Справа № 2-1396/ 2007 рік.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді Дубае Т.В., при секретарі
Рудіч М.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві позовну заяву
ОСОБА_1 до
закритого акціонерного товариства "Фоззі", третя особа генеральний
директор закритого акціонерного товариства "Фоззі" Костельман В.М.,
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди,-

встановив:

У березні 2007 року ОСОБА_1звернувся до
суду з позовом до закритого акціонерного товариства "Фоззі" про
поновлення на роботі на посаді механіка холодильного обладнання на продовольчу
базу ЗАТ "Фоззі", стягнення заробітної плати за час вимушеного
прогулу з 7 березня 2007 року та
стягнення моральної шкоди в сумі 10000
грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що з жовтня 2006 року працював у
відповідача на посаді механіка холодильного обладнання на продовольчу базу ЗАТ
"Фоззі". Роботу виконував добросовісно. Проте наказом генерального
директора підприємства від 7
березня 2007 року
незаконно був звільнений з роботи за п.З ст.40 КЗпП України за ініціативою
адміністрації підприємства. Тому позивач просив задоволити його позов. В
судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідача позов не визнав, посилається на правомірність наказу адміністрації
про звільнення з роботи позивача.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що
позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.З ст.40
КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути
розірваний власником або його уповноваженим органом у випадку систематичного
невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до
працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Судом
встановлено, що з жовтня 2006
року ОСОБА_1працював
на посаді механіка холодильного обладнання ЗАТ "Фоззі".

З приєднаних до
матеріалів справи доказів вбачається, що протягом року позивач систематично
порушував свої трудові обов"язки, виконував їх неналежним чином. За
порушення ОСОБА_1трудових обов'язків до нього протягом року неодноразово
застосовувалися дисциплінарні стягнення.

Так, наказом
генерального директора ЗАТ "Фоззі" від 26 лютого 2007
року ОСОБА_1 було
оголошено догану за допущені 26
січня 2007 року
порушення трудових обов'язків, зокрема, невиконання розпорядження інженера про
дозаправку холодильної установки.

З березня 2007 року ОСОБА_1неправильно
запрограмував холодильну установку, що призвело до аварійного стану агрегату.

Ці обставини
стверджуються наявними у справі доказами: доповідними записками службових осіб,
письмовим поясненням позивача щодо порушення трудової дисципліни,, актом від 7 лютого 2007 року про те, що ОСОБА_1відмовився дати
пояснення щодо порушення від 26
січня 2007 року,
актом від 5 березня
щодо відмови дати пояснення щодо порушення. Вчиненого 3 березня 2007 року, іншими
доказами, приєднаними до матеріалів справи.

-2-

Тому відповідно до вимог статей 147, 149 КЗпП України, п.З ст.40 КЗпП
України відповідач наказом від 7
березня 2007 року
звільнив позивача ОСОБА_1 з
роботи за п.З ст.40 КЗпП України.

Доводи позивача
про незаконність звільнення, безпідставні, оскільки звільнення проведено з
додержанням вимог, встановлених ст.147 КЗпП України, тобто звільненню
передували накази про оголошення позивачеві догани, звільнення проведено зі
згоди профспілкового комітету.

За таких
обставин, коли звільнення позивача за ініціативою адміністрації проведено
відповідно до вимог закону, суд відмовляє у задоволенні позову про поновлення
на роботі та в решті похідних позовних вимог.

На підставі
ст.ст. 40, 233, 235, КЗпП
України, керуючись ст.ст. 60,
212 - 215, 218 ЦПК України, суд -

вирішив:

Відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
закритого акціонерного товариства "Фоззі", третя особа генеральний
директор закритого акціонерного товариства "Фоззі" Костельман В.М.,
про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу
та моральної шкоди.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.