справа №2-165/2007
РІШЕННЯ

іменем України

6 квітня 2007
року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого
судді Воробйової І.В.

при секретарі
Чуйко Л.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду м.Артемівська цивільну справу

за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

відшкодування
матеріальної і моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної
шкоди у розмірі 430 грн. 86 коп. і моральної
шкоди у розмірі 5000 грн. у
зв'язку із спричиненням їй тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок укусів
собаки, і в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги і просила суд
стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди 67грн.
40 коп., за понесені нею витрати на придбання ліків, і у відшкодування
спричиненої їй моральної шкоди - 5000 грн. і пояснила, що коли вона 22 серпня
2006 року о 15 годині разом з чоловіком ОСОБА_3 проходила мимо будинку
АДРЕСА_1, несподівано з відчинених воріт вказаного будинку вибіг великий
собака, який був без намордника і поводка. Собака підбіг до неї, накинувся і
укусив її за вказівний палець правої руки, вихопив з рук сумку і відбіг. Потім
собака намагався кинутися на її чоловіка, але останній встиг відбігти. Тоді
собака знов накинувся на неї і укусив за ліву ногу. Вона кричала і просила
допомоги. З двору вказаного будинку вийшла жінка і вони разом з чоловіком стали
просить у неї про допомогу, але жінка мовчки повернулася до будинку. Через
деякий час знов вийшла та сама жінка, підбігла до собаки і відтягла її від них.
Водій однієї із машин, які проїжджали повз них, зупинився і відвіз її до
лікарні, де їй була надана допомога, так як у неї була укушена рана вказівного
пальця правої руки і три укушені рані на лівій гомілці. Внаслідок отриманих нею
тілесних ушкоджень вона знаходилась на амбулаторному лікуванні з 22.08.2006 року по 11.09.2006, так як вона не
могла самостійно пересуватися, і потребувала сторонньої допомоги. Для лікування
нею було придбано ліків на суму 67
гривень 40 копійок.
Породу собаки вказати не може, але собака був великий. Через отримані травми
вона перенесла важкі фізичні і моральні страждання, що незгладимим чином
відобразилося на її емоційному і фізичному стані. Рани довго не загоювалися,
вона тривалий час не могла самостійно пересуватися і обслуговувати себе, тому
потребувала сторонньої допомоги. До теперішнього часу покусаний палець не
згинається; на нозі від укусів залишилися великі шрами, які псують її зовнішній
вигляд і вона вимушена постійно носити брюки. Розмір моральних страждань вона
оцінює у 5000 грн. Добровільно відшкодовувати заподіяну їй матеріальну та
моральну шкоду ОСОБА_2
відмовляється. Просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача
заподіяну їй матеріальну шкоду у розмірі 67,40
гривень та моральну шкоду у розмірі 5000
гривень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивачки в частині
відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 67 грн. 40
коп., понесених нею на придбання ліків, визнав повністю, а позовні вимоги в
частині відшкодування моральної шкоди визнав частково, у розмірі 432 грн. 60 коп. і пояснив,
що дійсно у нього у 2006
році був великий собака, безпородний, гладкошерстий, зріст якого приблизно
становив 50 см, вага
- 30  кг, ;
паспорта на собаку не має.   Собаку  він тримав
за місцем своєї

2

роботи,
у клітці у дворі будинку АДРЕСА_1, де
розташована крамниця, яка належить ОСОБА_4,
у якої він працює водієм .
22 серпня 2006 року
вранці він прийшов на роботу. Через деякий час йому необхідно було виїхати, і
він на автомобілі, в який посадив вказану собаку, поїхав в необхідному йому
напрямку. Повернувся він приблизно о 15
годині цього ж дня. В'їхавши на автомобілі у двір через відчинені ворота,
він, залишивши автомобіль, не закрив дверцята і пішов ремонтувати дах будинку.
Собаку залишив у машині. Відремонтувавши дах він спустився униз і побачив, що
його хазяйка, ОСОБА_4 затягла
собаку до клітки, і розповіла йому, що собака вибіг за двір і покусав жінку,
яка в той час проходила мимо будинку. Він вийшов на вулицю, але там вже нікого
не було. Через деякий час він зустрівся з постраждалою ОСОБА_1, яка розповіла
йому , як його
собака її покусав і показала укушені рани на руці і нозі. Просила його
виплатити їй у рахунок відшкодування матеріальної і моральної шкоди 5000 грн. Він
відповів їй, що таку суму він не може їй сплатити, тому що вона для нього
занадто велика, так як його доходи складаються лише з заробітної плати у
розмірі 200 гривень
на місяць і з даної суми він також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої
дитини колишній дружині, тому запропонував їй сплатити лише 500 гривень, але
ОСОБА_1 не погодилась. Визнає свою провину у тому, що його собака напав на
ОСОБА_1 і спричинив їй тілесні ушкодження. На даний час собаки не існує.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що 22.08.2006 року о 15 годині вони
разом з дружиною йшли по АДРЕСА_1
із двору вказаного дому вибіг великий собака, який покусав його дружину
декілька раз - за
вказівний палець правої руки і ліву ногу. Собака був дуже агресивний, без
намордника і поводка. Від намагався відігнати собаку від дружини, але собака
накинувся і на нього. На крики його дружини про допомогу з двору вийшла жінка і
затягла собаку у двір. Проїжджаючий повз них водій зупинив машину, запропонував
свою допомогу і відвіз його з дружиною до лікарні, де дружині була надана
медична допомога. На лікуванні дружина знаходилась приблизно 20 днів. Весь цей
час вона не могла пересуватися без сторонньої допомоги, переживала, була
пригнічена тим, що рани від укусів не загоюються. А в теперішній час переживає через
те, що в неї не згинається покусаний палець і на її тілі залишилися шрами від
укусів .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що проживає в
будинкуАДРЕСА_2. У дворі будинку АДРЕСА_1, що
розташований напроти, вже на протязі двох років тримають велику собаку, який
дуже агресивно поводить себе по відношенню до людей. 22.08.2006 року приблизно о
15 годині він почув
гавкіт і галас, які доносилися з вулиці. Коли він вийшов на балкон то побачив,
як собака, з будинку напроти, напала на жінку і укусила її за руку, а потім за
ногу. Чоловік, який знаходився поряд з жінкою, намагався відігнати собаку, але
не зміг цього зробити. Через деякий час з двору вийшла жінка і затягла собаку у
двір. Постраждала жінка разом з чоловіком сіла в автомобіль, який зупинився
біля них і поїхали.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, докази,
допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, встановив наступне.

Згідно із актом судово-медичного обстеження № 908 від 28.08.2006 року ОСОБА_1
були спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани 2-го пальця правої
руки і лівої гомілки, які утворилися від діяння тупо загострених предметів,
якими могли бути зуби собаки, можливо в указаний нею строк та еквівалентні
легким тілесним пошкодженням.

Як вбачається із довідки Артемівської ЦРЛ від 12.03.2007 року, ОСОБА_1
знаходилась на амбулаторному лікуванні з 22.08.2007
року по 11.09.2006 року з
діагнозом: укушені рани правої гомілки та 2
пальця правої кисті.

Згідно із фіскальними чеками ТОВ «Мелікранон», АП «ЦРА-76», ТОВ «Весна»,
МПП «Галеніка», сума придбаних ОСОБА_1 ліків за період з 22.08.2006 року по 06.09.2006 рік складає 67,40 гривень.

3

Таким чином суд вважає, що власник тварини порушив Правила тримання собак,
котів і хижих тварин в населених пунктах України від 17.06.1980 року, затверджених
Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, міністерством сільського
господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я УРСР де вказано, що власники
собак зобовя'зані суворо дотримуватися санітарно-гігієничних норм і правил їх
тримання при умові обов'язкового забезпечення безпеки людей.При додерженні
вимог, вказаних в Правилах, додзволяється тримати собак у населенному пнукті -
у вільному вигулі на ізолюьованій, добре обгородженій теріторіїї ( в
ізольованому приміщенні), на прив'язі або без неї; сторожових собак на прив'язі
і спускати їх з прив'язі лише в закритих дворах, що виключають можливість
втечі. Виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих
територій в загальні двори або на вулицю (з обов'язковим забезпеченням безпеки
людей) тільки на короткому повідку і в наморднику. Тому відповідач повинен
нести відповідальність і відшкодувати спричинену матеріальну і моральну шкоду.

Ст. 1168 ЦК України
передбачено, що до джерел підвищеної небезпеки відносятся службові собаки і собаки
бійцівських порід. У судовому засіданні було встановлено, що собака, який
належав ОСОБА_2, був великий, гладкошерстий, безпородний, паспорта на собаку не
має, тоб то не знайшов підтвердження той факт, що цей собака відноситься до
службових собак і собак бійцівських порід, тому відповідач повинен нести
віьідповідальність за спричинену матеріальну і моральну шкоду на загальних
підставах, згідно із нормами ст.ст. 1166,   1167 ЦК України.

Згідно із вимогами ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із наданими суду позивачкою ОСОБА_1 чеками, нею було придбано ліки
на загальну суму 67 гривень 40 копійок, в зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1
в даній частині підлягають повному задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.

Суд
вважає, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню. Так в судовому засіданні факт перенесених
ОСОБА_1 моральних страждань найшов своє підтвердження. В зв'язку із
спричиненими тілесними ушкодженнями у неї був порушений звичний спосіб життя,
деякий час вона не могла самостійно пересуватися і обслуговувати себе, тому
потребувала сторонньої допомоги; покусаний палець, що не розгинається, та
глибокі шрамі на нозі спотворюють її зовнішній вигляд, все це завдало і завдає
їй моральних страждань.

Суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, на думку суду,
складає 1500 грн, з
урахуванням всіх обставин справи, глибини душевних страждань, перенесених
ОСОБА_1 і ступеню тяжкості спричинених їй тілесних ушкоджень, також враховуючи
матеріальне становище ОСОБА_2.

Тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 1500 грн.

Згідно зі ст. 88
ЦПК України в разі задоволення позивних вимог, суд, стороні на користь якої
ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 про
стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 судових витрат по сплаченому нею
держмиту у сумі 59 грн. 50 коп. і
сплаченими нею витратами на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
у суми 30 грн.
підтверджені документально і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1166,1167
ЦК України, ст. ст. 5,6,10,
88,107,208,215,224,225 ЦПК України, Правилами тримання собак, котів і хижих
тварин в населених пунктах

4

Української РСР
від 17.06.1980 року,
затверджених Міністерством житлово-комунального господарства УРСР,
міністерством сільського господарства УРСР, Міністерством охорони здоров'я
УРСР, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 67
(шістдесят сім) гривень 40
копійок; у рахунок відшкодування моральної шкоди 1500 (одну тисячу
п'ятсот) гривень , 89 (вісімдесят
дев'ять) гривень 50 копійок
у рахунок понесених позивачем судових витрат, в іншій частині позовних вимог
відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його
проголошення, та апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через
Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.