Справа № 22 ц/1135                                             Головуючий
Категорія 18                                                           Доповідач
Ухвала Іменем    України

5 червня 2007 року                                                  м.
Житомир

Апеляційний суд                                                    Житомирської
області

в складі:                         головуючого                     Омельчука М.І.

суддів :                              Кашапової
Л.М.

Плотіциної Н.А.

при секретарі           Константіновій І.А.

з участю представника ЗАТ КБ « Приват Банк»

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу ЗАТ КБ «Приват Банк» на ухвалу
судді Радомишльського райсуду
від 27 березня 2007 року у справі за
заявою ЗАТ КБ «Приват
Банк» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу

встановив :

У березні 2007 року представник
ЗАТ КБ «Приват Банк» звернувся
до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором в розмірі 10274,31 грн., судових витрат в сумі 66,37 грн.

На обгрунтування
вимог зазначив, що ОСОБА_1 в порушення умов договору від 26.05.2006 року не виконує
взяті на себе зобов'язання передбачені ст.ст. 526,527,530 ЦК України щодо повернення чергової
частини кредиту, тому борг, який складається з 8335,60 грн., -
заборгованості по кредиту, 1287,05
грн. по відсотках за користування ним, 479,12 грн. комісійних за користування коштами, 172, 54 грн. - пені за
несвоєчасне виконання зобов'язань підлягає стягненню з позичальника на користь
банку в судовому порядку.

Ухвалою судді
Радомишльського райсуду від
27березня 2007 року у
прийнятті заяви про видачу судового наказу «Приват Банку» відмовлено.

При цьому суддя
виходив з того, що в частині вимог, викладених в заяві, має місце спір про
право, який повинен розглядатися у позовному провадженні.

Не погоджуючись
із прийнятою суддею ухвалою, представник заявника подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення допущених суддею норм матеріального,
процесуального права, просив скасувати ухвалу, справу направити до суду першої
інстанції для прийняття заяви.

На переконання
скаржника, суд мав згідно п.1 ч. ст. 96
ЦПК України, винести судовий наказ, оскільки вимога про стягнення боргу
грунтується на правочині у вигляді
кредитного договору, розмір заборгованості підтверджується

письмовими розрахунками.

Розглянувши
справу в межах визначених с
303 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до
п.1 ч.1 ст. 96 ЦПК України,
судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу, яка випливає з правочину,
вчиненому у письмовій формі.

При цьому слід
зазначити, що вимоги перелічені у ч. 1
вище вказаної статті мають бути документально підтверджені та безспірні,
тобто такі, які не можуть викликати сумнівів щодо момента настання права
вимоги та суми грошових коштів. Розглядатись у наказовому провадженні спір про
право не може.

Виходячи із
змісту заяви про видачу судового наказу, матеріалів долучених до неї, вимоги
щодо права на стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом,
по комісійних виплатах, та нарахування пені за несвоєчасне внесення коштів не
грунтуються на безспірних доказах, які б давали підстави їх визнати без
з'ясування, дослідження та перевірки.

З огляду на
викладене та вимог закону суддя правомірно відмовив заявнику у видачі наказу.
Підстав для скасування ухвали апеляційний суд не вбачає, залишає її без змін,
апеляційну скаргу ЗАТ КБ
«Приват Банк» відхиляє.

Керуючись ст.ст.
303,304,307,13-315,209,218
ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив :

Апеляційну
скаргу ЗАТ КБ «Приват
Банк» відхилити, а ухвалу судді Радомишльського райсуду від 27
березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України на протязі двох
місяців з дня набрання нею законної сили.