Справа №2-3748/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12.04.2007 року                    Малиновський
районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді
-                     Джабурія О.В.

при секретарі                        -          Філімович І.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини А0800 про стягнення
заборгованості за недоплату щомісячної надбавки за безперервну військову службу
та інших виплат,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини А0800 про
стягнення заборгованості за недоплату щомісячної надбавки за безперервну
військову службу з травня 2003 року, посилаючись на те, що при проходженні
служби він, на підставі Указу Президента України від 05.05.2003 року № 389/2003
року "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу" (Із
змінами, внесеними згідно з Указом Президента N1227/2003 від 29.10.2003 p.), з травня 2003 року мав право на одержання щомісячної надбавки за
безперервну військову службу. Позивач просить стягнути з військової частини
А0800 щомісячну надбавку за безперервну військову службу та інші виплати.

В судове засідання позивач не з'явився надав відомості щодо можливості
розгляду справи у його відсутність.

В судовому засіданні представник військової частини А0800 позов не визнав,
пояснивши суду, що виходячи з наявного грошового забезпечення Міністром Оборони
України приймалося рішення виплачувати надбавки в меншому розмірі та
відповідачем виконані усі вимоги усіх керівних документів щодо правильності
нарахування і виплати щомісячної надбавки до грошового забезпечення за
безперервну військову службу в Збройних Силах України.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали
справи, вважає, що позов про стягнення заборгованості за недоплату щомісячної
надбавки за безперервну військову службу підлягає задоволенню за наступними
підставами.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що позивач проходив військову службу в
Збройних Силах України.

Згідно довідки, виданої військовою частиною А0800 при розрахунку щомісячної
надбавки до грошового забезпечення за безперервну військову службу в Збройних
Силах України відповідачу за період з травня по жовтень 2003 року виплачувалась
у розмірі 5%, з листопада по грудень 2003 року виплачувалась надбавка в розмірі
30%, з січня по серпень 2004 року виплачувалась надбавка у розмірі 5%, з
вересня по грудень 2004 року виплачувалась надбавка у розмірі 30%, з січня по
лютий 2005 року виплачувалась надбавка у розмірі 5%.

З метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців
Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
був виданий Указ Президента України від 05.05.2003 року № 389/2003 року
"Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства
внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України
та Управління державної охорони України за безперервну службу" (Із
змінами, внесеними згідно з Указом Президента N1227/2003 від 29.10.2003).
Відповідно до Указу Президента України від 5 травня 2003 року N389 "Про
надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх
справ України, Державного комітету у справах охорони державного кордону України
та Управління державної охорони України за безперервну службу" Міністр
оборони України видав Наказ від 26.05.2003 N149, який зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 28 травня 2003 року за N 411/7732 який затвердив
"Інструкцію про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за безперервну
військову службу в Збройних Силах України" та встановив порядок, умови
виплати та розміри щомісячної надбавки за безперервну службу
військовослужбовцям Збройних Силах України.

Відповідно до п. 1.2. Інструкції особам офіцерського складу, прапорщикам
(мічманам), а також особам рядового, сержантського (старшинського) складу, які
проходять військову службу за контрактом і які мають високі результати в
службовій діяльності, виплачується щомісячна надбавка за безперервну військову
службу у відсотках

2

до грошового забезпечення
залежно від стажу служби у таких розмірах: понад 5 років - до 10; понад 10
років - до 30; понад 15 років-до 50; понад 20 років - до 70; понад 25 років-до
90.

Відповідно до п.п. 2.3..2.4. Інструкції, надбавка виплачується за місцем
штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за
поточний місяць; виплата надбавки здійснюється в межах фонду грошового
забезпечення, затвердженого в кошторисах військових частин, а відповідно до п. 4.3. Інструкції, надбавка не виплачується протягом дії накладеного на
військовослужбовця наказом відповідного командира (начальника) дисциплінарного
стягнення до його зняття, але не більш як протягом шести місяців у разі:
попередження про неповну службову відповідність; посадового пониження;
пониження у військовому званні на один ступінь; позбавлення сержантського
(старшинського) звання, військового звання старший солдат (старший матрос).

При цьому в даний період часу позивач мав високі результати в службовій
діяльності та не мав дисциплінарних стягнень зазначених у п.4.3. Інструкції.

Крім того, відсутність коштів у бюджеті й відповідно неможливості їхнього
виділення на проведення виплат передбачених законом не може виправдати
бездіяльність держави, про що зазначив Європейський суд із прав людини (справа
"Войтенко проти України") в рішенні від 29 червня 2004 року.

Таким чином, суд, виходячи з аналізу зазначених нормативно - правових актів
України представлених доказів, приймаючи до уваги встановлений факт невиплати
щомісячної надбавки до грошового забезпечення за безперервну військову службу в
Збройних Силах України в повному обсязі, та право позивача на отримання
вказаної надбавки в повному обсязі, вважає що позивач має право на стягнення з
військової частини А0800 вказаної надбавки до грошового забезпечення за
безперервну військову службу в Збройних силах України та відновлення порушеного
права позивача шляхом зобов'язання відповідача виплатити надбавки до грошового
забезпечення за безперервну військову службу в Збройних Силах України з 1
травня 2003 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 2,9 Закону
України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх
сімей", ст.ст. 2,3 Закону України "Про оборону", ст. 16 Закону
України "Про Збройні Сили України", Указом Президента України від
05.05.2003 року № 389/2003 року "Про надбавки військовослужбовцям Збройних
Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу", Постановою Кабінету Міністрів України № 393 від
17.07.1992 року, Постановою Верховної ради України № 278 від 28 листопада 2002
року "Про інформацію Кабінету Міністрів України про хід виконання вимог
дійсного законодавства про заходи які приймає Кабінет Міністрів України, по
посиленню соціальної захищеності військовослужбовців, пенсіонерів ЗУ та
ветеранів військової служби, членів їх сімей, поліпшенню їх пенсійного,
медичного, житлового, транспортного забезпечення", суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
військової частини А0800 про стягнення заборгованості за недоплату щомісячної
надбавки за безперервну військову службу та інших виплат задовольнити.

Визнати за позивачем право на отримання щомісячної надбавки до грошового
забезпечення за безперервну військову службу в ЗС України у розмірі з травня
2003 року 30%.

Зобов'язати військову частину А0800 зробити відповідний перерахунок,
недоплачений раніше щомісячної надбавки до грошового забезпечення за
безперервну військову службу в ЗС України та інших виплат з 01.05.2003 року.

Стягнути з військової частини А0800 на користь ОСОБА_1 заборгованість за недоплату щомісячної надбавки за безперервну військову
службу та інших виплат.

Стягнути з військової частини А0800 державне мито на користь держави у
розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи у розмірі 7 грн. 50 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк зі
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.