overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
справа № 2-3948/07
Рішення

Іменем України

12.11.2007 року Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі: головуючого судді Федчишен С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом

ТОВ «Уют» до ОСОБА_1 про стягнення боргу суд, -

Встановив:

ТОВ «Уют» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_1, про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Позов мотивував тим, що надаючи комунальні та інші послуги відповідачу по справі, терпить збитки, в зв'язку з відмовою відповідача розрахуватись за отримані послуги в зазначений законом час і в повному обсязі.

В результаті чого за період з 01.07.2007 року виникла заборгованість, яка складає 1329,79 грн., чим завдано матеріальних збитків ТОВ «Уют».

Представник позивача в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, так як на даний час борг складає 549,80 грн.

Відповідач в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомлено.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки згідно розрахунку суми заборгованості за надані комунальні та інші послуги відповідачам борг за період з 01.07.2007 року складає 549,80 грн.

Відповідно п. 17 правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, які затверджені Постановою КМУ від 8 жовтня 1992 р. № 572, наймачами квартири вноситься плата за найом житла, комунальні послуги власникам квартир щомісяця не пізніше 10 числа наступного місяця.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 4,8-10, 60, 61, 212, 213-215, 218 ЦПК, суд

Вирішив :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, що мешкає в АДРЕСА_1 на користь ТОВ «Уют» кошти в сумі 549,80 гривень та 30 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Стягнути з ОСОБА_1 51 грн. державного мита в дохід держави.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви на апеляційне оскарження , якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

Якщо заяву про апеляційне оскарження було подано, але апеляційна скарга не була подана в строк 20 днів, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку.
УF ХF ВF АF ЛF АF
СFпFрFаFвFаF №F 2-70/07рF.

9 лFиFсFтFоFпFаFдFаF 2007 рFоFкFуF мF. ХFоFрFоFлF
ХFОFРFОFЛFЬFСFЬFКFИFЙF РFАFЙFОFНFНFИFЙF СFУFДF
ПFОFЛFТFАFВFСFЬFКFОFЇF ОFБFЛFАFСFТFІF
вF сFкFлFаFдFіF: гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF сFуFдFдFіF ВFиFнFнFиFчFеFнFкFаF ЮF.МF.,
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF ЛFиFсFтFоFпFаFдF ВF.ЛF.,
рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF зFаFлFіF сFуFдFуF мFаFтFеFрFіFаFлFиF цFиFвFіFлFьFнFоFїF сFпFрFаFвFиF зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_4, ОFСFОFБFАF_5 дFоF ВFСFКF іFмF. ШFеFвFчFеFнFкFаF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFоFгFоF рF-нFуF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF, СFпFіFлFкFиF вFлFаFсFнFиFкFіFвF мFаFйFнFоFвFиFхF пFаFїFвF ВFСFКF іFмF. ШFеFвFчFеFнFкFаF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFоFгFоF рF-нFуF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF мFаFйFнFоFвFоFгFоF пFаFюF чFлFеFнFаF кFоFлFеFкFтFиFвFнFоFгFоF сFіFлFьFсFьFкFоFгFоFсFпFоFдFаFрFсFьFкFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF вF нFаFтFуFрFіF,
вFсFтFаFнFоFвFиFвF:
НFаF пFіFдFсFтFаFвFіF нFаFвFеFдFеFнFоFгFоF, кFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 219 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF,
ВFиFпFрFаFвFиFтFиF вF тFеFкFсFтFіF рFіFшFеFнFнFяF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF вFіFдF 07 бFеFрFеFзFнFяF 2007 рFоFкFуF пFоF цFиFвFіFлFьFнFіFйF сFпFрFаFвFіF зFаF №F 2-70/07рF. зFаF пFоFзFоFвFоFмF ОFСFОFБFАF_1, ОFСFОFБFАF_2, ОFСFОFБFАF_3, ОFСFОFБFАF_4, ОFСFОFБFАF_5 дFоF ВFСFКF іFмF. ШFеFвFчFеFнFкFаF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFоFгFоF рF-нFуF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF, СFпFіFлFкFиF вFлFаFсFнFиFкFіFвF мFаFйFнFоFвFиFхF пFаFїFвF ВFСFКF іFмF. ШFеFвFчFеFнFкFаF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFоFгFоF рF-нFуF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF пFрFоF сFтFяFгFнFеFнFнFяF мFаFйFнFоFвFоFгFоF пFаFюF чFлFеFнFаF кFоFлFеFкFтFиFвFнFоFгFоF сFіFлFьFсFьFкFоFгFоFсFпFоFдFаFрFсFьFкFоFгFоF пFіFдFпFрFиFєFмFсFтFвFаF вF нFаFтFуFрFіF, тFаF вFвFаFжFаFтFиF пFрFаFвFиFлFьFнFиFмF сFлFіFдFуFюFчFиFйF тFеFкFсFтF рFеFзFоFлFюFтFиFвFнFоFїF чFаFсFтFиFнFиF вFкFаFзFаFнFоFгFоF рFіFшFеFнFнFяF:
УFхFвFаFлFаF мFоFжFеF бFуFтFиF оFсFкFаFрFжFеFнFаF вF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFмFуF пFоFрFяFдFкFуF шFлFяFхFоFмF пFоFдFаFчFіF дFоF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF вF 5-дFеFнFнFиFйF сFтFрFоFкF зF дFнFяF їFїF пFрFоFгFоFлFоFшFеFнFнFяF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF тFаF пFоFдFаFнFнFяF пFіFсFлFяF цFьFоFгFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFоFїF сFкFаFрFгFиF дFоF сFуFдFоFвFоFїF пFаFлFаFтFиF уF цFиFвFіFлFьFнFиFхF сFпFрFаFвFаFхF АFпFеFлFяFцFіFйFнFоFгFоF сFуFдFуF ПFоFлFтFаFвFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF чFеFрFеFзF ХFоFрFоFлFьFсFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF пFрFоFтFяFгFоFмF 10 дFнFіFвF.
ГFоFлFоFвFуFюFчFиFйF:
Справа №2-154
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

(заочне)

14 травня 2007 року                                             Іванівський
районний суд Херсонської області

в особі судді
Крисанової В.І. при секретарі Аненко Л.В.

розглянувши у
відкритому судовому засідання в смт Іванівка

справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2  про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому 18 квітня 1981 року відділом
реєстрації актів цивільного стану Бериславського РУЮ Херсонської області шлюбі,
актовий запис № 49. Сумісне
життя з відповідачкою не склалося через те, що вона останні п'ять років
зловживає спиртними напоями, не піклується про створення нормальних сімейних
стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї. З травня 2006 року з
вини відповідачки сім'я повністю розпалася. Подальше сумісне проживання з
відповідачкою та примирення вважає неможливим. Просить суд шлюб з відповідачкою
розірвати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві та доповнив їх тим, що відповідачка ніде
не працює, зловживає спиртними напоями, вдома нічого не робить.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду на розгляд справи не з'явилася без поважних
причин, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом
порядку.

Позивач ОСОБА_2
дав згоду на винесення заочного рішення по справі.

Заслухавши пояснення позивача та перевіривши їх доказами, суд дійшов
висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрували шлюб 18 квітня 1981 року у відділі
реєстрації актів цивільного стану Бериславського РУЮ Херсонської області,
актовий запис № 49 (а.с. 4).

Оскільки сімейні відносини сторін припинені з травня 2006 року, сторони не
бажають примиритись, то є підстави вважати, що сумісне проживання подружжя
суперечить їх інтересам і тому шлюб необхідно розірвати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України, ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного
стану Бериславського РУЮ Херсонської області 18 квітня 1981
року, актовий запис №
49 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвати.

2

Стягнути при
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави по 8 (вісім)
гривень з кожного.

Заочне
рішення може бути переглянуте Іванівським районним судом Херсонської області за
письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Херсонської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження до
Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
№2-517/2007
УХВАЛА

10 квітня 2007 року Лозівський
міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Дегтярчук
М.О., при секретарі Заводяній О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні
в залі суду м.Лозова Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, -

встановив: Позивач звернувся до
суду 06 лютого 2007 року з позовом
до відповідача про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди,
посилаючись на те, що 09
липня

2006  року він
та ОСОБА_3 звернулись до Лозівського МРВ УМВС України в

Харківській
області із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, яка трапилась цього ж

дня о 18 год. 00 хв. на
перехресті вулиць Абросімова та Суворова
в м.Лозова Харківської

області. На
місце ДТП прибули
працівники міліції - ОСОБА_2
та його підлеглі.

Оглянувши
документи ОСОБА_1, ОСОБА_2 забрав їх і не повертав на

протязі двох
місяців, що потягло для позивача певні труднощі в пересуванні по м.Лозова і

Харківській
області, в зв*язку з чим його сім*я користувалась послугами приватних таксі,

що для бюджету
сім*ї склало 834 грн.
Через два місяці ОСОБА_2 поштою відправив

документи на
адресу ОСОБА_1, однак документи були повернуті не всі - була

відсутня
безстрокова генеральна довіреність на його ім*я. Це також спричинило позивачу

матеріальну
шкоду в сумі 300 грн,
оскільки йому довелось відновлювати вказану

довіреність у
нотаріуса. Позивач також вважає, що незаконними діями відповідача йому

була причинена
моральна шкода, оскільки на протязі двох літніх місяців його сім*я не

користувалась
автомобілем, він не мав змоги виїхати з дітьми на відпочинок, не міг

відвідувати свою
одиноку матір. Моральну шкоду, спричинену йому відповідачем,

позивач оцінює в
5000 гривень.

Інтереси
відповідача за довіреністю представляє ОСОБА_4, однак в судовому засіданні
ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про визнання обов*язковою явки самого
ОСОБА_2 при розгляді даної цивільної справи, оскільки у нього є ряд питань, для
вирішення яких необхідні особисті пояснення відповідача.

Вислухавши думку
учасників судового розгляду, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання
ОСОБА_1 про визнання обов*язковою явки при розгляді даної справи відповідача,
оскільки розгляд справи по суті неможливий у відсутності ОСОБА_2, без дачі ним
особистих пояснень.

Строк розгляду
справи передбачений ст. 157
ЦПК України, закінчився, в зв*язку з чим позивачем заявлено клопотання про
його продовження.

Суд, з огляду на
особливості розгляду даної справи, вважає можливим задовольнити зазначене
клопотання та продовжити строк розгляду справи на 30 днів.

Керуючись ст. ст.157, 168, п.4 ст. 169,
208-210 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 -
задовольнити.

Продовжити на 30 днів строк
розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальних збитків та моральної шкоди.

Визнати
обов*язковою явку ОСОБА_2 при розгляді даної цивільної справи.

Справу призначити до розгляду у відкритому судовому
засіданні на 23 квітня

2007 року на 11
год.00 хв. В судове засідання викликати сторони.

Копію ухвали направити ОСОБА_2. Ухвала остаточна,
оскарженню не підлягає.
Справа № 2-170707
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня
2007р                                                                                м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд у складі головуючого -
судді Іжевської Н.Г., при секретарі
Таран Т.В., розглянувши у
попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міськради про визнання права
власності в порядку спадкування

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому
зазначила, що у 1957 році
її батьку була виділена земельна ділянка для будування житлового будинку для
сім'ї. Батьки позивачки ОСОБА_2
та ОСОБА_3 збудували житловий будинок, який прийнятий у експлуатацію у 1961 році за адресою - АДРЕСА_1. На будинок був оформлений технічний паспорт. Але при житті батьки не
отримали свідоцтво про право власності.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3. Після їх
смерті відкрилась спадщина у виді даного житлового будинку. У встановлений
законом термін позивачка, як єдина
спадкоємиця, звернулась до нотаріальної контори, але свідоцтво про право на спадщину не отримала у зв'язку з тим,
що вказаний будинок не прийшов реєстрацію по БТІ., у зв'язку з чим позивачка
просить визнати за ній право власності на будинок у порядку спадкування.

Відповідач проти позову не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з таких
підстав. Факт надання для будування будинку земельної ділянки батьку позивачки
підтверджується договором від 7 червня 1957р. Будинок прийнятий у експлуатацію актом приймання виконкомом Сталінського району міста
Запоріжжя від 16 березня
1961р. Згідно з технічним паспортом ОСОБА_3
значиться власником. Таким чином, будинок збудований на законних підставах і належав подружжям ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 на праві особистої власності.

Позивачка прийняла спадщину шляхом звертання до
нотаріальної контори у встановлений законом термін, що підтверджується
спадковими справами № 14 та
№ 14-Н.
Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом
про народження позивачки, яка змінила фамілію перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_4. Таким чином, позивачка
придбала право на отримання спадщини, як єдина
спадкоємиця.

Керуючись ст. ст. 130,209,215 ЦПК України, ст.ст. 1220,1261,1268,1299
ЦК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити. ОСОБА_1 визнати такою, що прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3
шляхом звертання до нотаріуса.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду
Запорізької області шляхом подання заяви
про оскарження та протягом 20 днів шляхом подання апеляційної скарги.
СFпFрFаFвFаF №F 2-301/07
10 кFвFіFтFнFяF 2007 рFоFкFуF сFуFдFдFяF ЧFоFрFтFкFіFвFсFьFкFоFгFоF рFаFйFоFнFнFоFгFоF сFуFдFуF ТFеFрFнFоFпFіFлFьFсFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF КFВFЯFТFКFОFВFСFЬFКFАF ЛF.ЙF. оFзFнFаFйFоFмFиFвFшFиFсFьF іFзF пFоFзFоFвFнFоFюF зFаFяFвFоFюF ОFСFОFБFАF_1 пFрFоF вFиFзFнFаFнFнFяF сFвFіFдFоFцFтFвFаF пFрFоF пFрFаFвFоF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF нFеFрFуFхFоFмFеF мFаFйFнFоF нFеFдFіFйFсFнFиFмF
ГFрF.ОFСFОFБFАF_1 зFвFеFрFнFуFвFсFяF вF сFуFдF зF пFоFзFоFвFоFмF пFрFоF вFиFзFнFаFнFнFяF сFвFіFдFоFцFтFвFаF пFрFоF пFрFаFвFоF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF нFеFрFуFхFоFмFеF мFаFйFнFоF нFеFдFіFйFсFнFиFмF.
ПFоFзFиFвFаFчFеFмF ОFСFОFБFАF_1 бFуFлFаF пFоFдFаFнFаF пFоFзFоFвFнFаF зFаFяFвFаF бFеFзF дFоFтFрFиFмFаFнFнFяF вFиFмFоFгF сFтF.119 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF іF нFаFдFаFнFоF сFтFрFоFкF дFлFяF уFсFуFнFеFнFнFяF нFеFдFоFлFіFкFіFвF, оFдFнFаFкF пFоFзFиFвFаFчF уF вFсFтFаFнFоFвFлFеFнFиFйF сFтFрFоFкF нFеF вFиFкFоFнFаFвF вFиFщFеF зFаFзFнFаFчFеFнFіF вFиFмFоFгFиF, аF сFкFоFрFіFшFеF дFаFвF аFнFаFлFіFзF дFоFкFаFзFаFмF пFоFпFеFрFеFдFнFьFоFїF сFпFрFаFвFиF, тFоFмFуF тFаFкFаF зFаFяFвFаF нFеF мFоFжFеF бFуFтFиF пFрFиFйFнFяFтFаF.
КFеFрFуFюFчFиFсFьF сFтF. 121 ЦFПFКF УFкFрFаFїFнFиF
ПFоFзFоFвFнFуF зFаFяFвFуF ОFСFОFБFАF_1 вFвFаFжFаFтFиF нFеFпFоFдFаFнFоFюF іF пFоFвFеFрFнFуFтFиF пFоFзFиFвFаFчFеFвFіF.
ЗFаFяFвFуF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF уFхFвFаFлFиF мFоFжFеF бFуFтFиF пFоFдFаFнFоF пFрFоFтFяFгFоFмF пF"яFтFиF дFнFіFвF, аF аFпFеFлFяFцFіFйFнFаF сFкFаFрFгFаF- пFрFоFтFяFгFоFмF дFеFсFяFтFиF дFнFіFвF пFіFсFлFяF пFоFдFаFнFнFяF зFаFяFвFиF пFрFоF аFпFеFлFяFцFіFйFнFеF оFсFкFаFрFжFеFнFнFяF.
Справа №
РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ     УКРАЇНИ

02 лютого 2007
року                                                                м.
Житомир

Корольовський  районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого-судді Колупаєва В. В. При секретарі Прилуцькій В. І.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Житомирської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та
визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулась в суд з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття
спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1року після смерті її рідного діда -
ОСОБА_2, а саме 9/100 частини будинку АДРЕСА_1, оскільки вона на момент смерті
проживала спільно із спадкодавцем і фактично прийняла спадщину.

В судовому
засіданні позивачка підтримала позов повністю з викладених у ній підстав.

Представник
відповідача - Житомирської міської ради в судовому засіданні позов визнав
повністю із викладених у ньому підстав.

Заслухавши
пояснення позивача, представника відповідач, покази свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи
із наступного.

Відповідно до
ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку може бути встановлений факт, від якого
залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних
осіб.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1являється рідною онукою ОСОБА_2, що стверджується
свідоцтвом про народження останньої та свідоцтвом про народження її батьків.

ОСОБА_2 на праві
приватної власності належить 9/100 частини будинкуАДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_2 помер і після його смерті відкрилась спадщина на 9/100 частини будинку
АДРЕСА_1.

Згідно заповіту
ОСОБА_2, посвідченого 26. 01. 1978 року Другою Житомирською державною
нотаріальною конторою, належні йому 9/100 частини будинку АДРЕСА_1 останній
заповів своїй онуці - ОСОБА_1.

Відповідно до
ст. 549 ЦК України
(1963 року ) ОСОБА_1, як онука спадкодавця, спільно проживала з ним та фактично
вступила в управління і володіння спадковим майном ОСОБА_1, що стверджується
показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4

Враховуючи
викладене, суд вважає, що позивачка прийняла спадщину після смерті свого діда і
згідно заповіту від 26. 01. 1978 року має право власності на вищевказане
спадкове майно.

Керуючись ст.
549 ЦК України
(1963 року), ст. ст. 392, 1268-1273 ЦК
України (2004 року), ст. ст. 10, 11, 60, 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт,
що ОСОБА_1прийняла спадщину, а саме 9/100 частини жилого будинку АДРЕСА_1, що
відкрилась після смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_1
право приватної власності на 9/100 частини жилого будинку АДРЕСА_1, як за
спадкоємицею по заповіту ОСОБА_2, посвідченого 26 січня 1978 року Другою
Житомирською державною нотаріальною конторою.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський
місцевий суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення подачею
заяви на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа № 2-о-250/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада
2007 року                                                                                 м.
Мукачево

Мукачівський
міськрайонний суд Закарпатської області

в особі:                          головуючого - судді                     Заборовського В. С.

при секретарі                                                                      Продан М. М.

за участю:        заявника                                                     ОСОБА_1

представника
заінтерисованої особи    УПФ України

Мукачівському
районі                                                        ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтерисовані
особи: Управління Пенсійного фонду України в Мукачівському районі про
встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а
саме: встановити факт, що він брав участь у виконанні робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 25.07.1986 по 20.08.1986 рік в
кількості 25 днів у зоні відчудження.

В судовому
засіданні заявник свої вимоги підтримав повністю, просив суд їх задоволити.

Представник
заінтерисованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Мукачівському
районі в судовому засіданні вимоги заявника визнав, проти їх задоволення не
заперечує.

Заслухавши
пояснення заявника, заінтерисованої особи, дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про підставність заявлених вимог і необхідності їх
задоволення, виходячи із слідуючого.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, працював ІНФОРМАЦІЯ_2. А
в період з 25 липня 1986 року по 20 серпня 1986 року -протягом 25 днів, був
безпосередньо зайнятих на роботах, а саме: виконував автомобільні перевезення
вантажів у складі комплексної бригади по будівництву водопроводу зв'язаного з
аварією на Чернобильській АЕС с Клівені, Поліського району Київської області,
що дає йому право на державну пенсію на пільгових умовах у відповідності зі
списком № 1, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173. Зазначене стверджується: довідкою форми № 122 виданою ВАТ
«Мукачівська автобаза» (а. с. 10) та іншими матеріалами справи (а. с. 6,7,8,9).

Таким чином,
заявником в судовому засіданні доведено і підтверджено належними доказами, що
його вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 208, 209, 212-218, п.5ч.2 ст.
234,ч.2 ст. 256, 259 ЦПК України, суд -

рішив:

Заяву ОСОБА_1 -
задоволити.

Встановити
юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, брав участь у
виконанні робіт по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС з 25.07.1986
по 20.08.1986 рік в кількості 25 днів у зоні відчудження.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської
області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього
протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної
інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.