Справа
№ 2-47/2007 p.
РІШЕННЯ

іменем  України

31 травня 2007 року

Оржицький
районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В,  секретаря судового засідання Демченка Р.Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця справу за позовом
ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
„Україна" про стягнення заборгованості по орендній платі за оренду
земельної частки (паю),  пені за несвоєчасність
розрахунків за оренду земельної частки (паю),
орендної плати за оренду майнового паю,
вартість обігових коштів,  орендну
плату за обігові кошти

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Україна" про стягнення заборгованості по орендній платі
за оренду земельної частки (паю) у сумі 872, 96 грн.,  пені за несвоєчасність розрахунків за оренду
земельної частки (паю) на суму 953, 16 грн.,
орендної плати за оренду майнового паю у сумі 175, 55 грн.,  вартість обігових коштів у розмірі 1233
грн.,  орендну плату за обігові кошти в
сумі 61,  65 грн.

Позов
мотивував тим,  що має у власності
земельну ділянку (пай) розміром 2, 6 га.,
яку здав в оренду відповідачеві,
про що уклав відповідні угоди 01.04.2003 року та 01.03.2006 року.
Нарахування орендної плати проводилось з розрахунку 1% від вартості
земельного паю,  що суперечить Указу
Президента № 92 від 02.02.2002 року „Про
додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв)". Вважає,
що орендар повинен розрахуватися з позивачем за оренду земельної частки
(паю) у розмірі 1, 5% від
вартості паю. Повинен сплатити пеню за просрочку
у розрахунку на суму 953,
16 грн.

Крім
того,  відповідач заборгував за оренду
майнового паю,  сума боргу становить 175, 55 грн. Вказані
відносини також урегульовані договором.
Іншим договором купівлі-продажу обігових засобів від 05.04.2001 року
відповідач зобов'язаний виплатити вартість обігових засобів у сумі 1233 грн.
Крім того,  за користування вказаними
обіговими засобами відповідач заборгував 61,
65 грн. Також підлягає до стягнення судові витрати пов"язані з розглядом
справи в суді.

У ході розгляду
справи відповідачем було сплачено позивачеві слідуючі суми:

· повністю
погашено борг по купівлі-продажу обігових коштів на загальну суму 1233 грн.;

· заборгованість
за оренду майнового паю у сумі 83,
81 грн.;

· пеня за 65 діб на суму 163, 72 грн.;

-    заборгованість за оренду земельної частки (паю) в сумі 722, 80 грн. (розрахунок

проведено з урахуванням умов договору,
тобто у розмірі 1%
від вартості паю);

-    пеня за
оренду земельної частки (паю) у сумі 755,
57 грн.

Загальна
сума,  що виплачена позивачеві становить 2958, 90 грн.

З
урахуванням проведених розрахунків позивач змінив свої позовні вимоги та прохав
суд стягнути з відповідача заборгованість за оренду паю з урахуванням 1, 5% від вартості

паю на суму 291 грн. Крім
того,  прохав стягнути пеню
пов"язану з виплатою орендної плати
за оренду земельної частки (паю) у розмірі 1, 5% за 2005
- 2007 p.p. згідно прикладених
розрахунків на загальну суму 603,
04 грн.; заборгованість по оренді майнового паю згідно розрахунку становить 102, 07 грн. та
заборгованість за користування обіговими засобами на суму 61, 65 грн.,  як вказано у первинному позові. Крім
того,  прохає стягнути судові витрати у
сумі 51 грн.
судового збору та 30 грн. за
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Всього до стягнення
підлягає сума 1139 грн. Уточнені позовні вимоги направлені відповідачу 23
травня 2007 року (поштове повідомслення № 36351 від 25.05.2007 року). У
судовому засіданні позивач змінені позовні вимоги підтримав та вказав,  що відповідач не зважаючи на умови договорів
не виконував їх належним чином.
Укладаючи угоди на оренду земельної частки (паю) вказав розмір 1% від вартості паю
ігноруючи норми Указу Президента щодо розміру оренди 1, 5 %.

У
попередніх судових засіданнях відповідач не визнавав позов,  щодо виплати 1, 5% від вартості паю за оренду земельної ділянки та
вважав,  що спірні відносини слід
урегулювати у досудовому порядку,
поскільки фактично з позивачем проведено повний розрахунок. Ситуація з
невиплатою платежів склалась через тяжкий фінансовий стан господарства.

Відповідач
належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи,  але до залу судових засідань не
з"явився,  причини неявки до суду не
повідомив (розписка в отриманні судової повістки представником від 11 травня 2007 року прикладена
до матеріалів справи). За вказаних обставин,
суд прийшов до висновку про заочний розгляд справи,  про що постановив ухвалу від 30 травня 2007 року.

Позивач проти
даного порядку розгляду справи не заперечує.

Суд,  заслухавши пояснення позивача,  розглянувши матеріали справи,  приходить до висновку,  що позов підлягає частковому задоволенню .

Судом
встановлено,  що відповідно до державного
акту на право приватної власності на землю позивач має у власності земельну
ділянку площею 2, 60 га.
згідно акту 1-ПЛ №
026385 від 31.05.2002
року. Дану земельну ділянку ним було здано в оренду СТОВ „Україна" 01.04.2003 року відповідно
до договору оренди земельної ділянки зареєстрованого у Чутівський сільській
раді 23.04.2003 року за № 229. Згідно умов
договору договір укладено на 3
роки з виплатою орендної плати у розмірі 1% грошової вартості земельної ділянки в сумі 291 грн. При цьому
вартість земельної ділянки вказана 29092 грн. Довідкою Оржицького районного
відділу земельних ресурсів № 486 від 31.10.2006 року зазначено грошову оцінку
земельної ділянки (паю),  що належить
ОСОБА_1 у сумі 29091, 98 грн. Розділом 3
договору передбачено сплату орендодавцю річних процентів за ставкою 0, 2 % несплаченої суми
за кожний наступний день,  доки суму
простроченої орендної плати не буде сплачено.

Згідно
розрахунку СТОВ „Україна" №
18 від 30.01.2007 року
заборгованість за оренду земельного паю за 2004 рік становить 249,
50 грн. За 2005 рік
заборгованість за оренду становить 249,
50 грн. тапеня за даний рік становить 182,
50 грн. Розрахунок проведено слідуючим чином:

249, 50 грн. х 0, 2 % = 0.50 грн. за 1 день. Дане
значення х 365 днів - 182, 50 грн. (пеня).

За 2006 рік розрахунок
пені має слідуючий вигляд 432,
00 грн. х 0, 2% = 0, 86
грн. за день. Дане значення х 365
днів = 313, 90 грн.

Всього
заборгованість по оренді та пені становить 745, 90 грн.

За 2005 рік
заборгованість за оренду земельного паю становить 55, 30 грн. З
урахуванням вказаної суми здійснено розрахунок пені: 55, 30 грн. х 0, 2 % = 0, 11 грн. за день.
Таким чином,  вказане значення х 365 днів= 40, 15 грн. (пеня).
Всього заборгованість по оренді та пені становить 95, 45 грн. Вказані розрахунки
проведено з урахуванням умов договору,
тобто з розрахунок 1%
від вартості паю.

Згідно
договору оренди земельної ділянки (паю) від 01.03.2006 року договір укладено на вищезазначену земельну ділянку
терміном 5 років.
Додатком № 3 до
договору

є угода
про форми та розміри орендної плати за 2006
рік у натуральному виразі 340
грн та відробітково на 96
грн. Розрахунком господарства №
18 від 30.01.2007 року
підтверджено заборгованість за оренду паю у сумі 418 грн.

Таким
чином,  за оренду земельної частки (паю)
по договору від 01.04.2003
року та договору від 01.03.2006
року борг становить 722,
80 грн. 19.04.2007 року
відповідно до видаткового касового ордера №
274 з позивачем здійснено розрахунок по вказаній сумі.

Відповідно
до уточнених позовних вимог позивач не оспорює умов та розрахунків по договору
від 01.03.2006 року,  поскільки суму оренди отримав 19.04.2007 року.

З
урахуванням уточнених позовних вимог позивач прохає додатково стягнути по
договору оренди земельної чатки (паю) від 01.04.2003
року за 2004 та 2005 p.p. суму оренди з
розрахунку 0, 5% від
вартості паю на загальну суму 291
грн. по 145, 50 грн.
щорічно ( 29092 х 1, 5%: 100= 436, 50= 291 грн.)

Стосовно
відшкодування по договору від 01.04.2003
року пені за несвоєчасність виплати орендної плати за користування
земельною часткою (паєм) розрахунок позивача обгрунтований не сплатою орендної
плати у розмірі 1, 5% та має
слідуючий вигляд .

Недоплата по
основному платежу за 2004
рік становить 145,
50 грн.

За 2005 рік слід
сплатити пені на суму 106,
21 грн. ( 145, 50 грн.х 0, 2 % = 0, 29 грн. х 365 днів);

За 2006 рік підлягає до
сплати пеня на суму 183,
75 грн. ( 251, 71 грн. х 0, 2% = 0, 50 грн х 365 днів);

За 2007 рік стягненню
підлягає 131, 37 грн.
пені ( 435, 46 х 0, 2% = 0, 87 грн. х 150 днів).

Недоплата по
основному платежу за 2005
рік становить 145,
50 грн.

За 2006 рік підлягає до
сплати пеня на суму 106,
21 грн. ( 145, 50 грн. х 0, 2% = 0, 29 грн х 365 днів);

За 2007 рік стягненню
підлягає 75, 50 грн.
пені (251, 71 х 0, 2% = 0, 50 грн. х 150 днів).

Загальний борг
по пені за даними позивача становить 603,
04 грн.

Відповідно
до видаткового касового ордеру №
235 від 07.04.2007 року
позивач отримав 755, 57 грн. в
рахунок відшкодування пені за оренду земельної частки (паю) з огляду на 1% вартості земельної
ділянки.

Свідоцтво
про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства № 108445 від 13.01.2003 року підтверджує
право власності ОСОБА_1на майно пайового фонду у сумі 4331 грн.,  з них 1233
грн. обігові засоби. З огляду на договір купівлі-продажу майна,  що знаходиться у спільній частковій власності
від 05.05.2001 року
укладеного співвласниками майна та СТОВ „Україна" покупець зобов'язаний
сплатити вартість майна протягом 5-ти років грошима рівними частками. Вказаного
господарством зроблено не було та лише відповідно до видаткового касового
ордеру № 214 від 30.03.2007 року з позивачем
30.03.2007 року
проведено розрахунок у сумі 1233
грн.,  що передбачено вищевказаним
договором та сумою обігових засобів,  що
вказана у сертифікаті власника майнового паю. Отже,  по даному договору розрахунок проведено у
повному обсязі.

Інші
правовідносини,  що склалися між
сторонами та є предметом розгляду відповідно до уточнених позовних вимог є
відносини,  що склалися у сфері оренди
майнового паю (основних засобів). Вказані відносини урегульовані договором
оренди майна від 05.05.2001 року укладеного уповноваженою особою від
співвласників майна якого обрано відповідно до протоколу зборів співвласників
майна СТОВ „Україна" від 28 квітня 2001 року) з урахуванням договору на
спільне володіння,  користування і
розпорядження майном,  що знаходиться у
спільній частковій власності від 03.05.2001 року ( відповідно до витягу з
додатку до даного договору ОСОБА_1 має у власності основні засоби на суму 4331
грн. та обігові засоби на суму 1233 грн.) .
Даний договір укладено сторонами на 3
роки та ним передбачено,  що власники
майна отримують

орендну
плату за користування основними засобами у розмірі 1% від їх вартості.
Позивач відповідно до сертифікату на майновий пай має у спільній частковій
власності основних засобів на суму 3098
грн.(4331-1233 грн.).

Іншим
договором оренди майна від 06.05.2004
року укладеного уповноваженою особою від співвласників майна з урахуванням
договору на спільне володіння,
користування і розпорядження майном,
що знаходиться у спільній частковій власності від 03.05.2001 року. Даний
договір укладено сторонами на 5
років та ним передбачено,  що
власники майна отримують орендну плату за користування основними засобами у
розмірі 1% від їх
вартості. Розрахунком господарства №
18 від 30.01.2007 року
підтверджено заборгованість за оренду основних засобів (майнового паю) у сумі 185, 88 грн. Вказану
суму не оспорює і позивач. Відповідачем відповідно до видаткового касового
ордеру № 283 від 23.04.2007 року проведено
частково розрахунок по даним орендним відносинам на суму 83, 81 грн. Різниця у
заборгованості та сплаті становить 102,
07 грн.,  що підлягає до стягнення з
відповідача.

Стосовно
наявності заборгованості за користування обіговими коштами у сумі 61, 65 грн. позивач її
обґрунтовує договором купівлі-продажу майна,
що знаходиться у спільній частковій власності від 03.05.2001 року. Хоча при
цьому не вказує який саме пункт регулює спірні правовідносини,  свої позовні вимоги обґрунтовує несвоєчасним
розрахунком по купівлі-продажу майна. З цього на його думку виникають орендні
відносини на майно. Інших доказів по даній сумі позивач не надав.

З огляду
на п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України,  який набрав чинності з 01.01.2004 року
цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин,  що виникли після набрання ним чинності. Щодо
цивільних відносин,  які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків,  що виникли або продовжують існувати після
набрання ним чинності. Таким,  чином по
даній справі,  суд прийшов до висновку
про необхідність керуватися нормами цивільного кодексу України,  що набрав чинності з 01.01.2004 року.

Частиною
3  ст.  6 ЦК України
передбачено,  що сторони в договорі
можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати
свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від
положень актів цивільного законодавства,
якщо в цих актах прямо вказано про це,
а також у разі,  якщо
обов»язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх
змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно
до  ст.
526 ЦК України
передбачено,  що зобов»язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного
кодексу,  інших актів цивільного
законодавства,  а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно
до звичаїв ділового обороту або інших вимог,
що звичайно ставляться. Згідно
ст.  599 ЦК України
зобов»язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.
Відповідно до  ст.  611
ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,  встановлені договором або законом.  Статтею 626
ЦК України визначено,  що договором є
домовленість двох і більше сторін,
спрямована на встановлення,  зміну
або припинення цивільних прав та обов»язків. Згідно  ст.
627 ЦК України сторони є вільними при укладанні договору,  виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  звичаїв ділового обороту,  вимог розумності та справедливості.
Відповідно до  ст.  651
ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою
сторін,  якщо інше не встановлено
договором або законом.  Статтею 792 ЦК України
передбачено,  що за договором найму
(оренди) земельної ділянки наймодавець зобов»язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за
плату.

Пунктом 1 Указу Президента
України «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників
земельних ділянок та земельних часток (паїв)» від 02.02. 2002 року з внесеними
змінами  13.09.2002 року визнано одним із пріоритетних завдань

пореформеного
розвитку аграрного
сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального
захисту сільського населення,  зокрема
запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського
призначення,  земельних часток (паїв) у
розмірі не менше 1, 5 відсотка
визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки,  земельної частки (паю) та поступового
збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та
фінансово-економічного стану орендаря. Відповідні державні органи зобов»язано
забезпечити встановлення сторонами договорів оренди земельних ділянок плати за
їх оренду в розмірах ніж вказано вище. Активізувати серед орендарів та
орендодавців роз»яснювальну роботу з питань підвищення розмірів плати за
оренду.

Указом
Президента «Про порядок організації та здійснення контролю за виконанням
указів,  розпоряджень і доручень
Президента України» №
155 від 19 лютого 2002 року затверджено
«Положення про порядок організації та здійснення контролю за виконанням
указів,  розпоряджень і доручень
Президента України» де в п. 5
вказано акти і доручення виконуються у строки,  встановлені Президентом України. Якщо строк
не визначено,  виконання здійснюється
протягом 30 календарних
днів з моменту підписання акта чи доручення.

Враховуючи
вказані нормативні акти,  суд прийшов до
висновку,  що позивач належним чином
обгрунтував свої позовні вимоги лише щодо стягнення заборгованості за оренду
основних засобів відповідно до договорів від 05.05.2001 року та від 06.05.2004
року у сумі недоплати у розмірі 102,
07 грн.

Стосовно
стягнення з відповідача заборгованості за користування обіговими засобами на
суму 61, 65 грн.
жодним договором не урегульована як і не передбачено таке стягнення чинним
законодавством.  Позивач надав суду лише
договір купівлі-продажу майна,  що
знаходиться у спільній частковій власності від 05.05.2001 року,  яким взагалі не урегульовано питання оренди
обігових засобів.

Інші
позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми орендної плати за оренду
земельного паю з розрахунку 1, 5% від вартості земельної ділянки за 2004 та
2005 рік на суму 291 грн. та пені з урахуванням зазначеного позивачем відсотку
за 2005-2007 p.p. на загальну суму 603, 04 грн. задоволенню не
підлягають. Поскільки договором оренди земельної частки (паю) передбачено угоду
між сторонами про виплату орендної плати у розмірі 1% від грошової оцінки
земельної ділянки. Сторонами досягнуто згоди по істотним умовам договору.
Позивач не звертався до СТОВ «Україна» з пропозицією переглянути договірні
відносини протягом дії договору оренди земельної ділянки від 01.04.2003 року. Крім
того,  Указ Президента України « Про додаткові
заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних
часток (паїв)» від 02.02.
2002 року з внесеними змінами 13.09.2002
року був вже чинним на моменту укладання договору між сторонами. Відповідно
до чинного цивільного законодавства сторони не можуть відступити від положень
актів цивільного законодавства,  якщо в
цих актах прямо вказано про це,  а також
у разі,  якщо обов»язковість для сторін
положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті
відносин між сторонами. В даному Указі Президента України не вказано про не
можливість відступу від його положень,
як і не наголошено на обов»язковості для сторін положень Указу. Таким
чином,  сторони уклавши угоди оренди були
вільні у виборі умов договору.

Відповідно
до ч.1,  2  ст.  60
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,  на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Позивач цим
правом скористався лише частково.

Судові витрати
згідно  ст.  89
ч. 1 ЦПК
України необхідно віднести за рахунок відповідача.

Керуючись  ст.
ст.  6,
526, 599,  611,  626,
627,  651,  792 ЦК України,   ст.
ст.  З,  60,  89,
213,  214,  215,
226 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задоволити частково на суму 102
грн. 07 коп. в
рахунок погашення заборгованості по оренді основних засобів.

В іншій частині
позову відмовити.

Стягнути
зі СТОВ «Україна» с Чутівка
Оржицького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 51 грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн.

Відповідач
протягом десяти днів від дня отримання копії заочного рішення може подати до Оржицького
районного суду письмову заяву про його перегляд.

Позивачем
заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається апеляційному суду
Полтавської області через Оржицький районний суд.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження,  якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження,  але апеляційна скарга не
була подана у строк,  встановлений
статтею 294 цього
Кодексу,  рішення суду набирає законної
сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
рішення,  якщо його не скасовано,  набирає законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.