Справа № 22 ц-1315/2007 р.                    Головуючий
у першій інстанції Супрун
Доповідач в апеляційній інстанції Даценко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23
квітня 2007 року колегія в судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді Приходька К.П.

суддів Даценко
Л.М., Олійника В.І.

при
секретарі Зозулі Н.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області
від 06 грудня 2006 р. у справі
за позовом ОСОБА_1 до міського культурного центру „Прометей", третя
особа ОСОБА_2 про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, -

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

Встановила:

У серпні
2006 р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те,
що відповідач безпідставно звільнив її з роботи 06.07.2006 р. за прогул без
поважних причин.

Просила
визнати наказ про звільнення з роботи № 47-к від 06.07.2006 р. незаконним та
поновити її на посаді керівника фольклорного колективу „Перевесло" при
міському культурному центрі „Прометей"
за сумісництвом.

В ході
судового розгляду справи позивачка неодноразово уточнювала та доповнювала
позовні вимоги і в клопотанні від 24.11.2006 р. просила скасувати наказ № 47-к
від 06.07.2006 р. про звільнення з роботи, скасувати наказ № 64-к від
31.08.2006 р. про внесення змін до наказу від 06.07.2006 р. № 47-к, поновити її
на роботі на посаді керівника фольклорного колективу „Перевесло", стягнути
з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі
1315,40 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. (а. с. 63)

Рішенням
Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2006 р. в задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою
Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2006 р. залишено
без розгляду позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди (а.с.117).

Позивачка
подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов, посилаючись на
неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм
матеріального і процесуального права.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивачка з 2004 р. працювала у відповідача на
посаді художнього керівника фольклорного колективу „Перевесло" за
сумісництвом. Основним місцем її роботи є Національний університет
Києво-Могилянської академії.

Встановлено,
що згідно наказу № 6 від 03.03.2006 р. та розкладу роботи колективів міського
культурного центру „Прометей"
фольклорний колектив „Перевесло" проводив свою роботу в міському клубі
у вівторок та п"ятницю з 19-00 год.
до 21-00 год. (а. с 15, 29)

Згідно
посадової інструкції керівника підготовчої фольклорної студії, з якою
ознайомлена позивачка, керівник повинен знати правила внутрішнього розпорядку,
(а. с. 41)

Судом
першої інстанції встановлено, що позивачка була відсутня на роботі без поважних
причин 06.06.2006 р. та 04.07.2006 р.

Встановлено,
що згідно наказу № 47-к від 06.07.2006 р. позивачку було звільнено з роботи з
06.07.2006 р. у зв"язку
з невиходом на роботу без поважних причин по ст. 43-1 КЗпП України.

Встановлено,
що наказом № 64-к від 31.08.2006 р. внесено зміни до наказу № 47-к від
06.07.2006 p.,
в якому замінено ст. 43-1 КЗпП України на п.4 ст. 40 КЗпП України (прогул
без поважних причин).

З
урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив
правильний висновок про те, що позивачку було звільнено з роботи за прогул без
поважних причин, тому підстав, передбачених п.4 ст. 40, ст. 235 КЗпП України,
для задоволення позовних вимог про визнання наказу про звільнення незаконним,
поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, не вбачається.

Таким чином,
доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в рішенні суду
першої інстанції.

З
урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з
дотриманням норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування
не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2006 р.
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили.