overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1115/  2007г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2006 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого
судді - Семенова О.А.,

при секретарі -
Кравченко М.А.,

за участю:

позивачки -
ОСОБА_1,

відповідача -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в
м.Іллічівську  цивільну  справу
за  позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу,
вказавши на те, що спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних
поглядів на сімейне життя, шлюб і подружні відносини.

Позивачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала,
пояснивши, що примирення між ними неможливе, подружніх стосунків не
підтримують, спільного господарства не ведуть з причини психологічної
несумісності.

Відповідач ОСОБА_2, в попередньому судовому засіданні з позовними вимогами
щодо розірвання шлюбу погодився, зберігати сім'ю не бажає.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню за наступними підставами.

Сторони зареєстрували шлюб Об грудня 2002 року у відділі РАГС Суворовського
районного управління юстиції(а.с.5). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу дітей не
має(а.с.6).

Причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, шлюб і
подружні відносини. Спільне господарство не ведуть, подружні відносини не
підтримують, примирення неможливе, відповідач згоден на розірвання шлюбу.

Згідно до ст.111 Сімейного кодексу України, суд приймає
заходи по примиренню подружжя, якщо це не протирічить моральним засадам
суспільства.

Враховуючи, що у сторін сім'я розпалася і бажання її зберігати в них не
має, суд вважає, що надавати строк для примирення недоцільно, тому, що це
протирічить моральним засадам суспільства.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивачки обґрунтовані і доказані, а
позов підлягає задоволенню, тому, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Керуючись
ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 15, 60, 213, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Шлюб,     зареєстрований     06
грудня     2002    року   у    відділі
РАГС

Суворовського
районного  управління  юстиції,
актовий запис №  1111, між

ОСОБА_1   та      ОСОБА_2

розірвати.

Стягнути з відповідача, ОСОБА_2, при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу
державне мито в доход держави у розмірі 17 грн., а позивачку,   ОСОБА_1
від сплати державного мита
звільнити.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана до апеляційного суду Одеської
області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом десяти днів з
дня наступного за проголошенням. Апеляційна скарга подається до апеляційного
суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області  на
протязі двадцяти днів  після
подання заяви.
Справа
№2-926-1/07
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2007
року Святошинський районний суд м. Києва

у
складі:

головуючого судді                         Наборозняка
М.І.

при секретарі                               Савченко Т.О.,

розглянувши
у відкритому      попередньому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу за

позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом ОСОБА_2, в якому
просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 1.10.1999
року, мотивуючи тим, що сімейне життя вони припинили з червня 2006 року, наміру
поновити сімейні стосунки не має, оскільки це неможливо внаслідок зловживання
відповідача грою на гральних автоматах.Від шлюбу з відповідачкою мають
неповнолітнього дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В судовому засіданні   позивачка
позов   підтримала.

Відповідач
позов не визнав.

Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача
дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з
таких підстав.

Згідно із ч.З ст. 105 СК шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду відповідно до
ст.110 цього Кодексу, ч.1 якої передбачає
право подачі позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні
взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги
наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам  одного з них, інтересам їх дітей, що мають
істотне значення.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами був
зареєстрований 1.10.1999 року у відділі РАГС Радянського районного управління
юстиції  м.Києва.

На період розгляду справи шлюб між сторонами носить
формальний характер. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 112 СК
України, ст.ст. 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований
1.10.1999 року у відділі РАГС Радянського управління юстиції м.Києва, актовий
запис №412 розірвати.

Стягнути  із ОСОБА_2 при реєстрації розірвання шлюбу в
органах РАЦС держмито на користь держави 17 грн, ОСОБА_1 від витрат по сплаті
держмита звільнити. Заяву  про перегляд
заочного рішення може бути подано до
районного   суду протягом   10 днів з дня його отримання відповідачем.

Заява про оскарження рішення суду може бути подано
протягом 10 днів з дня його оголошення до Святошинського районного суду,
апеляційна скарга - на адресу Апеляційного суду м.Києва череузайрнний суд
протягом 20 днів після   подання   заяви.
Справа № 2 - 4271/07
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м    У к р а ї н и

10
грудня 2007 року                                                                        м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючої
- судді Карапута Л.В.,

при
секретарі - Товстенко Н.М.,

з
участю сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання не чинним правочинів,

в с т а н о в и в:

02 липня 2007 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та
просив визнати недійсним з постановленням
рішення про тлумачення  його
змісту у сукупності  з оспорюваними правочинами
справи доручення, оскільки у відповідача не було можливості  в разі потреби  поновити його дійсність, визнати недійсним
заповіт  та договір довічного
утримання,  довіреність та поновити і
продовжити загальну та спеціальну
позовну давність щодо вимог визнання недійсними оспорюваних правочинів.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином.

Представник третьої особи  підтримав позовні вимоги.

Треті особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належала ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва
про смерть ( а.с. 9 ).

За життя ОСОБА_5 видав доручення  ОСОБА_2 з правом розпорядження вказаної  квартири ( а.с. 10 ).

Як відомо з пояснень сторін та матеріалів
справи ОСОБА_2 відчужила спірну квартиру
ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 02.12.2002 року № 5260. В
подальшому ОСОБА_6 продав АДРЕСА_1  по ½ частині  ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в особі ОСОБА_8 ( а.с. 48
), при цьому позивачем не оспорюється договір дарування.

Відповідно до ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В свою чергу, якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної давності, порушене право  підлягає захисту.

Разом з тим, позивачем не надано  суду жодних доказів поважності пропущення
строків позовної давності.

В зв'язку з чим суд не знаходить
підстав для їх поновлення, оскільки
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і з моменту його смерті слід  вираховувати початок перебігу строку позовної
давності.

Одночасно, з боку позивача не
пред'явлено суду жодних з підстав, які б могли слугувати для визнання
оспорюваних правочинів недійсними.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208-209, 292, 294 ЦПК України, ст. 267 ЦК України,
суд

в и р і ш и в:

в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження
рішення суду першої інстанції може бути подана протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя:
Справа
№2-14602007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року Галицький
районний суд м.Львова в складі: головуючої судді Серьодкіної І.М. при
секретарі: Чорній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ЛМКП   "Львівводоканал"   до
ОСОБА_1,
ОСОБА_2,ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,-

встановив:

Позивач ЛМКП "Львівводоканал" звернувся в суд з позовом,в якому
просить стягнути з відповідачів суму боргу
-463,00 грн. за водопостачання та водовідведення.В обгрунтування своїх вимог покликається на те,що відповідачі
проживаючиАДРЕСА_1 добровільно не оплачують за
спожиту воду не дивлячись на те, що ЛМКП
"Львівводоканал" надає послуги у вказаний будинок, а саме АДРЕСА_1, де проживають відповідачі.Оскільки останні не сплачують
в добровільному порядку за надані їм послуги, вони
змушені звернутися в суд за захистом свого права.

В судовому засіданні пр-к позивача дещо зменшила суму позову та просила
стягнути з відповідачів 282 грн.72 коп.,
зазначивши при цьому,що відповідачі частково погасили борг.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце слухання
справи були повідомлені належним чином.Разом з тим,суд вважає,що справу можна
розглянути у відсутності відповідачів на підставі наявних в справі
доказів.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
справи, давши їм оцінку, приходить до
висновку, що позов підставний і такий слід задоволити, виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення,в якому одна сторона(боржник)зобов"язана вчинити на користь
другої сторони(кредитора)певну дію(передати майно,виконати
роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги,яка береться за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Згідно довідки Ф-2 ,виданої ЛКП "Княже місто" в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають відповідачі по справіа.с.4.

Позивач надає відповідачам послуги з постачання холодної води, для
здійснення оплати їм була видана розрахункова
книжка та відкритий особовий рахунок НОМЕР_1.

Згідно розрахунку представленого пр-ком позивача заборгованість
відповідачів станом на квітень 2007 р. становить
282 грн.72 коп.Вказану суму і слід стягнути з відповідачів на користь позивача, а також з останніх слід стягнути 30 грн.
судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10,11,57-60,169,212,215 ЦПК України,ст.
509 ЦК України,
ст. ст. 67,68 ЖК України,суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, на користь ЛМКП "Львівводоканал" 282
грн.72 коп. боргу та 30 грн. судових витрат,а всього312 грн.72 коп. та
51 грн. державного мита на користь держави.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня його проголошення та апеляційну скаргу на це рішення протягом
20-ти днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження.
Справа № 2-2039/2007р.
ЗАОЧНЕ   РІШЕННЯ ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ
13 квітня 2007р.                          Галицький районний суд м.Львова в складі:
Головуючого судді                                            Ванівського О.М.
при секретарі                                                    Кирилів Т.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Львівського міського комунального
підприємства «Львівводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги водопостачання та
Позивач ЛМКП «Львівводоканал»
звернулось до суду з позовом , в якому просить стягнути з відповідача, який
проживає в квартирі АДРЕСА_1 -216 грн. 33 коп. заборгованості за послуги
водопостачання та водовідведення. В обґрунтування позовних вимог позивач
покликається на те, що відповідач не проводив щомісячну оплату, внаслідок чого
утворилась заборгованість станом на день подачі позовної заяви до суду -
01.03.2007р. в сумі 216,33 грн.
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав повністю, просить позов задоволити.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином
був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних мотивів.
Згідно ст.68 ЖК України наймач
зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Як вбачається з довідки з місця проживання ЛКП «Айсберг»» в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований
власник ОСОБА_1, однак оплату у встановлені терміни не проводять, внаслідок
чого станом на день розгляду справи утворилась заборгованість за послуги по водопостачанню
та водовідведенню в сумі 216,33 грн., що підлягає
стягненню з відповідача на користь позивача.
Також слід стягнути з відповідача
в користь позивача сплачені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
в суді в сумі 30 грн.
Керуючись ст.ст. 10,11,209,212,214-215,224-226 ЦПК України, ст.64,66-68
ЖК України, суд, -
Позов задоволити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ЛМКП
«Львівводоканал» 216,33 грн. заборгованості
по оплаті послуг водопостачання та водовідведення.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ЛМКП
«Львівводоканал» 30 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.
Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через
Галицький районний суд м.Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4 ст.295
ЦПК України.

Заочне рішення може бути
переглянуте Галицьким районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Справа №2-17752007  рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року Галицький
районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді
Серьодкіної І.М.

при секретарі:                   -
Чорній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ЛМКП "Львівводоканал"
до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

встановив:

Позивач ЛМКП "Львівводоканал" звернувся в суд з позовом,в якому
просить стягнути з відповідачки суму боргу
-339,16 грн. за водопостачання та водовідведення.В обгрунтування своїх вимог
покликається на те,що позивачка проживаючи АДРЕСА_1 добровільно не оплачує за спожиту воду не дивлячись на те, що ЛМКП "Львівводоканал" надає послуги у
вказаний будинок, а саме АДРЕСА_1, де проживає відповідачка.
Оскільки остання не сплачує в добровільному порядку за надані їй послуги,вони змушені звернутися в суд за захистом
свого права.

В судовому засіданні пр-к позивача свій позов підтримала,дала суду
пояснення,аналогічні,викладеним в заяві.Просила прозов задоволити в повному
об"ємі,а також стягнути з відповідачки судові витрати.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, хоча про час та місце
слухання справи була повідомлена належним
чином.Разом з тим,суд вважає,що справу можна розглянути у відсутності
відповідачки на підставі наявних в справі доказів.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
сприави, давши їм оцінку, приходить до
висновку, що позов підставний і такий слід задоволити, виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення,в якому одна сторона(боржник)зобов"язана вчинити на користь
другої сторони(кредитора)певну дію(передати майно,виконати
роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги,яка береться за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Згідно довідки
Ф-2 ,виданої ЛМКП "Каменяр-Центр" в квартирі АДРЕСА_1
зареєстрована та проживає відповідачка по справі а.с.4.

Позивач надає відповідачці послуги з постачання холодної води, для
здійснення оплати їй була видана розрахункова
книжка та відкритий особовий рахунок НОМЕР_1.

Згідно розрахунку представленого пр-ком позивача заборгованість
відповідачки станом на квітень 2007 р. становить
339 грн. 16 коп.Вказану суму і слід стягнути з відповідачки на користь позивача, а також з останньої слід стягнути 30 грн.
судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10,11,57-60,169,212,215 ЦПК України,ст.
509 ЦК України,
ст. ст. 67,68 ЖК України,суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЛМКП
"Львівводоканал" 339 грн. 16 коп. боргу та 30 грн.
судових витрат,а всього369 грн. 16 коп. та 51 грн. державного мита на
користь держави.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня його проголошення та апеляційну скаргу на це рішення протягом
20-ти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа
№2-14612007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року Галицький
районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді
Серьодкіної І.М.

при секретарі:                   -
Чорній Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ЛМКП "Львівводоканал" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення
боргу,-

встановив:

Позивач ЛМКП "Львівводоканал" звернувся в суд з позовом,в якому
просить стягнути з відповідачів суму боргу
-250,40 грн. за водопостачання та водовідведення.В обгрунтування своїх вимог
покликається на те,що відповідачі проживаючи АДРЕСА_1 добровільно не оплачують за спожиту воду не дивлячись на те, що
ЛМКП "Львівводоканал" надає послуги у вказаний будинок, а саме
АДРЕСА_1, де проживають відповідачі.Оскільки
останні не сплачують в добровільному
порядку за надані їм послуги, вони змушені звернутися в суд за захистом
свого права.

В судовому засіданні пр-к позивача дещо зменшила суму позову та просила
стягнути з відповідачів 152 грн.39 коп.,
зазначивши при цьому,що відповідачі частково погасили борг.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, хоча про час та місце слухання
справи були повідомлені належним
чином.Разом з тим,суд вважає,що справу можна розглянути у відсутності
відповідачів на підставі наявних в справі доказів.

Суд,заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
справи, давши їм оцінку, приходить до
висновку, що позов підставний і такий слід задоволити, виходячи з
наступних міркувань.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення,в якому одна сторона(боржник)зобов"язана вчинити на користь
другої сторони(кредитора)певну дію(передати майно,виконати
роботу,надати послугу,сплатити гроші,тощо) або утриматися від певної дії,а
кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги,яка береться за затвердженими
в установленому порядку тарифами.

Згідно довідки
Ф-2 ,виданої ЛКП "Княже місто" в квартирі АДРЕСА_1
зареєстровані та проживають відповідачі по справіа.с.4.

Позивач надає відповідачам послуги з постачання холодної води, для
здійснення оплати їм була видана розрахункова
книжка та відкритий особовий рахунок НОМЕР_1.

Згідно розрахунку представленого пр-ком позивача заборгованість відповідачів
станом на квітень 2007 р. становить 158 грн.60
коп.Вказану суму і слід стягнути з відповідачів
на користь позивача, а також з останніх слід стягнути 30 грн. судових витрат.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 10,11,57-60,169,212,215 ЦПК України,ст.
509 ЦК України,
ст. ст. 67,68 ЖК України,суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1,ОСОБА_2, на користь ЛМКП
"Львівводоканал" 158 грн.60 коп. боргу та 30 грн. судових витрат,а всього188 грн.60 коп. та 51 грн. державного мита
на користь держави.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом
10-ти днів з дня його проголошення та апеляційну скаргу на це рішення протягом
20-ти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження.
Справа 7043                                        Голов, в 1 інстанц.    Демидова
Категорія 18                                                              Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

25 вересня   2007 року                                                                              м.
Донецьк

Апеляйційний суд
Донецької області у складі :

головуючий суддя
Зубова Л.М. судді Барсукова
О.І., Лук'янова С.В. секретар Баранов
В.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання договору позики та стягнення суми і за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1

про визнання
договору недійсним з апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення
Харцизького міського суду від від 27 липня
2007 року .

Вислухавши
доповідача, пояснення ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу , пояснення
позивача, його представника ОСОБА_4., які проти задоволення апеляційної скарги
заперечували, перевіривши матеріали цивільної справи, апеляційний суд,

встановив:

Ухвалою
Харцизького міського суду від 13.07.2007 року ( а.с. 47) було об'єднано в єдине
провадження   справи за позовами ОСОБА_1
до ОСОБА_2    про розірвання договору позики
та стягнення суми і за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання
договору позики недійсниим..

Рішенням
Харцизького міського суду від від 27 липня
2007 року основний позов був задоволений , у задоволенні зустрічного
позову - відмовлено, з чим не погодилась ОСОБА_3  і подала апеляційну скаргу про скасування
рішення суду, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції
норм матеріального права та неналежну оцінку з боку суду фактичних обставин
справи.

Згідно ст..11 ЦПК України
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів
справи видно, що суд розглянув справу , не маючи заяви ОСОБА_1., оскільки
наявна в справі заява стороною не підписана і являє собою виконаний на
компьютері текст (а.с.2-4).

За таких
обставин всі наступні дії суду не грунтуються на законі.

Оскільки справу
розглянуто в порушення вимог процесуального закону, яке виключає можливість для
апеляційного суду дослідити обставини і докази у справі, то рішення суду слід
скасувати.

Оскільки у
справі заявлено і зустрічний позов, який випливає з тих же правовідносин та
стосовно якого суд 1 інстанції постановив ухвалу про  розгляд в єдиному провадженні з основним
позовом , то за вказаних обставин апеляційний суд вважає за енобхідне рівшення
суду скасувати , а справу направити на новий розгляд у су 1 інстанції.

Керуючись 11,
315 ч. п)5   ЦПК України, апеляційний
суд,

ухвалив:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково.

Рішення
Харцизького міського суду від від 27 липня 2007 року скасувати, справу
направити на новий розгляд у суд 1 інстанції..

Ухвала набирає
чинності негайно та  може бути оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня проголошення .