Справа
№2-254/2007 p.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
травня 2007 року    Кіровоградський
районний суд Кіровоградської області в

складі:

головуючого
- судді Пономаренко В.Г.,

при
секретарі - Харабара А.В.,

за
участю позивача,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за

позовом       ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про

розірвання
шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач зазначила, що в шлюбі з відповідачем
вона перебуває з вересня 1994 року. Шлюб у неї і у відповідача перший. Від
спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей. У березні 2007 року
подружні відносини між собою вони припинили й проживають окремо. Причиною
розпаду сім'ї стали несумісність характерів, зловживання відповідачем спиртними
напоями, сварки та конфлікти, що виникали на цьому ґрунті і призвели до втрати
порозуміння та взаємоповаги між ними. Стосунки, що склалися між ними , мають
негативний вплив на виховання дітей. Шлюб між ними існує формально і збереження
його суперечило б інтересам їх обох, а також їх дітей. Посилаючись на вказане,
просила позов задовольнити.

У
судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала.

Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду
письмову заяву, підтвердивши при цьому, що проти розірвання шлюбу з позивачкою
не заперечує, , просив слухати справу за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення
про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що з 23.09.1994 сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання мають двох дітей:
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач. На теперішній час сторони
проживають окремо. Діти проживають разом з позивачкою. Питання про утримання
дітей між сторонами вирішено в судовому порядку. Шлюбні стосунки між собою
сторони припинили і поновлювати їх не мають намірів. Спору про місце проживання
дітей, а також майно спільне нажите за час шлюбу, між сторонами не існує.

Відповідно до п.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов
про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя.

Згідно з
п.2 ст. 112   цього Кодексу суд
постановляє рішення про розірвання

2

шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі встановленого, суд приходить до висновку, що
визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Витрати на сплату державного мита при реєстрації
розірвання шлюбу в органах РАЦС суд покладає на сторони в рівних долях.

Керуючись ст.ст. 110,112, 114 Сімейного Кодексу України,
ст.ст. 174, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов     ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 23
вересня 1994 року у Кіровського районному РАЦС м. Кіровограда, актовий запис за
№ 916, - розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС стягнути з
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь держави державне мито 17 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього

протягом
20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.