Справа №22ц - 1844                                      Головуючий
у 1 й інстанції - Головіна В.О.
Категорія: 19                                                   Доповідач-
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

29  березня
2007 року колегія суддів  судової
палати  по  цивільним
справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:
головуючого : судді - Калиновського А.Б.

суддів -
Кіктенко Л.М., Кузнецова
В.О. при секретарі - Сидоренко А.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по
апеляційній скарзі Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України в
м.Павлограді на рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27
листопада 2006 року

за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м. Павлограді про відшкодування моральної
шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду з
позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди у сумі 33 750 гривень,
посилаючись на те, що знаходився в трудових відносинах з ВАТ
„Павлоградвугілля". При виконанні трудових обов'язків захворів професійним
захворюванням, а згідно з висновком МСЕК від 23 квітня 2003 року йому встановлено
45% втрати професійної працездатності та третю групу інвалідності безстроково.
Виявлені захворювання спричиняють йому фізичні та моральні страждання.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27 листопада 2006 року стягнуто з відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді на користь
ОСОБА_1. моральну шкоду в розмірі 20 000 гривень, в решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Фонд ставить питання про скасування
рішення суду, як необгрунтованого.

Розглянувши матеріали справи, законність та
обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення зміні з наступних підстав.

Встановлено судом і підтверджується матеріалами справи,
що ОСОБА_1. перебував у трудових відносинах ВАТ „Павлоградвугілля"
(а.с.7-9).

Згідно довідки обласної МСЕК №2 від 23 квітня 2003 року
йому встановлено 45% втрати працездатності та третя група інвалідності (а.с.6).

Відповідно абз.3 ч.3 ст.1 Закону України „Про
загальнообов"язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які спричинили
працездатності" (далі Закону) завданнями страхування від

2

нещасного випадку є відшкодування
матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Відшкодування
моральної шкоди здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно
від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну шкоду
визначається у судовому порядку і не може бути вищою двохсот розмірів
мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від інших
страхових виплат, як зазначено в ч.3 ст. 34 Закону.

З таких
обставин, суд обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 21, 28 вищезазначеного
Закону та ст.3, 9 Закону України „Про охорону праці", стягнув з Фонду на
користь позивача моральну шкоду.

Доводи
відповідача правильність висновків суду не спростовують, рішення суду ухвалено
з додержанням вимог норм матеріального і процесуального права, тому колегія
суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в
М.Павлограді відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада
2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом 2-х місяців з дня набрання ним законної сили.