Справа № 22ц-4396/2007 р.                                                         Головуючий у 1-ій інстанції
Категорія 26                                                                                   суддя Озерянська Ж.М.
Доповідач суддя Поветкін В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2007 р. Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
судді:                                    Костюченко
Н.Є.

Суддів:                                               Басуєвої Т.П., Повєткіна В.В.

При секретарі:                                    Качур Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Дніпропетровську цивільну
спра­ву за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від
30 березня 2007 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

Встановив :

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30
березня 2007 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.17-18).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої
інстанції ска­сувати у зв'язку з неповним
з'ясуванням обставин справи, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального і процесуального права і ухвалити
нове рішення, яким визнати поважними причини пропуску
строку для прийняття спадщини, посилаючись на обставини, викладені
у позовній заяві, тобто хворобу сина ОСОБА_3, який з 26 січня
по 22 березня 2005 року знаходився на стаціонарному лікуванні, а до цього на неможливість свого приїзду до
М.Дніпропетровську у зв'язку з доглядом за цим сином та двома іншими старшими
дітьмиі, та надати їй додатковий строк для прийняття спадщини
(а.с.25-26).

Перевіривши законність і обгрунтованність рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у
суді першої інстанції, апе­ляційний суд вважає, що скарга є обгрунтованою і
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої
інстанції встановив, що позивачка пропустила
строк на прийняття спадщини без поважних при­чин, оскільки у проміжок між
смертю батька та хворобою дитини мала можливість на­діслати заяву
про прийняття спадщини поштою.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матері­алам
справи.

Згідно зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини
встановлюється строк у шість місяців, який починається з
часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті осо­би, що є
спадкодавцем.

Як вбачається з
матеріалів справи № 2-1325/06, батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.2-3).

Останнім днем строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 є 19 березня
2005 року.

Позивачка у встановлений законом строк спадщину не прийняла, 17 травня 2005
року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2006 року позовну заяву залишено без розгляду з
посиланням на вимоги ч.3 ст.169 та п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України (а.с.91 справа №
2-1325/06).

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити йому додат­ковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

2

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що в пері­од
з 26 січня по 22 березня 2005 року син позивачки ОСОБА_3 знаходився на стаціона­рному
лікуванні у медичному закладі, але суд визнав, що позивачка пропустила строк на
прийняття спадщини без поважних причин, оскільки у проміжок між смертю батька та хворобою дитини мала можливість надіслати заяву
про прийняття спадщини поштою.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є
помилковим, оскільки відповідно до вимог ч.3
ст.1272 ЦК підставою для визначення
спадкоємцю, додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини є
наявність поваж­ної причини, яка перешкоджала йому своєчасно подати таку заяву,
а не можливість спадкоємця подолати виниклі перед ним труднощі.

З огляду на те, що син позивачки в період з 26 січня по 22 березня 2005
року знаходився на стаціонарному лікуванні, колегія
суддів вважає, що позивачка пропус­тила строк для прийняття спадщини з
поважної причини.

Тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з невідпо­відністю
висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм мате­ріального
права.

Оскільки
обставини по справі досліджені у повному обсязі, колегія суддів

вважає необхідним постановити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 з поважних причин пропустила строк
на прийняття спадщину на протязі з 26 січня 2005
року по 19 березня 2005 року, колегія суддів вважає за необхідне визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті її батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном один місяць 23 дні.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,309,314,316 Цивільного процесу­ального
кодексу України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня
2007 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додат­кового
строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття
спадщини піс­ля смерті її; батька ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, терміном один місяць 23 дні з дня
набрання рішенням Апеляційного суду Дніпропет­ровської області
законної сили.

Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховно­го Суду України протягом двох
місяців з дня набрання законної сили.