Справа № 2-710/2007р
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                            Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого
судді                                                Костюкевича
O.K.

при секретарі                                                        Олексюк Т.В.,

представника
позивача                                        Плеханова О.М.,

відповідачів    ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника
відповідача                                     Марчука
М. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку
справу за позовом Закритого

акціонерного
товариства комерційний банк „Приватбанк" в особі філії „Волинське головне

регіональне    управління"     до
ОСОБА_1,     ОСОБА_2,   ОСОБА_6,
ОСОБА_7,

ОСОБА_4,  ОСОБА_8,
Сільськогосподарського

виробничого
кооперативу „Джерела" про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, Сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Джерела" про стягнення боргу.

Свій позов обґрунтували тим, що відповідно до умов кредитного договору СВК
„Джерела" було надано кредит в сумі 80000
грн. на строк до 20.11.2002
року зі сплатою 30% річних.
Додатковою угодою розмір відсотків було зменшено до 28% річних.
Додатковою угодою було визначено графік повернення коштів та продовжено строк
дії кредитного договору до 20.02.2003
року. Однак позичальник зобов"язання не виконав, кредит банку не
повернув, його заборгованість станом на 19.05.2003
року становила 60179
грн. 29 коп., з
яких неповернута сума кредиту становить 53031
грн., та 7148 грн. 29 коп за період з 4.03.2002 року по 19.05.2003 року. В
забезпечення виконання СВК „Джерела" перед банком відповідачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 виступили поручителями, уклавши з
банком договора поруки. Просили суд стягнути з відповідачів кредитну
заборгованість в сумі 60179
грн. 29 коп., та
сплачене державне мито.

Рішенням Луцького районного суду від 26.08.2003
року позов було задоволено та стягнуто заборгованість по кредиту та
відсотків в сумі 73131 грн. 71 коп, а також 601 грн. 80 коп. сплаченого
державного мита.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 28.11.2006 року вищеназване рішення було скасоване у зв"язку з
нововиявленими обставинами.

В ході подальшого судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні
вимоги та просив солідарно стягнути з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, Сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Джерела" на його користь кредитну заборгованість в сумі 68657 грн. 46 коп., з яких 34014 грн. 94 коп. - неповернута сума
кредиту, 25003 грн. 94 коп. несплачені
відсотки, пеня в сумі 9638
грн. 48 коп. та
судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача Плеханов О.М. змінені позовні вимоги підтримав, з
підстав зазначених в зміненій позовній заяві, додатково суду пояснив, що дійсно
в

2

ході примусового
виконання рішення суду від 26.08.2003
року було проведено стягнення коштів в розмірі 48968 грн. 60 коп., однак
вказана сума була в основному направлена на погашення відсотків по вказаному
кредиту, які нараховувались після 26.08.2003
року. У зв"язку з чим розмір позовних вимог значно не зменшився.

Відповідачі та їх представник змінених позовних вимог не
визнали суду пояснили, що дійсно на виконання рішення суду від 26.08.2003 року було
проведено примусове стягнення та стягнуто 48968
грн. 60 коп..
Крім цього, вироком Луцького міськрайонного суду від 24.07.2006 року голова
Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Джерела" був визнаний
винним у вчиненні злочинів у розтраті та приховуванні майна, яке перебувало в
заставі банку по спірному кредитному договору, та з нього особисто стягнуто на
користь ЗАТ КБ „Приватбанк"
в особі філії
„Волинське головне регіональне управління" 27577 грн. 11
коп. матеріальної шкоди. Тобто нестягнуту суму кредиту. У зв"язку з
цим просили в позові відмовити.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №2848 від 20.02.2002 року ЗАТ КБ „Приватбанк" в особі
філії „Волинське головне регіональне управління" було надано кредит СВК
„Джерела" в сумі 80000
грн. на строк до 20.11.2002
року.

В забезпечення виконання зобов"язань СВК „Джерела" перед ЗАТ КБ „Приватбанк"
відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 виступили поручителям, згідно договорів
поруки від 11.12.2002 року та 11.10.2002 року.

Згідно довідки - розрахунку
заборгованості по СВК „Джерела" по кредитному договору №2848 від 20.02.2002 року за період з
26.08.2003 року по 19.01.2007 року вбачається,
що на виконання рішення суду від 26.08.2003
року було сплачено 48968
грн. 60 коп., з
яких 19016 грн. 06 коп погашено
кредит, та 29952 грн. 54 коп. погашено
відсотки. Загальна сума заборгованості становить 68657 грн. 48
коп..

Згідно листа Державної виконавчої служби у Волинській області від 3.10.2006 року №У-320/5413 залишок
нестягнутої суми по спірному кредиту становив 27577 грн. 11
коп..

Вироком Луцького міськрайонного суду від 24.07.2006 року з ОСОБА_6 стягнуто 27577 грн. 11
коп. матеріальної шкоди.

Аналізуючи пояснення сторін, досліджені в судовому засіданні письмові
докази по справі суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК
України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Рішенням Луцького районного суду від 26.08.2003
року з відповідачів була стягнута сума заборгованості в розмірі 76545 грн. 71 коп. На
виконання вказаного рішення проводилось примусове виконання, за наслідками
якого було стягнуто 48968
грн. 60 коп..
Нестягнута сума заборгованості в розмірі 27577
грн. 11 коп.
була стягнута з ОСОБА_6
як матеріальна шкода заподіяна ним внаслідок його злочинних дій, а тому
зобов"язання слід рахувати виконаним.

Судом не приймається до уваги твердження представника позивача про
правомірність нарахування відсотків за користування кредитом після вступу в
законну силу рішення суду, оскільки рішенням суду як актом цивільного
законодавства вказане зобов"язання було припинене. У зв"язку з цим в
позові слід відмовити, повністю.

Керуючись ст.ст. 6,
8, 10, 14, 60, 157 - 221 ЦПК України, ст.526 Цивільного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Закритого акціонерного товариства комерційний банк
„Приватбанк" в особі філії „Волинське головне регіональне управління"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2,   ОСОБА_6,   ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, Сільськогосподарського виробничого кооперативу
„Джерела" про стягнення боргу -
відмовити. Сторони мають право оскаржити дане рішення подавши заяву про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду. Крім цього
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.