Справа № 2-2101/07
РІШЕННЯ

іменем України

11 квітня 2007 року                                                      Оболонський
районний суд м. Києва

в
складі: головуючого - судді                                              - Дев'ятка В.В.

при
секретарі                                                                        - Коваленко A.M.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
події,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся ОСОБА_2 з позовом про

відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної
внаслідок

дорожньо-транспортної події. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 07

лютого 2007
року о 16 годині 10 хвилин, по
вулиці Вишгородській у                              м.

Києві сталася
дорожньо-транспортна пригода. Водій автомобіля „ВАЗ 2106" д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 в
порушення п. 13.1 Правил
дорожнього руху не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу між
транспортними засобами, що призвело до зіткнення з належним позивачу
автомобілем „Ауді" д.н.з. НОМЕР_2
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 2 березня 2007 року ОСОБА_2
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та
застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 гривні. Згідно з
висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального
збитку, нанесеного власнику ДТЗ №
02А/02 від 23 лютого 2007 року, вартість
відновлювального ремонту автомобіля склала 9151,34 грн. Вартість проведення автотоварознавчого дослідження
по визначенню матеріального збитку становить 450 грн.

Крім матеріальних збитків позивач посилається на заподіяну моральну шкоду
та моральні страждання, які полягали у тому, що він нервувався через
неможливість протягом тривалого часу користуватися автомобілем, що значно
вплило на результати його праці, значний час замість виконання своїх
функціональних обов'язків на робочому місці був вимушений проводити в
експертних установах, на станції технічного обслуговування автомобілів, в
правоохоронних органах, тощо, а потім виконувати свої службові обов'язки у
вечірній час, а також у вихідні дні. Моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 1000 грн. Також,
відповідач просить стягнути з відповідача судові витрати в сумі З 076,01 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити та надав відповідні пояснення.

2

Відповідач
позовні вимоги визнав повністю.

Суд вислухавши пояснення представника позивача,
відповідача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам в їх сукупності
встановив наступне.

07 лютого 2007 року о 16 годині 10 хвилин, водій
автомобіля „ВАЗ 2106"
д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2
в порушення п. 13.1 Правил
дорожнього руху не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу між
транспортними засобами, що призвело до зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем
„Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 та до
пошкодження транспортних засобів.

Вказані обставини встановлені постановою Оболонського
районного суду м. Києва від 2
березня 2007 року,
якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та
застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 гривні (а.с. 4).

Право власності позивача на автомобіль „Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується
матеріалами адміністративної справи №3-9826/2007
та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 18).

Право власності відповідача на автомобіль „ВАЗ 2106" д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується
матеріалами адміністративної справи №3-9826/2007.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню
матеріального збитку, нанесеного власнику ДТЗ № 02А/02 від 23
лютого 2007 року,
вартість відновлювального ремонту автомобіля „Ауді" д.н.з. НОМЕР_2 склала 9151,34 (а.с. 5-8). Вартість
проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню
матеріального збитку становить 450
грн. (а.с. 17).

Відповідно до ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також
шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних
та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських
порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність
здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

3

Оцінивши зібрані по справі і досліджені у судовому
засіданні докази, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна подія
сталася з вини відповідача, підстав для звільнення від обов'язку по відшкодуванню
заподіяної джерелом підвищеної небезпеки шкоди, зокрема, умислу з боку
позивача, суд не вбачає, а тому матеріальне відшкодування позивачу повинно
провадитися за рахунок відповідача.

Крім того, згідно положень п.9.4.3 постанови Пленуму Верховного Суду України
„Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування
шкоди" від 27.03.1992
року № 6 (із
змінами та доповненнями) постановляючи рішення про стягнення на користь
потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за
призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання
про передачу цього майна після відшкодування збитків особі відповідальній за
шкоду.

Відповідач заперечив необхідність передачі йому пошкоджених деталей
автомобіля.

Позовні вимоги щодо заподіяної моральної шкоди також знайшли підтвердження
у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1167
ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за
наявності її вини.

Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 „Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із
змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від
25.05.2001 ) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає
залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості
відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан
здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих
стосунках, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд
має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як вказує позивач, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому заподіяно
моральну шкоду. Пошкодження автомобіля стало причиною його моральних страждань
та душевного болю. Позбавлення можливості користуватися своїм автомобілем
спричинило психологічну напругу. Крім того, окремі зайві витрати свого часу і
душевних сил позивач поніс на оформлення відповідних документів, проведення
експертизи.

Суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що
діями відповідача позивачу заподіяно моральну шкоду на суму 1 000 грн. яка
підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд
вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 3 076 грн. 01 коп. понесених
судових витрат, а саме: витрати по оплаті державного мита в розмірі 106 грн. 01 коп., витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати на правову
допомогу у розмірі 2940 грн., що
підтверджується відповідними доказами.

4

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 625, 1166, 1167, 1187 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 174,
209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в
розмірі 9 601,34 (дев'ять
тисяч шістсот одна гривня тридцять чотири копійки), моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча
гривень), судові витрати в розмірі 3
076,01 (три тисячі сімдесят шість гривень одна копійка), а
всього - 13 677,35 (тринадцять
тисяч шістсот сімдесят сім гривень тридцять п'ять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються Апеляційному
суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва.