Справа
№2-4844/2007 року
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

09
листопада 2007 року

Ялтинський
міський суд Автономної Республіки Крим у складі:

судді    -Романенко В.В.,

при секретарі -
Кириловій К.Ю.

попередньо розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м. Ялта цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про розірвання шлюбу та про розподіл спільного майна подружжя,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2., в якому просить розірвати шлюб з відповідачем
та поділити майно, набуте ними під час шлюбу.

Позовні вимоги про розірвання шлюбу мотивовані тим, що сімейне життя не
склалося, через відсутність взаємо порозуміння і не сумісності характерів, що
призвело до розладу в родині. Крім того, подружні відносини не підтримують,
спільного господарства не ведуть, у кожного своє життя, почуття кохання
втрачене, у позивача фактично склалася нова родина, подальше спільне життя та
збереження родини неможливі.

Позовні вимоги про розподіл майна мотивовані тим, що під час спільного
проживання з ОСОБА_2., а саме 28 лютого 1995 року ними було придбано по 1/5
частки в квартирі АДРЕСА_1, та 16 жовтня 2000 року  - квартира АДРЕСА_2. В квартиріАДРЕСА_1вони
мешкали разом до припинення їх подружніх відносин, а в квартирі АДРЕСА_2він
мешкає самостійно і відповідач на неї не претендує. Він же в свою чергу не
претендує на 1/5 частку квартиріАДРЕСА_1

Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про
розгляд справи у її відсутність, про згоду на розірвання шлюбу та розподіл
сумісного придбаного майна відповідно до вимог позивача.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити
при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнані позову ухвалюється судове
рішення у порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174
ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того
законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши позивача, представника позивача,
суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в юридичний шлюб сторони вступили 26 квітня 1985
року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1, актовий
запис №30.  Від спільного шлюбу мають
повнолітніх дітей ОСОБА_3., 1987 року народження, і ОСОБА_4., 1986 року
народження.

Подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, тому що вони подружні відносини не підтримують, спільне господарство не
ведуть, єдиного бюджету не мають, що суперечить ст. 3 Сімейного Кодексу
України, яка говорить, що родину становлять спільно проживаючі особи, пов'язані
загальним побутом, що мають права та обов'язки. Шлюб сторін так само
перешкоджає їм здійснити право на проживання в родині, передбачене ст. 4
Сімейного Кодексу України.

Таким чином, бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі позивача й
відповідача, що підтверджується поясненнями позивача та заявою відповідача.

При таких обставинах суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, родину зберегти не можливо, вона розпалася остаточно і шлюб необхідно
розірвати.

Згідно зі ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна,
що є об'єктом права спільної сумісної власності, незалежно від розірвання
шлюбу.

У силу ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України - у разі поділу майна, що є
об'єктом  права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не
визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі ч.1 ст. 71 Сімейного Кодексу України - майно, що є
об'єктом  права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Судом встановлено, що під час шлюбу, 28 лютого 1995 року, згідно з
договором міни, позивачем та відповідачем були придбані у власність по 1/5
частки квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором міни реєстровий №1-1677
від 28 лютого 1995 року та витягом БТІ м.Ялта про реєстрацію прав власності на
нерухоме майно від 10.11.2006 року.

Також 16 квітня 2000 року позивачем, зі згоди відповідача, була придбана
квартираАДРЕСА_2, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири, реєстровий №1910 від 16.10.2000
року, в якій він мешкає самостійно і відповідач на неї не претендує. Позивач в
свою чергу згоден відмовитися на користь відповідача від 1/5 частини квартири
АДРЕСА_1. Данні обставини підтверджуються поясненнями позивача та заявою
відповідача.

Таким чином, сторони досягли  згоди
про такий порядок поділу сумісного майна.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше
як за зверненням фізичної особи та в межах заявлених ними вимог.

Суд вважає, що такий варіант поділу нерухомого майна між подружжям буде
обґрунтованим, відповідаючим інтересам сторін та вимогам Закону.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог,
дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з
метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що вимоги
позивача обґрунтовані, доказані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.60, 69, 70, 71, 110, 112
Сімейного Кодексу України, ст. ст. 60, 208, 209, 212, 214, 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 26 квітня 1985 року виконавчим комітетом Гурзуфської
селищного Ради м.Ялта Кримської області, актовий запис №30, між ОСОБА_1та
ОСОБА_2- розірвати.

Поділити
між ОСОБА_1та ОСОБА_2набуте під час шлюбу майно: квартиру АДРЕСА_2та частки
квартири АДРЕСА_1, таким чином:

Визнати
за ОСОБА_1право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Визнати
за ОСОБА_2право власності на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1

Суму,
що підлягає стягненню на користь держави при видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу визначити у розмірі 17 (сімнадцять) гривень і стягнути  з
ОСОБА_1., ОСОБА_2звільнити від сплати мита.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду АР Крим через
Ялтинський міський суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом двадцяти
днів апеляційної скарги.

Рішення
суду набуває чинності після закінчення строку представлення заяви про апеляційне
оскарження, якщо заява про апеляційне оскарження не була представлена.

Суддя

Ялтинського міського суду                                                                           В.В. Романенко