УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
серпня   2007р.                                                                         м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної
А.Т.,  Меленко О.Є.,  Бідочко Н.П.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору довічного
утримання недійсним за касаційною скаргою першого заступника прокурора
Закарпатської області на рішення Апеляційного суду Закарпатської області від
8.06.2006р.,  -

встановила:

У грудні
2005р. ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору довічного
утримання недійсним,  мотивуючи тим,  що відповідачем не виконувались умови
договору. В процесі розгляду справи ОСОБА_2
змінила позовні вимоги та просила суд розірвати договір довічного
утримання з тих же підстав.

Рішенням
Перечинського районного суду від 27.03.2006р. позов задоволено.

Рішенням
Апеляційного суду Закарпатської області від 8.06.2006р. рішення суду першої
інстанції скасовано та постановлено нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Не
погоджуючись з рішенням Апеляційного суду ,
перший заступник прокурора Закарпатської області в інтересах
ОСОБА_2  подав касаційну скаргу,  в якій,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права та неправильну оцінку обставин справи,
просив рішення Апеляційного суду скасувати та залишити без зміни рішення
Перечинського районного суду від
27.03.2006р.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення Апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Справа №
33-ц-353-кс/07р.                                         Головуючий в 1-й
інстанції: Шешеня М. О.

Категорія     28                                                               Доповідач:
Павлишина А.Т.

Судами було
встановлено,  що 10.09.1998р. державним
нотаріусом Перечинської державної нотаріальної контори було посвідчено договір
довічного утримання,  за яким подружжя :
ОСОБА_2  та ОСОБА_4 передали відповідачу
ОСОБА_3 належну їм квартируАДРЕСА_1,  за
що відповідач зобов"язувався надавати відчужувачам утримання та
догляд,  що в грошовому виразі становить
20 грн. щомісячно,  право довічного
проживання в квартирі та поховати їх після смерті.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції мотивував
тим,  що відповідач не виконував належно
взяті на себе по договору зобов"язання по утриманню ,  а зобов'язання по догляду за ОСОБА_2 переклав
на свою матір ОСОБА_5.

Однак,  апеляційний суд обґрунтовано не погодився з
таким висновком суду першої інстанції та скасував його рішення,  оскільки суд не дав правильної оцінки
встановленим обставинам.  Апеляційний суд
прийшов до правильного висновку,  що
твердження позивачки про невиконання відповідачем зобов'язань за договором є
голослівним,  так як не підтверджене
доказами,  а що стосується її вимог в
частині розірвання договору між ОСОБА_4 та відповідачем,  то відповідно до  ст. 755 ЦК України такі вимоги вправі
заявляти відчужував,  а ОСОБА_4 помер ще
в 2000р. При наведених обставинах апеляційний суд обґрунтовано постановив
рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2  ст. 324 ЦГОС України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права
чи порушення норм процесуального права.

Згідно  ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду ,  чи відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу,  про перевагу одних
доказів над іншими.

З
матеріалів справи вбачається,  що рішення
апеляційним судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а також відсутні передбачені ч.1  ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст. 332,
336 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області,  -

УХВАЛИЛА   :

Касаційну
скаргу     першого заступника прокурора
Закарпатської області відхилити.

Рішення    Апеляційного суду       Закарпатської області від   8.06.2006р. залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.