Справа №2-2224 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007
року Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого
судді -                Бузовського В.
В.

при
секретарі       -                  Мазур
Л.А.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні,  в залі
суду № 219,  в м.  Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат
на утримання дитини,  -

встановив:

Позивачка
звернулася до суду з зазначеним позовом.
В обгрунтування вимог посилалася на те,
що відповідач є батьком неповнолітньої,
на час звернення до суду,  ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.
ОСОБА_3,  навчається на першому курсі в
Одеському державному економічному університеті на комерційній основі. Позивачка
сплатила за навчання на першому курсі згідно договору 4000 гривень. Враховуючи
те,  що батьки зобов'язані в рівних
частках утримувати дитину,  просила
стягнути на її користь половину фактично понесених витрат одноразово в розмірі 2000 гривень.

Відповідач
вимоги позову не визнав,  та просив в
позові відмовити,  оскільки,  позивачка не радилася з ним про місце
навчання дитини,  не попереджала про
те,  що навчання проводиться на
комерційній основі,  добровільно не просила
допомоги,  крім того,  якщо вона погодилася на навчання дитини на
комерційній основі,  то відповідно
розраховувала на можливість особистої сплати без надання ним допомоги,  а також у нього з позивачкою неприязні
стосунки. Також,  в заперечення посилався
на те,  що на його утриманні знаходиться
непрацездатна мати,  друга дружина,  дитина від повторного шлюбу і він є безробітним.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так
встановлено,  що ОСОБА_2,  є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1,  що підтверджується свідоцтвом про народження.
З 01.05.2006 року з
ОСОБА_2.,  стягувалися аліменти на
утримання неповнолітньої дочки по 25.02.2007
року,  що підтверджується виконавчим
листом,  та постановою про закриття
виконавчого провадження від 19.03.2007
року. ОСОБА_3,  навчається на першому
курсі в Одеському державному економічному університеті на комерційній основі,  що підтверджується довідкою учбового закладу.
Позивачка ОСОБА_1 ,  сплатила за навчання дочки,  за перший курс згідно договору 4000 гривень,  що підтверджується договором про
навчання,  квитанціями про сплату від 31 липня 2006 року,  від 20
січня 2007 року. На
період навчання на першому курсі та звернення до суду,  ОСОБА_3,
була неповнолітньою. Зазначені обставини визнані сторонами в судовому
засіданні.

Згідно  ст.  185 СК України,  той з батьків,  з кого присуджено стягнення аліментів на
дитину,  зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину,  що
викликані особливими обставинами.

Додаткові
витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх
фактичного понесення разово,  періодично
або постійно.

Суд не
приймає до уваги заперечення відповідача про те,  що позивачка не радилася з ним про місце
навчання дитини,  не попереджала про
те,  що навчання проводиться на комерційній
основі,  добровільно не просила
допомоги,  а також,  що у нього з позивачкою неприязні стосунки
оскільки,  це правового значення для
вирішення спору по суті не має.

Наявність
на утриманні непрацездатної матері,
другої дружини,  дитини від
повторного шлюбу і те,  що він є
безробітним не підтверджено жодним доказом по справі.

На
підставі  ст.  185
СК України,  керуючись  ст.
ст.  10, 11,  58,
64,  88,  212-215 ЦПК України суд,
-

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 фактично понесені додаткові витрати одноразово в
розмірі 2000 гривень,  у зв'язку з навчанням неповнолітньої ОСОБА_3.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 51 гривні.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ТУ ДСА в Одеській області витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 7
грн 50 коп.

Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області,  через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня оголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4  ст.  295
ЦПК України.