Справа № 22-ц-6049 / 2007 p.                                            Головуючий:  1 інстанції
Категорія: стягнення   Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 грудня 2007 року                                                                                м. Харків

Судова
колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області
в складі. Головуючого - Борової С.А., суддів      -
Даниленка В.М., Пшенічної Л.В., при секретарі : Гребенщиковій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні
суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника Закритого акціонерного
товариства - комерційний банк «Приватбанк» ОСОБА_1 на ухвалу судді Лозівського
міськрайонного суду Харківської області від 7 лис­топада 2007 року по заяві
Закритого акціонерного товариства - комерційний банк «Приватбанк» (далі ЗАТ
«Приватбанк») про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 забор­гованості
за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2007
року ЗАТ «Приватбанк» звернулося до Лозівського міськрайонного суду Хар­ківської
області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржникаОСОБА_2
грошо­вих коштів - боргу за кредитним договором.

При цьому заявник зазначав, що на підставі кредитного договору від
29.12.2006 року, укладеного між ЗАТ «Приватбанк» та ОСОБА_2, останній отримав
на придбання побутової техніки 2699 грн. грошового кредиту, кінцевий термін
повернення якого сплив 26.10.2007 року.

За умовами
вказаного договору позичальник зобов'язувався повернути отримані в кредит гроші
шляхом внесення на рахунок банку щомісячних платежів, а також сплачувати банку
відповідні про­центи за користування наданим кредитом.

Однак, не
зважаючи на досягнуті між сторонами домовленості, ОСОБА_2. своїх договірних
зобов'язань не виконав, отримані в кредит гроші не повернув і за користування
наданим йому креди­том з крсдитодавцем не розрахувався.

Посилаючись на
зазначені обставини, заявник просив суд на підставі ст.ст. 1050, 1054 ЦК Украї­ни видати
судовий наказ про стягнення з боржника кредитної заборгованості в загальній
сумі 3625,85 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою судді
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 листопада 2007 року в
прийнятті вищевказаної заяви відмовлено на підставі ст. 100 ЦПК України, в
зв'язку із наявністю спору про право.

В апеляційній
скарзі представник ЗАТ «Приватбанк» просить скасувати наведену вище ухвалу
районного суду, як необгрунтовану, та передати питання про прийняття його заяви
про видачу судо­вого наказу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обгрунтування
своєї скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи
йому в прийнятті заяви, порушив норми матеріального й процесуального права,
оскільки ця його за­ява грунтується на письмовому правочині, який є підставою
для стягнення з боржника заборгованої суми.

Перевіривши
законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог
ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія не
знаходить підстав для її за­доволення.

Згідно ст. 95
ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення про стягнення з
боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить
право такої ви­моги.

2

Підстави для
відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу передбачені ст. 100 Цивіль­ного
процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.
1 вказаної статті ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу
судового наказу, якщо заявлена вимога, за якою не може бути видано судовий
наказ, чи з заяви і по­даних документів вбачається спір про право.

Як свідчать
матеріали справи, заявник ЗАТ «Приватбанк» звернувся до суду з вимогою про стяг­нення
з ОСОБА_2. шляхом видання судового наказу кредитної заборгованості з
відповідними процентами та пенею, надавши при цьому докази на підтвердження
укладеного між сторонами кре­дитного договору та виконаний представником
заявника розрахунок суми, яка на його думку, підля­гає стягненню з боржника.

При цьому, як
вбачається з матеріалів, боржник з наданим заявником розрахунком суми заборго­ваності
не ознайомлювався, вказаний розрахунок з ним не узгоджувався й будь-якого свого
особисто­го ставлення до цього розрахунку боржником не виказувалося.

За таких
обставин судова колегія вважає, що суддя міськрайонного суду обгрунтовано
відмовив заявникові ЗАТ «Приватбанк» в прийнятті його заяви про видачу судового
наказу, оскільки в даному випадку вимога заявника про стягнення з боржника
грошових коштів, в тому числі й заборгованості по процентам за користування
кредитом та пені в порядку штрафних санкцій, хоча й ґрунтується на правочині,
вчиненому в письмовій формі, однак не Є безспірною, оскільки питання про
стягнення з боржника нарахованої банком грошової суми не є безспірним і не може
вирішуватися виданням су­дового наказу без встановлення обставин, що мають
істотне значення, шляхом дослідження необхід­них доказів з урахуванням
відповідних пояснень сторін по справі на загальних підставах, тобто в по­зовному
провадженні.

Таким чином, на
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Закритого акціонерного
товариства - комерційний банк «При­ватбанк» ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу судді Лозівського
міськрайонного суду Харківської області від 7 листопада 2007 року -залишити без
змін.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в
каса­ційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її прого­лошення.