Справа
№ 22ц-1760/07р.                                 Головуючий  1
інстанції Стрельніков Д.В.
Категорія 19                                                       Доповідач
апеляційного суду Довжук Т.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої        -
Буренкової К.О.,  суддів:   Козаченка В.І.,      Довжук Т.С,

при
секретарі судового засідання   Негрун
І.О.,

за
участю позивача                         ОСОБА_1

відповідачка                                     ОСОБА_2

розглянула у
відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення   Миколаївського районного суду Миколаївської
області від 21 травня 2007 року за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

22
березня 2007 року ОСОБА_1. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про
відшкодування 2000 грн. моральної шкоди.

Позивач
вказував,  що під час розгляду 17 січня
2005 року в Ленінському районному суді м.
Миколаєва цивільної справі за його позовом до ОСОБА_3. про стягнення
матеріальної і моральної шкоди в зв'язку з ДТП та в наслідок якого загинула
його тітка -ОСОБА_4,  відповідачка,  при допиті її в судовому засіданні в якості
свідка по цій справі,  дала завідомо
неправдиві показання та показала,  що він
не є родичем потерпілої в ДТП,  а тому не
має право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Зазначене призвело
до погіршення стану його здоров'я і глибоким стражданням.

Посилаючись на
викладене,  позивач просив позов
задовольнити.

Рішенням
Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати та постановити нове
рішення про задоволення його позову. На думку апелянта,  рішення суду є незаконним та безпідставним.

Заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Суд першої інстанції,  в межах
заявлених вимог,  повно з'ясував
обставини справи,  дав належну оцінку
доказам,  які були надані сторонами і
дійшов правильного висновку про те,  що
факт спричинення позивачу з вини відповідачки моральної шкоди суду не доведений
і підстави для стягнення моральної шкоди у позивача відсутні. Тому суд
обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Так,  з матеріалів справи вбачається,  що Ленінським районним судом м.  Миколаєва у 2005 році розглядалась справа за
позовом ОСОБА_1. до ОСОБА_3. про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
Судом встановлено,  що 09 лютого 2001 року
ОСОБА_3. керуючись автомобілем БМВ-524,
скоїв наїзд на ОСОБА_4,  яка
внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла ІНФОРМАЦІЯ_1

До суду
з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди звернулась мати
позивача ОСОБА_5,  а після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
в якості правонаступника в справу вступив її син - позивач ОСОБА_1.

Під час
розгляду цієї справи,  відповідачка
ОСОБА_2 була допитана судом в якості свідка та була попереджена про кримінальну
відповідальність за  ст.  ст.
384,  385 КК України. Між
тим,  вона дала суду завідомо неправдиві
показання та показала,  що він не є
родичем потерпілою в ДТП
ОСОБА_4

Постановою
прокурора Ленінського району м.
Миколаєва від 29 січня 2007 року відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_2 у зв'язку з малозначністю вчиненого діяння (а.с.  5).

Рішенням
колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області від 21 грудня 2005 року рішення Ленінського районного
суду м.  Миколаєва від 19 липня 2005 року
скасовано. Позов ОСОБА_1. до ОСОБА_3. про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди задоволений частково і на його користь з ОСОБА_3. стягнуто 6000
грн. в відшкодування матеріальної шкоди і 1000 грн. моральної шкоди (а.с.  9-10).

Тобто
законні права позивача в зазначеній справі були повністю захищені в судовому
порядку та неправдиві показання відповідачки не потягли за собою постановления судового рішення
не на користь позивача.

Посилання
в апеляційній скарзі на те,  що рішення
суду є незаконним - безпідставні,  оскільки
позбавлені правового обґрунтування.

Таким
чином рішення суду є законним й обґрунтованим і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  303,  308,
313,  315 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  а рішення
Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21 травня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.