УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 р.
вересня місяця «10» дня,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим,  в складі:

Головуючого:   Синельщікової О. В.

Суддів:   Шаповалової О.А. ,Куриленка О. С

При секретарі:   Гончарук В.М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Сімферополі цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання та
виділення в натурі частки в загальній сумісній власності,  визнання права власності на 1/2 частку
квартири,  розділ квартири та вселення та
по зустрічному позову ОСОБА_2 доОСОБА_1 про захист прав власника та виселення
за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Алуштинського міського суду Автономної
Республіки Крим від 30 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

На
вказане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог ,  посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин,  що мають значення для
справи,  невідповідність висновків суду
обставинам справи,  порушення судом норм
матеріального права.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає
з наступних підстав:

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1.  суд першої інстанції виходив з того,  що в судовому засіданні не знайшло
підтвердження придбання сторонами під час спільного проживання квартири
АДРЕСА_1

Задовольняючи
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 місцевий суд виходив з того,  що він є власником квартири АДРЕСА_1 і може вимагати
усунення порушень його прав як власника.

Рішення
суду ОСОБА_1 оскаржує
в частині не визнання за нею права власності на частину спірної квартири.

Судом
встановлено,  що сторони по справі є
добре знайомі і підтримували між собою дружні стосунки з 1999р.

В
листопаді 2000р.,  як вбачається з
договору купівлі продажу, ОСОБА_2. придбав на своє ім'я квартиру АДРЕСА_1

Позивачка
не заперечує придбання квартири відповідачем на його кошти,  але посилаючись на  ст. 74 СК України вважає що має право на 12
частину вказаної квартири.

Справа
№22-ц-4258/2007              Головуючий в
суді І інстанції: Піменова Т.Н.

Доповідач:
Куриленко О.С.

Відповідно
до  ст. 74 СК України,  якщо чоловік та жінка проживають однією
сім'єю,  але не перебувають у шлюбі між
собою,  або в будь якому іншому шлюбі,  майно набуте ними за час спільного
проживання,  належить їм на праві
спільної сумісної власності,  якщо інше
не встановлено письмовим договором між ними.

Таким
чином законодавець пов'язує набуття права на майно з проживанням сторін однією
сім'єю та набуття його зусиллями обох сторін.

Судом
встановлено,  що сторони ніколи не
проживали однією сім'єю,  не вели
сумісного господарства,  не мали єдиного
сімейного бюджету.

ОСОБА_2  є приватним підприємцем,  має власний бізнес за рахунок якого
проживає,  веде господарську діяльність і
фактично придбав спірну квартиру.

ОСОБА_1 стабільного
заробітку не має,  періодично працює на
різних роботах та іноді допомогала ОСОБА_2в його роботі.

Крім
того,  судом встановлено,  що сторони в досліджуваний період часу
безспірно знаходились в дружніх стосунках,
ОСОБА_2  підтримував фінансово
ОСОБА_1,  дозволяв їй користуватись
спірною квартирою,  вони проводили разом
окремі свята та відпочинки,  але дані
відносини далекі від сумісного проживання в розумінні такого  ст. 74 Сімейного Кодексу України і ніяких
правових наслідків в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог не породжують.

До того
ж,  як видно з матеріалів справи придбана
Нізамутдіновим квартира була в 2000р.,
коли діяв КпШС України в редакції 1969 р. і відповідні правовідносини в
той час регулювались в іншому порядку.

Таким
чином колегія суддів приходить до висновку,
що спір місцевим судом вирішений правильно,  відповідно до встановлених та досліджених
судом обставин справи.

Рішення
суду відповідає вимогам  ст. 213 ЦПК України
і висновки місцевого суду доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України,  апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,  ,  319 Цивільного процесуального кодексу
України,  колегія суддів судової палати у
цивільних справах,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Алуштинського міського суду Автономної Республіки Крим від 30 березня 2007 року
- залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в порядку та
строки,  встановлені  ст.
ст.  325,  327 ЦПК України.

Справа
№22-ц-4258/2007               Головуючий в
суді І інстанції: Піменова Т.Н.

Доповідач: Куриленко О.С