суду 2702.
Справа № 2-3610/2006 p.
№2-636/2007 p.
Категорія № 39.
березня 2007 року Гагарінський районний суд м. Севастополя в складі:
головуючого-судді
секретарі                  Кравчук О.Е.,
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ
"Севастопольський рибоконсервний завод" про визнання наказу про її
звільнення незаконним, про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу та моральної шкоди,
звернулася до суду з позовом до ВАТ "СРКЗ" про визнання наказу № 258
від 17.04.2006 року про звільнення її з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України
/скорочення чисельності штату/ незаконним, поновлення її на посаді контролера
служби охорони і внутрішньооб"єктного режиму, стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди в розмірі 1 000 гривень,
мотивуючи тим, що звільнення її з роботи зв"язано з передачею структурних
підрозділів в оренду іншому підприємству - заводу "Новий", а її
посада передана працівнику орендатора. При цьому їй не запропонована інша
робота. Крім цього, вона являється інвалідом 3 групи. Питання звільнення з
роботи не погодили з профсоюзного організацією. В зв"язку зі звільненням
вона втратила нормальні життєві зв"язки, які потребують додаткових зусиль
для організації свого життя, а будучи інвалідом - вона не може їх організувати
і знайти іншу роботу.
В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та просила
задоволити. Просила визнати незаконним наказ про її звільнення в зв"язку з
порушенням ч.3 ст. 36, ч.І ст. 43, ч.З ст. 49-2 КЗпП України, стягнути
заробіток за час вимушеного прогулу від 21.04.2006 року по день постановления
рішення в розмірі 5 552, 25 грн. виходячи із середньомісячного заробітку 504,75
грн. і просила стягнути моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, причини неявки
суду невідомі.   14.06.2006 року в
судовому засіданні представник відповідача

надав
заперечення, згідно яких з позовом не згоден і пояснив суду, що звільнення
проведено відповідно до вимог п.1 ст. 40, ч.7 ст. 43, ст. 49-2 КЗпП України.
Так, позивач за два місяці була попереджена на наступне вивільнення; інша
робота пропонується при її наявності; ненадання згоди профспілки про звільнення
не є забороною звільнення.

Відповідно до ч.4 ст. 169, ч.І ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача на підставі
документів, які є в матеріалах справи, і ухвалити ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ.

Вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню.

Згідно наказу ВАТ "СРКЗ" №> 49 від 17.04.2006 року позивач ОСОБА_1 в зв"язку з
виконанням наказу № 13 від 20.01.2006 року "Про відміну дій Штатного
розкладу керівників, спеціалістів та службовців, СОі ВР, медпункту ..., в
зв"язку зі зміною в організації виробництва та праці, скороченням
чисельності працівників ВАТ "СРКЗ" з 21.04.2006 року звільнена з
посади контролера служби охорони і внутрішньооб"єктного режиму за п. 1 ст.
40 КЗпП України.

Відповідно
до п.1 ч.І ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений
строк, може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом в випадку
змін в організації виробництва і праці, в тому числі скорочення чисельності або
штату працівників. Представник відповідача не надав до суду документів,
підтверджуючих зміни в організації виробництва і праці.

Відповідно до ч.1,2 ст. 49-2 КЗпП України про наступне
вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.
При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці
враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв"язку зі
змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю,
а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається
за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
Водночас власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної
служби зайнятості про наступне вивільнення працівника із зазначенням його
професії, спеціальності, кваліфікації та розміру оплати праці.

В даному випадку представником відповідача не надані до
суду документи про те, що позивач за два місяці попереджалася про наступне
вивільнення і одночасно з попередженням про звільнення їй запропонували іншу
роботу; не надані документи і про те, що була відсутня інша вакантна робота.

Крім цього, відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України звільнення позивача
проведено без згоди профспілкової органації.

Таким
чином, наказ про звільнення позивача за
п.1 ст. 40 КЗпП України
виданий з порушенням вищевказаних норм трудового законодавству і позивач
підлягає поновленню на посаді контролера служби охорони і
внутрішньооб"єктного режиму з 21.04.2006 року.

І відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 21.04.2006 року по 23.03.2007 року в розмірі 5 552 грн. 25 коп.,
виходячи з середнього місячного заробітку 504, 75 коп.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України з врахуванням
заявлених вимог і в їх рамках стягненню з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 1 000 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача,
складає 6 552 гривні 25 коп.

Строк звернення з позовом про поновлення на роботі підлягає поновленню з
поважних причин відповідно до ст. 234 КЗпП України. Так, позивач наказом від
17.04.2006 року звільнена з посади з 21.04.2006 року. З позовом до суду позивач
звернулася 18.05.2006 року.

На підставі наведеного та керуючись ст. 57, 60, 88, 179, 213-218, 224-228,
232, 294-296 ЦПК України, п.1 ст.40, ст. 43, 49-2, 232-235, 237-1 КЗпП України,
суд

РІШИВ:

Позов
задоволити.

Наказ ВАТ "Севастопольский
рибоконсервний завод" № 49 від 17.04.2006 року про звільнення ОСОБА_1
за п.1 ст. 40 КЗпП України визнати незаконним.

Поновити ОСОБА_1 на
посаді контролера служби охорони і внутрішньооб"єктного режиму в
відкритому акціонерному товаристві "Севастопольський рибоконсервний
завод" з 21.04.2006 року.

Стягнути з ВАТ "Севастопольський рибоконсервний завод" на користь
ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 5 552 грн. 25 коп. та
моральну шкоду в розмірі 1 000 грн., а всього - 6 552 гривні 25 коп.

Стягнути з ВАТ "Севастопольський рибоконсервний
завод" у дохід держави судовий збір в розмірі 82 грн. 32 коп., у дохід ТУ С ДА в м. Севастополі
витрати на інформаційно-технічне забезпечення 30 грн.

Заочне рішення в частині поновлення на роботі та стягнення місячного
заробітку в розмірі 504 грн. 75 коп. підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в
апеляційний суд м. Севастополя через Гагарінський районний суд м. Севастополя
шляхом подання у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне  рішення  може
бути  переглянуте  судом,
що  його  ухвалив,
за письмовою заявою ВІДПОВІДАЧА, яка може бути подана протягом 10-ти
днів з дня отримання копії рішення. Рішення складено власноручно в єдиному
екземплярі.