Справа № 22ц- 1041/07                                Головуючий
першої інстанції: Димитров
Категорія: 26                                                  Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
УХВАЛА

Іменем   України

24 квітня  2007
року                            колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючої:
Славгородської Н.П.,

суддів:                                                    Мурлигіної
О.Я., Базовкіної Т.М.,

при секретарі
судового засідання:       Танцуріній С.М.,

за участю
позивача ОСОБА_2., його представникаОСОБА_3., відповідачки ОСОБА_1., її
представникаОСОБА_4., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2007 року за позовом ОСОБА_2до
Миколаївської міської ради, ОСОБА_1про визнання права власності в порядку
спадкування, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та за
зустрічним позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення факту родинних відносин,
визнання права власності в порядку спадкування,

встановила:

В січні 2006 р. ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до виконавчого комітету Миколаївської ради про визнання права
власності в порядку спадкування.

Позивач
вказував, що його батько ОСОБА_5помер ІНФОРМАЦІЯ_1
р. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з 3/10 частин
домоволодіння поАДРЕСА_1

Посилаючись на
те, що він після смерті батька фактично прийняв спадщину, вступивши в
управління спадковим майном, просив суд визнати за ним право власності на це
майно.

В подальшому
ОСОБА_2 доповнив
свої позовні вимоги, пред'явив їх також до ОСОБА_1., і просив суд визначити
йому додатковий строк для прийняття спадщини, посилаючись на те, що
встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущений ним у зв'язку з
помилкою стосовно особи батька в свідоцтві про його народження.

В листопаді 2006 р. ОСОБА_1.
звернулася до ОСОБА_2. з
зустрічним позовом про встановлення факту родинних відносин, визнання права
власності в порядку спадкування.

При цьому
зазначала, що її чоловік ОСОБА_6є сином померлого ОСОБА_5. і є єдиним його спадкоємцем,
оскільки фактично прийняв спадщину після смерті батька, так як постійно
проживав в належній останньому частині будинку на відміну від ОСОБА_2., котрий там з 1986 р. не проживав,
в управлінні спадковим майном участі не брав. ІНФОРМАЦІЯ_2 р.ОСОБА_6 помер, після чого вона
звернулася до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Посилаючись на
викладені обставини, а також на те, що в свідоцтві про народженняОСОБА_6. ім'я
батька було помилково зазначено як ОСОБА_7,
що перешкоджало оформленню спадщини, позивачка просила встановити факт, що
ОСОБА_5. є батькомОСОБА_6. та визнати за нею як спадкоємицею померлогоОСОБА_6.
право на 3/10 частини
будинку по АДРЕСА_1

2

Рішенням
Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 лютого 2007
р. позов ОСОБА_1. задоволено.

Постановлено
встановити факт того, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1
р. ОСОБА_5. є батькомОСОБА_6., померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 р. та визнано за ОСОБА_1 право
власності на 3/10 частини
домоволодінняАДРЕСА_1

В позові ОСОБА_2. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 вказує
на невідповідність висновків суду про недоведеність факту прийняття ним
спадщини та відсутності підстав для надання додаткового строку для прийняття
спадщини і просить рішення суду скасувати, ухвалити нове про задоволення його
позову.

Заслухавши доповідь
судді, пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із таких
підстав.

В межах
заявлених вимог, на підставі наданих сторонами доказів суд правильно встановив,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. помер
ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 3/10 частин
домоволодінняАДРЕСА_1

Спадкоємцями
померлого першої черги були його діти: ОСОБА_2 таОСОБА_6 Ніхто з них у
встановлений ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини строк не подав до
державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Однак, з 1986 р.ОСОБА_6
постійно проживав з спадкодавцем по АДРЕСА_1, а тому відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР є таким,
що прийняв спадщину.

В той же час ОСОБА_2 не надав доказів
того, що він здійснював дії, котрі б свідчили про фактичний вступ в управління
спадщиною.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р.ОСОБА_6 помер, після чого його
дружина як спадкоємиця першої черги протягом шести місяців звернулася до
третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщину, а отже прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Крім того,
позивачем не наведено жодних переконливих доказів щодо існування поважних
причин такого тривалого пропуску встановленого законом строку прийняття
спадщини.

З урахуванням
наведених обставин суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1.
підлягає задоволенню, а в позові ОСОБА_2.
необхідно відмовити.

Оскільки
апеляційна скарга не містить яких-небудь доказів на підтвердження фактичного
прийняття спадщини ОСОБА_2.
в порядку та строки, встановлені ст. 549
ЦК УРСР, та про наявність поважних причин пропуску цих строків, доводи
апелянта не можуть бути взяті до уваги.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2. відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від
20 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.