Спр.№ 2-2173/2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

14 червня 2007 року Оболонський
районний суд м.  Києва в складі:

головуючого     судді           Шевченко   Л.В.

при
секретарі                       Бондаренко
Н.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП
"АВТОБАН-УКРАЇНА" про стягнення заробітної плати,  недоплаченої при звільненні,  та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
ОСОБА_1.3вернулась
в суд з позовом до відповідача ДП "АВТОБАН-УКРАЇНА" про стягнення
заробітної плати,  недоплаченої при
звільненні,  та стягнення моральної
шкоди.

Свої
позовні вимоги вона обґрунтовувала тим,
що працювала у відповідача з 22.03.2006
року по 05.02 2007 року на
посаді головного бухгалтера з посадовим окладом 4950 грн. в місяць згідно штатного розпису.

При
звільненні її з роботи за власним бажанням 05 лютого 20078
року з нею не був проведений правильний остаточний розрахунок,  а виплачено 09.02.2007 року 8560,
02 грн. заробітну плату за грудень 2006
року та 22.02.2007 року
виплачено 5928, 76 грн.
заробітну плату за січень 2007
року та оплачені лікарняні.

Враховуючи,  що їй не виплачено 100 % за вислугу років
за 4 квартал 2006 року та 100 % за підсумками
роботи за 2006 рік,  а сплачено тільки 60 % премії за
вислугу років та 50 % за
підсумками роботи за 2006
рік,  вона просить стягнути з
відповідача недоплачену суму в розмірі 11323,
29 грн.,  за несвоєчасний розрахунок - 7425 грн. та 5000 грн. моральної
шкоди.

Два
представники відповідача позов не визнали та пояснили,  що з позивачкою проведено при звільненні
розрахунок правильно у відповідності з діючим трудовим законодавством.

Вислухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  дослідивши матеріали
справи,  суд визнає,  що позов не підлягає задоволення з наступних
підстав.

Так,  згідно запису в трудовій книжці
позивачки,  ксерокопія якої є в
метеріалах справи,  позивачка була
зарахована на посаду головного бухгалтера в ДП "АВТОБАН-УКРАЇНА" з 22 березня 2006 року,  а звільнена 05 лютого 2007
року за власним бажанням по  ст.  38
КЗпП України (а.с.  18-20).

Як пояснила сама позивачка та підтверджено    платіжними

відомостями,  при звільненні позивачці ОСОБА_1 було
виплачено розрахунок в сумі (8560,
02 грн + 5928, 76 грн.) = 14 488, 78 грн. (а.с.  37,  40).

Представники
відповідача пояснили,  що у вказану суму
входить заробіток за період з 01.12.2006
року по 05.02.2007 року,  лікарняні,
компенсація за невикористану відпустку та премії.

Згідно
наказу № 03 від 17 січня 2007 року позивачці
ОСОБА_1.3нижено
розмір премії на 40 % за
порушення фінансової та виробничої дисципліни (а.с.  5-7).

Наказом № 04 від 17.01.2007 року за
підсумками роботи підприємства в 4-у
кварталі 2006 року
позивачці за допущені виробничі та фінансові порушення,  порушення трудової дисципліни зменшено розмір
премії на 70 % (а.с.  8-11).

Вказані
накази позивачкою не оскаржувались,  не
оскаржувались нею також накази про дисциплінарну відповідальність № 02 та № 03 від 11 січня 2007 року (а.с.  43-44,  45-46).

Допитані в
судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3
підтвердили пояснення представників відповідача про те,  що позивачка ОСОБА_1. порушувала як
трудову,  так і фінансову
дисципліну,  що з нею підприємство
повністю розрахувалось,  затримка виплати
остаточного розрахунку їй,  а також
виплати зарплати працівникам відбулась також з вини самої позивачки,  яка хворіла і відмовилась вийти на
роботу,  щоб підписати відповідні
фінансові документи на отримання заробітної плати.

Пояснення відповідачів про те,  що
позивачкою,  як головним

бухгалтером не були оформлені належним чином фінансові

документи за листопад,  грудень 2006 року,  що спонукало

керівництво підприємства укласти угоду з аудиторською

організацією для проведення бухгалтерського та податкового

обліку,    підтверджуються                                        договором   №    18/1
про   надання

аудиторських
послуг від 18 січня 2007 року (а.с.  32-35).

Таким
чином,  оцінюючи всі зібрані докази в їх
сукупності,  суд дійшов висновку про
те,  що позов надуманий,  необгрунтований,  не доказаний в судовому засіданні,  тому задоволенню не підлягає.

Керуючись  ст.
ст.  15,
60,  212,  213,
214,  215,  218 ЦПК України,   ст.
ст.   116,
117,  237-1 КЗпП
України,  суд,

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1 до ДП "АВТОБАН-УКРАЇНА" про стягнення заробітної плати,  недоплаченої при звільненні,  та стягнення моральної шкоди відмовити.

2

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання
після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги,  з подачею її копії
до апеляційної інстанції або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.

суддя