Справа № 22 -1740 від
2007 року                              Головуючий
в 1-й інстанції Чебикін В.П.
31                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2007року.                                                                  м. Дніпропетровськ

Колегія    суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного    суду Дніпропетровської
області   в складі:

головуючого   судді - Костюченко Н.Є.

суддів                               - Осіяна О.М.,
Басуєвої Т.А.,

при секретарі                    - Качур Л.В.,

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2006 року за позовом Державного підприємства «Дніпропетровський домобудівельний комбінат» до ОСОБА_1, 3-я особа:
Ремонтно-будівельне та експлуатаційне
управління «Наш дім» Державного підприємства «Дніпропетровський домобудівельний
комбінат» про стягнення заборгованості по утриманню
будинку та при будинкової території,   -

встановила:

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2006 року задоволені позовні вимоги ДП «Дніпропетровський
домобудівельний комбінат» до ОСОБА_1. та стягнуто
із відповідача на користь позивача заборгованість
у розмірі 1116,6 гривень, а також судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1ставить питання про скасування рішення суду, оскільки суд порушив норми матеріального та
процесуального права, не повністю з'ясував обставини у
справі. Суд не дав їй можливості надати необхідні докази на заперечення позовних вимог та доводів позивача, не дав дозволу
задавати питання позивачу та приймати участь
у дебатах. Крім того, суд не врахував доказів про те, що їй
надаються неякісні послуги, а також невірно визначив суму заборгованості. Також суд не застосував вимоги
закону щодо позовної давності.

Перевіривши матеріали справи, законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних
вимог, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду необхідно змінити із наступних підстав.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із того, що жилий будинок АДРЕСА_1зареєстрований за Державним підприємством
«Дніпропетровський домобудівельний комбінат» на підставі наказу
№84 від 20.04.1993 року, а контроль за використанням та збереженням вказаного будинку покладений на РБЕУ "Наш дім".

Квартира №104 цього будинку належить відповідачці, яка в ній зареєстрована
та проживає, на її ім'я відкрито особовий рахунок.
Оскільки відповідачка не регулярно та не в повному обсязі оплачувала комунальні
платежі за користування житлом, то суд
обґрунтовано вказав на те, що наймач жилого приміщення зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату. Але при цьому суд
помилково посилався на

2

норми ст.67 ЖК України, оскільки
такий обов'язок передбачений вимогами ст. ст. 66,68 ЖК України.

Визначаючи розмір заборгованості відповідачки за квартирну плату суд помилково прийшов до висновку про необхідність поновлення
позивачу строку для звернення до суду, оскільки
позивачка заперечувала проти цього, а у матеріалах справи немає ніяких достовірних доказів щодо поважності причин пропуску
цього строку позивачем.

Із врахуванням цих обставини, пояснень сторін, та матеріалів справи судова колегія приходить до висновку щодо необхідності стягнення
із відповідачки суми заборгованості у межах строку
позовної давності, тобто за період із липня 2001 року до 01 березня 2005 року. За цей період сума нарахованої заборгованості
згідно розрахунку відповідача складає
967,92 гривень. Із цієї суми необхідно вирахувати частину сплаченої відповідачкою заборгованості у розмірі 253,14 гривень, а
також придбання нею матеріалів для заміни комунікацій у
квартирі на суму 323,67 гривень, що підтверджено матеріалами справи, а також проти чого не
заперечував і представник позивача у
судовому засіданні апеляційної інстанції.

Таким чином, загальний залишок заборгованості, який необхідно стягнути із відповідачки, за вказаний період складає 391,11 гривень
(967,92 - 253,14 - 323,67).

Не можуть бути враховані доводи апеляційної скарги щодо врахування при визначені
суми боргу понесених відповідачкою затрат на роботи по заміні комунікацій, а також неналежного надання послуг
позивачем, оскільки ці доводи не підтверджені належними та достовірними
доказами.

В зв"язку із чим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а
в рішення суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст.66,68 ЖК України, ст. 307, 309,316 ЦПК України, колегія
суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково .

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2006 року змінити, зменшивши стягнуту із ОСОБА_1 суму на користь Державного підприємства «Дніпропетровський
домобудівельний комбінат» до 391 гривни 11 копійок.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути

оскаржене до Верховного Суду України протягом двох
місяців з моменту його

проголошення.