УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27
грудня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого
воєнізованого гірничорятувального загону про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У січні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись до суду із
вказаним позовом, зазначав, що з 1999 року перебував із відповідачем у трудових відносинах і 2 січня 2003
року між ним та Першим воєнізованим гірничорятувальним загоном було укладено
контракт, згідно з яким він працював респираторщиком Першого воєнізованого
гірничорятувального загону строком до 3 січня 2004 року. На підставі додаткових
угод від 8 грудня 2003 року та 1 жовтня 2004 року дію контракту було продовжено
до 2 січня 2005 року та, відповідно, до 31 грудня 2006 року.

Наказом командира Першого воєнізованого
гірничорятувального загону № 120 - к від 18 грудня 2006 року його незаконно
звільнено з роботи з 31 грудня 2006 року у зв'язку із закінченням строку дії
контракту на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України

Позивач неодноразово доповнював і уточнював позовні
вимоги та остаточно просив визнати наказ №120 - к від 18 грудня 2006 року в
частині його звільнення з роботи незаконним, поновити його на роботі, стягнути
середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та відшкодувати моральну
шкоду у розмірі 10 000 грн.

Рішенням  Краснолиманського міського
суду Донецької області від 19 березня 2007 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 4 вересня 2007 року, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області від 31 липня 2007
року виправлено описку в рішенні цього ж суду від 19 березня 2007 року,
вказавши “ОСОБА_1” замість “ОСОБА_2”.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування
судами норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краснолиманського міського суду Донецької області
від 19 березня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 4
вересня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва