Категорія    212                                                               інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

09 жовтня 2007
року  колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного

суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судці Михайлів Л.В.,

суддів - Карнаух В.В.,  Митрофанової Л.В.

при секретарі -
Бондаренко І, В.

за участю:
представника відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування

від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому

Розі
Дніпропетровської області - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Кривому Розі цивільну справу за апеляційною
скаргою відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
рішення Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 21 травня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області про
перерахунок щомісячних страхових виплат,

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення недоплати по
щомісячним платежам,  компенсації втрати
частини доходу та перерахунок щомісячних страхових виплат. На підтвердження
свої позовних вимог вказав,  що працював
в РУ ім.  Кірова вантажником.  Внаслідок нещасного випадку він отримав
трудове каліцтво,  висновком МСЕК з 03
липня 1985 року йому встановлено 80 % втрати професійної працездатності по
трудовому каліцтву,  при повторних
оглядах МСЕК відсоток втрати професійної працездатності змінювався,  висновком МСЕК від 25.02.2004 року
встановлено 25 % втрати професійної працездатності,  що підтверджено висновком від 14.03.2006
року. Підприємство невірно застосовувало коефіцієнти підвищення тарифних ставок
та окладів для розрахунку сум відшкодування шкоди,  що спричинило неправильне нарахування та
виплату страхових сум відповідачем.

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 21 травня 2007 року позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області про перерахунок щомісячних
страхових виплат задоволено частково.

Стягнуто
з відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
користь позивача заборгованість по страховим виплатам відшкодування втраченого
заробітку за період з 01.03.2004 року по 01.05.2007 року - 2207  грн. 58 коп.

Зобов'язано
відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області
виплачувати щомісяця на користь позивача,
починаючи з 01 травня 2007 року по 171 грн. 68 коп. до зміни обставин,  що тягнуть за собою перерахунок або
припинення страхових виплат.

В задоволенні
позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі відділення виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області ставить питання про скасування рішення суду та
направлення справи на новий розгляд,
оскільки рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та
процесуального права,  неповно з'ясовано
обставини,  які суд вважає встановленими.
В рішенні суду відсутній розрахунок заборгованості за період з 01. і 1.1992
року по 01.07.2000 року; невірно застосовано строк позовної давності; не надано
правової оцінки економічному обґрунтуванню застосування чи не застосування
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (посадових окладів); неправомірно завищено
середню заробітну плату по професії позивача; при застосуванні коефіцієнту 2, 5
з 01.01.1996 року суд не прийняв до уваги,
що підвищення тарифних ставок та посадових окладів на підприємстві не
відбулося ; не враховано п.3.7.2 Порядку призначення та здійснення страхових
виплат застрахованим особам,
затверджених Постановою Правління ФССНВ- України № 83,  відповідно до якого відкоригована заробітна
плата не може перевищувати максимальну величину,  з якої справляються страхові внески до
Фонду,  на дату проведення перерахунку;
відділення Фонду не є належним відповідачем по справі; суд не врахував вимоги
постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 24.10.2003 р. « Про внесення
змін і доповнень до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р.
№6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди»,  де вказано,  що при вирішенні спорів щодо перерахування
розміру страхових виплат необхідно мати на увазі,  що перерахування проводиться лише у
випадках,  встановлених  ст.  29
Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання,  які призвели до втрати працездатності".

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів
апеляційної скарги,  колегія суддів
вважає,  що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено та сторонами не оспорюється,
що позивач працював в РУ їм.
Кірова. Внаслідок нещасного випадку на виробництві позивач отримав
трудове каліцтво,  у зв'язку з чим
висновком МСЕК з 03 липня 1985 року йому встановлено 80 % втрати професійної
працездатності,  при повторних оглядах
МСЕК відсоток втрати професійної працездатності змінювався,  висновком МСЕК від 25.02.2004 року
встановлено 25 % втрати професійної працездатності,  відсоток втрати професійної працездатності
підтверджено висновком МСЕК від 14.03.2006 року.

РУ
ім.  Кірова наказом № 1019 від 13.08.1985
року призначив позивачу в рахунок відшкодування шкоди по 60,  57 крб.,
виплати в добровільному порядку проводилися до 1989 року.

Спір
виник з приводу розміру виплат підприємством сум в рахунок відшкодування шкоди
позивачу у зв'язку із незастосуванням або неправильним застосуванням
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та окладів з 01.11.1992 року.

Задовольняючи
позов частково,  суд виходив з того,  що при перерахуванні позивачу сум страхових
виплат підприємство помилково взяло до розрахунку коефіцієнти росту реальної
середньої заробітної плати,  а не встановлені
спільними постановами дирекції і профспілкового комітету підприємства
коефіцієнти. У свою чергу відділення виконавчої

дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України в м.
Кривому Розі Дніпропетровської області також продовжило виплату цих сум
у неправильному розмірі.

Однак,  з таким висновком щодо наявності підстав для
перерахунку щомісячних платежів погодитись не можна,  оскільки змінюючи розмір щомісячних виплат,  суд першої інстанції не перевірив,  чи відбулося фактично підвищення заробітної
плати по підприємству,  не витребував
відомості про нарахування і одержання заробітної плати за професією позивача за
оспорюваний період,  тобто на час виплати
відшкодування шкоди підприємством.

Крім
того,  з позовної заяви від 02.03.2007
року вбачається,  що вона не відповідає
вимогам  ст.  119 ЦПК України,  оскільки не наведені підстави застосування
коефіцієнтів підвищення тарифних ставок,
посадових окладів за період з 01.11.1992 року по 01.07.2000 року,  підстави перерахування страхових сум з
01.03.2005 року,  не наведені розрахунки
суми заборгованості. Однак районний суд відкрив провадження за вказаною
позовною заявою і в подальшому не роз'яснив позивачу його право на уточнення
позовних вимог.

При
розрахунку суми заборгованості суд дійшов висновку про необхідність
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок та посадових окладів,  однак при цьому також не зазначив,  за який період вони застосовуються та на яких
підставах і такі обставини перешкоджають апеляційному суду перевірити
правильність розрахунку сум в рішення.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що,  оскільки рішення суду ухвалене з порушенням
вимог матеріального і процесуального права та розглянуті не всі позовні вимоги,
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню,  а рішення суду -скасуванню
за направленням справи на новий розгляд в іншому складі суду.

На підставі
викладеного,  керуючись  ст.
303,  307,  ч.1 п.5
ст.  311, 313-315 ЦПК
України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області -
задовольнити.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 21 травня 2007 року -скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання законної сили.