'Справа № 22-3211-2007 р.                            Головуючий
-16                                                                 Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 квітня 2007 р.                                       Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого
- судді Ювченко
Л.П.,  суддів: Єлгазіної Л.П.,  Азевича В.Б.,
при секретарі   Тума О.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на
рішення Микитівського районного суду м.
Горлівка Донецької області від 24
січня 2007 року по
справі за позовом Закритого акціонерного товариства „Горлівськтепломережа"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

Відповідач
оскаржує рішення Микитівського районного суду м.  Горлівка Донецької області від 24 січня 2007 року,  яким задоволений зазначений позов.

З
матеріалів справи вбачається,  що у
листопаді 2006 року ЗАТ
„Горлівськтепломережа" звернулося до суду з даним позовом мотивуючи свої
вимоги тим,  що відповідач отримував
послуги з теплопостачання,  але не у
повному обсяг сплачував вартість наданих послуг,  внаслідок чого виникла заборгованість за
період з січня 2004 року по
листопад 2006 року на
загальну суму 838-50 грн.

Відповідач
заперечував проти позову,  оскільки з ним
не був укладений договір на теплопостачання.

Рішенням
Микитівського районного суду м.  Горлівка
Донецької області від 24 січня 2007 року позовні вимоги задоволені у повному
обсязі,  та з відповідача стягнута
заборгованість у сумі 838-50 коп.,
судовий збір у розмірі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
справи - 30 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та направити
справу на новий розгляд,  оскільки суд
неповно з'ясував обставини справи і неправильно застосував норми матеріального
права.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те,  що позивач не надав повного розрахунку суми
заборгованості з посиланням на діючи у цей період тарифи на теплопостачання. К розрахунку не
були додані необхідні для повного та всебічного розгляду справи документи,  а саме: відомість №16 про оплату даної
послуги,  розпорядження виконкому про
початок та закінчення опалювального сезону,
дані про початок та зупинення опалення у будинку за період з 1 січня 2004 року по 23 листопада 2006 року. У
розрахунку позивач невірно вказує на те,
що деякі суми були віднесені на погашення заборгованості,  але він вносив оплату за конкретні місяці.

Позивач
не уклав з ним договір на надання послуги з теплопостачання. На його
думку,  відсутність договору виключає
відповідальність сторін. Окрім того,  він
є ветераном військової служби та користується пільгами. Відповідна довідка була
надана всім підприємствам,  які надають
житлово-комунальні послуги,  але позивач
нараховував

2

оплату
без урахування пільги. Факт користування пільгами підтверджується квитанціями
про оплату з урахуванням 50%
знижки.

При вирішенні
справи суд помилково посилався на
ст.  162 ЖК України.

Відповідач та
його представник підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник ЗАТ „Горлівськтешюмережа" просив залишити апеляційну
скаргу без

задоволення,  а  рішення суду - без змін.

Апеляційний
суд,  заслухав суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги,  вважає за
необхідне її відхилити.

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК
України,  апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи
позов про стягнення заборгованості суд виходив з того,  що позивач надає послуги з
теплопостачання,  якими відповідач
користувався та частково оплачував,  і
тим самим визнавав наявність правовідносин між сторонами. Але останній не у
повному обсязі оплачував послуги,  і за
період з січня 2004 року по
листопад 2006 року у
нього виникла заборгованість на загальну суму 838-50 грн. Стягуючи суму заборгованості,  суд не прийняв доводи відповідача про те,  що він має право на 50% знижку по оплаті
послуг з теплопостачання,  оскільки
відповідач не звертався до позивача у встановленому законодавством порядку з
заявою про надання зазначеної послуги з урахуванням пільги.

Апеляційний
суд вважає,  що місцевий суд повно та
всебічно дослідив і оцінив обставини справи,
встановлені факти,  надані
сторонами докази,  правильно вирішив спір
по суті позовних вимог.

Судом
першої інстанції при розгляді справи встановлено,  що відповідач користується послугами з
теплопостачання,  які надаються йому
позивачем та має заборгованість за період з січня 2004 року по листопад
2006 року на
загальну суму 838-50 грн.

Розглядаючи
справу,  суд не урахував,  що відповідач є власником квартири і
помилково посилався на норми Житлового кодексу України,  які регулюють правовідношення між власником
жилого будинку ( квартири)
та наймачем.

Відповідно
до  ст.
20 ч.3 п. 1, 5 Закону України
„Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на
надання житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі типового договору,  та оплачувати житлово-комунальні послуги у
строки,  встановлені договором або законом.  Виробник,
яким є позивач повинен укласти договір з виконавцем,  згідно зі
ст.  22 ч.2 п.1 даного закону. Як
вбачається з доданих до справи документів,
виконавцем послуг на підставі рішення виконкому Горлівської міської ради
від 07.03.2004 р. є Колективне підприємство „Наш дім" з яким позивач уклав
відповідний договір. Тобто відповідач повинен був звернутися до   підприємства-виконавця послуг з приводу
складання такого договору.

Із
розрахунку заборгованості вбачається,  що
відповідач частково оплачував надані послуги з теплопостачання. Від надання
даної послуги він не відмовлявся у встановленому законом порядку.( п. 9 „Правил надання
населенню послуг з водо-,
теплопостачання та водовідведення",
затверджених постановою KM України від 30 грудня 1997 року № 1497.) Статтею 11 ч. 1
ЦК України передбачено,  що цивільні
права та обов'язки виникають із дій осіб,
що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб,  що не передбачені цими актами,  але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Згідно
зі  ст.
509 ЦК України,  кредитор має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Той факт,  що
відповідач не уклав договір про надання послуг не звільняє його від виконання
обов'язку по оплаті наданих послуги з теплопостачання.

3

Відповідно до  ст.  526 ЦК України,  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України,  інших актів цивільного
законодавства.

На підставі  ст.  6
ч. 1 п. 6 Закону України
„Про статус ветеранів військової служби,

ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний
захист" позивач

має право на 50% знижку
плати за комунальні послуги (водопостачання,
газ,  електрична,

теплова енергія та інші послуги).

Але
відповідно до п. 22 „Правил
надання послуг по централізованому теплопостачанню,  постачання холодної та гарячої води і
водовідведення",  затверджених
постановою KM України від 21.06.2005р. № 630,  у разі
коли споживач відповідно до законодавства має пільги з оплати послуг,  у договорі робиться відповідна позначка. При
цьому дані про зазначену пільгу вносяться у договір між виконавцем та постачальником.

У разі
отримання права на пільги споживач подає виконавцю письмову заяву та
документи,  що його підтверджують. Оплата
за послуги з урахуванням пільг нараховується з дати подання документів,  що підтверджують право на пільгу.

Відповідач
таку заяву не подавав,  тому позивач
правомірно нараховував йому оплату без урахування 50% знижки.

Таким
чином,  доводи апеляційної скарги
необгрутовані і не спростовують висновків суду.

Апеляційний
суд вважає,  що при встановлені
зазначених фактів і постановлені рішення судом першої інстанції не порушено
норм процесуального та матеріального права,
яки би призвели до неправильного вирішення даного спору,  тому підстав для скасування рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги не має.

Керуючись  ст.
ст.  218,
303,  304,  307 ч. 1 п. 1,  308,
313,  314 ч.1 п.1,  315
ЦПК України,  апеляційний суд,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Микитівського районного суду м.  Горлівка
Донецької області від 24
січня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена протягом двох місяців
з дня набрання законної сили безпосередньо до Верховного Суду України.