Справа №2-300/07
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

„8"
травня 2007 р.                                            Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської обл.

в складі:
головуючого                               Дубеля
P.M.

при секретарі                            Півала
І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Дрогобичі справу за позовом ДП „Буджитлосервіс" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про втрату права користування жилим приміщенням -, -

встановив:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили
право користування жилим приміщенням.

В підтвердження
позовних вимог посилається на те, що сімейний гуртожиток по вул.
М.Грушевського, 54а м. Дрогобича належить державному підприємству
„Буджитлосервіс" і перебуває на його балансі. В даному гуртожитку, з
08.10.1993р. прописані, але не проживають ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітня дочка ОСОБА_4

Просить визнати
відповідачів такими, що втратили право користування приміщенням в гуртожитку
відповідно до ст.107 ЖК України, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26.01.2006р.
відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно,
стали власниками трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1, куди з
неповнолітньою дочкою вибули на проживання. Відповідач ОСОБА_1, який є наймачем
двох кімнат в гуртожитку, наданих йому в зв'язку з роботю, припинив трудові
відносини з підприємством. Відповідачка по справі ОСОБА_3 являється власником
двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 на
підставі договору дарування від 20.03.2001р.

В судовому
засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній
заяві, пояснив суду аналогічне.

Справа
неодноразово призначалася до розгляду, про що сторони належним чином
повідомлялися, проте у судове засідання відповідачі та їх представник не
з'являлися без поважних причин, хоча про день розгляду справи належним чином
були повідомлені, що підтверджується рекомендованою кореспонденцією з
відмітками про отримання, а тому суд розглядати справу у відсутності
відповідачів та їх представника, маючи достатньо даних про права і
взаємовідносини сторін, з дослідженням наявних доказів.

Вислухавши
пояснення представника позивача, перевіривши матеріали, вважає, що позов
підлягає до задовольнення.

Як вбачається з
матеріалів справи, гуртожиток по вул. М.Грушевського 54а у м. Дрогобичі
знаходиться на балансі державного підприємства „Буджитлосервіс" (колишній
житлово - комунальний
відділ тресту „Дрогобичпромбуд") з 1963
року. В гуртожитку прописані з 1993
р. ОСОБА_1, який працював робітником в ДУМБ, його дружина ОСОБА_2, дочка
ОСОБА_3 та неповнолітня дочка ОСОБА_4.

Відповідачка
ОСОБА_3 виписалася з гуртожитку 20.04.2001
року та прописалася в квартирі АДРЕСА_2,
належній їй на праві власності згідно договору дарування від 20.03.2001р.
Відкрила абонентські рахунки по оплаті за комунальні послуги, по яких проводить
оплату.

Матеріалами
справи також встановлено, що з моменту придбання відповідачами власної
квартири, останні, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_4, всією
сім'єю перейшли на

2

.проживання у належну їм квартиру, відтак відповідно до
ст.107 ЖК України втратили право користування гуртожитком з моменту їх вибуття.

Це також
стверджується відкриттям абонентських рахунків по оплаті за користування житлом
та оплатою за комунальні послуги.

Крім цього, в
судовому засіданні доведено, що сім'я відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4, 26 січня 2006 року стали власниками
трьохкімнатної квартири у місті Дрогобичі, а відповідачка ОСОБА_3 з 20 березня 2001 року отримала в
дар двохкімнатну квартиру в м. Дрогобичі, тому відповідно до п.11 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
квітня 1985 року № 2 „Про деякі питання,
що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" із
наступними змінами, втратили право користування жилим приміщенням в гуртожитку
з дня вибуття, так як забезпечені разом з іншими членами сім'ї постійним місцем
проживання в належному їм, на праві власності, житлі в тому ж населеному
пункті.

Аналізуючи
зібрані докази, суд приходить до висновку про факт не проживання відповідачів у
гуртожитку у зв'язку з вибуттям ОСОБА_3 у 2002
р. та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 у 2006
р. на інше постійне проживання -
в свої квартири, належні їм на праві власності, що є підставою відповідно
до ст. 107 ЖК
України та п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985р. № 2 для визнання їх
такими, що втратили право користування гуртожитком з моменту їх вибуття.

При цьому суд
враховує і те, що відповідач ОСОБА_1,
якому надавався гуртожиток для проживання у зв'язку з перебуванням у
трудових відносинах, звільнився з роботи, та разом з сім'єю вибув у власну
квартиру.

Тому суд вважає,
що позовні вимоги повністю і безспірно доведені і підлягають задовольненню.

Враховуючи
вищенаведене та керуючись ст.ст. 10,
11, 15, 60, 209, 212-215, 224, 226, ЦПК України та ст. 72, 1 07, 1 27 - 132 ЖК
України, п.п.2, 40 Примірного
положення про гуртожитки, затвердженого постановою РМ УРСР № 208 від 03.06.1986 року., суд -

вирішив:

Позов державного
підприємства "Буджитлосервіс" задовольнити. Визнати ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 їх та неповнолітню дочку ОСОБА_4 такими, що втратили право користування
жилим приміщенням за адресою: м. Дрогобич Львівської області,
вул.М.Грушевського, буд.54а, двох кімнат за НОМЕР_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, апеляційну скаргу -
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
апеляційного суду Львівської області.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти

днів з дня отримання його копії.

Суддя                                                                Р.М.Дубель