Справа № 33ц-498/07                                                                              Категорія
інстанції : Підлісна І.М.
Завидовська - Марчук О.Г.
УХВАЛА

іменем               України

10 жовтня 2007
року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
апеляційного суду Волинської області в складі : Лончука В.Г., Завидовської -
Марчук О.Г., Подолюка В.А.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Тернопіль­ського міськрайонного суду від 04 жовтня 2005 року
та ухвалу апеляційного суду Терно­пільської області від 17 листопада 2005 року,
-

встановила :

Позивач
ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду України з касаційною скар­гою на ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005 року, якою
залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду від 04 жовтня
2005 року, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2. про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою
судді Верховного Суду України від 03.02.2006 року касаційну скаргу ОСОБА_1
прийнято до касаційного розгляду колегією суддів судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України.

5 квітня
2007 року справу передано для розгляду і вирішення відповідно до глави 2
розділу V Цивільного процесуального кодексу України до апеляційного
суду Волинської області відповідно до Закону України «Про внесення змін до
Закону України «Про судо­устрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №697-V .

Ухвалою
судді колегії суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку апе­ляційного
суду Волинської області від 1 жовтня 2007 року за касаційною скаргою позивача
ОСОБА_1 відкрито касаційне провадження.

В обґрунтування
касаційної скарги ОСОБА_1 покликається на неповне з»ясування обставин, що мають
значення для справи, в зв»язку з чим ставить питання про скасування ухвалених у
справі судових рішень та ухвалити нове - про задоволення її позо­вних вимог.

Колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно
до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обстави­ни, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не
доведено факту заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди а її доводи про
застосування відповідачем до неї фізичної сили спростовуються показаннями
свідків ОСОБА_3.,
ОСОБА_4., постановою про відмову у порушенні кримінальної справи
відносно ОСОБА_2. від 27.04.2005 року, а також матеріалами перевірки за заявою
ОСОБА_1.,   проведеної   Тернопільським міськвідділом УМВС України в Тернопільській області.

Апеляційний
суд погодився з висновками суду першої інстанції та залишив рішення місцевого
суду без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є непра­вильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додер­жанням
норм матеріального та процесуального права, а підстави для обов»язкового скасу­вання
судового рішення, передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України, відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи, висновки судів не спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України колегія суддів з розгляду цивільних справ у
касаційному порядку апеляційного суду Волинської області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду
від 04 жовтня 2005 року   та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 17 листопада 2005 року залишити
без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.