РІШЕННЯ

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

05
травня 2007 року                                                                        м.
Лисичанськ

Лисичанський
міський суд Луганської області у складі:

головуючого
судді   Калитки О.М.

при секретарі
судового засідання  Кравченко О.В.

адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3, розглянувши у судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом до
відповідачки ОСОБА_5
і просив визнати місце проживання їх малолітньої доньки ОСОБА_6 з ним, за
місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що відповідачка
не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не має
самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя
чим шкодить розвитку доньки.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні
вимоги пояснив суду, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася донька ОСОБА_6. Після народження доньки відповідачка почала зловживати
спиртними напоями, залишати дитину одну вночі, вести аморальний спосіб життя. З
цього приводу вони з позивачкою припинили шлюбні відносини і 15 квітня 2007
року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка з донькою стала
проживати окремо, продовжує зловживати спиртні напої та вести аморальний спосіб
життя не виконуючи свої обов'язки по вихованню дитини. Відповідачка не має
свого житла та необхідних умов для проживання дитини, не працює, тому її
поведінка та спосіб життя шкодить здоров'ю та розвитку дитини. Він працює, має
постійний доход, своє житло, спиртні напої не вживає, веде здоровий спосіб
життя. Тому, проживання їх малолітньої доньки з ним необхідне в інтересах
дитини.

Представник
позивача адвокат ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги позивача.

Відповідачка позов не визнала пояснив суду, що вона любить і гарно
ставиться до своєї доньки ОСОБА_6, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року від
проживання у шлюбі з позивачем в належній йому на той час двокімнатній квартирі
АДРЕСА_2. Після припинення шлюбних відносин і розірвання шлюбу у березні 2007
року вона з донькою стала проживати окремо у своєї мами в квартирі АДРЕСА_3, а
потім наймати квартиру АДРЕСА_4. В квартирі є все необхідне для проживання
дитини, донька відвідує дитсадок, вона працює реалі затором на ринку і має
постійний щоденний заробіток. Погодилася з причиною припинення шлюбних
відносин, вказаних позивачем у заяві про розірвання шлюбу, а саме зловживання
алкоголем, невиконання батьківських обов'язків та аморальна поведінка, оскільки
боялася позивача і бажала швидше розірвати шлюб. За рішенням суду позивач надає
їй матеріальну допомогу на утримання доньки, вперше яку вона отримала в травні
цього року в сумі 60грн. Перебувала на обліку у центрі зайнятості, як шукаюча
роботу. Спиртними напоями не зловживає і на обліку в наркологічному диспансері
не перебуває. Аморально себе ніколи не поводила. У неї добрі взаємні відносини
з донькою.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги
позивача не підтримав та просив суд залишити їх без задоволення. Вважає, що
позов є помстою позивача щодо відповідачки і способом ухилитися від сплати
аліментів на її користь.

Третя
особа на стороні позивача, представник органу опіки та піклування служби у
справах неповнолітніх Лисичанської міської ради ОСОБА_3 позов позивача не
підтримала і пояснила, що позивач не має морального права виховувати свою
дитину, так як він застосовує насильство в сім'ї, не контролює свою поведінку і
від цього психічно страждає дитина.   У

лютому 2007 року
відповідачка приходила в службу побита пояснив що її побив позивач, який
постійно її б'є. З пояснень завідуючого наркологічного диспансеру їм стало
відомо, що за заявою позивача відповідачка була внесена до групи ризику в
наркологічному диспансері. її огляд та профілактична бесіда не проводились, на
обліку в наркологічному диспансері вона не перебуває. При спілкуванні з дитиною
сторін дівчина не скаржилася на батьків, казала що любе їх обох, чисто
вдягнена, доглянута. 1 червня 2007 року бачили відповідачку з дитиною на святі
захисту дітей. Позивача з донькою не бачили і він не звертався з заявою до
органу опіки та піклування про встановлення порядку його участі у спілкуванні
та вихованні дитини. Скарг на відповідачку до них не надходило. їм невідомо про
те, що відповідачка залишала дитину, при проведенні перевірки попереджали
сторони про необхідність виховання дитини, невиконання обов'язків по вихованню
дитини встановлено не було. Просила суд в задоволенні позову позивачу відмовити
і залишити постійне місце проживання малолітньої ОСОБА_6 разом з матір'ю,
ОСОБА_5 за місцем її проживання.

Судом досліджені наступні докази: надані позивачем -
довідка про реєстрацію акту про народження дитини, договір міни житла, побутові
та виробничі характеристики, довідки про доходи, довідка наркологічного
диспансерного відділення, копія диплому, акт обстеження побутових умов
проживання, лист Лисичанського міського центру зайнятості;

Надані відповідачкою - побутові характеристики, довідка
наркологічного диспансерного відділення, довідка дошкільного навчального
закладу, копія диплому, відповідь Лисичанського міського центру зайнятості,
довідки травмпункту ЦМЛ ім.. Тітова м. Лисичанськ, станції швидкої медичної
допомоги, постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, їх
представників, третьої особи, свідків, з'ясувавши обставини справи та дослідив
письмові докази, вважає, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_5 перебували в
шлюбі з 21.03.2003 року по 15.04.2007 року. Від спільного проживання у шлюбі
мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, яка після розірвання шлюбу
батьків проживає з матір'ю в квартирі АДРЕСА_4 і відвідує дошкільний навчальний
заклад "Шпачок" у м. Лисичанськ. Після розірвання шлюбу батько дитини
проживає окремо від колишньої сім'ї в квартирі АДРЕСА_1. Ці обставини не
оспорювалися сторонами в суді і підтверджується матеріалами справи.

Оскільки батьки не вирішили добровільно питання про місце
проживання малолітньої дитини, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Так,
встановлено, що відповідачка працює реалі затором на ринку, отримує стабільну
щоденну заробітну плату у розмірі 15 грн., проживає разом з донькою в квартирі
АДРЕСА_4 яку наймає, займається вихованням своєї дитини, яка здорова,
доглянута, відвідує ясла - садок "Шпачок", що підтверджується
показаннями третьої особи ОСОБА_3, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, довідкою
дошкільного-навчального закладу (а.с.27). Позивач не надав суду доказів того,
що ОСОБА_5 зловживає спиртними напоями та веде себе аморально чим шкодить
розвиткові дитини і не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 в тій частині, що відповідачка зловживає спиртними напоями, залишає
дитину саму на ніч або влаштовувала вдома п'янки, оскільки вказані обставини їм
відомо з слів самого позивача, вони суперечать встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, показанням представника органу опіки і піклування
ОСОБА_3 де ця сім'я перебуває під наглядом і вивчалася. ОСОБА_9 в судовому
засіданні пояснила що в неї склалися неприємні стосунки з відповідачкою, а
ОСОБА_11 є другом і кумом позивача. Позивач не надав суду доказів про те, що
відповідачка затримувалася міліцією в стані алкогольного сп'яніння та
притягалася до адміністративної відповідальності за появу у громадських місцях
у п'яному вигляді або за невиконання своїх батьківських обов'язків. З цього
приводу суд також не приймає до уваги довідку Лисичанського наркологічного диспансерного
відділення (а.с.17) надану позивачем, про те що відповідачка перебуває на
обліку групи ризику з приводу алкоголізму з 11.2006 року та

приймає
до уваги довідку того ж самого диспансеру (а.с.25) надану відповідачкою, про те
що вона не перебуває у них на обліку, оскільки як було встановлено в судовому
засіданні, за заявою позивача ОСОБА_4 вона була зарахована в групи ризику,
бесіда та медичний огляд щодо відповідачки не проводилося, тому вона не
перебуває на обліку в медичному закладі з приводу алкоголізму.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача з того
приводу, що саме з підстав, які є предметом розгляду цієї справи, а саме:
зловживання спиртними напоями, невиконання батьківських обов'язків та аморальна
поведінка відповідачки, рішенням суду м. Лисичанськ 15.04.2007 року був
розірваний шлюб між сторонами і відповідачка визнала позов повністю, оскільки
вона боялася позивача який її постійно бив і бажала швидше розірвати шлюб, що
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10, яка бачила 02.02.2007 року
відповідачку з тілесними пошкодженнями, а її малолітня дитина пояснювала, що
позивач побив маму. Побиття позивачем відповідачки підтверджується також
довідками травмпункту міської лікарні та станції швидкої медичної допомоги м.
Лисичанськ (а.с. 30,31,32), а також постановою про відмову в порушенні
кримінальної справи від 20.02.2007 року (а.с.36) якою встановлено, що
16.02.2007 року в міліцію з заявою звернулася ОСОБА_5 про вжиття заходів щодо
позивача, який 02.02.2007 року вигнав її разом з їх малолітньою донькою з
належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1. Також було встановлено, що
між сторонами склалися неприязненні відносини у разі чого між ними виникали
сварки. Після подій 02.02.2007 року сторони не бачилися, позивач збирається
розірвати шлюб.

В судовому засіданні встановлено, що позивач має на праві
власності трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору міни від
29.08.2005 року (а.с.7-10) в яку він відмовився зареєструвати відповідачку та
малолітньою доньку ОСОБА_6,
що підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 та довідкою Лисичанського
міськсуду від 04.06.2007 року про те що відповідачка зверталася до суду з
позовом до позивача про визнання свого та доньки права на житло та вселення в
цю квартиру. Таким чином, доводи позивача про те, що відповідачка не має свого
постійного житла суд не приймає до уваги, оскільки позивач діючи навмисно
позбавив відповідачку та свою малолітню доньку ОСОБА_6 права на житло в
квартирі АДРЕСА_1 відмовивши їм у реєстрації в цій квартирі після обміну та
вселенні їх після сварки 02.02.2007 року.

Не маючи реєстрації відповідачка тимчасово
зареєструвалася за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 строком на три
місяця, стала на облік у Лисичанський міський центр зайнятості як безробітна
шукаюча роботу, але за наданою інформацією адвоката позивача ОСОБА_2
відповідачка була знята з обліку не отримав роботу, тим самим погіршив
становище відповідачки та її малолітньої дитини.

В судовому засіданні також встановлено, що з 02.02.2007 року позивач не
надавав відповідачці матеріальної допомоги на утримання своєї малолітньої
доньки мотивуючи тим, що не знав їх місця знаходження у зв'язку з чим за
рішенням суду м. Лисичанськ від 12.03.2007 року з позивача на користь
відповідачки стягнуто аліменти на утримання доньки. Доводи позивача про те, що
він не знав місцезнаходження відповідачки і не мав можливості надавати
матеріальну допомогу суд до уваги не приймає, оскільки позивач не приймав будь
яких заходів щодо розшуку відповідачки та своєї малолітньої дитини.

Відповідно до ст.160 ч.1, ст. 161 ч.1,ч.2 СК України, місце проживання
дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли
згоди щодо того, з ким з із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними
може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час
вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші
обов'язки, що мають істотне значення.

Орган опіки та
піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

За таких обставин, суд не має підстав позбавити відповідачку права
проживати разом з малолітньою донькою та передати її для проживання з
позивачем, оскільки в судовому засіданні не надано доказів про те, що ОСОБА_5 не має
самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, своєю аморальною поведінкою
шкодить розвиткові дитини. В судовому засіданні було встановлено, що
відповідачка турбується та займається вихованням своєї дитини, працює, приймала
заходи щодо отримання роботи, має педагогічну освіту, житло, де є все необхідне
для проживання дитини, донька відвідує ясла - садок, дитина здорова, доглянута,
взаємно люблять одна одну.

Позивач погано ставиться до відповідачки, матері своєї
дитини, застосовуючи до неї насильство у присутності малолітньої доньки,
тривалий час не надавав їй матеріальної допомоги, позбавив права на житло та
можливості найти матері своєї дитини більш гідну та оплачувану роботу. Не надав
суду доказів що він виявляв і може надати більшу увагу до дитини і турботу про
неї, можливість створення більш належних умов до виховання дитини, а кращі
матеріально-побутові умови позивача не можуть бути самодостатньою підставою для
передання йому дитини. Тому, в задоволенні позову про передачу для проживання
малолітньої доньки ОСОБА_6 з позивачем у квартирі АДРЕСА_1 позивачу  слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного, згідно ст.160 ч.1, ст.161ч.1,ч.2
СК України, керуючись ст.ст.
10,11,212-215 ЦПК України, суд,

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року з ОСОБА_4, за адресою:
АДРЕСА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення
може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання до
Лисичанського міського суду заяви про апеляційне оскарження протягом 10-ти днів
з дня після його проголошення або подання апеляційної скарги у той самий строк.
Апеляційна скарга подається протягом 20-ти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження до Лисичанського міського суду.