Справа № 2-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

4 квітня 2007
року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Маринченко М.М.,

при секретарі
Пахар Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

У січні 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обгрунтування своїх вимог
посилався на те, що 27 травня 2006 року між ним та відповідачкою було укладено
договір позики, згідно якого він передав, а ОСОБА_2 отримала грошову суму у
розмірі 1500 дол. США, еквівалент
7575 грн. на момент підписання договору. Відповідно до умов договору позику
надано строком на 7 (сім) місяців, тобто до 27 грудня 2006 року. У вказаний
строк відповідачка суму позики не повернула. Крім того зазначив, що
неправомірними діями відповідачки, а саме: своєчасним неповерненням боргу,
униканням зустрічі з ним йому спричинено моральні страждання, він опинився у
важкому матеріальному становищі, у нього з'явилося відчуття ошуканого,
покараного за довіру. Він був змушений витрачати час для вирішення питань,
пов'язаних з поверненням боргу. Це призвело до порушення його життєвих умов та
стосунків. На підставі зазначеного просив стягнути з відповідачки на його
користь суму боргу у розмірі 7575 грн. та 5000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

В судове засідання позивач не з"явився. надіслав до
суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Відповідачка, яка про час та місце розгляду справи
повідомлялася належним чином, в судове засідання не з"явилася, причини
неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив
провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України
визначено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа. -
незалежно від суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом   встановлено,   що
27  травня  2006
року   між   ОСОБА_1
та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за яким позивач передав, а
відповідачка отримала грошову суму у розмірі 1500 дол. США, яка на момент
підписання договору була еквівалентна 7575
грн.  Відповідно до умов договору
підписання сторонами       вказаного
договору    є   фактом,
який   підтверджує   передачу
грошових   коштів     позичальнику. Згідно з договором позика
надана строком на сім місяців, до 27 грудня

2006 року. Відповідачка у визначений договором
строк суму боргу не повернула. Крім того позивачем на адресу відповідачки 19
січня 2007 року та 26 березня 2007 року було направлено письмові вимоги про
повернення суми боргу, які не були виконані.

За таких обставин з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню
неповернута сума позики у розмірі 7575 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди
задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів, які б
підтвердили факт заподіяння йому моральних страждань, на які він посилається.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь
позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтвердженні
судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме:
судовий збір у розмірі 75 грн. 75 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

На підставі ст. ст. 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88,
169,212-215,224-226 ЦПК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та
відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою м.Київ,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 неповернуту суму позики у
розмірі 7575 (сім тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди відмовити.

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати, а саме:
судовий збір у розмірі 75 грн. 75 коп. та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано позивачем до
апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в
двадцятиденний строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.