УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня
2007р.                                                                                     м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Меленко
О.Є.,  Вакарук В.М.,  Шишка А.І. розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення начальника
Хустського РВ ДВС Хустського районного управління юстиції Закарпатської області
про визнання постанови про поновлення виконавчого провадження
неправомірною,  за касаційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення Хустського
районного суду від 12 березня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 2 грудня 2004 року, -

встановила:

ОСОБА_1,
ОСОБА_2 звернулися з касаційною скаргою на рішення Хустського районного суду
від 12 березня 2004 року,  залишене без
змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 2 грудня 2004
року,  яким відмовлено в задоволенні
скарги ОСОБА_1,  ОСОБА_2 на рішення
начальника Хустського РВ ДВС Хустського районного управління юстиції
Закарпатської області про визнання постанови про поновлення виконавчого
провадження неправомірною.

В
обгрунтування касаційної скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 посилаються на порушення судами норм процесуального права та невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи,
у зв"язку з чим ставлять питання про скасування судових рішень.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні скарги ОСОБА_1,
ОСОБА_2,  суд виходив з того,  що постанова від 26.11.2003 року начальником
Хустського РВ ДВС винесена в межах його повноважень відповідно до ст. 8 Закону
України „Про виконавче провадження",
оскільки контроль за правильністю,
повнотою,  своєчасністю виконання
судових рішень саме начальник відділу ДВС.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції та залишив
його рішення без змін.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Справа №
33-ц-208кс/07р.                                 Головуючий
у 1 інстанції Джуга С.Д.

Категорія
43                                                         Доповідач
Меленко О.Є.

2

Згідно ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні суду,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області, -

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Хустського районного суду від 12 березня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 2 грудня 2004 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.