Справа № 2-4973
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 року

Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим, у складі:

головуючого судді - Прищепа О.І.,

при секретарі - Турлаєвій Т.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ялті цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 “про розірвання шлюбу”, -

в с т а н о в и в:

Позивач у судовому засіданні просить суд розірвати шлюб з відповідачкою з
тих підстав, що вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не
підтримують подружніх відносин, їх шлюб носить формальний характер, родина
розпалась остаточно.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала в повному
обсязі.

Згідно
з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за
наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 17
вересня 1994 року. Від спільного життя мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження. Вони припинили
подружні відносини, та з 2001 року проживають окремо один від одного, не ведуть
спільного господарства. Ніхто з них не має наміру відновлювати сім'ю,
примирення між ними не можливо. Шлюб носить формальний характер.

Відповідачка визнає
факти, встановлені судом.

Визнання відповідачкою
позову не суперечить закону, та не порушує прав, свобод і інтересів сторін та
інших осіб.

Судом встановлено, що діти, після розірвання шлюбу, будуть мешкати з
відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач посилається на те, що
збереження шлюбу не є приємним для нього і це також суперечить його інтересам
та інтересам дітей.

Вважаючи, що позивач наполягає на розірвання шлюбу, що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам
неповнолітніх дітей, а також встановив відсутність між подружжям майнового
спору та спору про місце мешкання дітей, суд вважає встановленим, що подальше
сумісне життя подружжя та зберігання шлюбу є неможливим.

Витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації
актів громадського стану, суд вважає необхідним покласти на відповідачку.

Відповідно до вищезазначеного та керуючись ст. ст. 104, 105, 112 Сімейного
Кодексу України, ст.ст. 4, 5, 6, 10, 11, 60, 130, 174, 208, 209, 210, 213, 214,
215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 доОСОБА_2
“про розірвання шлюбу” - задовольнити

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 17 вересня 1994 року
Кам'янець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадського стану,
актовий запис № 668, розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного
стану, стягнути державне мито: ізОСОБА_2 - 17 гривень 00 копійок, ОСОБА_1 від
сплати державного мита, звільнити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного
суду АРК через Ялтинський міський суд в порядку та строки, встановлені ст.ст.
294, 296 Цивільного процесуального кодексу України.

СУДДЯ -