Справа
№2-259/2007
Рішення іменем України

17
травня       2007
року  Славутицький
міський  суд Київської області у складі:
головуючої- судді Теремецької Н.Ф., при секретарі Воробей М.М., з участю:

представника позивача Горної О.В., відповідачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в
м.Славутичі цивільну справу за позовом комунального підприємства
"Житлово-комунальний центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за житлово-комунальні послуги, -

УСТАНОВИВ:

19 квітня 2007 року до суду
надійшла позовна заява, у якій позивач просив стягнути з відповідачки
заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 12560,54 грн.

Позовні вимоги
обґрунтовувались тим, що відповідачка добровільно не сплачує вартість
житлово-комунальних послуг, в зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 12560,54 грн.

У судовому
засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги і просила стягнути з
відповідачки борг за житлово-комунальні послуги за період з 1 жовтня 2003 року по 1 квітня 2007 року в розмірі 12560,54 грн., судові
витрати по оплаті судового збору в розмірі 125,61 гривень, судові витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі 30
гривень.

Відповідачка
позовні вимоги визнала повністю. Суду пояснила, що заборгованість за
житлово-комунальні послуги виникла в зв'язку з тим, що в неї було скрутне
матеріальне становище, але вона згодна заплатити суму заборгованості в повному
обсязі.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення позову.

Позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 33 від 31.03.1988 року ОСОБА_2 на склад
сім"ї: він, його дружина ОСОБА_1,
відповідачка у справі, дочка ОСОБА_3, син ОСОБА_4, було надано жиле
приміщення за адресою: АДРЕСА_1
та видано ордер НОМЕР_1
від 31.03.1988 року. До
06.02.2002 року
ОСОБА_2 був відповідальним квартиронаймачем. За заявою ОСОБА_2 від 06.02.2002 року особовий
рахунок був переоформлений на його дружину -ОСОБА_1, яка стала
відповідальним наймачем.

Між позивачем і
відповідачкою за період з 1
жовтня 2003 року по 24 жовтня 2006 року не було
укладеного договір про забезпечення житлово-комунальними послугами, але
відповідно до ст.ст.   66-68 ЖК України та
п.7 Правил користування приміщеннями

житлових будинків, затверджених
Постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року відповідачка зобов'язана була
вносити плату за спожиті житлово-комунальні послуги.

24 жовтня 2006 року позивач та відповідачка уклали
договір № 2093 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також
договір № 2093 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які набрали чинності з дня укладення договору, строк
дії договорів -5 років.

Довідкою КП
„ЖКЦ" № 834 від 4 квітня 2007 року
підтверджено, що відповідачка зареєстрована
у вищевказаній квартирі з 22.04.1988 року.

Згідно п.5 ч.З ст.20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги"
споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені законом або договором.

Відповідно до п.п. 6, 12.1 Договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та
п.п. 9,
17.1 Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення відповідачка зобов'язувалася не
пізінше 25 числа наступного за розрахунковим
місяцем вносити плату на рахунок КП
„ЖКЦ" за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно п.15 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та п.20 Договору про надання
послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і
водовідведення сторони домовились нести відповідальність за
невиконання умов договору у відповідності з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідачка до подання позову не в повному обсязі вносила плату за спожиті
житлово-комунальні послуги за період з 1 жовтня 2003 року до 1 квітня 2007 року. Сума основного боргу станом на 1 квітня 2007 року становить 12560,54 гривні, що підтверджується копією особового рахунку.

За таких обставин відповідачка зобов'язана сплатити заборгованість за
житлово-комунальні послуги в сумі 12560, 54 гривень.

Таким чином визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб.

Стягненню з відповідачки підлягають також судові витрати по оплаті судового
збору та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи відповідно до ст.88 ЦПК
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 209,  213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь комунального підприємства
,,Житлово-комунальний центр" 12560 гривень 54 копійки заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, 125 гривень 61 копійку судових витрат по сплаті судового збору, 30 гривень по сплаті витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи, всього на загальну суму 12716 гривень 15 копійок.

Заява про апеляційне оскарження цього рішення може бути подана до суду протягом десяти днів з дня проголошення. Апеляційна
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження через Славутицький
міський суд.