Справа № 22а-
2918                                                             Головуючий
у 1 інстанції Грубник О.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2007
року
Апеляційний суд Донецької області

в складі:

Головуючого    Новосядлої В.М. Суддів  Постолової В.Г.,   Троценко Л.І. при
секретарі Алексєєвій Г.Є. за адвокатів ОСОБА_3., ОСОБА_4. відповідачки ОСОБА_1.

Розглянувши у
відкритому судовому   засіданні в місті
Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Дружківського міського суду
Донецької області від 26 грудня 2006 року
в справі за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про витребування майна із чужого
незаконного володіння та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

В жовтні
2006 року позивачка звернулась в суд з вказаним позовом до відповідачки.
Вказувала, що відповідачка з 15 вересня 2003 року знаходилась у зареєстрованому
шлюбі з її сином і після реєстрації шлюбу вони стали проживати з нею за адресою
м. АДРЕСА_1.

6 вересня 2006
року у зв'язку з проведенням в будинку
ремонту її син та відповідачка тимчасово переїхали  для проживання до її батька за адресою м.
АДРЕСА_2, при цьому відповідачка за її згодою
взяла у тимчасове використання, належні їй золоті вироби , на загальну
суму 9988 грн., зокрема сережки та каблучку із трьома діамантами, каблучку з
діамантом, каблучку та сережки з діамантом та смарагдом, сережки з діамантом,
золотий браслет, кулон з цирконієм , кулон шар з цирконієм , ланцюжок.

22 вересня 2006
року відповідачка у відсутність свого чоловіка та батька позивачки
заволоділа  ключами від будинка  № АДРЕСА_2та вивезла зі своїм батьком   все майно в тому числі і вказані золоті
вироби, повідомивши в подальшому про припинення шлюбних відносин із сином
позивачки і який був в подальшому розірваний на підставі рішення суду від   29 вересня 2006 року. У добровільному
порядку відповідачка не повертає привласнені нею вказані золоті вироби, які
належать позивачці ,чим спричиняє їй моральні страждання. Просила витребувати у
відповідачки із її незаконного володіння
золоті вироби на загальну суму 9988 грн. та на відшкодування моральної
шкоди стягнути    5000 грн.

2

Відповідачка
ОСОБА_1. в судовому засіданні позовних вимог не визнала, посилаючись на те, що
22 вересня 2006 року після сварки зі своїм чоловіком вона забрала всі свої речі
і переїхала з будинка діда чоловіка, де вони знаходились тимчасово до своїх
батьків. Золотих прикрас позивачки вона не брала, в неї є тільки свої золоті
прикраси.

Рішенням   Дружківского міського суду Донецької області
від 26 грудня 2006 року позовні вимоги позивачки задоволені.   Зобов'язано ОСОБА_1. повернути позивачці
золоті вироби :сережки та каблучку із трьома діамантами ,1996 року придбання ,
вартістю 4800 грн., каблучку з діамантом , 2004 року придбання ,вартістю 500
грн., каблучку та сережки з діамантом та смарагдом,2004 року придбання ,
вартістю 2000 грн., сережки з діамантом,2006 року придбання, вартістю 618 грн.,
золотий браслет, 2003 року придбання, вартістю 1050 грн., кулон з цирконієм ,
2003 року придбання , вартістю 220 грн., кулон шар з цирконієм , 2002 року
придбання , вартістю 250 грн., ланцюжок ,1988 року придбання вартістю 550 грн.

Стягнуто з
ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. моральну шкоду в сумі 300 грн, судові витрати в
сумі 160 грн. 88 коп. В іншій
частині позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове
рішення про відмову у задоволені позову , посилаючись на неправильне
застосування судом   норм матеріального
права , на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав
встановленими, зокрема вважає, що суд прийняв до уваги лише пояснення
свідків-родичів та зацікавлених осіб .

Задовольняючи
позовні вимоги позивачки про витребування майна із чужого незаконного володіння
, суд виходив з відсутності між сторонами договору дарування золотих виробів і
незаконним заволодінням    їх   відповідачкою ,   виходячи з пояснень    свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6та
ОСОБА_7.

Задовольняючи
частково позовні вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди, суд
виходив з спричинення позивачці моральних страждань, завданих їй незаконним
заволодінням золотими виробами відповідачкою .

Заслухавши
доповідача, пояснення відповідача, виступ адвокатів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги   ,
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення за таких підстав.

Зобов'язуючи
відповідачку   повернути належні
позивачці    золоті вироби та стягуючи з
неї на користь позивачки  моральну шкоду,
суд виходив з відсутності між сторонами договору дарування золотих виробів і
незаконним заволодінням    їх  відповідачкою та спричинення внаслідок
цього  моральних страждань позивачці.
Проте з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки його зроблено   у зв'язку з недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав встановленими, що відповідно з вимогами ч.І
п.2 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення
нового рішення .

Згідно з ст. 387
ЦК України власник
має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним. Згідно
з  вимогами  ст.10,
60  ЦПК України  кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що
відповідачка з 15 вересня 2003 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з сином
позивачки і вони до вересня 2006 року проживали у неї за адресою м. АДРЕСА_1.

3

В вересні 2006
року відповідачка зі своїм чоловіком переїхала в будинок батька позивачки за
адресою м. АДРЕСА_2

22 вересня 2006 року після сварки
зі своїм чоловіком відповідачка виїхала з вказаного будинка  до своїх батьків. В подальшому їх шлюб було
розірвано.

Зі справи вбачається , що відповідачка заперечувала проти незаконного
заволодіння нею золотими прикрасами позивачки, вказуючи на те, що при переїзді
в будинок батька позивачки вона не перевозила туди золотих прикрас позивачки та
їх не привласнювала.

Позивачка просила витребувати із незаконного володіння відповідачки належні
їй золоті вироби , посилаючись на те, що при переїзді відповідачки із її сином
для проживання до її батька остання з її дозволу взяла у тимчасове користування
золоті прикраси, які в подальшому нею були вивезені з будинку та привласнені.

При цьому
доказів вказаним обставинам
позивачка  суду не надала.

Апеляційний
суд не приймає до уваги пояснення свідків ОСОБА_7., ОСОБА_5., оскільки вони
знаходяться в родинних стосунках з позивачкою ( син позивачки та хрещена мати
сина позивачки ), що ставить під сумнів їх свідчення.

Пояснення
свідка ОСОБА_6щодо розмови  з
відповідачкою про вивезення нею після сварки з чоловіком  золотих прикрас та про   її згоду їх
повернути також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не
конкретизують, про які саме золоті прикраси йдеться мова.

Під час
розгляду справи в суді апеляційній інстанції
відповідачка зазначала, що при розмові з дільничим інспектором вона
розповідала про   золоті прикраси , які
належали саме їй.

Наданні
позивачкою ярлики з золотих виробів також не є підтвердженням того, що саме
цими золотими виробами незаконно заволоділа відповідачка.

Оскільки
позивачкою не надано доказів щодо незаконного заволодіння відповідачкою її
золотими виробами   , тому підстав для
задоволення позовних вимог про витребування майна із чужого незаконного
володіння та відшкодування моральної шкоди немає. З огляду на зазначене ,
апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду про зобов'язання відповідачки
повернути позивачці золоті вироби та  про
відшкодування моральної шкоди та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені
позову. Керуючись ст. ст.   309,313,316
ЦПК України , апеляційний суд

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити. Рішення Дружківського міського суду Донецької
області від 26 грудня 2006 року скасувати.

В задоволені
позовних вимог ОСОБА_2до ОСОБА_1про витребування майна із чужого незаконного
володіння та про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили
.