Справа № 2 - о - 77/07
Р ІШ Е Н Н Я

ІМ"ЯМ            УКРАЇНИ

16 травня 2007р.                          Вільногірський міський
суд Дніпропетровської обл.

у складі:

головуючого                                 судді Болоніної М.Б.

при секретарі                                            Шараповій О.О.

за участю заявника                                   ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вільногірську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення
факту належності часток в спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 із заявою в інтересах її неповнолітньої доньки ОСОБА_2,
де зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 03.04.2000р. їй, її чоловіку ОСОБА_3 та доньці
ОСОБА_2 на праві спільної сумісної приватної власності належить квартира
АДРЕСА_1 яка була
отримана ними в порядку приватизації житла. При видачі свідоцтва про право
власності на житло не було зазначено розмір часток, якими володіє кожен з
співвласників квартири.

26.07.2000р. її шлюб з ОСОБА_3 було розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 помер, на його майно, в тому числі і на частку квартири, відкрилась
спадщина.

У 2004р. заявник
звернулась до держнотконтори від імені неповнолітньої дитини із заявою про
прийняття спадщини, але за сімейних обставин свідоцтво про право на спадщину не
отримала. При зверненні за оформленням спадщини їй було роз'яснено про
необхідність визначення частки кожного співвласника квартири.

Згідно ст.372 ЦК України
вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом. Всі члени сім'ї
заявника вважали, що кожен з них має рівне право на вказану квартиру,
домовленості стосовно іншого розміру часток не існувало.

Заявник вважає,
що кожному співвласнику квартири належить по 1/3 частці і просить встановити цей факт та визначити за
кожним такий розмір часток.

У судовому
засіданні заявник повністю підтримала свою заяву, суду також пояснила, що під час її спільного проживання з
чоловіком всі члени родини вважали себе рівноправними власниками
квартири, розбіжностей між ними не виникало, частки у спільному майні не
визначались.

Зацікавлена
особа по справі - завідуюча
Вільногірською держноткоторою -своєю
телефонограмою (ар.с.15) просила справу розглядати без її участі, проти чого
заявник не заперечувала.

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши у сукупності надані
по справі докази, в тому числі свідоцтва про одруження заявника та ОСОБА_3 і
про розірвання шлюбу між ними (ар.с.6,11), свідоцтво про право власності на
житло від 03.04.2000р. (ар.с.7), свідоцтво про смерть ОСОБА_3 (ар.с.12), суд
доходять до висновку про задоволення заяви.

Діючим цивільним
законодавством, зокрема ст.ст.355,368,370
ЦК України, встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з

них у праві власності є спільною
сумісною власністю, вважається, що частки кожного з співвласників є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням
суду.

Під час судового
розгляду справи було встановлено, що на момент приватизації квартири членам
сім'ї заявника належало по 1/3
частці квартири, іншої домовленості не існувало, спорів з цього приводу між
ними не виникало.

Таким чином, є
підстави для визначення за співвласниками квартири часток у праві їх власності
на спільне майно у такому розмірі, як просить заявник.

Керуючись ст.ст.
10,11,212,213,215,259 ЦПК
України, ст.ст. 355,368,370
ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності часток в спільному
майні задовольнити.

Визначити, що
розмір частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, становить по 1/3 за кожним
співвласником.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його
проглошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської
області через Вільнгірський міський суд.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано, або після закінчення строку,
встановленого на подачу апеляційної скарги.