Справа №2-1992/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 червня
2007року      Бердянський міскрайонний
суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді
Пустовіт З.П. при секретарі -
Гоноболіній О.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердянську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про повернення суми завдатку,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007
року ОСОБА_1. звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила
зобов'язати їх укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 451
кв.м. і житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1. В позові зазначала, що
згідно укладеного між нею та відповідачами попереднього договору від 17.05.2006
року відповідачі зобов'язалися продати, а вона зобов'язалась купити земельну
ділянку площею 451 кв.м. і
житловий будинок загальною площею 36,7
кв.м., що знаходяться в АДРЕСА_1 за ціною 151500
грн., що еквівалентно 30000
доларам СІЛА. Термін укладення основного договору купівлі-продажу був
встановлений не пізніше 01.08.2006
року. В рахунок забезпечення виконання зобов'язання нею, згідно п.2.1
Попереднього договору, відповідачам був переданий завдаток у розмірі 5050
грн.(еквівалент 1000 доларів США) в присутності представника агентства з
нерухомості „Сузір'я Приазов'я" Дзюбан Т.В. Однак основний договір не було
укладено у зв'язку з неотриманням відповідачами акту на право власності на
земельну ділянку в порядку приватизації. Тому 10.11.2006 року був укладений новий попередній договір на умовах
попереднього договору від 17.05.2006
року, але вартість майна збільшилась до 172000 грн. (еквівалент 34000
доларам США), термін
укладення основного договору складав не пізніше 30.12.2006 року. Однак на її звернення наприкінці жовтня 2006 року
до відділень банків „Райффайзен Банку", „Першого Українського Міжнародного
Банку", Ощадбанку" в М.Бердянську за отриманням кредиту їй було
відмовлено з причини невідповідності вартості майна сумі заявленого кредиту.

25.12.2006  року вона звернулась до
відділення „Промінвестбанку" в М.Бердянську для

отримання кредиту, де їй відповіли, що кредитувати її повинні за місцем
мешкання,

тобто в м.Алчевську Луганської області. Враховуючи, що з 26.12.2006 року по

09.01.2007     року банки не здійснювали операцій
з кредитування, вона лише

10.01.2007 року
змогла звернутись до відділення „Промінвестбанку" в м.Алчевську із

заявою на видачу кредиту та 11.01.07
року повідомила про це відповідачів. Однак

відповідачі відмовились від укладення договору купівлі-продажу внаслідок

закінчення терміну дії попереднього договору. 15.01.2007 року нею була
направлена

претензія на адресу відповідачів про виконання попереднього договору від 10.11.2006

року або повернення суми сплаченого завдатку в подвійному розмірі.
17.01.07р.

відповідачі
в телефонному режимі дали згоду на укладення договору купівлі-продажу. 19.01.07 року їй було
повідомлено з відділення банку про надання кредиту, про що вона зателефонувала
до відповідачів, однак останні відмовились від укладення договору
купівлі-продажу.

25.05.2007
року позивач змінила предмет позову, подавши уточнену позовну заяву до
відповідачів, в якій просила стягнути з ОСОБА_2., ОСОБА_3 подвійну суму
сплаченого завдатку, що становить 10100
грн. В позові, посилаючись на раніше наведені обставини, додатково
зазначала, що в ході розгляду справи відповідачі продали житловий будинок АДРЕСА_1, який був
предметом позову, та який новими господарями вже зруйнований, а на його місці
будується новий будинок. Тому на підставі ст.ст. 570, 571, 635 ЦК України просила стягнути з
відповідачів подвійну суму завдатку.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1. підтримала свій уточнений позов,
оголосивши позовну заяву, просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3. уточнені позовні вимоги визнала частково, не
заперечувала проти повернення позивачу суми отриманого завдатку в розмірі 5050 грн., що
еквівалентно 1000 доларам США, а не його
подвійного розміру. При цьому пояснила, що, дійсно, було укладено два
попередніх договори від 17.05.2006р. та від

10.11.2006   року із зазначенням дати укладення основного договору
купівлі-продажу

будинку і земельної ділянки відповідно до 01.08.2006р. та до 30.12.2006 року.

Перший раз вони з ОСОБА_2. не встигли оформити приватизацію земельної

ділянки та отримати державний акт, тому був укладений другий попередній
договір.

Але повторно угода не відбулась з вини ОСОБА_1., яка сама не приїжджала з
м.

Алчевська до м. Бердянську, а доручала їм з братом займатись питаннями
отримання

кредиту в банках м. Бердянська. Перший раз документи були здані 11.11.2006 року до

відділення „Райффайзенбанку",
який лише 10.12.06р. відмовив в наданні кредиту. В

Ощадбанку кредит надавали в меншій сумі, ніж просила ОСОБА_1., тому вона

від нього відмовилась. 28.12.2006
року документи були здані до відділення

Промінвестбанку", який 05.01.2007
року дав роз'яснення, що кредит ОСОБА_1.

може отримати за місцем свого проживання. Оскільки позивач не направляла їм

письмову пропозицію щодо продовження строку попереднього договору, з її
вини у

них були прострочені документи на продаж будинку, внаслідок чого вони
заказували

їх повторно 09.02.2007
року,  сплативши за це загальну
суму  1200 грн., тому

22.02.2007  року вони з ОСОБА_2. продали будинок іншим покупцям.

Відповідач ОСОБА_2., будучи належним чином повідомленим про час і

місце розгляду
справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення йому 02.06.07р.
судової повістки, в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив
та не просив суд перенести розгляд справи.

Свідок ОСОБА_4
в судовому засіданні показав, що йому як представнику АН „Сузір'я
Приазов'я" ОСОБА_3. та ОСОБА_2. доручили знайти покупців на їх будинок по
АДРЕСА_1. Відповідно до умов попереднього договору від 17.05.2006 року покупець
ОСОБА_1. передала ОСОБА_3. та ОСОБА_2. завдаток в розмірі 5050 грн., що було
еквівалентно 1000 доларам США. В
договорі була зазначена продажна ціна, еквівалентна 30000 доларам США, що становить
приблизно 150000 грн., та
строк укладення основного договору до 10.08.06р. Оскільки відповідачі отримали
документи на приватизацію земельної ділянки лише 09.11.2006 року, а ціни на житло піднялись, то сторони уклали новий
попередній договір від 09.11.2006
року уже на продаж будинку за 34000

доларів США, це приблизно 175000 грн., із
зазначенням строку укладення основного договору купівлі-продажу до 30.12.2006 року. ОСОБА_1.
погодилась на нові умови. Оскільки вона мешкає в м. Алчевську Луганської
області, то практично всі дії щодо отримання кредиту в банках робив він разом з
ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Перший банк їм відмовив в наданні кредиту 15.12.2006 року,
тобто через півтора місяця з дня звернення із заявою. Після того вони на
прохання ОСОБА_1. звертались до Ощадбанку, який не погодився надати зазначену
суму і вона відмовилась від кредиту в меншому розмірі, потім подавали документи
до відділення Промінвестбанку, який відмовив в кредитуванні лише 05.01.2007 року. Після чого
він автобусом передав документи ОСОБА_1. в м.Алчевськ, яка через декілька днів
зателефонувала і повідомила, що кредит їй надають. Незважаючи на те, що строк
укладення договору 30.12.2006 року вже сплинув, на його телефонні дзвінки
покупці відповідали, що чекають, коли ОСОБА_1. отримає кредит.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача, відповідача, свідка, суд
вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 17.05.2006 року між ОСОБА_2. та ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1. з
другого боку був укладений попередній договір, відповідно до якого продавці
зобов'язувались провести відчуження земельної ділянки площею 451 кв.м. та
житлового будинку АДРЕСА_1 в м.
Бердянську за 151000 грн., що
на момент укладення договору еквівалентно 30000
доларам США в строк до
01.08.2007 року.
Згідно п.2.1 зазначеного договору продавці прийняли від покупця суму завдатку
5050 грн., що еквівалентно 1000 доларам США, що підтверджується копією
попереднього договору від 17.05.2006р, поясненнями позивача, відповідача
ОСОБА_3 Н.С, свідка.

Відповідно до нового попереднього договору від 10.11.2006
року, укладеного на умовах попереднього договору від 17.05.2006 року, але із
зазначенням збільшеної вартості відчужуваного майна до 172000 грн., що
еквівалентно 34000 доларам СІЛА, термін укладення основного договору складав не
пізніше 30.12.2006 року, що підтверджується копією попереднього договору від
10.11.2006 року.

Згідно ст. 570 ЦК України,
завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у
рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і
на забезпечення його виконання.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 571
ЦК України, якщо порушення зобов'язання сталися з вини боржника, завдаток
залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора,
він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у
розмірі завдатку або його вартості.

Судом було встановлено, що договір купівлі-продажу у встановлений строк не
було укладено у зв'язку із відмовою банківських установ в наданні кредиту та
несвоєчасними повідомленнями про це позивача ОСОБА_1., що не заперечується
поясненнями сторін та підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4 Лише 11.01.2007 року, тобто
після сплину строку, встановленого попереднім договором, ОСОБА_1. повідомила
відповідачів, що документи знаходяться в „Промінвестбанку" м.Алчевська, і
вона має намір укласти основний договір купівлі-продажу.

Таким чином, в судовому засіданні не було встановлено фактів
необгрунтованого ухилення як позивача, так і відповідачів від укладення
договору протягом встановленого попереднім договором строку.

Відповідно до ч.3 ст. 635
ЦК України зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо
основний договір не укладений протягом строку, встановленого попереднім
договором.

У відповідності до ч.3 ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов'язання до початку його
виконання або неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Враховуючи, що зобов'язання за попереднім договором від 10.11.2006 року
припинились, та приймаючи до уваги, що в теперішній час будинок проданий іншим
особам та зруйнований, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів суму отриманого
ними завдатку в розмірі 5050
грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст.ст. 570, 571, 635 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму завдатку в розмірі 5050
грн. В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через
Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20
днів апеляційної скарги.