Справа № 2-1906/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

27 квітня 2007року                                                                                                              м.
Харків

Комінтернівський
районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Данько
В. В. при секретарі -
Чумаковій Н.С.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання договору та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 з вимогою розірвати договір
„Простого товариства" укладений 18
жовтня 2006 року
між: ними. Предметом договору є сумісне будівництво будинку АДРЕСА_1.

Під час судового розгляду справи позивачем було надано до суду заяву про
зміну предмету позову у зв 'язку із доповненням та уточненням позовних вимог.
Відповідно до наданих уточнень позивач просить: розірвати договір простого
товариства, що укладений 18
жовтня 2006 року
між: позивачем та відповідачем; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними
будівлями, що розташований за АДРЕСА_1.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 жовтня 2006 року було
укладено договір простого товариства між: ним та відповідачем, відповідно до
умов якого в обоє 'язки відповідача входило в строк протягом ЗО днів з моменту
підписання договору перерахувати на адресу позивача платіжним дорученням
грошовий внесок у розмірі 47
500 грн.; обов 'язок розробити „
план робіт ", в якому
прописати порядок, терміни, етапи та інші умови будівництва будинку. Але
всупереч умовам договору відповідач не виконав жодного з вказаних зобов'язань
та фактично відмовився від виконання зобов'язань за договором, внаслідок чого
позивач змушений був збудувати будинок АДРЕСА_1 за власні кошти.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі
Відповідач проти позовних вимог не заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні
вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18
жовтня 2006 року
між: позивачем та відповідачем було укладено договір простого товариства.
Відповідно до предмету договору простого товариства від 18 жовтня 2006року в обов'язки
відповідача за цим договором входить обов'язок в строк протягом 30 днів з
моменту підписання договору перерахувати на адресу позивача платіжним
дорученням грошовий внесок у розмірі 47
500 грн., який предназначений
для будівництва будинку; обов'язок розробити „план робіт" в якому повинно
було визначити порядок, терміни, етапи та інші умови будівництва будинку. В
обов'язки позивача за вказаним договором входило внести грошовий внесок у
розмірі 47 500 грн.,
який предназначений для будівництва
будинку та збудувати будинок у відповідності до „ плану робіт".

Встановлено, що після підписання договору простого
товариства від 18 жовтня 2006 року відповідач
не виконав покладених на нього обов 'язків за договором, а саме: не виконав
умови п.3.1. договору простого товариства -
не перерахував на адресу позивача платіжним дорученням грошовий внесок у
розмірі 47 500 грн.; не
виконав умови п. 2.2. договору
простого товариства - не
розробив „план робіт", відповідно до якого повинно було проводитися
будівництво будинку АДРЕСА_1. З
викладеного вище вбачається, що відповідач фактично відмовився від виконання
своїх зобов 'язань за
договором простого товариства від 18
жовтня 2006року.

2

Відповідно до п.
9.1. договору простого товариства від 18
жовтня 2006 року у
випадку порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть
відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством.
Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто
виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. В разі невнесення
будь-якою стороною у встановлені строки грошових коштів, розмір яких
обумовлений вище, у іншої сторони виникає право звернутися до суду та розірвати
договір у судовому порядку.

Згідно cm.
651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору
другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди
друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при
укладанні договору.

Відповідно до вищевказаного вбачається, що відповідач істотно порушив умови
договору простого товариства від 18
жовтня 2006 року та
позбавив позивача того, на що останній розраховував при укладанні договору, а
саме на грошові кошти у розмірі 47
500 грн. та належним чином розроблений „План робіт", відповідно до якого
повинно було проводитися будівництво будинку. На підставі викладеного вище, та
за умови того, що відповідач фактично відмовився від виконання своїх зобов 'язань за договором та
не вчинив жодної дії, яка б свідчила про реальні наміри відповідача виконувати
вимоги укладеного договору та в п.
9.1. договору простого товариства зазначено, що у разі невнесення однією із
сторін обумовленої суми у іншої сторони виникає право звернутися до суду та
розірвати договір у судовому порядку, суд вважає позовні вимоги позивача щодо розірвання
договору простого товариства від 18
жовтня 2006 року
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а договір простого
товариства від 18 жовтня 2006 року таким, що
на підставі ст.. 651 ЦКУ
України підлягає розірванню.

Крім того судом встановлено, що за умови того, що відповідач відмовився від
виконання своїх зобов'язань за договором, позивачем було збудовано будинок за
власні кошти та особистими силами. Під час будівництва позивач закупав
будівельні матеріали, наймав спеціалістів, для здійснення певної роботи.
Фінансування будівництва було проведено позивачем за власні кошти та без участі
відповідача.

Стаття 331 ЦК України
проголошує, що право власності на нову річ, яка створена особою, набувається
нею. Відповідно до cm.
328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не
заборонені законом. Згідно cm. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без
належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме
майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво.

Відповідно до інформації наданої КП „
Харківське міське бюро технічної інвентаризації" право власності на
будинок АДРЕСА_1 не
зареєстровано.

Судом встановлено, що за будинком АДРЕСА_1
закріплена земельна ділянка загальною площею 545 кв. м. на підставі рішення Кагановської районної ради
народних депутатів від 23.08.1955
року.

Відповідно до „довідки про правовий статус земельної
ділянки" №1154 від 10 квітня 2007 року виданої
Харківським міським відділом реєстрації Харківської регіональної філії державного
підприємства „ Центр
державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних
ресурсах" вбачається, що інформація в Державному реєстрі земель про
наявність чинних державних актів на право власності на землю громадян,
державних актів на право власності на землю юридичних осіб, договорів оренди
землі, державних актів на право постійного користування та договорів на право
тимчасового користування на земельну ділянку за АДРЕСА_1, відсутня.

За таких обставин вбачається, що будинок АДРЕСА_1 було самовільно
збудовано позивачем за власні кошти та це не порушує прав інших осіб, а тому
суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо визнання за ним права
власності на будинок АДРЕСА_1
обгрунтовані та на підставі ст.
ст. 331, 328, 376 ЦК України підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 9 договору
Простого товариства „усі суперечки між сторонами, з яких не було досягнуто
згоди, розв 'язуються у відповідності до законодавства України в районному суді
м. Харкова за місцем проживання відповідача ".

Керуючись ст.ст. 15,
30, 62, 215, 218 ГПК
України, ст.ст. 328,
331, 376, 651 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Розірвати договір простого товариства, що укладений 18 жовтня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнати право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що
розташований за АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до
апеляційної інстанції або в порядку ч.4 cm. 295
ЦПК України.