РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

18 жовтня 2007 року                                                                               м.
Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого   -
Вадовської Л.М.,

суддів               - Ващенко Л.Г.,

Фадєєнко А.Ф.,

при секретарі -
Боднар М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Першого відділу РАЦС
Суворовського районного управління юстиції м. Одеси про визнання батьківства,
стягнення аліментів, коштів на утримання, матеріальних витрат за апеляційними
скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1,
звернувшись 24 лютого 2006 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
батьківства та стягнення аліментів, вказала, що з відповідачем з січня 2001
року по 30 квітня 2003 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах.
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила сина ОСОБА_4, батьком якого є ОСОБА_2. Посилаючись
на те, що відповідач відмовився подати до органів РАЦС заяву про реєстрацію
батьківства і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивач
просила визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4,
зобов'язати відповідний відділ РАЦС внести зміни до актового запису про народження
дитини стосовно відомостей про батька та постановити про стягнення з
відповідача на її користь на утримання дитини аліментів у розмірі 1/4 частини
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 лютого 2006 року до повноліття
дитини (т.1 а.с.2-3 ). 18 жовтня 2006 року позивач уточнила вимоги в частині
стягнення аліментів та просила проводити стягнення аліментів у розмірі 1/4
частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня народження дитини, тобто
з ІНФОРМАЦІЯ_1 до повноліття останньої (т.1 а.с.105-106).

31 серпня 2006
року позивач ОСОБА_1 заявила вимоги до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на
її користь коштів на своє утримання у розмірі не менше 1/4 неоподаткованого
мінімуму доходів в місяць до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років (т.1 а.с.65).
5 грудня 2006 року позивач уточнила вимоги та просила стягувати на її

Справа № 22 ц - 3420 - 2007                                                            Категорія
37

Головуючий у першій інстанції
Кисельов В.К. Доповідач Вадовська Л.М.

2.

утримання 750 грн. 00 коп. щомісячно до
досягнення дитиною чотирьох років з огляду на вади розвитку дитини (т.2 а.с.4).

22 грудня 2006
року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення на
її користь матеріальних витрат в розмірі 8 269 грн. 91 коп., понесених нею за
період з 24 листопада 2003 року по 23 лютого 2006 року на придбання дитині
дитячого харчування, одягу, взуття, іграшок, ліків тощо (т.2 а.с.6-7).

Відповідач
ОСОБА_2 вимоги ОСОБА_1 не визнав, заперечуючи своє батьківство і, як слідство,
обов'язок по утриманню ОСОБА_4,
його матері, відшкодуванню витрат.

Рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року позов задоволено
частково. Визнано ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зобов'язано Перший відділ РАЦС Суворовського РУЮ м. Одеси
внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_4 та записати відомості про ОСОБА_2 як батька. Стягнуто з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4
аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24
лютого 2006 року до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
кошти на її утримання в розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 31
серпня 2006 року до досягнення дитиною чотирьох років. Відмовлено ОСОБА_1 в
задоволенні вимог про стягнення матеріальних витрат в розмірі 8 269 грн. 91
коп. Розподілено судові витрати.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині стягнення аліментів,
коштів на її утримання, матеріальних витрат, визначити стягнення аліментів з
дня народження дитини, встановити розмір утримання рівним 750 грн. 00 коп.
щомісячно, стягнути матеріальні витрати в розмірі 8 269 грн. 91 коп.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_2, його представник ОСОБА_3 просять рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення про відмову в позові за відсутністю правових підстав для
визнання батьківства.

Неправильність
рішення суду апелянти мотивували порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, заслухавши
пояснення, дослідивши докази, колегія суддів дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційних скарг та зміну рішення з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того,
що зібрані у справі відомості щодо походження дитини є достатніми для визнання
ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 та
внесення відповідних змін в Книгу реєстрації народжень, зокрема, в запис акту
про народження ОСОБА_4.
Пославшись на обов'язок батьків утримувати дитину, суд присудив від дня
пред'явлення позову до стягнення з ОСОБА_2 на утримання дитини аліменти у
частці від заробітку платника аліментів. Виходячи з права ОСОБА_1 на утримання
від ОСОБА_2, з яким вона не перебувала в шлюбі, однак народила дитину, котра
проживає з нею та має вади розвитку, суд присудив до стягнення на утримання по
200 грн. 00 коп. щомісячно від дня пред'явлення вимог до досягнення дитиною
чотирьох років. Суд відмовив в задоволенні вимог про стягнення матеріальних
витрат за безпідставністю. Суд вирішив спір, керуючись нормами СК України.

Однак з таким висновком суду повністю погодитися не
можна, оскільки суд помилково застосував норми СК України при вирішенні спору
щодо батьківства, і безпідставно визначив утримання позивача у розмірі 200 грн.
00 коп., що згідно п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для зміни рішення
суду з огляду на наступне.

3.

Встановлено, що
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. В книзі реєстрації актів про народження у
Першому відділі реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного
управління юстиції м. Одеси 25 грудня 2003 року було проведено запис № 1682 про
народження ОСОБА_4 (т.1 а.с.5). Дитина народилася у ОСОБА_1 як матері, яка не
перебувала в шлюбі. Згідно довідки Першого відділу РАЦС Суворовського РУЮ м.
Одеси від 18 серпня 2005 року № 490 відомості про батька в акті про народження
ОСОБА_4 записані за вказівкою матері у зв'язку з відсутністю заяви батька (т.1
а.с.5).

Малолітній
ОСОБА_4 проживає з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (т.1 а.с.6, 66
).

ОСОБА_1
знаходиться з 8 жовтня 2005 року у відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею чотирьох років (т.1 а.с.38).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в зареєстрованому шлюбі не перебували.

Оскільки дитина,
батьківство якої є спірним, народилася до 1 січня 2004 року, то при вирішені
вимог щодо батьківства підлягають застосуванню відповідні норми Кодексу про
шлюб та сім'ю.

Відповідно до
ст.53 КпШС України у разі народження дитини у осіб, які не перебувають у шлюбі,
при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання і ведення
спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або
спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю
підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Таким чином,
згідно діючих до 1 січня 2004 року норм матеріального права батьківство
підлягало встановленню, а не визнанню, і підставою для встановлення батьківства
було доведення однієї із чотирьох обставин, а саме: спільного проживання і
ведення спільного господарства матір'ю і особою, яка припускається батьком
дитини; участі його у вихованні дитини; участі його в утриманні дитини;
письмового, усного або в інший спосіб визнання тим, хто припускається батьком,
свого батьківства.

Вимоги щодо
батьківства ОСОБА_1 мотивувала тим, що з січня 2001 року по ЗО квітня 2003 року
вона з ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах, спільно проживали в
квартирі відповідача, вели господарство, що відповідач визнавав своє
батьківство та деякий час надавав кошти на утримання дитини після народження.
Відповідач ОСОБА_2 такі доводи позивача заперечував. Однак колегія суддів
вважає, що обставини, на які послалась позивач на обґрунтування заявлених нею
вимог, мали місце, і ці обставини є підставою для встановлення батьківства.

Так,   на
підтвердження   обставин   щодо
спільного   проживання   та
ведення господарства в матеріалах справи наявні такі фактичні дані:

фотографії за
період з 2000 року по 2003 рік, де сторони сфотографовані особисто в квартирі
відповідача АДРЕСА_1 в період жовтня

2001
року по січень 2003 року під час спільного проживання
(т.1 а.с.127-128), з родичами в період 2000-2002 років (т.2 а.с.76-77), з
друзями в період 2000-2003 років (т.1 а.с.15-19, 31-32, 122, 126, 134, т.2
а.с.78, 162-164), на спільному відпочинку в м. Ялті у 2001 році, в м.
Сімферополі та на Південному березі Криму у квітні 2002 року, в м. Полтаві у жовтні

2002   року, в
пансіонаті «Гута» в Карпатах
у січні 2003 року (т.1 а.с.116-119, 120-121, 123-125, 129-134) ;

туристичний ваучер №  15-1405/000198 приватного підприємства
«Квест» від 26 грудня 2002 року на здійснення спільної туристичної подорожі на
дві особи з 4 січня

2003   року по 10 січня
2003 року до пансіонату «Гута», розташованого в Івано-

Франківській області (т.1 а.с.29) ;

4.

страхові поліси
№ 0003075 на ім'я ОСОБА_1 та № 0003076 на ім'я ОСОБА_2 страхової компанії
«Таст-Гарантія» по добровільному страхуванню від нещасних випадків в період з 5
січня 2003 року по 9 січня 2003 року (т.1 а.с.28);

квитанція до
прибуткового касового ордеру № 4 від 5 січня 2003 року на ім'я ОСОБА_2 про
сплату за проживання в пансіонаті «Гута» (т. 1 а.с.27);

конверт фірми «Квест» з переліком туристичних документів
(т.2 а.с.79);

квитанція серії
Е № 0007 за квітень 2002 року на ім'я ОСОБА_1 про сплату вартості залізничного
проїзду із Сімферополя до Одеси (т.2 а.с.80);

довідка з
медчастини УМВС України в Одеській області про надання путівки до санаторію
«Миргород» (т.1 а.с.174);

квитанції за
переговори ОСОБА_1 і ОСОБА_2 міжміські та по мобільному зв'язку (т.1
а.с.136-138,191, 192).

Судом першої
інстанції оглянуті надані ОСОБА_1 постільна білизна та настільна лампа,
зображені на фотографії № 23, зробленій у січні 2003 року в квартирі АДРЕСА_1
(т.1 а.с.128). Згідно пояснень позивача вказані речі були придбані нею у 2001
році серед інших речей для спільного користування в період спільного проживання
у квартирі відповідача , а після припинення у травні 2003 року відносин забрані
нею разом з іншими речами.

В суді першої
інстанції допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які
підтвердили факт проживання в період 2002-2003 років ОСОБА_1 разом з
відповідачем в його квартирі АДРЕСА_1, крім того, свідок ОСОБА_9 зазначила, що
у травні 2003 року особисто належним останній автомобілем перевозила речі
ОСОБА_1 з вказаної квартири (т.1 а.с.12, т.2 а.с.145-148, 168-170, технічний
запис судових засідань за 13, 17 квітня 2007 року). Свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_5, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_8 підтвердили
факт близьких стосунків сторін в період з серпня 2000 року по травень 2003 року
(т.1 а.с.10-13, т.2 а.с.129-131, 145-148, 168-170, технічний запис судових
засідань за 3 ,13,17 квітня   2007 року).

На підтвердження
обставин щодо визнання ОСОБА_2 свого батьківства в матеріалах справи наявні
такі фактичні дані:

медична картка №
39517 медичного центру ім. Академіка Резника від 21 квітня 2003 року, в якій
зафіксована на прийомі у лікаря-генетика ОСОБА_16 явка ОСОБА_1 та ОСОБА_2
особисто, присутність останнього як біологічного батька при складенні
генетичного родоводу (т.1 а.с.7-9);

довідка
обласного генетика ОСОБА_16 від 31 березня 2006 року, якою підтверджено
достовірність даних медичної картки і особиста присутність ОСОБА_2 на прийомі у
лікаря-генетика 21 квітня 2003 року (т.1 а.с.26);

показання
свідків ОСОБА_17,ОСОБА_18,
які свідчили про визнання ОСОБА_2 батьківства щодо дитини ОСОБА_1 та про
його наміри матеріально допомагати дитині (т.1 а.с.10,13, т.2 а.с.129-131,
технічний запис судового засідання за 3 квітня 2007 року).

На підтвердження
обставин щодо утримання ОСОБА_2 дитини в матеріалах справи наявні такі фактичні
дані:

показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_19, які свідчили про
надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги ОСОБА_1 та дитині грішми, дитячими
речами, харчуванням тощо (т.1 а.с.11,12, т.2 а.с.145-148, технічний запис
судового засідання за 13 квітня 2007 року)

5.

Вищезазначені
фактичні дані є належними та допустимими доказами. Відповідач переконливого
спростування наведених позивачем на підтвердження заявлених вимог фактичних
даних суду не надав.

Внаслідок
дослідження крові ОСОБА_1, ОСОБА_4,
ОСОБА_2 , проведеного експертами Бюро судово-медичної експертизи (висновок
експертизи крові № 827 від 1 вересня 2006 року), молекулярно-генетичним
аналізом ДНК встановлено,
що ОСОБА_2 може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_4 з імовірністю 99,99% , з огляду на що батьківство
вважається практично доказаним (т.1 а.с.71-78).

Експертний
висновок роз'яснений суду експертом Кривдою Г.В. ( т.2 а.с.69-75) та
підтверджений допитаними в суді першої інстанції експертами Кривдою Р.Г.,
Бальвінською М.С. (т.2 а.с.129-131, технічний запис судового засідання за 3
квітня 2007 року).

На спростування
вищезазначеної експертизи крові відповідачем ОСОБА_2 надано висновок
спеціалістів Центру судово-медичних послуг «Мібі-Лекс», зроблений за його
зверненням 23 жовтня 2006 року. Спеціалісти Центру вважають, що результати
дослідження генотипу ОСОБА_2 (ДНК експертиза), проведеного в Одеському
обласному бюро СМЕ, не дозволяють стверджувати, що ОСОБА_2 є біологічним
батьком дитини громадянки ОСОБА_1, оскільки з 100 000 осіб буде 14-15 осіб ,
які за виявленими генетичними ознаками можуть бути біологічними батьками дитини
(т.1 а.с.202-208).

Висновок
спеціалістів Центру судово-медичних послуг «Мібі-Лекс» заслуговує на увагу з
наукової точки зору, однак належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 в
досліджуваний період мала близькі стосунки з іншими особами і, як слідство,
такі особи могли бути біологічними батьками народженої нею дитини, суду не
надано. Крім того, спеціалістами Центру не спростована встановлена ДНК експертизою
імовірність батьківства 99,9853%.

З огляду на
викладене, колегія суддів вважає, що фактичні дані, які підтверджують спільне
проживання сторін, ведення ними спільного господарства до народження дитини,
визнання відповідачем свого батьківства та участь останнього в утриманні
дитини, а також факт біологічного походження дитини є достатніми підставами для
встановлення батьківства ОСОБА_2 щодо малолітнього ОСОБА_4

Доводи скарги
ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 про недоведеність вимог щодо батьківства не
спростовують висновків суду.

Із матеріалів
справи вбачається, що суд першої інстанції обставини щодо батьківства дослідив
повно, підстави для встановлення батьківства фактично з'ясовував у сенсі ст.53
КпШС. Тому помилкове посилання на норми СК України в частині вирішення вимог
щодо батьківства не є підставою для скасування рішення з направленням справи на
новий розгляд. Рішення суду в порядку п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підлягає
зміні.

На підставі
рішення суду про встановлення батьківства органом державної реєстрації актів
цивільного стану вносяться відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та
видається нове Свідоцтво про народження дитини.

Таким чином, до
запису акту громадянського стану про народження ОСОБА_4, зробленого 25 грудня 2003 року за № 1682 Першим
відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління
юстиції м. Одеси, підлягають внесенню зміни в графу «батько», де має бути
зазначено відомості про ОСОБА_2 як батька.

ОСОБА_1 з вимогами про стягнення аліментів на утримання
дитини ОСОБА_4
звернулася до суду 24 лютого 2006 року, а з вимогами про стягнення коштів на її
утримання - 31 серпня 2006 року (т.1 а.с.2-3, 65).

6.

Оскільки спірні
правовідносини щодо стягнення аліментів на утримання дитини та коштів на
утримання самої ОСОБА_1 виникли після 1 січня 2004 року, то при вирішенні спору
в цій частині вимог підлягають застосуванню відповідні норми СК України. Суд
першої інстанції при вирішенні спору в цій частині вимог з нормами
матеріального права визначився правильно.

Згідно статей
180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються
за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій
сумі.

Відповідно
статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан
здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у
останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина
, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не може бути менше 30% прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно статті
191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня
пред'явлення позову.

Встановлено, що
правові підстави для встановлення батьківства ОСОБА_4 наявні. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як батьки ОСОБА_4 зобов'язані
утримувати дитину ОСОБА_4 до
досягнення ним повноліття. За домовленістю сторін способи виконання обов'язку
утримувати дитину не визначені, тому кошти на утримання дитини підлягають
присудженню за рішенням суду.

Дитина проживає
з ОСОБА_1 Позивач просить стягувати аліменти у 1/4 частці від заробітку
(доходу) ОСОБА_2

ОСОБА_2 має
постійне місце роботи, отримує щомісячно заробітну плату (т.2 а.с.122-125). На
утриманні інших дітей не має. Виходячи з розміру заробітної плати визначення
розміру аліментів у 1/4 частці від заробітку (доходу) не буде меншим
передбаченого ст. 182 СК України мінімального розміру аліментів на дитину.

З огляду на
викладене, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув аліменти на утримання
ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 та у відповідності до
положень ч.1 ст.191 СК України присудив аліменти з дня пред'явлення позову.

Вимоги ОСОБА_1
щодо присудження аліментів з дня народження дитини задоволенню не підлягають,
оскільки з вимогами про встановлення батьківства дитини позивач звернулася до
суду лише 24 лютого 2006 року. Підстави для застосування ч.2 ст.191 СК України
відсутні.

Згідно ч.2 ст.91
СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право
на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин
другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в шлюбі між собою не перебувають. їхня дитина проживає з ОСОБА_1.
Дитина має вади розвитку та потребує догляду (т.2 а.с.5, 153-161). ОСОБА_1
знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею чотирьох років.

З огляду на положення ч.ч.2-4 ст.84 СК України суд першої
інстанції правильно визначився з правом ОСОБА_1 на утримання від ОСОБА_2 до
досягнення дитиною чотирьох років та можливістю ОСОБА_2 надавати таку
матеріальну допомогу. Однак колегія суддів вважає, що висновок суду щодо
розміру утримання в 200 грн. 00 коп. не відповідає обставинам справи, оскільки
такий розмір утримання визначено судом без врахування як матеріального
становища ОСОБА_2, який має

7.

заробітну плату достатню для надання утримання у більшому
розмірі, так і без врахування розміру нині отримуваного ОСОБА_1 доходу.

Виходячи з
принципу розумності, зважаючи на становище матері та дитини, матеріальних
доходів відповідача, колегія суддів вважає, що на утримання ОСОБА_1 до
досягнення дитиною чотирьох років ОСОБА_2 має сплачувати 500 грн. 00 коп.
щомісячно, починаючи з дня пред'явлення цих вимог. Тому рішення суду в частині
вимог про стягнення коштів на утримання позивача підлягає зміні згідно п.3 ч.1
ст.309 ЦПК України.

Вимоги ОСОБА_1
про стягнення матеріальних витрат в розмірі 8 269 грн. 91 коп., понесених нею на
придбання дитині харчування, одягу, взуття, іграшок, ліків тощо за період з
народження дитини до пред'явлення в суді позову про встановлення батьківства не
підлягають задоволенню, оскільки ці витрати пов'язані з утриманням дитини
матір'ю і не можуть бути розглянуті у сенсі ст.22 ЦК України як майнова шкода
(збитки).

Доводи скарги
ОСОБА_1 висновок суду першої інстанції в цій частині вимог не спростовують.

В порядку ст.88
ЦПК України понесені ОСОБА_1 судові витрати підлягають присудженню на її
користь з ОСОБА_2

Не сплачені
витрати на проведення експертизи крові (ДНК)
в сумі 750 грн. 00 коп. підлягають присудженню з ОСОБА_2 на користь Одеського
обласного бюро судово-медичної експертизи (т. 1 а.с.79).

Судовий збір в
сумі 42 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 30 грн. 00 коп. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь
держави.

Керуючись
ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.3, 4 ч.1 ст.309, ст.313, ч.2 ст. 314, ст.ст.316, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Суворовського районного суду м. Одеси від 10 травня 2007 року -змінити,
виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання батьківства, стягнення аліментів, коштів на утримання,
матеріальних витрат задовольнити частково.

Встановити, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народжений у м. Котовську Одеської області, є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народженого в м. Одесі.

Внести зміни до запису акту громадянського стану про
народження ОСОБА_4,
зробленого 25 грудня 2003 року за № 1682 Першим відділом реєстрації актів
громадянського стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси,
вказавши в графі «батько» - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народжений в м. Котовську
Одеської області, громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_2.

8.

Стягувати з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народженого в м. Котовську Одеської області, на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, народженого в м. Одесі, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 24 лютого 2006 року до досягнення дитиною повноліття, а
саме до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народженого в м. Котовську Одеської області, на користь ОСОБА_1 на її утримання
кошти в сумі 500 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 31 серпня 2006 року до
досягнення ОСОБА_4 чотирьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відмовити
ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних витрат в розмірі 8 269
грн. 91 коп.

Допустити
негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 у межах суми
платежу за один місяць.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 15 грн.50 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави за розгляд справи в суді першої інстанції судовий
збір в сумі 42 грн.50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи 30 грн. 00 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи витрати
за проведення судово-медичної експертизи крові спірного батьківства 750 грн. 00
коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.