Справа №2-5966/06
Справа№2-836/07
РІШЕННЯ

Іменем України

5 липня 2007
року

Октябрський
районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді
Сороки К.М.

При секретарі
Кучарській Т.Є

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської Ради про
визнання права власності на Ѕ частину будинку в порядку успадкування та
зустрічним позовом ОСОБА_2 до територіальної громади м. Полтави в особі
Полтавської міської Ради про визнання права власності на Ѕ частину будинку в
порядку успадкування, -

Встановив:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіальної громади м. Полтави в
особі Полтавської міської Ради про визнання за ним права власності в порядку
успадкування на частину будинку, посилаючись на те, що після смерті сестри
ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1залишилося спадкове майно в вигляді будинку з
надвірними побудовами по АДРЕСА_1.

Спадкоємцями другої черги є він та сестра ОСОБА_2- третя особа по справі. В
вересні 2000 року він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини, але було виявлено що на користь ОСОБА_2 складено спадкодавицею
договір дарування спірного будинку 19.10.1998

року. В зв'язку з цим він звернувся до суду з позовом про визнання
вказаного договору дарування недійсним та визнання за ним права власності на
половину будинку.

Рішенням
Октябрського райсуду м.
Полтави 16 липня 2004 року договір дарування від 19.10.1998 року визнано
недісним та визнано за ним, позивачем, право власності на Ѕ частину будинку.

Після скасування договору дарування відкрилася спадщина
на половину будинку і оскільки ніхто крім позивача не прийняв фактично
спадщини, відремонтував дах,  упорядкував
дворище,  підсобні приміщення, поновив
цегляну кладку зовнішніх стін будинку, відновив електропроводку, тому     просив
визнати за ним право власності  на
іншу половину будинку.

В
судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник
відповідача до суду не з'явився, повідомлений належним чином.  Направив до суду заяву в якій просив справу
слухати без   його участі.

Суд
вважає що в справі достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін і тому
справу можливо слухати без представника відповідача.

Третя
особа ОСОБА_2 з позовом не погодилася, просила відмовити та звернулася до суду
з зустрічним позовом в якому просила
визнати за нею право власності на половину вказаного домоволодіння,  посилаючись на те, що спадкодавиця подарувала
їй спірний будинок 19 жовтня 1998 року
і вона володіла та розпоряджалася останнім до 2004 року.

2

За час користування
будинком позивачка вказувала , що вона добудувала до будинку ванну та туалет
площею 21, 6 кв.м.  самочинно та вказана
добудова була зруйнована ОСОБА_1. Окрім того як спадкоємець 2 черги просила
визнати за нею право власності на половину будинку та просила зобов'язати
ОСОБА_1 відновити зруйновану добудову.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала, просила його задовольнити.

Позивач
ОСОБА_1 просив в зустрічному позові відмовити за безпідставністю посилаючись на
те, що ОСОБА_2 після скасування договору дарування в 2004 році не звернулася до
нотконтори з заявою про прийняття спадщини, пропустивши шестимісячний строк,
окрім того, вважає що вона ніяких добудов не робила і тому права на частину
будинку та добудови   не має.

Представники
БТІ "Інвентаризатор" та Першої державної нотконтори до суду не
з'явилися, будучи повідомленими, направили в суд заяви в яких просили справу
слухати без їх представників.

Суд
вважає, що в справі достатньо доказів про права і взаємовідносини сторін і тому
справу можливо розглянути без представників третіх осіб.

Заслухавши
сторони вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення
вимог позивача ОСОБА_1 та про відмову в задоволенні   вимог
ОСОБА_2

Судом
встановлено,  що ІНФОРМАЦІЯ_1померла
ОСОБА_3, рідна сестра позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Після смерті спадкодавиці
залишилося спадкове майно в вигляді будинку з господарчими побудовами за
адресою АДРЕСА_1.

Після
смерті спадкодавиці позивач ОСОБА_1 звернувся до держнотконтори з заявою про
прийняття спадщини але виявилося що на користь ОСОБА_2 спадкодавицею складено
19 жовтня 1998 року договір дарування вказаного будинку з надвірними
побудовами. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання вказаного договору
дарування недійсним та про визнання за ним права власності на Ѕ частину
квартири.

Цей
позов задоволено судом 16 липня 2004 року та визнано договір дарування
недійсним і визнано право власності на Ѕ частину квартири за ОСОБА_1

Після
винесення судом рішення про визнання договору дарування будинку недійсним
ОСОБА_2 не звернулася до суду чи до нотконтори з заявою про прийняття спадщини
після померлої сестри ОСОБА_3 або про продовження строку для прийняття
спадщини.

ОСОБА_2
звернулася до суду лише 5 березня 2007 року та просила визнати за нею право
власності на половину будинку та визнати право власності на прибудову, яку вона
прибудувала розміром 21, 6 кв.м.  В
судовому засіданні позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2 не надала суду доказів
того, що вона здійснила добудову до вказаного будинку, окрім того вона
пропустила шестимісячний строк для звернення до державної нотконтори з заявою
про прийняття спадщини і не просила суд його продовжити.

Окрім
того ОСОБА_2 знаючи, що її сестра психічно хвора, заволоділа вказаним спірним
будинком незаконно і в результаті того,
що ОСОБА_3 не віддавала звіт своїм діям та не керувала ними в момент

3

укладення угоди.
Вказана угода дарування була судом 16 липня 2004 року визнана недійсною та
сторони повернути в першочерговий стан. Рішення суду набрало чинності 22
березня 2006 року.

Позивач
ОСОБА_1 звернувся як в нотконтору з заявою про прийняття спадщини в
шестимісячний строк після смерті спадкодавиці так і в суд за визнанням за ним
права власності на спірне будинковолодіння по АДРЕСА_1-в. в межах строку   позовної давності.

Судом не
добуто доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_2 здійснила джобудову до
спірного будинку та остання була зруйнована ОСОБА_1

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 фактично втупив в користування спадковим майном після
визнання договору дарування недійсним і користується вказаним будинком,
відремонтував дах будинку,  упорядкував
двір, підсобні приміщення,  поновив
цегляну кладку зовнішніх стін будинку, відновив електропроводку.

У відповідності
до  ст.1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом мають право рідні брати та сестри
спадкодавця , його баба та дід як з боку батька так і з боку матері.

Отже
ОСОБА_1 є спадкоємцем 2 черги та має право на спадкування належного спадкодавиці
майна на день смерті.

Таким
чином суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача та у   відмові
взадоволенні вимог ОСОБА_2

Керуючись  ст. 5, 10, 60, 218 ЦПК України,   ст. 1262 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними
побудовами по АДРЕСА_1 який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1ОСОБА_3.

В позові
ОСОБА_2 про визнання права власності на половину будинку, визнання права
власності на прибудову, та відновлення зруйнованої добудови до будинку по
АДРЕСА_1-в відмовити за недоведеністю.

На
рішення може бути подано заяву про апеляційне оскарження рішення суду протягом
10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна
скарга може бути подана протягом 20 днів з дня подачі заяви про апеляційне
оскарження рішення суду.