Справа №22Ц-2911/2007                                         Головуючий
в 1 інстанції Оладько C.I. J
44                                                 Доповідач
в 2 інстанції Юровська Г.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого
Юровської Г.В.,

суддів: Данілова
О.М. ,  Касьяненко Л.І.,

при секретарі
Якимець Ю.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2007
року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного університету державної
податкової служби України про стягнення недоплаченого грошового забезпечення.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів

встановила:

В січні
2007 року ОСОБА_1. звернувся
до суду з вказаним позовом,  вимоги якого
обґрунтовував тим,  що був переведений з
посади провідного наукового співробітника на значно нижче оплачувану посаду
старшого інспектора режимного відділу. При цьому в порушення  ст.
114 КЗпП України йому протягом двох місяців не проводилась доплата до
попереднього середнього заробітку.

У
зв'язку з цим,  позивач просив суд
стягнути вказану доплату,  а також
недораховане грошове забезпечення за період останньої чергової відпустки та
виплати вихідної допомоги при його звільненні з Національної академії державної
податкової служби України.

Ухвалою
Ірпінського міського суду від 17 липня 2007 року провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 було
закрито.

В
апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду про закриття провадження у
справі скасувати. Посилається на те,
що,  постановлюючи оскаржувану
ухвалу,  суд дійшов хибного висновку щодо
природи заявлених вимог. Помилково вважав,
що вони підлягають розгляду за правилами адміністративного
судочинства,  тоді як правовідносини з
оплати праці не стосуються проходження публічної служби,  регулюються КЗпП України,  а також Законом України "Про оплату
праці". Тому спори,  що виникають з
них,  повинні розглядатись саме в порядку
цивільного судочинства.

В
обгрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1. посилається на те,
що на заявлені ним вимоги поширюється саме  ст. 233 КЗпП України,  а не річний строк звернення до суду,  запроваджений в ч.1  ст. 99 КАС України.

На
наведені доводи апеляційної
скарги відповідач своїх заперечення не навів.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1. як особа
начальницького складу проходив службу на посаді старшого інспектора групи
секретного діловодства режимного відділу Науково-дослідного центру з проблем
оподаткування Національної академії державної податкової служби України. На
підставі п."г"  ст. 64
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ був звільнений з органів податкової міліції в запас.

За
змістом ч.1  ст. 15,  п.1 ч.1
ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у
справі,  якщо справа не підлягає розгляду
в порядку цивільного судочинства.

В порядку цього судочинства розглядаються,
зокрема,  справи про захист пору-*
шених,  невизнаних або оспорюваних
прав,  свобод чи інтересів,  що виникають із цивільних,  житлових,
земельних,  сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Судом
встановлено,  що спір між сторонами виник
з приводу грошового забезпечення,  що
підлягало виплаті під час проходження,  а
також звільнення ОСОБА_1
з публічної служби,  а тому у
відповідності до п.2 ч.1  ст. 17 КАС
України повинен вирішуватись за правилами адміністративного судочинства.

З огляду
на наведене,  колегія суддів погоджується
з висновком суду про закриття провадження у справі за заявою,  поданою позивачем.  Оскаржувану ухвалу суду вважає законною.

Доводи,  які навів ОСОБА_1. в обгрунтування
поданої ним апеляційної скарги,
викладений вище висновок не спростовують,  адже природа відносини,  що виникли між сторонами спору,  не залежить від того,  що регулюються КЗпП України та Законом
України "Про оплату праці". Крім того,  на ці правовідносини поширюються також
Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів
внутрішніх справ,  а також інші
підзаконні нормативно-правові акти,  що
визначають підстави і порядок грошового забезпечення цих осіб.

У
зв'язку з наведеним,  керуючись  ст.
ст. 303,  304,  п.1 ч.1
ст. 312,   ст.  ст. 313-315,
317 та 319 ЦПК України,  колегія
суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу
Ірпінського міського суду Київської області від 17 липня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.