Справа № 33ц-309/07                                                                                    Категорія
інстанції: Демкович Ю.Й.
Доповідач: Завидовська - Марчук О.Г.
УХВАЛА

іменем  України

17 липня  2007 року колегія суддів з
розгляду цивільних справ у касаційному порядку

апеляційного суду Волинської області в складі :

головуючого - судді Лончука В.Г.

суддів: Завидовської - Марчук О.Г.,
Подолюка В.А.,  Шевчук Л.Я.,  Расевича СІ.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.
Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про
надання житла за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 4 лютого 2005 року та ухвалу апеляційного суду
Тернопільської області від 5 квітня 2005 року,
-

встановила :

У
вересні 2004 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Тернопільської місь­кої
ради про надання житла,  мотивуючи
тим,  що він є постраждалим від наслідків
аварії на ЧАЕС,  інвалідом II
групи,  перебуває на обліку на отримання
житла під №1 у позачерговому списку,
проте відповідач відмовляється надати йому квартиру на склад сім»ї в 4
особи. В складі його сім»ї є дитина - інвалід і ця інвалідність,  пов»язана із захворюванням,  яке вини­кло внаслідок аварії на ЧАЕС,

Рішенням
Тернопільського міськрайонного суду від 04 лютого 2005 року позов задо­волено частково,  ухвалено зобов»язати Тернопільську міську
раду при настанні черговості на отримання житла надати ОСОБА_1 благоустроєне
житло у М. Тернополі стосовно до умов даного населено пункту,  яке б відповідало встановленим санітарним і
технічним вимогам,  у межах норм жилої
площі,  яку буде потребувати його сім»я.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 5 квітня 2005 року апеляційна
скарга відхилена,  а рішення
Тернопільського міськрайонного суду від 4 лютого 2005 року залишено без змін.

В обгрунтування
касаційної скарги позивач посилається на неправильне застосуван­ня апеляційним
судом норм матеріального права,  в
зв»язку з чим ставить питання про ска­сування рішень суду і постановления нового рішення
про задоволення його позовних вимог.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши доводи скарги та
матеріали справи,  колегія суддів дійшла
висновку,  що касаційна скарга підлягає
до задоволення з таких підстав.

Постановляючи
рішення про зобов»язання Тернопільської міської ради при настанні черговості на
отримання житла надати ОСОБА_1. благоустроєне житло у м. Тернополі стосовно до
умов даного населеного пункту,  яке б
відповідало встановленим санітарним та технічним вимогам,  у межах норми жилої площі,  яку буде потребувати його сім»я,  суд при­пустився суперечливих висновків,  зазначивши у рішенні,  що у позивача є суб»єктивне пра­во на
отримання житла у розмірі,  який
визначається законодавством Держави для даної кате­горії осіб,  однак на даний час у нього не виникло
об»єктивного права на отримання кварти­ри і всупереч вимогам  ст.
ст.  213,  214,
215 ЦПК України,  суд в рішенні не
зазначив чи були порушені,  не визнані
або оспорені права позивача на отримання ним житла на пільгових умовах,  за захистом яких він звернувся до суду,  а зобов»язуючи відповідача на майбутнє,  надати житло позивачу,  тобто виконати обов»язок,  покладений на нього Законом України

«Про статус і соціальний
захист громадян,  які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» фактично не вирішив даного спору по суті
заявлених позовних вимог.

Вказані
порушення закону залишились поза увагою суду апеляційної інстанції.

За таких
обставин постановлені у справі судові рішення не можуть залишатись без зміни і
підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої ін­станції.

Керуючись  ст.
ст.  336,  338 ЦПК України колегія судців з розгляду
цивільних справ у касаційному порядку апеляційного суду Волинської
області,  -

ухвалила:

Касаційну скаргу
позивача ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Тернопільського міськрайонного суду від
4 лютого 2005 року та ухвалу апе­ляційного суду Тернопільської області від 5
квітня 2005 року скасувати.

Справу
направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Ухвала оскарженню
не підлягає.