науково-дослідний інститут
проектреконструкція",  а після
прийняття квартири до експлуатації видати їй ордер згідно з діючим
законодавством (а.с. 47-48). ОскількиОСОБА_1. ремонт у вказаній квартирі не
проводила,  утримувала приміщення в
антисанітарному стані,  то виконком
міськради рішенням від 24 березня 2004 р. № 546 скасував своє попереднє рішення
(а.с. 65).

З
наведеного вбачається,  що
правовідносини,  які виникли між
виконкомом міськради та ОСОБА_1,
регулюються нормами житлового законодавства. Договір,  який суд визнав недійсним,  не укладався між ними,  а рішення виконкому міськради від 25 травня
2001 р. № 415 було скасовано самим виконкомом.

Пред'являючи
позовОСОБА_1. посилалася на те,  що вона
потребувала поліпшення житлових умов.

Однак,  вона взята на квартирний облік для поліпшення
житлових умов на підставі рішення виконкому міськради від 28 серпня 1987 р. №
326,  тобто потреба в поліпшенні її
житлових умов пов'язана лише з віднесенням будинку до малоцінного житлового
фонду,  який має моральний та фізичний
знос.

Відповідно
до ч. 1  ст.  50 ЖК України жиле приміщення,  що надається громадянам для проживання,  має бути благоустроєним стосовно до умов
даного населеного пункту,  відповідати
санітарним і технічним вимогам.

За
висновком технічного обстеження будинку АДРЕСА_1конструктивні елементи будинку
мають середній знос 56, 75 % ,  а
квартири в ньому №НОМЕР_1, НОМЕР_2,  які
розташовані на другому поверсі,  не є
благоустроєним приміщенням і не відповідає санітарним і технічним вимогам (а.с.
49-58),  що також підтверджується актами
обстежень цього приміщення (а.с. 56, 64, 66-70).

Тому
отримання квартири в цьому з будинку не є дляОСОБА_1 поліпшенням житлових умов.

Крім
того,  станом на 2001 рік у двохкімнатній
квартиріНОМЕР_4житловою площею 71 кв.м. ,
яка розташована на першому поверсі, ОСОБА_1. проживала з сином
ОСОБА_5,  НОМЕР_1 квітня 1993 р.
народження,  матір'ю ОСОБА_3. та бабусею
ОСОБА_6.,  яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1р.
(а.с. 73). Відносно неповнолітнього сина рішенням Центрального районного суду
м.  Миколаєва від 26 грудня 2006
р.ОСОБА_1. позбавлена батьківських прав і дитину передано органу опіки та
піклування служби у справах неповнолітніх для подальшого влаштування (а.с. 74).

Згідно  ст.  58
ЖК України єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер,  який видається на підставі рішення виконкому
відповідної ради.

На
заняття вказаного приміщення ордер ОСОБА_1. не видавався. Таким чином,  законні підстави для визнання за нею права на
користування цим приміщенням відсутні,  а
тому вона незаконно займає його.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 22 березня 2005 р. про відмову у виселенніОСОБА_1 з спірної квартири,  на яке посилається суд першої інстанції,  не є перешкодою для відмови в задоволенні її
позову.

Що
стосується позовних вимогОСОБА_2про усуненні перешкод в користуванні належною
йому квартирою НОМЕР_3 у вказаному будинку,
то з матеріалів справи вбачається,
щоОСОБА_1. перешкоджає йому в користуванні коридором площею 5, 1 кв.м.
,  який знаходиться в спільному
користуванні квартир №НОМЕР_3, НОМЕР_1, НОМЕР_2,

4

заставивши його та
двері його квартири своїми речами і мотлохом,
закрила двері коридору на замок і ключ від нього не дає йому (а.с. 56,
64, 66-70).

Тому суд
першої інстанції в порушення положень
ст.  391 ЦК України
необгрунтовано відмовив в задоволені вказаних позовних вимог.

Оскільки
висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та неправильно
застосовані норми матеріального права,
то відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1
ст.  309 ЦПК України рішення в
частині визнання недійсним адміністративного договору,  визнання за ОСОБА_1 право користування жилим
приміщенням та відмови у звільненні нею приміщення і в усуненні перешкод в користуванні
жилим приміщенням підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в
задоволенні позовних вимогОСОБА_2у визнанні договору недійсним іОСОБА_1 про
визнання права користування жилим приміщенням та про задоволення позовних вимог
виконкому міськради про звільнення ОСОБА_1 приміщень і частковому задоволенні
позовних вимогОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Керуючись
статтями 303,  309,  316 ЦПК України,  колегія судців

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2,  виконавчого комітету
Миколаївської міської ради задовольнити частково.

Рішення
Центрального районного суду м.  Миколаєва
від 15 лютого 2007 року в частині визнання недійсним адміністративного
договору,  визнання за ОСОБА_1 право
користування жилим приміщенням та відмови у звільненні нею приміщення і в
усуненні перешкод в користуванні жилим приміщенням скасувати і ухвалити в цій
частині нове рішення.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2про визнання недійсним договору,  укладеного між виконкомом та ОСОБА_1,  на проведення ремонту та реконструкції
квартир НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 та позовних вимог ОСОБА_1про
визнання права користування вказаними приміщеннями відмовити.

Позовні
вимоги виконавчого комітету Миколаївської міської ради про звільнення приміщень
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1звільнити квартири НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1.

Позовні
вимоги ОСОБА_2про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням
задовольнити частково.

Зобов'язати
ОСОБА_1надати ключ ОСОБА_2 від замка вхідних дверей коридору,  який знаходиться у загальному користуванні
квартир НОМЕР_3, НОМЕР_1, НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1,  звільнити коридор від своїх речей.

В іншій частині
вказане рішення залишити без змін.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  але протягом двох місяців з дня набрання
законної сили може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України.