№2-113/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

19 червня 2007
року Іллічівський райсуд
м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Топчій Т.В. при
секретарі Дорош Н.В., за участю адвоката ОСОБА_1. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Маріупольської місцевої ради та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про розподіл
житлового будинку внатурі, визначення порядку користування земельною ділянкою
та визнання права власності на самочинно зведений гараж, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006
року позивачк - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про
розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 в Іллічівському районі м. Маріуполя внатурі
та визначення порядку користування земельною ділянкою.

У судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_6 діюча на підставі доручення від 31.07.06
р. змінила позовні вимоги та пояснила, що будинок АДРЕСА_1 у Іллічівському
районі м. Маріуполя належить на праві власності її сину позивачу по справі
-ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_3 по 1/2 частині за кожним на підставі заповіту
ОСОБА_7 04.02.98 р. ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 1/2 частку зазначеного будинку. ОСОБА_2 виїхав зі спірного будинку
у 1991 році. Відповідачка - ОСОБА_3 розпорядилася своєю 1/2 часткою спірного
будинку на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання.
Державний акт про право власності на земельну ділянку або документів про
встановлення права користування замельною ділянкою сторони не отримували.
Оскільки на земельній ділянці самочинно був збільшений гараж літ. В, який
відповідно з довідкою БТІ є самочинно зведеним просила визнати право власності
на гараж літ.В за позивачем ОСОБА_2 Оскільки сторони у добровільному порядку не
можуть досягти згоди про розподіл будинку внатурі, у позивача виникла
необхідність розпорядитися своєю часткою будинку, просила суд розподілити
спірний . житловий будинок внатурі між сторонами відповідно до часток у праві
власності визнавши за ОСОБА_2 право власності на житлові приміщення у будинку
літ. А-1 - веранду 1-1. коридор 1-2, приміщення 1-8, житлові кімнати 1-9 та
1-10 та гараж літ. В, вбиральню літ. Г, 1/2 частку огородження та 1/2 частку
замощення. Просила суд також визначити порядок користування земельною ділянкою
та стягнути з відповідачів на її користь 1/2 частку понесених витрат по справі
які складаються з витрат на проведення судової будівничо-технічної експертизи,
судового збору та інформаційно-технічного забезпечення процесу при зверненні з
позовом до суду.

Допитана у
судовому засіданні відповідач - ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_2 визнала та
пояснила, що 1/2 частка спірного будинку АДРЕСА_1 у Іллічівському районі м.
Маріуполя належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом
виданого Третью маріупольською
державною нотаріальною конторою 06.02.98 р. після смерті спадкодавця ОСОБА_7,
яку вона доглядала до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року. На підставі договору
довічного утримання від 17.12.04 р. вона розпорядилася своєю 1/2 часткою
будинку на користь набувачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках по 1/4 за
кожним. її син - ОСОБА_4 невістка ОСОБА_5 та онука ОСОБА_8 мешкають у спірному
будинку з 1996 року та займають у будинку літ. А-1 житлові приміщення - кухню
1-3, житлові кімнати 1-4, 1-5, 1-6. Вони проживаючи однією сім'єю з 1997 року
ремонтували зазначені житлові приміщення своїми силами та за свій рахунок. Між
сторонами фактично не був визначений порядок користування земельною ділянкою,
вони самостійно доглядали за всією земельною ділянкою, доглядали та робили
поточний ремонт будинку та підсобних прибудов. Враховуючи те, що вона разом з
сім'єю тривалий час користується спірним будинком, фактичний порядок
користування житловим будинком який склався між сторонами, просила розділити
житловий будинок в натурі визнавши за нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлові
приміщення - кухню 1-3, житлові кімнати 1-4, 1-5, 1-6, сарай літ Б., 1/2 частку
огородження, 1/2 частку замощення, від компенсації на її користь у рахунок
урівнення часток у праві власності на будинок відмовилася. Не заперечувала
проти визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на гараж літ В. Просила
розподілити судові витрати по справі у рівних частках.

Відповідач -
ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнав та пояснив, що йому
та його дружині ОСОБА_5 належить по 1/4 частині будинку АДРЕСА_1 в
Іллічівському районі м. Маріуполя на підставі договору довічного утримання
укладеного з ОСОБА_3 17.12.04 р. Він разом зі своєю сім'єю мешкає у спірному
будинку з 1997 року, слідкує за будинком, проводить поточний ремонт будинку та
підсобних приміщень, фактично його родина займає у будинку житлові приміщення -
кухню 1-3, житлові кімнати 1-4, 1-5, 1-6, в яких ним було зроблено ремонт,
замінені вікна, підлога, у кухні -1-3 покладено кахель, замінені обої. Просив
розподілити житловий будинок внатурі виділивши відповідачам по справі житлові
прмішення у будинку літ А-1 - кухню 1-3. житлові кімнати 1-4, 1-5, 1-6, сарай
літ Б., 1/2 частку огородження, 1/2 частку замощення. Від компенсації на його
користь у рахунок урівнення часток у праві власності на будинок відмовився. Не
заперечував проти визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на гараж літ В
та розподілу судових витрат по справі між сторонами у рівних частках.

Відповідачка -
ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 визнала та дала аналогічні
пояснення. Повідомила суд, що її сім'я фактично користується спірним будинком з
1997 року, її донька - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження фактично займає
житлову кімнату - 1-6. Під час проживання у будинку ними було зроблено
частковий ремонт у житлових приміщеннях - у кухні 1-3, житлових кімнатах - 1-4,
1-5, 1-6, які вони займають, у зазначених житлових приміщеннях знаходяться їх
речі - мебля, побутова техніка, речі домашнього вжитку. Просила розподілити
житловий будинок внатурі виділивши відповідачам по справі житлові прмішення у
будинку літ А-1 - кухню 1-3, житлові кімнати 1-4, 1-5, 1-6, сарай літ Б., 1/2
частку огородження, 1/2 частку замощення. Від компенсації на її користь у
рахунок урівнення часток у праві власності на будинок відмовилась. Не
заперечувала проти визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на гараж літ
В. та розподілу судових витрат по справі між сторонами у рівних частках.

Допитаний у
судовому засіданні представник Маріупольської міської ради проти позовних вимог
ОСОБА_2 про визнання за позивачем права власності на самочинно зведений гараж
не заперечував.

Допитаний у
судовому засіданні свідок - ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що під час
відвідування спірного будинку разом з ОСОБА_6 напочатку 2006 року родина
ОСОБА_5 фактично займала житлові примкнення - кухню 1-3, житлові кімнати 1-4.
1-5, 1-6, в яких знаходилися речі відповідачів.

Суд, вислухавши
сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2
підлягають задоволенню частково, за наступними підставами.

У судовому
засіданні встановлено, що 1/2 частка будинку АДРЕСА_1 у Іллічівському районі м.
Маріуполя належить позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 04.02.98 р. ( л/с -8 ) Співвласниками спірного будинку є
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 яким належить по 1/4 кожному будинку на підставі договору
довічного утримання укладеного з ОСОБА_3 17.12.04 р.( л/с -21 ).

Оскільки спірний
будинок належить сторонам у рівних частках, сторони відповідно до ст. 356 ЦК України є
співвласниками спільної часткової власності на будинок.

Вирішуючи
питання про позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на
самочинно збільшений гараж літ.В, який відповідно до даних технічного паспорту
на будинок є самочинно зведеним, суд приходить до висновку, що вони підлягають
задоволенню, оскільки гараж літ.В. був побудований на земельній ділянці
визначеної на підставі договору купівлі - продажу права забудови 19.07.36 року,
наданого БТІ м. Маріуполя, яким був визначений розмір земельної ділянки.
Відповідно до висновку судової будівничо-технічної експертизи від 12.03.07 р.
гараж літ.В відповідає будівничо-технічним нормам (л/с -99) . Відповідно до
вимог ст. 376 ЦК України,
враховуючи те, що відповідачі на заперечують проти позовних вимог у цій
частині, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на самовільно
збільшений гараж літ В.

Виходячи з
пояснень відповідачів - ОСОБА_3. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією родиною ( л/с - 103
) разом з неповнолітньою донькою ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (л/с -
103 ) постійно проживають та користуються спірном будинком з 1997 року займають
у будинку літ А-1 житлові приміщення - кухню 1-3 та житлові кімнати 1-4, 1-5.
1-6 в яких зроблено частковий ремонт, та підсобними приміщеннями сараєм літ Б,
гаражом літ В, вбиральнею літ Г. Виходячи з довідки та акту від 08.05.07 р.
складеного представником квартального комітету на підставі пояснень сусідів
(л/с - 116 ) відповідачка ОСОБА_3 після смерті спадкодавця ОСОБА_7 наглядала за
прибудинковою територією та будинком. Відповідачі мають намір надалі
використовувати свою частку будинку для проживання, іншого житла яке б належало
їм на праві власності не мають.

Позивач -
ОСОБА_2 фактично не мешкає у спірному будинку з 1991 року, має намір продати
належну йому частку будинку, що не заперечується представником позивача.

Відповідно до
ч.3 ст. 358 ЦК України
кожний з співвласників у спільній частковій власності має право на надання йому
у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі яка відповідає
його частці у праві спільної часткової власності, а у разі неможливості цього
він має право вимагати від інших співвласників які володіють та користуються
спільним майном відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до
висновку будівничо-технічної експертизи від 12.03.07 р. ( л/с - 45-53 )
розподілити спірне домоволодіння АДРЕСА_1 у Іллічівському районім. Маріуполя
внатурі на дві рівні частки з організацією внатурі ізольованих квартир з
самостійним виходом без переобладнання неможливо.

Враховуючи
обставини справи, фактичний порядок користування часткою будинку відповідачами,
беручи до уваги запропоновані варіанти розподілу спірного житлового будинку
згідно з висновком судової будівничо-технічної експертизи від 12.03.07 р. ( л/с
- 45-53 ), суд приходить до висновку про доцільність розподілу будинку внатурі
між сторонами за 1 варіантом розподілу будинку ( л/с - 52 ), погодженого з
головним управлінням архітектури та містобудування Маріупольської міської ради
( л/с - 82 ), відповідно до якого позивачу -ОСОБА_2 слід виділити наступні
житлові приміщення у будинку літ А-1 - веранду 1-1 площею 8,6 м 2; коридор 1-2
площею 2,6 м 2; житлову кімнату 1-9 площею 8,7 м 2; житлову кімнату 1-10 площею
12,2 м 2; приміщення 1-8 площею 3,3 м 2; кладовую 1-7 площею 6,2 м 2. а також
підсобні приміщення гараж літ В, вбиральню літ Г, 1/2 частку огородження, 1/2
частку замощення на загальну суму 27 439 грн, що складає 27/50 часток
домоволодіння.

Відповідно
відповідачам - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід виділити наступні житлові
приміщення у будинку літ А-1 - кухню - 1-3 площею 10.2 м 2; житлову кімнату 1 -
4 площею 14.5 м 2; житлову кімнату 1-5 площею 8,1 м 2; житлову кімнату 1-6
площею 6,9 м 2, а також підсобні приміщення сарай літ. Б, 1/2частку замощення.
1/2 частку огородження на загальну суму 23 511 грн, що складає 23/50 часток
домоволодіння.

Для розподілу
житлового будинку у відповідності з визначеним варіантом слід провести
переобладнання, а саме закласти дверной
проем між приміщеннями 1-2 та 1-3. Влаштувати дверной проем замість віконного на зовнішній
стіні приміщення 1-6 яке буде передньою для організації входу у частку
відповідачів. У разі необхідності к
приміщенню 1-6 прибудувати тамбур. Демонтувати частину перегородки між
приміщеннями 1-7 та 1-8 для організації єдиного приміщення кухні - столової з
приміщення 1 -7 та 1 -8 у частині позивача. Побудувати вбиральню для
користування відповідачами.

Проаналізував
досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку проте, що
позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою
слід відхилити, оскільки сторонами по справі не надано документів у
підтвердження права власності або права користування земельною ділянкою,
визначення її меж в натурі на місцевості.

Вирішуючи питання
про розподіл між сторонами судових витрат по справі, понесених позивачем, які
складаються з судового збору в сумі 70 грн та витрат на інформаційне
забезпечення процесу в сумі 30 грн, сплачених при зверненні до суду з позовом,
а також витрат на проведення судової будівничо-технічної експертизи в сумі 2000
грн. суд приходить до висновку, що відповідно зі ст. 88 ЦПК України вони
підлягають розподілу між сторонами у рівних частках, у зв'язку з чим з
відповідачів на користь позивача слід стягнути 1/2 частку судових витрат по
справі. Окрім цього, виходячи з вартості присудженого позивачу майна з нього на
користь держави слід стягнути недоплачену частку судового збору в сумі 204,39
грн.

Керуючись ст.ст.
10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 376, 356, 358 ЦК України, п.25
Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами земельного
законодавства" суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до
Маріупольської місцевої ради та ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання права
власності на самочинно зведений гараж літ В у домоволодінні АДРЕСА_1 у
Іллічівському районі м. Маріуполя - задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_2 право власності на самочинно зведений гараж літ. В у домоволодінні
АДРЕСА_1 у Іллічівському районі м. Маріуполя.

Позовні вимоги
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про розподіл житлового будинку АДРЕСА_1
у Іллічівському районі м. Маріуполя    в
натурі задовольнити

Виділити в
натурі ОСОБА_2 житлові приміщення у будинку літ А-1 - веранду 1-1; коридор 1-2;
житлову кімнату 1-9 ; житлову кімнату 1-10; приміщення 1-8; кладову 1-7, а
також підсобні приміщення гараж літ. В, вбиральню літ Г, 1/2 частку
огородження, 1/2 частку замощення, що складає 27/50 часток домоволодіння.

Виділити в
натурі ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 житлові приміщення у будинку літ А-1 - кухню
- 1-3; житлову кімнату 1 - 4; житлову кімнату 1-5; житлову кімнату 1-6. а також
підсобні приміщення сарай літ. Б, 1/2частку замощення, 1/2 частку огородження,
що складає 23/50 часток домоволодіння.

Для розподілу
житлового будинку за визначеним порядком провести переобладнання, а саме
закласти дверной проем між
приміщеннями 1-2 та 1-3. Влаштувати дверной проем замість віконного на
зовнішній стіні приміщення 1 -6, яке буде передньою для організації входу у
частку ОСОБА_3, ОСОБА_4та ОСОБА_5 У разі необхідності к приміщенню 1-6
прибудувати тамбур. Демонтувати частину перегородки між приміщеннями 1-7 та 1-8
для організації єдиного приміщення кухні - столової з приміщення 1-7 та 1-8 у
частині ОСОБА_2. Побудувати вбиральню для користування ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

У позовних
вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_3. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення порядку
користування земельною ділянкою - відмовити.

Стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по
справі в сумі 1050 грн по 350 грн з кожного.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 204,39 грн.

На рішення може
бути подана апеляція до Апеляційного суд Донецької області через Іллічівський
районний суд м. Маріуполя. Заяву про апеляційне оскарження рішення може бути
подано потягом десяти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга
повинна бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне

оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне

оскарження.