АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26
вересня  2007 року                                                                                    м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого
:  Косогор
Г.О.

суддів:                                     Ткачук О.О.

Ісаєвої Н.В.

при секретарі:
Забалуєвій Г.М.  розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного
суду м.  Одеси від 25 грудня 2006 року по
ци­вільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та об'єднання громадян " Лідер" про
стягнення матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

У жовтні
2002 року ОСОБА_2  та ОСОБА_3  звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 та
об'єднання громадян " Лідер" про стягнення матеріальної та моральної
шкоди,  посилаючись на те,  що в 2002 році позивачі вирішили продати
належну їм та дочкам квартиру АДРЕСА_1 і купити нову,  у зв'язку з чим звернулися до об'єднання
громадян " Лідер " ,
працівники якого запропону­вали кв. АДРЕСА_2,  власником якої за інформацією об'єднання
являлася ОСОБА_1 30 березня 2002 року відбулося оформлення акту передачі
завдатку ОСОБА_1 в рахунок придбання у неї кв. АДРЕСА_2. Від­повідно до акту
ОСОБА_2  передав " Продавцю" 8
070 грн.,  що еквівалентно 1500 доларів США,
а решту повної вартості квартири - 90 787 гривень або 16
875 доларів США ОСОБА_2  повинен був сплатити " Продавцю" не
пізніше 07 червня 2002 року. В свою чергу ОСОБА_13обов'язана була оформити
право власності " Покупця " на кв. АДРЕСА_3. Працівник об'єднання
громадян " Лідер" ОСОБА_4 у зв'язку з відсутністю паспорта у
ОСОБА_1,  вказав як " Продавця"
її сина - ОСОБА_5 і дані його паспорта,
але далі в пункті акту про відсутність прав третіх осіб на квартиру
попросив ОСОБА_1 поставити своє прізвище та підпис,  після чого ОСОБА_4 посвідчив,  що завдаток переданий ОСОБА_1. Але за два
тижні до закінчення те­рміну сплати решти суми за квартиру,  ОСОБА_1 повідомила позивача,  що не бажає

Справа №
22ц-1628/2007                                         Категорія
- 12

Головуючий у 1-й
інстанції - Свячена Ю.Б. Доповідач - Косогор
Г.О.

продавати
квартиру та суму задатку не повернула,
тому позивачі вважають,  що діями
від­повідача їм заподіяно матеріальна та моральна шкода та просять постановити
рішення,  яким стягнути з
відповідача,  на їх користь суму задатку
- 8070 грн. та моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

У
судовому засіданні ОСОБА_2  позовні
вимоги підтримував та просив стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 15
000 грн.,  та матеріальну шкоду 8070 грн.
з обрахуванням трьох процентів річних за увесь період просрочки та витрати на
юридичну допомогу,  що в сумі становить
9838 грн. 40 копійок.

Відповідач
ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала та пояснила,
що ніяких угод вона укладати не могла,
оскільки в неї не було документів на квартиру.

Представник
відповідача - об'єднання громадян " Лідер" позов не визнав.

Рішенням
Приморського районного суду м.  Одеси від
25 грудня 2006 року позов ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та об'єднання громадян " Лідер " про
стягнення матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 та об'єднання громадян " Лідер" матеріальну шкоду у розмірі 8
070 гривень 00 копійок,  витрати за
надану правову допомогу у розмірі 600 гривень 00 копійок,  3% річних у розмірі 968 гривень 40
копійок,  а всього 9 638 гривень 40
копійок.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення скасувати та постановити нове,  яким відмовити в позові ОСОБА_2  та ОСОБА_3
визнавши її неналежним відповідачем ,
вказуючи на те,  що рішення суду
постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів,  заслухавши доповідь судді-
доповідача,  доводи апеляційної
скарги,  заперечення на неї,  перевіривши законність та обгрунтованість
рішення в межах апеляційного оскарження,
приходить до наступного висновку.

Позивачі
ОСОБА_2  та ОСОБА_3  заявил
позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 8070
гривень,  та трьох відсотків річних за
весь період просрочки та
моральної шкоди у розмірі 15 000 гривень.

Суд в
порушення  ст.  11 ЦПК України розглянув лише вимоги про
стягнення матеріальної шкоди і то не в повному обсязі,  а вимоги про стягнення моральної шкоди не
досліджував і не розглядав (а.с.  221).

Так,  судом розглянуті вимоги про стягнення 3
відсотків річних з простроченої суми за період з 30.03.2002 року по 30.03.2006
року,  без урахування того,  що рішення по справі ухвалене 25 грудня 2006
року. У мотивувальній частині рішення вказано,
що вимоги ОСОБА_3  про стягнення
моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 5 000 гривен. У той
же час вимоги ОСОБА_2  в частині
стягнення моральної шкоди взагалі не розглянуті. У резолютивній частині рішення
в порушення п.4 ч. 1  ст. 215 відсутні
висновку суду про задоволення або відмову в позовних вимогах ОСОБА_3  та ОСОБА_2
про стягнення моральної шкоди.

Відповідно
до п.5  ст. 311 ЦПК України,  рішення суду підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд,
якщо суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути
усунений ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

Крім
того,  при розгляді справи судом не
правильно застосовані норми матеріального права.

Як вбачається з
матеріалів справи,  спірні правовідносини
виникли між сторонами у березні 2002 року,
тому відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України,  який набрав чинності з 1 січня 2004
року,  до даних правовідносин
застосовуються норми ЦК України
у редакції 1963 року. При цьому судом першої інстанції в порушення вимог статті
173 ЦК України,  1963 року,  необгрунтовано застосована солідарна
відповідальність осіб,  які на думку
суду,  спільно завдали шкоду потерпілому.

Ухвалюючи
дане рішення,  суд першої інстанції не
звернув уваги і не надав правової оцінки тому,
що акт передачі завдатку від 30.03. 2002 року оформлений позивачем з
ОСОБА_5,  в присутності ОСОБА_6,  шлюб з яким ОСОБА_1 розірвала 20.01.1989
року. Власником квартири за змістом атк є ОСОБА_5,  а доводи позивача,
що власником квартири у той період часу була відповідачка,  що і викликало пред"явлення позову до
неї,  - матеріалами справи не
підтверджується.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає,  що справу розглянуто з суттєвими порушеннями
вимог процесуального законодавства,  які
тягнуть скасування ухвалено рішення з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  307,  п.5
ст.  311, 313,  315,
319   ЦПК України судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Приморського районного суду м.  Одеси від
25 грудня 2006 року скасувати,  справу
направити на новий розгляд до Приморського районного суду м. Одеси іншим
суддею.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.