Справа № 2-572
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2007
року        Тельманівський районний суд
Донецької області

у складі:
головуючого судді                                                                                       Чиньонова
О.В.,

при секретарі                                                                                                                       Чабан
О.Г.,

з участю
представника прокуратури Тельманівського району                                            Кіч
О.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства і
суду,

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2007
року до Тельманівського районного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з
заявою про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового
слідства і суду, посилаючись на те, що 20 лютого 2006 року прокурором
Тельманівського району проти нього було порушено кримінальну справу за ознаками
злочинів, передбачених частинами 2, ст.ст.364, 366 КК України. 4 березня 2006
року його було допитано у якості підозрюваного і обрано запобіжний захід у
вигляді підписки про невиїзд. 10 травня 2006 року його дії з вказаних статей
були перекваліфіковані на ч.2 ст.367 КК України і 13 травня 2006 року по цій
статті йому було пред'явлено обвинувачення, обрано запобіжний захід у вигляді
підписки про невиїзд. Постанова прокурора про порушення кримінальної справи ним
була оскаржена до Тельманівського районного суду, який 11 травня 2006 року
залишив скаргу без задоволення. 25 травня 2006 року кримінальна справа з
обвинувачення його за ч.2 ст.367 КК України в порядку ст.232 КПК України була
направлена до Тельманівського районного суду. 20 липня 2006 року Апеляційним судом
Донецької області постанову прокурора Тельманівського району від 20 лютого 2006
року про порушення кримінальної справи, а також постанову Тельманівського
районного суду від 11 травня 2006 року було скасовано. Однак, кримінальна
справа, незрозумілим для нього чином, продовжувала існувати і 15 серпня 2006
року була повернута для додаткового розслідування. Запобіжний захід щодо нього
залишено без зміни. Але прокуратура району не погодилася з таким рішення суду і
постанова була оскаржена до Апеляційного суду Донецької області. 11 січня 2007
року провадження по апеляції було закрито. 16 квітня 2007 року слідчим
прокуратури Тельманівського району Донецької області в порушенні кримінальної
справи щодо нього за частинами 2 статей 364, 366 і 367 КК України відповідно до
п.2 ст.6 КПК України було відмовлено у зв'язку з відсутністю в його діях складу
злочинів, передбачених цими статтями, а також скасовано, накладений на його
грошові внески на розрахункові рахунки в ВАТ «Ощадбанк України», арешт. Таким
чином, кримінальне переслідування щодо нього продовжувалося майже 14 місяців. В
наслідок незаконних дій працівників органів досудового слідства і суду до нього
незаконно було застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд,
накладено арешт на грошові внески тощо. В результаті він поніс моральні
страждання, які полягали в порушенні нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з
оточуючими людьми, душевних стражданнях у зв'язку з неправомірними діями
прокуратури щодо нього і стражданнями членів його сім'ї, близькими родичами,
були принижені його честь, престиж і ділова репутація. Протягом всього часу
досудового слідства и розгляду
кримінальної справи в суді він не міг знайти собі роботу, так як в смт.
Тельманове практично кожна людина знала, що відносно нього ведеться слідство і
він буде засуджений. Всі ці порушення в продовж всього часу незаконних дій
прокуратури і суду в його житті до часу звернення до суду вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, він вимушений був
звернутися за юридичною допомогою. 4 квітня 2006 року ним з адвокатом
ОСОБА_2було укладено договір про надання правових послуг, що коштувало йому
6000 гривень. Просив зобов'язати управління державного казначейства України в
Донецькій області відшкодувати йому за рахунок коштів державного бюджету 6000
гривень, сплачених у зв'язку з наданням йому юридичних послуг, і моральну шкоду
в сумі 100000 гривень, завдану незаконними діями органів досудового слідства і
суду.

В судовому
засіданні заявник на своїх вимогах наполягав, підтвердив обставини, викладені в
заяві, і доповнив, що не міг працевлаштуватися тому, що від нього витребували
спеціальну перевірку з МВС, у якій було зазначено, що він притягнутий до кримінальної
відповідальності і тому не зміг працевлаштуватися в охоронну фірму. Дуже багато
коштів ним витрачено на поїздки до м. Донецька та м. Маріуполя. Лише його сім'ї
та йому особисто відомо, що він перетерпів за час перебування під слідством
оскільки притягувався до кримінальної відповідальності за статтями, за якими
передбачено позбавлення волі. Вважає, що лише за допомогою захисника його не
було засуджено. Проскраїни в Донецькій області відшкодувати йому за рахунок
коштів державного бюджету 6000 гривень, сплачеив зобов'язати управління
державного казначейства Уних у зв'язку з наданням йому юридичних послуг, і
моральну шкоду в сумі 100000 гривень, завдану незаконними діями органів
досудового слідства і суду.

Представник
заінтересованої особи - Головного управління Державного казначейства України у
Донецькій області по довіреності Сірко Г.Я. в судове засідання не з'явилася, по
суті заяви не заперечувала, повідомила, що виконанням рішення суду займається
Державна виконавча служба, яка надає платіжне доручення і документи до
Державного казначейства України в м. Київ. У Державному бюджеті спеціально на
ці цілі передбачені кошти. УДК
у Тельманівському районі Донецької області є представником Держави на місці з
фінансових питань. Просила справу розглянути за її відсутністю, про що надала
суду письмову заяву.

В судовому
засіданні представник заінтересованої особи - прокуратури Тельманіського
Тельманівського району - помічник прокурора Кіч О.М. по суті заяви не
заперечував, вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати за кожний місяць перебування ОСОБА_1 під
слідством і в сумі складати 5295 гривень, оскільки діями прокуратури заявнику
не заподіяно значної шкоди. На час пред'явлення обвинувачення він не працював і
про приниження ділової репутації не може йти мови.

Поясненнями
заявника, представників заінтересованих осіб, матеріалами цивільної і
кримінальної справ судом встановлено слідуючи обставини і визначені відповідно
до них правовідносини.

Відповідно до
ст.ст.1167, 1176 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу
підписки про невиїзд, відшкодується державою у повному обсязі незалежно від
вини посадових осіб і службових осіб органу дізнання, досудового слідства,
прокуратури або суду. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу
державної влади якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного
притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як
запобіжного заходу підписки про невиїзд, в інших випадках, встановлених
законом. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними
діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає в
разі закриття кримінальної справи органом досудового слідства. Порядок
відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю
органу дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, встановлюється
законом.

Судом
встановлено, що постановою прокурора Тельманівського району Донецької області
20 лютого 2006 року щодо ОСОБА_1 було порушено кримінальну справу за ознаками
злочинів, передбачених частинами 2, ст.ст.364, 366 КК України. 4 березня 2006
року до нього було застосовано як запобіжний захід підписку про невиїзд і його
було допитано у якості підозрюваного. 10 травня 2006 року його дії були
перекваліфіковані на ч.2 ст.367 КК України і 13 травня 2006 року за ч.2 ст.367
КК України йому було пред'явлено обвинувачення, застосовано як запобіжний захід
підписку про невиїзд. 25 травня 2006 року кримінальна справа з обвинувальним
висновком за ч.2 ст.367 КК України в порядку ст.232 КПК України була направлена
до Тельманівського районного суду. 20 липня 2006 року Апеляційним судом
Донецької області постанову прокурора Тельманівського району від 20 лютого 2006
року про порушення щодо ОСОБА_1 кримінальної справи за ознаками злочинів,
передбачених частинами 2, ст.ст.364, 366 КК України, а також постанову
Тельманівського районного суду від 11 травня 2006 року про відмову у скасуванні
постанови прокурора про порушення кримінальної справи, було скасовано. 15
серпня 2006 року кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.367 КК України, повернута прокурору Тельманівського району
Донецької області для додаткового розслідування. Запобіжний захід щодо нього
залишено без зміни - підписку про невиїзд. 16 квітня 2007 року слідчим
прокуратури Тельманівського району Донецької області в порушенні кримінальної
справи щодо нього за статтями 364, 366 і 367 КК України відповідно до п.2 ст.6
КПК України було відмовлено у зв'язку з відсутністю в його діях складу
злочинів, передбачених цими статтями, а також скасовано арешт, накладений на
його грошові внески на розрахункові рахунки у Тельманівському відділенні ВАТ
«Ощадбанк України».

Таким чином,
судом встановлено, що за період з 20 лютого 2006 року по 16 квітня 2007 року
заявник ОСОБА_1 був незаконно притягнутий до кримінальної відповідальності, до
нього незаконно застосовано як запобіжний захід підписку про невиїзд і на його
майно - грошові внески на розрахункових рахунках у Тельманівському відділенні
ВАТ «Ощадбанк України» було незаконно накладено арешт.

Відповідно до
статей 1,2,3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду» (надалі Закону) підлягає відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного
накладення арешту на майно. Відшкодуванню підлягають зокрема суми, сплачені
громадянином у зв'язку з наданням йому юридичної допомоги, моральна шкода.
Право на відшкодування шкоди виникає зокрема у випадках відмови в порушенні
кримінальної справи або закриття кримінальної справи за відсутністю у діянні
складу злочину.

Відповідно до
статті 13 Закону питання про відшкодування моральної шкоди за заявою
громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі.
Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах,
встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час
перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менш
одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під
слідством чи судом.

При визначенні
розміру відшкодування моральної шкоди судом враховуються вимоги розумності,
виваженості і справедливості. Суд визначає розмір грошового відшкодування
моральної шкоди залежно від характеру протиправних дій органу досудового
слідства прокуратури, глибини душевних страждань заявника, який незаконно
притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин і злочини
середньої тяжкості, позбавлення його можливості реалізації своїх здібностей у
суспільно-корисному труді, з урахуванням тих обставин, що через притягнення до
кримінальної відповідальності ОСОБА_1були погіршені нормальні життєві зв'язки і
стосунки з оточуючими людьми, що мешкають з ним у відносно невеликому
населеному пункті - селищі міського типу, що потягло суттєві зміни в його житті
і потребували необхідності застосування додаткових зусиль щодо їх нормалізації,
необхідності витрати часу, додаткових фізичних і моральних зусиль щодо
доведення своєї невинності у скоєнні злочинів, які йому інкримінувалися і яких
від не вчиняв. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд
враховує, що заявник перебував під слідством майже 14 місяців, розмір
мінімальної заробітної плати за цей період становив від 350 гривень, з 1 січня
2006 року, до 420 гривень, з 1 квітня 2007 року, і доходить висновку про
задоволення вимог заявника ОСОБА_1 частково, можливість відшкодування йому
моральної шкоди з розрахунку 1000 гривень за кожен місяць перебування під
слідством, тобто у загальній сумі 14000 гривень, що не суперечить закону, не порушує
права, свободи, інтереси інших осіб і держави.

Відповідно до
ч.4 ст.3З Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік»,
відшкодування провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України
Державним казначейством України за вимогою органів Державної виконавчої служби
України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 7, 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,
ст.ст.1167, 1176 ЦК України,
Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду»,
ч.4 ст.3З Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1
про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства
і суду, задовольнити частково.

Визначити
відшкодування моральної шкодиОСОБА_1 у розмірі

14000
(чотирнадцять тисяч) гривень.

Відшкодування  провести за
рахунок коштів Державного бюджету України Державним казначейством
України за вимогою органів Державної виконавчої служби України.

Ухвала може бути
оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через
Тельманівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або поданням
апеляційної скарги в строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження, без попереднього подання такої заяви.

Ухвала набирає
законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано, або після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку не було подано в 20-денний строк з дня подання
заяви про апеляційне оскарження.