Справа № 22ц-2283/2007                 Головуючий по 1-й інстанції
Категорія-23                                       суддя
Доповідач-суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року                                                 м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючого:

судді Шабанової
В.О.,

суддів: Стратіло
В.І., Резникової Л.В.,

при секретарі
Кошмак ТС,

з участю
позивачки ОСОБА_1,

відповідачки
ОСОБА_2, та її представника ОСОБА_3,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду в м.

Донецьку
цивільну   справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_2 на рішення

Харцизького
міського суду Донецької області від 25 грудня 2006 року у справі за

позовом      ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про

відшкодування
шкоди у зв'язку з залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У
вересні 2006 року позивачка ОСОБА_1 звернулась з цим позовом до ОСОБА_2 і в
обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_1.

16 липня
2005 року з вини відповідачки ОСОБА_2, яка мешкає поверхом вище у кв. АДРЕСА_2,
була залита водою її квартира. В результаті залиття їй завдано матеріальну
шкоду, пов'язану з проведенням відновлюваного ремонту квартири на загальну суму
6281,60 грн. Крім того, вказаними діями їй завдано моральну шкоду, яку вона
оцінює у 3000 грн.

У
судовому засіданні позивачка збільшила розмір матеріальної шкоди і просила
постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість
ремонтно-відновлюваних робіт у сумі 8456 грн. 59 коп., вартість заміни
лінолеуму у сумі 5538 грн.64 коп., та 3000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди., а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Рішенням
Харцизького міського суду Донецької області від 25 грудня 2006 року позов
задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь позивачки в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди 6672 грн. 81 коп., в рахунок відшкодування
моральної шкоди - 1000 грн. , витрати по сплаті судового збору у розмірі 71,31
грн., витрати з інформаційно-технічного розгляду справи - 37,50 грн., а всього
- 7781,62 грн.

В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи
таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка є власником
квартири АДРЕСА_1 за вказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу, а
відповідачка ОСОБА_2 проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 у цьому ж
будинку.

Суд
посилався на акт від 16.08.2006 року, складений працівниками ЖЕД №4, відповідно
до якого причиною залиття квартири позивачки є розрив вентиля на розводці
водопровідного стояка в туалеті квартири АДРЕСА_2, де мешкає відповідачка.

Суд
також посилався на висновки будівельно-технічної експертизи від 15.12.2006
року, яка проводилась з участю сторін, відповідно до якої вартість ремонту
квартири позивачки після залиття становить 8456 грн. 59 коп. з урахуванням
накладних витрат 7,4% та планових накопичень 18%., а витрати на ремонт підлоги
з заміною лінолеуму складають 5598 грн.64 коп. 1248 грн.

Разом з
тим, суд визнав за необхідне стягнути лише пряму шкоду без урахування накладних
та планових витрат, а саме вартість ремонтних робіт - 4064 грн. 22 коп. та
вартість матеріалів у сумі 2608 грн. 59 коп., що становить 6672 грн.81 коп. У
стягненні вартості заміни лінолеуму суд відмовив, виходячи з того, що він
прийшов у негідність в результаті зносу від тривалого використання.

Крім
того, суд зазначив, що в результаті залиття квартири позивачці завдана також
моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через пошкодження її майна,
в результаті незручностей у повсякденному житті. Враховуючи характер та глибину
моральних страждань, матеріальне становище відповідачки, яка має низький
заробіток, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, суд встановив розмір
моральної шкоди -1000 грн.

У
апеляційній скарзі відповідачка вказувала, що рішення суду вважає
безпідставним. Апелянт посилалась на те, що коли була призначена експертиза, то
експерт користувався нормами, які були встановлені ще під час колишнього
Радянського Союзу, тоді як зараз діють норми, що регламентують вартість
ремонтно-відновлюваних робіт (ДБН) і згідно з цими нормами вартість робіт
значно нижча, ніж вказана у висновках експерта. Також у експертизі зазначено,
що двері між коридором та кухнею підлягають ремонту, однак у експерта був
зовсім інший висновок під час огляду квартири. У висновках експерта зазначені
роботи та матеріали, які на її погляд, не потрібні для ремонту. Також
вказувала, що позивачка не навела доказів, які підтверджують суму збитків,
оскільки не надала товарних чеків, які б підтвердили фактичні витрати.

У
апеляційній скарзі висловлене прохання про скасування рішення суду та
направлення справи на новий розгляд.

Від
позивачки надійшли письмові заперечення на скаргу, де йдеться про її відхилення
та про залишення рішення суду без змін.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, що
з'явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної
скарги в межах оскарження, апеляційний суд вважає, апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно
до СТ.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення буз змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом
встановлено, підтверджено матеріалами справи і сторонами не заперечується, що
позивачка є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу
від 13.01.20001 року.

16
серпня 2006 року з вини відповідачки, яка проживає у квартирі АДРЕСА_2 в цьому
ж будинку на восьмому поверсі і є власником вказаної квартири, сталося залиття
водою

квартири
позивачки через недоліки сантехнічного обладнання   у туалеті квартири АДРЕСА_2.

Факт
залиття квартири позивачки з вини відповідачки підтверджується актами комісії з
обстеження від 16.08.2006 р. та від 21.08.2006 p., відповідно до
якого у квартирі АДРЕСА_1 залиті водою стеля, стіни, підлога, вийшла з ладу
електропроводка. Причиною залиття вказано те, що в квартирі АДРЕСА_2 самостійно
міняли водопровідний стояк у туалеті, де на розводці лопнув вентиль (а.с.
12-13).

В
результаті залиття позивачці завдано матеріальну шкоду, оскільки прийшли у
негідність шпалери на стінах та на стелі у кімнатах, в коридорі, що потребує
проведення відновлюваного ремонту.

Згідно з
висновками будівельно-технічної експертизи вартість ремонтних робіт становить
8456 грн. 59 коп. з урахуванням накладних витрат - 7,4 % та планових витрат
-18% ( а.с. 67-77).

Суд
першої інстанції, задовольняючи позов частково, правильно виходив з того, що
відшкодуванню підлягає лише пряма шкода.

Відповідно
до роз'яснень, що містяться у абз.2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р. №6 (зі змінами від 8.07.1994 р. №7,
від 30.09.1994р. №11, від 25.05.1998р. №15 та від 24.10.2003 р. №9)
...потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної
вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно
провести, усунути негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

З огляду
на викладене суд дійшов правильного висновку, що стягненню в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди піддягають вартість ремонтних робіт у сумі
4064 грн.22 коп. та вартість матеріалів у сумі 2608 грн.59 коп., визначені
висновками вказаної експертизи без врахування накладних та планових витрат. Суд
також обґрунтовано відмовив у стягненні витрат, пов'язаних з заміною лінолеуму,
дійшовши правильного висновку про те, що, лінолеум втратив свої властивості не
в результаті залиття, а внаслідок зносу через тривалий термін використання.

Апеляційний
суд вважає, що доводами апеляційної скарги висновки будівельно-технічної
експертизи не спростовуються, оскільки при визначенні вартості матеріалів та
будівельних робіт, пов'язаних з ремонтом, експерт виходив з аналізу роздрібних
цін на будівельні матеріали у Донецькому регіоні на момент розгляду справи та
на підставі технології будівельного виробництва, фізичних розмірів приміщень та
вимірювань, проведених на місці (а.с.77).

За таких
обставин у суду немає підстав ставити під сумнів висновки вказаної експертизи.

Вирішуючи
питання про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції врахував
роз'яснення, дані в п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від
31.03.1995 року №4 „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", де вказано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
справ про відшкодування моральної шкоди підлягають наявність такої шкоди,
протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та
протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Зокрема,
суд з'ясував, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях через
пошкодження її майна, що призвело до незручностей у повсякденному житті.

Враховуючи
характер та глибину моральних страждань, матеріальне становище відповідачки,
яка має низький заробіток, на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, суд
обґрунтовано встановив розмір моральної шкоди -1000 грн., що відповідає засадам
розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної
скарги в межах оскарження, суттєвими не являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального
чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись
ст.ст. 304, п.1 ст.307, 308, 313, п.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України,
апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Харцизького міського суду Донецької області від 25 грудня 2006 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена протягом двох місяців з моменту набрання законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.