Справа № 22-ц-5837/07 р.                            Головуючий
1-ї інст. - Алфьорова
- житлова                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.07 p.
Судова колегія судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого -
Крилової Т.Г.

Суддів - Маміної
О.В. - Цвірюка В.О.

При секретарі -
Дмитренко A.M. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Управління
комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання
свідоцтва про право власності на квартиру частково недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, 3-тя особа
Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради про
визнання свідоцтва про право власності на квартиру частково недійсним.

Позивачка
посилалася на те, що у АДРЕСА_1проживала ОСОБА_3,
яка є її матір'ю, а відповідач з 1996 року не проживав у зазначеній
квартирі, але був зареєстрований за цією адресою. Згідно з розпорядженням
Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради від
20.01.98 року за № 3705 спірна квартира була передана в спільну сумісну
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2Свідоцтво про право власності на квартиру на їх
ім'я видане 22.01.98 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Після
її смерті вона отримала спадкове майно у вигляді 14 частини спірної квартири.
На даний період часу відповідач також мешкає окремо. Вважає, що у зв'язку з
тим, що відповідач постійно у вищезазначеній квартирі не мешкав з 1997 року,
він не мав права на приватизацію житла. Тому, свідоцтво про право власності на
квартиру від 22.01.98 року за № 8-98-116551 значно погіршало житлові права
ОСОБА_3, а після прийняття спадщини і її права.

У судовому
засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі.

Представник
відповідача позов визнав.

Справа
розглянута у відсутності представника 3-ї особи.

Рішенням
Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2007 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги.

Апелянт
посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм
матеріального права, оскільки не прийняв до уваги її доводи і пояснення по
справі.

Вислухавши
доповідь судді, пояснення учасників процесу, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення, суд першої інстанції виходив з того, що приватизація квартири була
здійснена відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового
фонду» від 18.06.92 року. ОСОБА_3
визнавала право ОСОБА_2на житло та свідоцтво про право власності на житло
не оспорювала. Тому, у спадкоємця немає підстав для оскарження зазначеного
документу.

Судова колегія
вважає, що такий висновок суду правильний і відповідає вимогам діючого
законодавства.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що спірна квартира була приватизована ОСОБА_3 та
ОСОБА_2на підставі їхніх заяв, відповідно до вимог Закону України «Про
приватизацію державного житлового фонду» від 18.06.92 року. ОСОБА_3 визнавала право
ОСОБА_2на спірне житло та свідоцтво про право власності на це житло не
оспорювала.

Враховуючи
викладене, суд першої інстанції правомірно відмовив ОСОБА_1 у задоволенні
позову. Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального
права та підстав для його скасування немає.

Відповідач
не позбавлений можливості передати свою частину квартири на користь позивачки.

Доводи
апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, ч.1 п.1 ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала
апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня її проголошення.