Справа № 2-63/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

03 квітня 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого
- судді    -        Нестеренка С.Г.

при секретарі              -         Бельченко
Н.Л.

з участю
прокурора     -        Семеняченко
Н.О.

з участю
адвоката        -        ОСОБА_10.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за
позовом прокурора м. Кременчука в інтересах неповнолітніх та малолітніх дітей
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4,ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, приватного
нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_9, ЗАТ
"Укртатнафта", виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м.
Кременчука, ЗАТ АКБ "ІндустріалБанк"
про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними, вселення,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2005 року до
суду звернувся прокурор м. Кременчука з позовом до ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_7.
про визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсним та вселення.

Вказував, що 07 березня 2003 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 було посвідчено
договір купівлі-продажу (реєстр за №
3203) квартири АДРЕСА_1, що
належала на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30 жовтня 2002
року на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та її неповнолітнім дітям
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Посередником у продажу квартири був ОСОБА_9, і сторонами по договору були
ОСОБА_4. - продавець, від імені якої діяв ОСОБА_6. на підставі довіреності та
ОСОБА_5. - покупець.

Для здійснення правочину було надано пакет документів, у тому числі витяг з
рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Радим. Кременчука від 13
лютого 2003 року за № 67 «Про надання дозволу ОСОБА_4. продати вказану квартиру
від імені неповнолітніх дітей». Однак, у ході проведеної прокуратурою м.
Кременчука перевірки було встановлено, що вказане рішення виконкомом
Автозаводської районної Ради м. Кременчука не приймалося і ОСОБА_4. до органу
опіки та піклування з цього питання не зверталася.

Після укладення зазначеного договору ОСОБА_4. з дітьми проживала у спірній
квартирі до травня 2003 року, а
потім виїхала до с Пронозівка
Глобинського району.

Зазначав, що
інше житло та гроші за відчужену квартиру ОСОБА_4. не було надано.

Пізніше, у
травні 2003 року,
ОСОБА_5. продала спірну квартиру ОСОБА_7.

Вважаючи, що були порушені ст.ст. 17, 18 Закону України
«Про охорону дитинства», ст.ст. 203,
215 ЦК України (2003
року), права неповнолітніх дітей ОСОБА_4., які є соціально незахищеними
громадянами, грубим порушенням їх прав та законних інтересів щодо права на
житло, власність та належні санітарно-гігієнічні і побутові умови, просив
постановити рішення про визнання недійсними договорів купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладених та посвідчених
07 березня 2003 року та 20

2

травня 2003 року та
відновити становище, повернувши квартири попереднім власникам з їх вселенням до
спірної квартири.

У судовому засіданні прокурор Семеняченко Н.О. позов уточнила і просила
постановити рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та
підписаного ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таОСОБА_5,
посвідченого 07 березня 2003 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за №
3203.

Визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та
підписаного ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого 20 травня 2003
року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу
ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за № 6889.

Повернути ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 у власність.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по У* частини
за кожним.

Вселити ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути зОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 25
000 (двадцять п"ять тисяч) грн. у повернення сплаченої вартості квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного
та підписаного ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого 20 травня 2003
року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу
ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №
6889.

Посилалася на ст. 48
ЦК України (в редакції 1963
року) ст.ст. 17,18 Закону
України «По охорону дитинства» та на обставини, які були зазначені у позовній
заяві.

Відповідач і одночасно представник відповідача ОСОБА_5. - ОСОБА_6. з
позовом не погодився, просив відмовити у його задоволенні.

Пояснив, що оформленням документів на купівлю та продаж спірної квартири,
крім довідки з КП «Кременчуцьке МЕТІ» ,
не займався ні він, ні його дружина -
ОСОБА_5. Всі документи були оформлені і знаходилися у приватного нотаріуса
ОСОБА_8 Посередником був ОСОБА_9.

Відповідач
ОСОБА_7. з позовом не погодилася, просила відмовити у його задоволенні.

Пояснила, що у травні 2003
року оглядала спірну квартиру в якій ще жила ОСОБА_4. з дітьми. Вважала
себе добросовісним покупцем.

Представник відповідача - виконавчого комітету Автозаводської районної Ради
м. Кременчука як органу опіки та піклування - Лебідь Т.Г. позов підтримала,
просила його задовольнити.

Пояснила, що виконком дозволу на відчуження квартири не надавав і до
виконкому будь-яка особа з відповідною заявою не зверталась. Рішення про
надання дозволу райвиконкомом не приймалося.

Представник відповідача - АКБ «ІндустріалБанк» - Бовконюк С.А. позов не
підтримав, вважаючи ОСОБА_7. добросовісним покупцем.

У судове засідання не прибули позивач ОСОБА_12 і повторно
відповідачі ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_9., ОСОБА_8, представник відповідача ЗАТ
«Укртатнафта», які були належним чином повідомлені про дати розгляду справи,
призначених на 27 лютого 2007 року та на 03 квітня 2007 року засобами поштового
рекомендованого зв'язку, через органи місцевого самоврядування та оголошенням у
засобах масової інформації (т.2 а.с.а.с. 189-206,219-238,244).

3

Суд, вислухавши думку прокурора, який уточнив та
підтримав позов, пояснення відповідачів та їх представників, думку адвоката,
вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно ст. 48
ЦК України (в редакції 1963
року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі
ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 3 ст. 17
Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють
не мають право без дозволу органів опіки і піклування укладати договори, які
підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися
від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження
житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові
зобов'язання.

Статтею 18 зазначеного
Закону передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та
розумовому розвитку.

Діти - члени
сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним
приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Судом достовірно встановлено і це постає зі свідоцтва про право власності
на житло, виданого ЗО жовтня 2002
року УЖКГ виконкому Кременчуцької міської Ради, що ОСОБА_4, 1973 р.н., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. належало на
праві спільної часткової власності (кожному по 1/4 частини) квартири АДРЕСА_1 в якій вони були
зареєстровані та проживали до травня 2003
року (т.1 а.с.а.с. 7,9
22, 25-30).

20 лютого 2003 року відповідач
ОСОБА_4., без дозволу органи опіки та піклування, діючи за себе та від імені
вказаних вище неповнолітніх та малолітніх дітей, уповноважила, згідно
довіреності, посвідченої відповідачем -
приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу - ОСОБА_8 (реєстр
за № 2485), Загарія
Олександра Євгенійовича продати квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 277).

Згідно договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 07 березня 2003 року
відповідачем - приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу -ОСОБА_8(реєстр
за № 3203), ОСОБА_6. який діяв від імені ОСОБА_4. та неповнолітніх і малолітніх
дітей: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
продав своїй дружині - відповідачу ОСОБА_5. вказану спірну квартиру (т. 1 а .с
244).

При цьому, виконавчий комітет Автозаводської районної Ради м. Кременчука як
орган опіки та піклування, відповідно до вимог ст.ст. 17,18 Закону України «Про
охорону дитинства» не надавав згоду на відчуження спірної квартири від імені
дітей. Посилання відповідачів про те, що до пакету документів було додано витяг
з рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука за №
67 від 13 лютого 2003 року, а звідси було надано згоду на відчуження квартири
від імені неповнолітніх та малолітніх дітей спростовується наступним доказами.

Так, представник відповідача - виконавчого комітету Автозаводської районної
Ради м. Кременчука як органу опіки та піклування - Лебідь Т.Г. у судовому
засіданні пояснила, що орган опіки та піклування такої згоди не надавав. З
повідомлення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука
від 10 лютого 2006 року та доданих до нього документів постає, що вказане
рішення стосовно ОСОБА_4. не приймалося і довідки не видавалися (т. 1 а.с
212-218, відмовний матеріал прокуратури м. Кременчука 961 пр/т.1 а.с. 10-19, т.
2 а.с. 23-24, 41, 44-45).

Крім того, з довідки експерта НДЕКЦ при УМВС України в
Полтавській області від 11 березня 2006 року за № 172 постає, що у витягу з
рішення виконавчого комітету Автозаводської районної Ради м. Кременчука за № 67
від 13 лютого 2003 року відбиток печатки «Виконавчий комітет Автозаводської
районної Ради м. Кременчука» залишений не кліше, яким нанесений оригінал
відбитку печатки «Виконавчий комітет Автозаводської районної Ради м.
Кременчука», а також, що питання про особу виконавців підписів у зазначеному
витягу з рішення не може бути вирішено у зв'язку з недостатністю матеріалів для
проведення дослідження та конкретного висновку ( відмовний матеріал   прокуратури м. Кременчука 961/ пр т.2 а.с.
58-60).

З цього договору вбачається, що продаж квартири було
вчинено за 14 283 грн.
Однак, жоден із відповідачів, ОСОБА_6., ОСОБА_5., ОСОБА_9. не віддавали
ОСОБА_4.

4

вказані кошти за
відчужену квартиру і рівноцінне або будь-яке інше житло сім'ї ОСОБА_4. не було
надано.

Ці відповідачі не подали належних і допустимих доказів на
спростування наведених обставин. Крім того, суд враховує, що відповідач ОСОБА_6
як у ході проведення прокурорської перевірки, так і у ході судового засідання
надавав суперечливі пояснення з приводу оформлення документів, осіб які їх
виготовляли, передачі грошей, мети продажу та покупки квартири дружиною та пізніше
відчуження. Зокрема, у судовому засідання ОСОБА_6. конкретно не міг пояснити
кому він віддав гроші в сумі 14 283 грн.: чи ОСОБА_9., чи ОСОБА_4., а у ході
прокурорської перевірки пояснював, що ці гроші віддав ОСОБА_4. (т. 1 а.с. 6).
03 лютого 2006 року ОСОБА_6. на ім'я начальника Кременчуцького МУ УМВС України
в Полтавській області подає письмові пояснення де зазначає, що передав гроші,
не називаючи прізвище особи яка одержала гроші від нього (кримінальна справа №
06310604 а.с. 28).

Як постає з договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 20 травня 2003 року
відповідачем - приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу -ОСОБА_8 (реєстр
за № 6889), ОСОБА_5.
продала, а ОСОБА_7. купила вказану спірну квартиру (т. 1 а .с 230).

З цього договору постає, що ОСОБА_7. сплатила ОСОБА_5. 25 000 грн. за покупку
квартири. Відповідач ОСОБА_6. підтвердив передачу грошей, але у меншому
розмірі, вказавши, що було передано приблизно 15 000 - 17 000 грн., що суд
розцінює критично, оскільки цей відповідач не надає стабільні пояснення з
приводу придбання, продажу квартири та цін договорів. Належних і допустимих
доказів про одержання від ОСОБА_7. меншої суми від 25 000 грн. ОСОБА_6. не
подав.

До моменту укладення останнього правочину, відповідач ОСОБА_7. оглядала
приблизно 10 травня 2003 року квартиру АДРЕСА_1 у присутності
ОСОБА_4. і ОСОБА_7. бачила, що там проживає ОСОБА_4. з дітьми, що не
заперечувала вона у судовому засіданні.

Скасування реєстрації відповідача ОСОБА_4. та її дітей зі спірної квартири
було проведено лише 14 січня 2005 року на підставі
рішення Автозаводського районного суду м. Кре­менчука від 22 жовтня 2004 року за позовом
ОСОБА_7. (т.1 а.с. 9; цивільна
справа № 2-4815/2004 p.).

Встановлені
судом  вказані обставини постають також з
кримінальної справи за №
06310604 за ст. 358
ч.І КК України (Автозаводський РВ Кременчуцького МУ України у Полтавській
області) провадження по якій зупинено до встановлення особи яка здійснила
злочин, а також з відмовного матеріалу прокуратури м. Кременчука за № 961 / пр в 2-х томах

Відповідачі ОСОБА_6., ОСОБА_5., ОСОБА_7., ОСОБА_9., ОСОБА_8 не
подали належних і допустимих доказів щодо добросовісності оформлення документів
по відчуженню квартири, здійснення самих фактів правочинів - добросовісності
придбання, а також щодо сплати сім'ї ОСОБА_4. вартості спірної квартири,
придбання рівноцінного або іншого житла цій сім'ї.

Наявність укладених між відповідачами ОСОБА_7. та ЗАТ «Укртатнафтою»
договорів позики (надання ссуди),
застави не є підставою для визнання спірних договорів дійсними.

Враховуючи наведені обставини, оцінюючи зібрані та надані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що позов прокурора м. Кременчука
підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки мало місце порушення законних
прав та інтересів неповнолітніх та малолітніх дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зокрема їх
особистих та майнових : прав
власності (володіння, користування та розпорядження ), на житло, на
належні санітарно-гігієнічні та побутові умови проживання. Крім того, були
порушені також права і відповідача ОСОБА_4. щодо прав власності (володіння,
користування та розпорядження), на житло, на одержання грошових коштів за
відчуження квартири. Суд також враховує, що частки ОСОБА_4. та її дітей хоча і
були визначені згідно свідоцтва про право власності, але не були
виділені в натурі.

Тому, необхідно: -
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та
підписаного ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таОСОБА_5,
посвідченого 07 березня 2003 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за №3203;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та
підписаного ОСОБА_5 та

ОСОБА_7, посвідченого 20 травня 2003
року приватним нотаріусом

Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8,

зареєстрованого в реєстрі за № 6889;

-   повернути
ОСОБА_4, ОСОБА_1,

ОСОБА_2, ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1у власність;

·визнати за
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 по 1А частини
за кожним;

·вселити ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1;

·стягнути
зОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 25
000 (двадцять п'ять тисяч) грн. у повернення сплаченої вартості квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного та підписаного ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого 20 травня 2003 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за №
6889.

Також необхідно стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_6,ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 з вини яких виникли спірні правовідносини, на користь держави судовий
збір у розмірі 250 (двісті
п'ятдесят) грн. і витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи -
30 грн.

Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві ОСОБА_7. право звернення
до суду у порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_6,ОСОБА_5, ОСОБА_9,
ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та відповідачеві ЗАТ
«Укртатнафта» право на звернення до суду у порядку цивільного судочинства з
позовом до ОСОБА_7. про розірвання або визнання недійсним договору позики
(надання ссуди) та застави.

Крім того, суд роз'яснює прокурору та органу опіки і піклування , ОСОБА_4., що
вони мають право звернутися до суду у порядку цивільного судочинства з позовом
до ОСОБА_7. про виселення.

Керуючись ст. 48 ЦК України
(в ред. 1963 року),
ст.ст. 5,8,11, 17,18 Закону
України "Про охорону дитинства", ст.ст. 14, 57 - 59, 208,209, 212 - 215, 218,
223 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов прокурора
м. Кременчука - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та
підписаного ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_4, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 таОСОБА_5,
посвідченого 07 березня 2003 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за №3203.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та
підписаного ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого 20 травня 2003
року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу
ОСОБА_8, зареєстрованого в реєстрі за №
6889.

6

Повернути ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 у власність.

Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 право
власності на квартиру АДРЕСА_1 по V* частини за
кожним.

Вселити ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_1.

Стягнути зОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 25
000 (двадцять п'ять тисяч) грн. у повернення сплаченої вартості квартири АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного та підписаного ОСОБА_5 та ОСОБА_7, посвідченого 20 травня 2003 року приватним
нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за № 6889.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_6,ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_8 на
користь держави судовий збір у розмірі 250 (двісті п'ятдесят) грн. і витрати на
інформаційно - технічне забезпечення - 30 грн.

Повідомити
прокурора, сторін, що повне рішення буде виготовлено 06 квітня 2007 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через
Автозаводський районний суд м. Кременчука шляхом подання заяви про апеляційне
оскарження рішення протягом десяти діб з дня проголошення та апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти діб з дня подання заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків
подання заяви про апеляційне оскарження, апеляційної скарги у випадку їх
спільного чи окремого неподання або розгляду справи Апеляційним судом, якщо
рішення не скасовано.