Справа №2-60/2007
РІШЕННЯ

Іменем     Укарїни

04 травня 2007 року                                                                               м.
Хуст.

Хустський
районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Кемінь В.Д. при
секретарі судового засідання Озарук О.І. з участю позивача ОСОБА_1, його
представника ОСОБА_2 відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4 третьої
особи без самостійних вимог ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,
зустрічний позов ОСОБА_3, третьої особи на боці відповідачки без самостійних
вимог - ОСОБА_5
до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності на будинок з
надвірними будовами та визнання права власності на 1/2 частину будинку і його
розподіл в натурі, та розподіл рухомого майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу, укладеного між ними 18
лютого 2006 року за
актовим записом № 04 в
Крайниківській сільській раді Хустського району. Посилається на те, що вони є
людьми різного характеру і мають різні погляди на життя, внаслідок чого між
ними за останній період виникали постійні непорозуміння та сварки, які привели
до припинення шлюбних відносин. На даний час вони живуть окремо, дітей від
шлюбу у них не народилося і наміру зберегти шлюб він не має. Просить суд шлюб
між ними розірвати.

Відповідачка під час розгляду справи подала зустрічний
позов з третьою особою без самостійних вимог - ОСОБА_5 до позивача, про
визнання права спільної сумісної власності на будинок з надвірними будовами, що
розташований в АДРЕСА_1, визнання права власності на 1/2 частину вказаного
будинку і його розподіл в натурі, та розподіл рухомого майна подружжя. Свої
зустрічні вимоги позивачка мотивує тим, що до реєстрації шлюбу та після
одруження з ОСОБА_1, вона з своїми батьками приймала участь у будівництві
даного будинку, сараю та огорожі які відносяться до дворогсподарства, з її
участю приведено у належний стан подвір'я біля будинку. її батьком - ОСОБА_5 на
протязі будівництва будинку, починаючи з літа 2005 року надавалися всі
будівельні матеріали -дошки, стропила, балки та цінні породи деревини для
влаштування паркетної підлоги, сходової клітки в середині будинку. Крім цього
особисто від її батька позивач одержав 25
тисяч гривень для обладнання новозбудованого житла. Ці кошти витрачені на
придбання сантехніки для опалення в будинку, облаштування ванної кімнати,
придбання м'якої частини меблів, кухонної стінки з кухонним столом. На їхньому
весіллі, яке відбулося 18.02.2006
року гості подрували їм гроші на загальну суму 8300 доларів США, які
вони також використали для облаштування будинку.

Впродовж розгляду справи відповідачка збільшувала розмір
зустрічних вимог, просячи розділити їхнє рухоме майно нажите під час шлюбу,
ставила питання про повернення

2

дошлюбного
ососбистого майна та повернення в якості грошової компенсації за витрачені
матеріальні цінності у новоствореному майні з позивачем в розмірі 53345 грн.

В судовму засіданні ОСОБА_1 підтримав позов про
розірвання шлюбу з відповідачкою, посилаючись на обставини наведені в позовній
заяві, В своїх поясненнях позивач ствердив, що продовження шлюбного життя в
подальшому між ними не можливе і він категорично наполягає на розірванні
їхнього шлюбу. Зустрічні позовні вимоги визнає частково, а саме позивач не
заперечив того факту, що після укладення шлюбу з відповідачкою було проведено
будівництво сараю в його дворогсподарстві за адресою АДРЕСА_1. Більшу частину
будівельного матеріалу для цього сараю було придбано з допомогою його батьків
ще до укладення шлюбу з відповідачкою.Будівництво сараю вони проводили власними
силами і на час розгляду справи сарай незавершений будівництвом, витрати на
його будівництво склали біля 13800
грн. Позивач визнав частину зустрічних вимог стсовно набутого рухомого
майна , яке зазначено відповідачкою у збільшенні розміру позовних вимог, а
саме: придбанння ними за час шлюбу 12 стільців, набору ложок, відкривачок,
шкіряної м'якої частини, вішалки з дуба, газової плити, 4 люстр, набору ножів,
сушки для одягу, електрочайника, холодильника та витяжки. ОСОБА_1 також визнав
частину зустрічних вимог щодо особистого дошлюбного рухомого майна
відповідачки, а саме належність їй килима розміром 3x4 м., дивана та
статуетки під квіти. Решту з рухомого майна вказаного в зустрічній позовній
заяві він прибав до шлюбу за свої кошти з допомогою своїх батьків. Позивач в
судовму засіданні пояснив, що під час продовження ремонтних робіт в будинку
літом 2006 року
майже все рухоме майно було перенесоно на зберігання до будинку батьків
відповідачки і фактично воно залишилося у відповідачки. У нього в будинку
залишилися вішалка з дуба, газова плита, люстри, набір ножів, сушка для одягу,
холодильник, та витяжка, які він просить виділити йому. Не заперечує щоб уся
решта рухомого майно, яке забрала відповідачка залишилося у неї.

Позивач повністю заперчив зустрічні позовні вимоги
відповідачки про визнання за нею права спільної сумісної власності на будинок з
надвірними будовами, що розташований в АДРЕСА_1, та
визнання її права власності на 1/2 частину вказаного будинку і його розподіл в
натурі. В заперечення цих вимог позивач пояснив, що даний будинок є його
особистою власністю, будувався ним за допомогою його батьків до укладення шлюбу
з відповідачкою. Зразу після весілля він з відповідачкою пішов жити у свій
власний будинок, в якому весь перший поверх був придатний для проживання, а
саме встановлено опалення, підведена система водопостачання, влаштована кухня,
ванна кімната з побутовими приладами. На сьогоднішній час другий поверх будинку
залишився не добудованим. Будівництво вказаного будинку проводилося ним за
допомогою своїх батьків з весни 2005 року, і за період його будівництва частину
лісоматеріалу він купляв від ОСОБА_5 - батька відповідачки, так як останній
працює майстром лісу в Хустському ДЛГП та займається реалізацією лісоматеріалів.
На початок листопада 2005
року він підключив газопостачання до будинку та продовжив облаштування
першого поверху, так як хотів одружуватися і проживати самостійно з
новоствореною сім'єю. Ніякого відношення до будівництва будинку відповідачка не
має, докази на які вона посилається не дають підстав вимагати визнання за нею
права власності на частину його будинку. Тому просить суд в цій частині
зустрічних позовних вимог відмовити.

Представник позивача ОСОБА_2 також повністю підтримала
доводи позивача з посиланням на викладені ним обставини та просить суд
задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу, а зустрічні позовні вимоги
відповідачки задовольнити частково розділивши їхнє шлюбне рухоме майна в такий
спосіб як просить позивач. В решті зустрічних позовних вимог простить відмовити
за їх безпідставністю.

Відповідачка в судовому засіданні не заперечила проти
розірвання шлюбу, ствердивши, що не бажає в подальшому проживати з позивачем у
шлюбі і не має наміру з ним примиритися.

Просить суд задовольнити її зустрічний позов, в повному
об'ємі виходячи з обставин наведених у розширених зустрічних позовних вимогах.
В ході судового розгляду ОСОБА_3 пояснила, що вони з позивачем на протязі
декількох років зустрічалися, після чого вирішили

3

одружитися. Тому між їхніми батьками була домовленість
про будівництво будинку в АДРЕСА_1.
Будівництво велося з весни 2005 року за їхні спільні кошти, які виділялися
батьками. Особисто її батько ОСОБА_5 надавав для будівництва позивачу весь
необхідний лісоматеріал для даху. Потім восени 2005 року її батько надав позивачу понад 90 м. куб. хвойних
дощок для влаштування всієї підлоги у будинку, та 2 м. куб. дощок
породи ясеня для виготовлення дверей на будинок. Після одруження, в березні 2006 року позивач
отримав від її батька ще 2,3
м. куб. дощок породи ясеня, для влаштування сходів у будинку. В грудні 2005 року її батько
дав позивачу 25 тисяч
гривень, за які вони купили все обладнання для опалення в будинку, сантехніку
та облицювальну плитку для ванної кімнати і пральну машину. Ще до весілля, на
протязі листопада-грудня 2005
року вона приймала участь у придбанні з позивачем частини меблів для
вітальні, прихожої кімнати, та ванної кімнати. Відповідачка в судовму засіданні
не заперечила, що значну частину рухомого влітку 2006 року вони перенесли до будинку ОСОБА_5, так як почали
проводити ремонт у будинку і вказане майно на сьогоднішній час знаходиться в її
розпорядженні. Просить суд задовольнити зустрічний позов, взяти до уваги покази
свідків допитаних у справі, які ствердили факт її участі та участі її батька у
будівництві будинку, а також запис розмови позивача на мобільному телефоні, в
якому зафіксовано доказ про отримання позивачем від її батька 25 тисяч гривень на
облаштування будинку та стягнути з позивача судові витрати понесені нею по
справі.

Вказані вимоги підтримав у судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_4 і просив задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

Третя особа без самостійних вимог на боці відповідача - ОСОБА_5 в
судовому засіданні підтримав зустрічний позов, пояснивши, що він особисто як
батько відповідачки доклав багато зусиль для будівництва будинку розташованого
в АДРЕСА_1.
Будівництво будинку почалося весною 2005
року і він надав безоплатно майбутньому нареченому дочки весь будівельний хвойний
лісоматеріал на зведення даху. Пізніше, восени 2005 року він надав безоплатно хвойні дошки для влаштування
підлоги в будинку, дошки породи ясеня для виготовлення дверей та сходів, а
також для виготовлення паркету. Крім цього, восени 2005 року для облаштування
будинку він передав ОСОБА_1 спочатку 10
тисяч а потім 15 тисяч
гривень. Даний факт стверджує записана розмова на мобільний телефон між
позивачем та їхньою сім'єю, що відбулася 01.09.2006
року. На всі будівельні лісоматеріали ним подано письмові документи про
купівлю цих матеріалів. Допитані в судовому засіданні свідки по даній справі
ствердили, що вказані будівельні матеріали від нього забирав ОСОБА_1 для
будівництва спірного будинку. На початку літа 2006 року позивач та відповідачка
будучи в шлюбі збудували сарай біля вказаного будинку і на це будівництво, він
також надавав дочці частину цегли та хвойні лісоматеріали. Просить суд
задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду,
допитавши свідків ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, неповнолітнього ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають до
задоволення, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 слід задовольнити частково з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, під час розгляду даної справи сторони в судовому
засіданні навели докази, які дають суду підстави у відповідності до ст. 112 СК України
постановити рішення про розірвання їхнього шлюбу. Судом встановлено, що сторони
перебувають в шлюбі, який зареєстрували між собою 18 лютого 2006 року, що також
стверджується оглянутим в судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1,
виданим виконкомом Крайниківської сільської ради Хустського району. Дітей від
цього шлюбу у сторін не народилося. Свої фактичні шлюбні стосунки сторони
припинили і не проживають разом з початку вересня 2006 року. В своїх
поясненнях позивач та відповідачка категорично заперечують можливість їхнього
подальшого

4

шлюбного життя і просять шлюб розірвати. На час розгляду
справи в суді, між сторонами склалися неприязні відносини, які свідчать про
неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу між ними.
Існування шлюбу між сторонами у такій формі приводить до загострення їхніх
відносин, створює лише конфліктні ситуації, що суперечить їхнім інтересам, а
тому його доцільно розірвати.

Відповідачка в зустрічному позові ставить вимогу про
визнання за нею права спільної сумісної власності на будинок з надвірними
будовами, що розташований в АДРЕСА_1, визнання
права власності на 1/2 частину вказаного будинку і його розподіл в натурі, та
розподіл рухомого майна подружжя. В своїх поясненнях віповідачка посилаєься на
те, що задовго до реєстрації шлюбу та після одруження з ОСОБА_1, вона з своїми
батьками приймала участь у будівництві даного будинку, сараю та огорожі які
відносяться до дворогсподарства, з її участю приведено у належний стан подвір'я
біля будинку. А також особисто її батьком за домовленістю з батьками позивача,
на протязі будівництва будинку, починаючи з літа 2005 року надавалися всі
будівельні лісоматеріали матеріали та надавалися позивачу восени 2005 року
гроші в сумі 25 тисяч гривень, для обладнання новозбудованого житла.

Нормами матеріального права, що підлягають застосуванню
при вирішенні спору за зустрічним позовом між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є статті
60,62,70,71 СК України.

Даючи оцінку вказаним зустрічним позовним вимогам
відповідачки, суд керувався ст. 60 СК України, в якій визначено, що майно
набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної
сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини
(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за діттьми, хвороба тощо)
самостійного заробітку (доходу).

Судом з'ясовано, що сторони між собою зареєстрували шлюб 18 лютого 2006 року, після чого
почали спільно проживати та вести господарвство у будинку розташованому в АДРЕСА_1. В своїх
поясненнях строни в судовому засіданні ствердили, що до вказаного будинку вони
прийшли проживати зразу після свого весілля і проживання здійснювали на першому
поверсі, який був повністю обладнаний для проживання. Другий поверх в будинку
не був обладнаний для проживання і на час розгляду справи в суді, він є не
завершений будівництвом.

В ході судового розгляду встановлено, що підготовка до
будівництва будинку в АДРЕСА_1
почалася з весни 2005 року і його забудівником є позивач - ОСОБА_1 Будівництво
велося на земельній ділянці площею 0,117
га, яку згодом, за договором дарування від свого батька 03.08.2005 року зареєстрував
засобою позивач. 10.08.2005 року Крайниківська сільска рада надала позивачу
дозвіл на будівництво і обслуговування житлового будинку на власній земельній
ділянці, який уже фактично був розпочатий будівництвом. Як вбачається з доказів
встановлених по справі, перший поверх вказаного будинку був облаштований та
придатний для проживання в кінці грудня 2005
року.

Позивач на протязі розгляду справи заперечив існування
якої-небудь угоди з батьком відповідачки про спільну участь у будівництві
будинку, задового до укладення їхнього шлюбу і наявність такої угоди під час
розгляду справи відповідачка та ОСОБА_5 в судовому засіданні не довели.

За таких обставин суд дішов до висновку про
безпідставність та недоведеність частини зустрічних позовних вимог
відповідачки, з посиланням на ст. 60
СК України, в яких вона вимагає визнання за нею права спільної сумісної
власності на будинок з надвірними будовами, що розташований в АДРЕСА_1, визнання права
власності на 1/2 частину вказаного будинку і його розподіл в натурі.

Суд також вважає не доведеними обставини по справі, які
стосуються отримання позивачем грошей від ОСОБА_5 у восени 2005 року в сумі 25 тисяч грн., для
облаштування новзбудованого будинку. Так як посилання відповідачки та третьої
особи на запис розмови на мобільний телефон, зроблений на початку вересня 2006
року з участю сторін не містить чітккої та зрозумілої інформації про які-небудь
грошові зобов'язання сторін.  З
прослуханого в

5

судовому засіданні даного
запису було чути тільки    сварку   та
нецензурні    слова
між учасниками цієї розмови.

Під час розгляду справи встановлено, що сторонами за час
проживання у шлюбі було спільно нажите рухоме майно та збудовано сарай у
дворгосподарстві, який не завершений будівництвом.

В своїх поясненнях позивач ствердив суду, що витрати на
будівництво сараю склали загальну суму біля 13800 грн. Дану обставину не заперечила в судовому засіданні
сама відповідачка. За таких обставин, суд вважає за необхідне, відповідно до
вимог ст. 70 СК
України виходячи з рівності часток на майно подружжя, частково задовольнити
вимоги відповідачки за зутрічним позовом про компенсацію витрачених ними
спільно коштів на будівництво.

Зустрічні позовні вимоги про розподіл рухомого майна
позивач у судовому засіданні визнав частково, заперечити доводи відповідачки
про придбання ними спільно за час шлюбу столу для вітальні, кухонної мебелі,
дзеркального столу з 4 стільцями,
тумби для телевізора та вказані як особисті речі - шафу для одягу, комод, люстру в спальній кімнаті, віконні
карнізи та умивальник. В своїх запереченнях позивач посилався на те, що вказані
речі він придбав до укладення шлюбу і вони знаходилися в його будинку до
приходу відповідачки. Відповідачка ці заперечення мотивувала тим, що вказані
речі були придбані до шлюбу, але з її участю та за кошти надані її батьками.
Наведені обставини дають суду підстави зробити висновок про те, що вказане
майно є особистим дошлюбним майном позивача.

Під час судового засіданні позивач також не заперечив
проти того, щоб забране відповідачкою рухоме майно залишилося у неї і не
ставить питання про повернення йому придбаного до шлюбу столу для вітальні,
який теж знаходиться у відповідачки. Не заперечив проти рзподілу рухомого майна
у спосіб, який вказала в доповненях до зустрічного позову відповідачка і просив
суд виділити йому решту майна, що залишилося в будинку. Із зустрічних позовних
вимог відповідачки вбачається, що запропонований нею спосіб поділу спільного
рухомого майна передбачає виділення позивачу саме того майна, яке останній
просив залишити в його власності. Стосовно придбаного за час шлюбу електричного
чайника, сторони в судовому засіданні визнали, що він зіпсувався і не придатний
до експлуатації.

Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідачки слід стягнути на користь держави суму недоплаченого нею державного
мита, виходячи з розміру збільшених зустрічних позовних вимог та частини їх
задоволення в розмірі 392
гривень.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 10,60,209 ЦПК України,
ст.ст. 60,62,70,71 СК
України, суд -

РІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 18.02.2006
року за актовим записом № 4 в Крайниківській сільській раді Хустського району
Закарпатської області -розірвати.

При реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу стягнути
з ОСОБА_1 на користь держави мито в розмірі 17 гривень.

Зустрічний позов ОСОБА_3 в частині розподілу рухомого
майна задовольнити частково.

Рухоме
майно подружжя розділити в такий спосіб:

- ОСОБА_3
виділити 12 стільців,
набір ложок, відкривачки, шкіряну м'яку частину, стіл для вітальні, з
особистого дошлюбного рухомого майна повернути ОСОБА_3 килим розміром 3x4 м., диван та
статуетку під квіти.

ОСОБА_1 виділити вішалку з дуба, газову плиту, 2 люстри вартістю
по 130 грн. 2 люстри вартістю
по 800 грн.,
набір ножів, сушку для одягу, холодильник, та витяжку.

В рахунок компенсації за витрачені спільні подружні кошти
на будівництво сараю стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6900 гривень.

6

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про
визнання права спільної сумісної власності на будинок з надвірними будовами та
визнання права власності на 1/2 частину будинку і його розподіл в натурі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 392 грн.
недоплаченого державного мита при подачі позовної заяви, з врахуванням пропорційності
частки задоволених зустрічних позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати по
оплаті державного мита в розмірі 25,50
грн. та ІТЗ в розмірі 15
грн. на та на користь держави -
69 грн. державного мита недоплаченого при подачі зустрічної позовної заяви, з
врахуванням пропорційності частки задоволених зустрічних позовних вимог.

Речовий доказ по справі - флешку до мобільного телефону „Сіменс" СХ-75 - МС2СН512 ДМС UPC
T-902100637 - залишити
на зберіганні в матеріалах справи.

На рішення суду може бути подана заява про апеляційне
оскарження протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а також може бути подана апеляційна скарга на рішення
суду протягом 20 днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Закарпатської
області.