Справа №2-3383/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007р.                                                                                                      М.Бердянськ

Бердянський    міськрайонний    суд
Запорізької    області    в
складі: головуючого судді Прінь І.П., при секретарі Бевз О.А.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2до
територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про
визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до Бердянської міської ради про визнання права
власності на самочинно збудоване нерухоме майно, вказуючи, що вони є власниками
житлового АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 411 м.кв. Для
поліпшення своїх житлових умов ними самочинно збудовано жилий будинок з
нежитловими приміщеннями ( літ А), тамбур (літ а), навіс-вбиральня- душ ( літ.
Б), балкон до будинку А, ворота №1,
паркан №2, паркан №3. просять визнати
за ними право власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна. У
судовому засіданні уточнили свої позовні вимоги і просять визнати право
спільної власності на самочинно збудовані об'єкти нерухомого майна.

У судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримали, просять суд задовольнити їх
позовні вимоги у повному обсязі. Суду пояснили, що 25.01.2006 року на підставі
договору куплі-продажу жилого будинку вони набули право спільної часткової
власності на житловий АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею
407 м.кв. Для поліпшення своїх житлових умов ними у 2006 році самочинно збудовано
жилий будинок з нежитловими приміщеннями ( літ А), тамбур (літ а),
навіс-вбиральня- душ ( літ. Б), балкон до будинку А, ворота №1, паркан №2, паркан №3. Зазначені
будівлі були збудовані без відповідно розробленого проекту, дозволу
Бердянського виконкому. Просить визнати за позивачем право власності на
самовільні будівлі.

Представник
Бердянської міської ради Грімова С.А. ( за довіреністю №06 від 10.01.07) у судове
засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, в заяві
від 17.05.2007р. просить розглянути справу за їх відсутності, проти задоволення
позовних вимог не заперечують.

2

Виходячи з
наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні
попереднього судового засідання.

Відповідно до
ч.4 ст. 130 ЦПК
України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення про
задоволення позову в порядку, встановленому ч.4 ст. 174 ЦПК України.

Вислухавши
позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2та можливості їх задоволення у
повному обсязі.

Так, відповідно
до ст. 319 ЦК
України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний
розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону.

Згідно зі ст. 376 ЦК України на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Як вбачається з
пояснень позивачів та з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.01.2006 року на підставі
договору куплі-продажу жилого будинку набули право спільної часткової власності
на житловий АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці площею 407 м.кв.
Зазначені обставини підтверджуються копією договору купівлі - продажу жилого
АДРЕСА_1 №ВСО №511251 від 25.01.2006р.( а.с. 10), копією витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно № 9750667 від 04.02.2006р. ( а.с. 11), копією
витягу з державного реєстру правочинів № 2032774 від 25.01.2006р. (а.с.12).

Зазначений
будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0407 га., власниками якої є позивачі, що підтверджується
державним актом на право власності на земельну ділянку ЯГ №315308 від 18.10.2006р.
( а.с. 17).

Для поліпшення
своїх житлових умов позивачами самочинно було збудовано жилий будинок з
нежитловими приміщеннями (
літ. А), тамбур (літ. а), навіс-вбиральня- душ ( літ. Б), балкон
до будинку А, ворота №1,
паркан №2, паркан №3, що
підтверджується технічним паспортом на житловий АДРЕСА_1, виготовленим БПТІ
01.03.2007р. ( а.с. 13-16) та довідки БПТІ №180 від 03.04.2007р.
(а.с. 19). Зазначені
будівлі були збудовані без відповідно розробленого проекту, дозволу
Бердянського виконкому.

З технічного
висновку №76/04/07 (а.с.6-9), виготовленого КП
«Архітектурно-планувальне бюро» Бердянської міської ради, вбачається, що
технічний стан всіх збудованих конструкцій задовільний. Будівлі знаходяться у
задовільному стані, відповідають своєму функціональному призначенню і придатні
для експлуатації. При будівництві норми розміщення згідно з ДБН-360-92* «Градостроительство.
Планировка и застройка городских и сельских поселений» не порушені.
Будівля знаходиться у задовільному стані, санітарно-гігієннічні та пожежні
вимоги не порушені.

Враховуючи
викладене, суд приходить до висновку, що визнання права

3

спільної
власності на самовільні будівлі нічиїх законних прав та інтересів не порушує, а
тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.
10,11, 15, 60, 130, 174,
212-215 ЦПК України, ст.ст. 319,376 ЦК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву
задовольнити.

Визнати за
ОСОБА_1та ОСОБА_2право спільної власності на самочинно збудовані об'єкти
нерухомого майна: жилий будинок (
літ А), тамбур (літ а), навіс-вбиральня-душ ( літ. Б), балкон до будинку А, ворота №1, паркан №2, паркан №3, розташовані за
адресою АДРЕСА_1

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області
через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК