АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.                                                                                 м.Чернівці

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у
складі: головуючого: Винту
Ю.М. суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю. секретаря: Брензило В.В.

за участю:
ОСОБА_1, його представників ОСОБА_2., ОСОБА_3., представника позивачки
ОСОБА_4., ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
визнання права спільної сумісної власності
та стягнення матеріальної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті
особи ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про визнання майна особистою приватною
власністю, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 13.03.2007
року, -

Встановила:

ОСОБА_6.
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя та стягнення матеріальної шкоди. Посилалася на те, що з
відповідачем вона перебувала в шлюбі з 29
листопада 1981 року по 11 червня 2004 року.

19 травня 2000
року ОСОБА_1, діючи в інтересах сім"ї, на спільні кошти придбав у
власність за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_1 в м.Чернівці.

25 березня 2005
року ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_5 та ОСОБА_9. купили спірну квартиру.

Просила визнати
квартиру АДРЕСА_1 в
м.Чернівці спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_6. матеріальну шкоду за відчужену квартиру в розмірі 1/2 її
вартості в сумі 108500 грн.

ОСОБА_1.
звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_6., треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_8. про визнання
майна особистою приватною власністю одного з подружжя. Посилався на те,
що він перебував в шлюбі з відповідачкою з 29 листопада 1981 року. Починаючи з 1997 року між ними

Справа №22ц-387 2007 р.                         Головуючий у 1 інстанції: Гончарові І.М.

Категорія: 19/23                                          Доповідач:
Височанська Н.К.

почали
виникати сварки і він
виїхав на заробітки в Італію. В Італії він познайомився з жінкою ОСОБА_10, з
якою перебував в Італії у фактичних шлюбних відносинах і мав намір створити
сім"ю. Вона порадила вкласти гроші в нерухомість і він в 2000 році придбав
спірну квартиру. ОСОБА_11. допомагала купувати квартиру і вона же здавала її
квартирантам. Починаючи з квітня 1997 року він проживав окремо від відповідачки
і фактично припинив з нею шлюбні відносини.

В 2004 році шлюб між ним та відповідачкою
був розірваний, а в березні 2005 року він продав спірну квартиру ОСОБА_5.

Вважає, що
спірна квартира була куплені за його особисті гроші та в період, коли він з відповідачкою не підтримував ніяких
шлюбних стосунків, а тому просив визнати квартиру АДРЕСА_1 в м.Чернівці
його особистою власністю.

Рішенням
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13 березня 2007
року позов ОСОБА_6. задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_6. 108500 грн.

В задоволенні
позову ОСОБА_6. про визнання права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 в м.Чернівці
відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю
відмовлено за безпідставністю.

На зазначене
рішення суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить рішення
суду скасувати та постановити рішення про задоволення його позовних вимог.

В апеляційній
скарзі посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам
справи та порушення норм процесуального права.

Зокрема, зазначає, що суд не надав належної оцінки показам свідків ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_16, які засвідчили в суді, що з 1997 року він
проживав окремо від позивачки, з нею не підтримував сімейних стосунків, а тому
до придбаної квартири позивачка не має ніякого відношення.

Суд не дав
оцінку довідці Динівської сільської ради Новоселицького району, з якої
вбачається, що в період з 1997
по 2002 рік між
ОСОБА_14 та ОСОБА_7 склались неприязнені відносини.

Суд не дав оцінку показам свідка ОСОБА_11, яка в судовому засіданні пояснила,
що він з 1997 року жив
в Італії з іншою жінкою і вони разом мали намір купити квартиру.

Порушенням норм
процесуального права вважає, що суд вийшов за межі заявлених позивачкою
позовних вимог.

В запереченнях
на апеляційну скаргу ОСОБА_6. просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.03.2007 року залишити без змін. Посилається на те, що рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального права, суд повно з"ясував всі
обставини справи та надав доказам належну оцінку.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить

до висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні та
частковому скасуванню з наступних підстав.

Суд вірно встановив фактичні
обставини справи та дав їм належну оцінку.

Зокрема, судом
було встановлено, що ОСОБА_6. та ОСОБА_1. перебували в шлюбі з 29 листопада 1981 року по 11 червня 2004 року і під час
перебування в шлюбі ОСОБА_1. 19
травня 2000 року придбав
квартиру АДРЕСА_1 в
м.Чернівці.

Оскільки
зазначена квартира була придбана в період шлюбу, то відповідно до вимог ст.60 СК України вона належала подружжю
ОСОБА_6. - ОСОБА_1. на праві спільної сумісної власності.

Доводи апелянта
про те, що суд не взяв до уваги покази свідків, які засвідчили про його окреме
проживання від позивачки та не надав оцінки показам ОСОБА_11 є безпідставними,
оскільки з рішення суду вбачається, що суд при постановленні судового рішення
покази цих свідків, як докази по справі, досліджував і надав їм оцінку.

Суд вірно
зазначив, що покази цих свідків спростовуються рішенням Новоселицького
районного суду Чернівецької області по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6.
про розірвання шлюбу. Як вбачається з рішення по вказаній справі, з позовом про
розірвання шлюбу звернувся ОСОБА_1. і він сам зазначив, що шлюбні стосунки з
ОСОБА_6. припинив в березні 2003 року, тобто після придбання спірної квартири.

Вказаний доказ
по справі ОСОБА_1. ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції
спростувати не зміг.

Крім цього,
ОСОБА_1. в засіданні колегії суддів судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Чернівецької області не зміг пояснити свої дії при написанні
заяви нотаріусу від 25 березня 2005 року про те, що
на час набуття спірної квартири він в зареєстрованому шлюбі та в фактичних
шлюбних стосунках не перебував.

Доводи апелянта
про те, що суд не надав оцінки довідці-характеристиці Динівської сільської ради
не дає підстав для скасування рішення суду в частині відмови ОСОБА_7 в
задоволенні його позовних вимог, оскільки вказаний документ не є довідкою
сільської ради про ствердження певного факту, який входить в компетенцію
сільської ради, а є характеристикою ОСОБА_1 і вона складена зі слів сусідів. В
той же час сусіди ОСОБА_1 були допитані під час розгляду справи в суді першої
інстанції і суд надав їхнім показам належну оцінку.

З огляду на
вищевикладене, суд правильно відмовив в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання
майна його особистою приватною власністю.

Разом з тим,
рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6. 108500 грн. підлягає
зміні з наступних підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивачка ОСОБА_6. звернулася до суду з позовом про визнання
недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Під час розгляду
справи в суді першої інстанції вона від цих позовних вимог відмовилась і
просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію в розмірі 1/2 вартості
спірної квартири, а саме 108500
грн.

Зазначена сума
взята з відповіді Чернівецького міського КБТІ №194 від 1.02.2007
року на запит адвоката ОСОБА_17. про середньостатистичну вартість
двокімнатної квартири по АДРЕСА_1,
з урахуванням пропозицій,

які надані в газеті "Від і до".

З протоколу
судового засіданні (а.с.91) вбачається, що відповідач ОСОБА_1. з ціною
квартири, зазначеною у вищенаведеній довідці не погодився, а погодився з
вартістю квартири станом на 2005
рік.

Питання про
призначення товарознавчої експертизи для визначення дійсної вартості квартири
на день розгляду справи в суді жодна із сторін перед судом не заявляла.

В засіданні
колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області як відповідач ОСОБА_1., так і третя особа ОСОБА_5
пояснили, що спірна квартира була продана за 28000 доларів США.

Враховуючи курс
долара США до гривні
України на 2005 рік, 1/2
вартості спірної квартири на день її продажу становила 70700 грн. (14000 х 5,05грн.) і
саме ця сума шкоди була завдана позивачці.

Відповідно до
вимог ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу,
в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до
вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Згідно вимог ч.З ст.309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть
бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з позовної заяви
ОСОБА_6., яку вона подала до суду

03.10.2006   року,
вона просила визнати за нею право власності на 1/2 частину

квартири АДРЕСА_1 у м.Чернівці.

На а.с.74-75
матеріалів справи знаходиться заява представника позивачки від

20.02.2007   року про
зміну позовних вимог, з якої вбачається, що перші позовні

вимоги він
змінює і просить визнати квартиру АДРЕСА_1в
м.Чернівці спільною сумісною власністю подружжя

ОСОБА_6. - ОСОБА_1.

Суд своїм
рішенням відмовив в позові ОСОБА_6. до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину спірної квартири, не
врахувавши при цьому змінені позовні вимоги, чим вийшов за межі позову і
що є безумовною підставою для скасування рішення в цій частині.

Керуючись ст..ст..303, 307, 309, 314 ЦПК України,
колегія суддів, -

Вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7
задовольнити частково.

Рішення
Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.03.2007 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про визнання права власності на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 в м.Чернівці скасувати, а в частині стягнення грошової
компенсації - змінити.

Стягнути з
ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію в сумі 70700 грн.

В решті рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 13.03.2007 року залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.