Справа №2-1938
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27 квітня 2007 року
Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді Фатєєвої
Н.І. при секретарі- Чумаковій Н.С.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спонукання виконання зобов 'язання в
натурі. -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з
ОСОБА_1 65 000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що між ним та
Відповідачем 18 грудня 2000 року було укладено Договір купівлі-продажу
нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1(надалі - майно). Відповідно до
умов Договору сторони домовились, що „Покупець зобов'язується сплатити за майно
65 000,00 (шістдесят
п'ять тисяч гривень нуль копійок) грн."
Проте на день подання розгляду позовної заяви, Відповідач не виплатив
Позивачу грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість Відповідача в
розмірі 65 000,00гривень.

17   квітня 2007
року Відповідач подав зустрічну позовну заяву про спонукання

виконання зобов
'язань в натурі. Свою зустрічну позовну заяву Відповідач мотивував
тим,

що відповідно до ст.655 ЦК України передача майна за договором купівлі-продажу
передує

оплаті за майно. На думку Відповідача, Позивач спочатку
повинен був передати майно

Відповідача, і тільки після цього в Відповідача виникає
обов'язок виплатити Позивачу

65 000,00 гривень. Враховуючи те, що у відповідності до
ч.І cm. 123 Цивільного

процесуального кодексу України Відповідач має право до
або під час попереднього судового

засідання пред'явити зустрічний позов і це не суперечить
законодавству та не порушує ні

чиїх прав та охоронюваних законом інтересів, суд прийняв
зазначений зустрічний позов.

26 квітня 2007 року у судовому
засіданні Відповідач надав уточнення до своєї зустрічної позовної заяви та
просив визнати за ним право власності на майно за Договором від 18.12.2000 року. Позивач у
судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги повністю, вказав що
неодноразово звертався до Відповідача з вимогою оплатити заборгованість, просив
відмовити в задоволенні зустрічного позову. Відповідач у судовому засіданні не
оспорював факту наявності в нього заборгованості за Договором перед Позивачем в
розмірі 65 000,00 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню з огляду на таке.

18   грудня 2000
року між сторонами було укладено Договір купівлі-продажу

нерухомого майна яке знаходиться в АДРЕСА_1. Перелік
майна (нежитлових приміщень) було визначено в Додатку № 1 до цього
Договору. В п. 1.2.

Договору зазначено, що Відповідач зобов 'язується
сплатити Позивачу 65
000,00 гривень.

На момент укладення Договору (18
грудня 2000 року) діяв
Цивільний кодекс України від 18
липня 1963 року
якій не вимагав нотаріального посвідчення та держаної реєстрації договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень. Сторонами в Договорі не було передбачено
моменту переходу право власності на майно до Відповідача та не визначено
моменту (дати.терміну) протягом якого Відповідач повинен виплатити 65 000,00 гривень. Таким
чином, момент набуття права власності на майно та обов'язок виплатити 65 000,00 гривень
визначається відповідно до чинного законодавства. Згідно п. 4 Прикінцевих    положень
Цивільного    Кодексу    України
Цивільний    кодекс    України

2

застосовується
до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання ним чинності. Враховуючи, що відносини між
сторонами у справі набрали чинності за дії Цивільного кодексу Української РСР,
але продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України з 1
січня 2004 року, до відносин сторін необхідно застосувати положення Цивільного
кодексу України.

Стаття 655 чинного ЦК України, вказує,
що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 cm.
12 Закону України «Про власність» від 7
лютого 1991 року
громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному
виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів
у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок
успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Отже моментом
виникнення право власності Відповідача на майно - є 18
грудня 2000 року
(дата укладення Договору). 23 березня 2007року, Відповідачем було оформлено
технічний паспорт в Люботінському бюро технічної інвентаризації на нежитлові
приміщення які знаходяться АДРЕСА_1 (їдальня). Як вбачається з технічного
паспорту, за Відповідачем досі не зареєстровано право власності на зазначене
нежитлове приміщення у зв 'язку з тим, що Позивач не передав майно за
Договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей
строк (термін). На день розгляду справи Позивач не передав майно у власність
-що є порушенням умов договору та cm.526 ЦК України відповідно до якої зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору. Невиконання Позивачем зобов'язання
за Договором передати майно у власність перешкоджає набуттю Відповідачем права
власності на майно і визнанню за ним права власності на майно. Способи захисту
цивільних прав та інтересів осіб встановлені в cm. 16 Цивільного
кодексу України. Частиною 2
вказаної статті суд може захистити цивільне право або інтерес, способом що
встановлений договором або законом. Відповідно до cm. 392 ЦК України власник
майна може пред 'явити
позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не
визнається іншою особою. Таким чином, спосіб захисту порушеного права шляхом
визнання права власності передбачений статтею 392 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.217 Цивільного процесуального
кодексу України: - суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його
виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для
забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись cm.cm.10, , 11, 57, 60, 209,
212, 214-215, 217 ЦПК України, cm.cm.16, 392, 530, 655, Цивільного кодексу
України, cm. 12 Закону України «Про власність», -

ВИРІШИВ:

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Позовні
вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1)
право власності на нежитлові приміщення, які знаходяться АДРЕСА_1, а саме їдальня,
яка складається з:

будівля підвалу, яка складається з: №
І (ліст. клітка) загальною площею 23,3
м2, № II
(окол. камера) загальною площею 8,0м2, № III (окол. камера) загальною площею 5,6м2, № IV (кладова)
загальною площею 23,2 м2, № V (кладова)
загальною площею 23,0 м2, № VI (кладова)
загальною площею 33,0 м2, № VII (кладова)
загальною площею 46,9 м2, № VIII (коридор)
загальною площею 22,7 м2, № IX (кладова)
загальною площею 28,6 м2, № X (кладова)
загальною площею 28,6м2, №ХІ (кладова) загальною площею 5,4 м2, №ХІІ (ліфт)
загальною площею 1,4 м2, № XIII (коридор)
загальною площею 7,7 м2,№ XIV
(коридор)

3

загальною площею
21,0м , №XV(вхід в підвал)
загальною площею 12,4м , №XVI(кладова)
загальною площею 11,9 м2, № XVII (електрощітова)
загальною площею 5,9 м2, № XVIII (кладова)
загальною площею 5,9м2, Загальна площа будівлі підвалу становить 314,8м2;

будівля 1
поверху, яка складається з:№ 1
(коридор) загальною площею 6,3
м2, № 2 (коридор)
загальною площею 5,9 м2, № 3 (магазин)
загальною площею 17,1 м2,№ 4 (кладова)
загальною площею 1,7 м, № 5 (вмивальн.)
загальною площею 2,6 м2, № 6 (кладова)
загальною площею 3,7 м2, № 7 (коридор)
загальною площею 7,4 м2, № 8 (кладова)
загальною площею 2,4 м2, №
9 (кладов.) загальною площею 2,4
м2, № 10 (кладов.) загальною
площею 7,0 м2, № 11 (торговельна зала)
загальною площею 114,6 м2, № 12 (кухня)
загальною площею 44,2 м2, № 13 (м'ясорозділ.)
загальною площею 16,5 м2, № 14 (мійка) загальною площею 14,7 м2, № 15 (коридор)
загальною площею 15,2м2, № 16 (роздягалка) загальною площею 12,7м2, № 17
(вмивальн.) загальною площею 1,0
м2, № 18 (коридор)
загальною площею 1,5 м2, № 19 (кладова)
загальною площею 1,8 м2, № 20 (туалет)
загальною площею 1,3 м2, № 21 (коридор)
загальною площею 1,5 м2, № 22 (контора)
загальною площею 5,5 м2, № 23 (тамбур)
загальною площею 1,6 м2, № 24 (кладова)
загальною площею 3,3 м2, № 25 (коридор)
загальною площею 4,0 м2, Загальна площа будівлі 1 поверху становить 295,9
м2'№ XIX (сходова клітка) загальною площею 16,8 м2, № XX (сходова
клітка) загальною площею 16,2 м2;

будівля 2 поверху,
яка складається з: № 1 (коридор)
загальною площею 9,6 м , № 2 (кладов.) загальною площею
12,7 м2, № 3 (кладов.) загальною площею
7,7 м2, № 4 (вентиляційна)
загальною площею 8,2 м2, № 5(вмивальн.)
загальною площею 1,2 м2, № б (туалет)
загальною площею 1,2 м2, № 7 (кладова)
загальною площею 1,2 м2, № 8 (вмивальн.)
загальною площею 1,2 м2, № 9 (кабінет)
загальною площею 7,5 м2,№10
(кладова) загальною площею 5,9
м2, № 11 (швейний
цех) загальною площею 55,2
м2, № 12 (коридор)
загальною площею 16,1 м2, № 13 (майстерня)
загальною площею 22,9 м2, № 14 (швейний цех)
загальною площею 23,7 м2, № 15 (кабінет)
загальною площею 8,3 м2, № 16 (кабінет)
загальною площею 10,5 м2, № 17 (зал) загальною
площею 44,5 м2, № 18 (майстерня)
загальною площею 46,8 м . Загальна площа будівлі
2 поверху
становить 284,4 м2, № XXI (сходова
клітка) загальною площею 23,8
м2, № XXII
(сходова клітка) загальною площею 23,8м2.

Загальна площа їдальні на 1
та 2 поверсі
становить 580,3 м2.
Загальна площа нежитлових приміщень, які знаходяться по АДРЕСА_1 становить 975,7' м2.

Зобов'язати ОСОБА_1 (ідент. код НОМЕР_1)
протягом 10 днів з
моменту набрання законної сили рішення суду, виплатити ОСОБА_2 65 000,00 (шістдесят п'ять
тисяч) гривень за його вимогою.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційний суд
Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі у 10-денний строк
з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч,4 cm.295 ЦПК України.