Справа
№22-ц-1790/07 p.                      Головуючий    1
інстанції  Терентьєв Г.В.
33                                             Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року       колегія суддів судової палати
по цивільним справам апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої      -
Буренкової К.О.,  суддів:
Козаченка В.І.,  Довжук Т.С,

при секретарі
судового засідання   Негрун І.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2007 року за
позовом

ОСОБА_1

до

СГВК ім.  Кірова Казанківського
району Миколаївської області,

Казанківської районної державної адміністрації (далі - Казанківська РДА),

Михайлівської сільської ради Казанківського району (далі - Михайлівська
сільрада)

про визнання права власності на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИЛА:

04
квітня 2007 року позивачка ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до відповідачів СГВК ім.  Кірова,
Казанківської РДА,  Михайлівської
сільради про визнання права власності на земельну частку (пай).

Позивачка
вказувала,  що з 01 жовтня 1975 року вона
є членом колгоспу ім.  Кірова,  який було реорганізовано в СГВК ім.  Кірова. В порушення Указу Президента України
від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель переданих у колективну
власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,  її до списку осіб,  які мають право на земельну частку
(пай),  безпідставно не включили,  тобто незаконно позбавили права власності на
землю.

Рішенням
Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1  відмовлено за
пропуском строку позовної давності.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить
рішення суду скасувати та визнати за нею право на земельну частку (пай) в
розмірі 10,  27 умовних кадастрових
гектарів вартістю 79 680 грн. 48 коп. На думку апелянта,    рішення суду є незаконним,  а строк позовної

давності нею пропущений з поважних причин,
так як вона зверталась за захистом свого права в інші інстанції.

Заслухавши
доповідь судді,  дослідивши матеріали
справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно  ст.  76
ЦК УРСР ( ст.  261 ЦК
України) право на позов виникає з дня,
коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого
права.

Як
вбачається з матеріалів справи,  право на
позов у позивачки виникло у 1995 році,
однак за захистом своїх прав ОСОБА_1
звернулась до суду тільки у 2007 році,
тобто за межами строку,
встановленого  ст.  71 ЦК
УРСР (  ст.  257 ЦК
України).

Відповідно
до вимог  ст.  80 ЦК
УРСР ( ст.  267 ЦК України)
закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для
відмови в позові.

Таким
чином,  суд першої інстанції в межах
заявлених вимог,  повно з'ясував
обставини справи,  дав належну правову
оцінку доказам,  які були представлені
сторонами,  і дійшов правильного висновку
про те,  що право позивачки
порушено,  однак строк позовної давності
нею пропущено без поважних причин. Тому на підставі  ст.  80
ЦК УРСР (
ст.  267 ЦК України) суд постановив обгрунтоване рішення про відмову
в позові у зв'язку зі спливом строку для звернення до суду.

Посилання
в апеляційній скарзі на те,  що
позивачкою пропущено строк для звернення з даним позовом до суду з поважних
причин є безпідставними,  оскільки
докази,  на які посилається апелянт,  не можна розуміти як такі,  що перешкоджали її зверненню у встановлений
строк до суду з даним позовом.

Враховуючи
викладене,  колегія судів вважає,  що рішення суду є законним та обгрунтованим і
підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
313,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Казанківського районного суду Миколаївської області   від 08 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.