Справа № 22-ц- 2229/2007р. Головуючий 1-ої ін ст. Нев'ядомський Д.В.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Коростійова В.І.
РІШЕННЯ

Іменем України

27квітня 2007 року м. Харків

Судова колегія Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Коростійової В.І.

Суддів - Кіпенка І.С. ,

Котелевець А.В. при секретарях - Гайворонській І.М. , Полубан С. М. розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року по справі за позовами

ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної і моральної шкоди;

ОСОБА_3, ОСОБА_4до ОСОБА_2про відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

В жовтні 2006 року ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2

Вони, зазначили, що 29 травня 2005 року з вини ОСОБА_2, на автошляху „Харків - Щербаківка" Дергачівського району Харківської області, сталася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Таврія ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, порушив п. п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на ОСОБА_5та спричинив йому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_5 помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

ОСОБА_1., ОСОБА_3, посилаючись на те, що смертю їх сина, а ОСОБА_4 -брата, їм спричинена моральна шкода, просили відшкодувати її в розмірі по 50.000 гривен кожному, стягнувши її з відповідача.

Крім того, ОСОБА_1. просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 10.456 гривен 41 коп., яка складається: з вартості ліків, витрачених на лікування сина в лікарні - 5106 гривен 41 коп.;вартості проїзду з села Руська

2

Лозова до міста Харкова і в зворотному напрямку - 800 гривен; витрати на поховання сина - 4.550 гривен.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року позов задоволено частково. Постановлено стягнути зі ОСОБА_2 : на відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_1. 6.456 гривен 41 коп.; на відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно - 10.000 гривен, 10.000 гривен, 5.000 гривен.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2. просе рішення суду першої інстанції змінити, зменшити розмір відшкодування моральної шкоди. При цьому посилається на те, що суд не врахував: грубу необережність самого потерпілогоОСОБА_6., який в стані алкогольного сп'яніння, без освітлювальних приладів, в нічний час вів мотоцикл по неосвітлювальній дорозі; його матеріальний, сімейний стан та стан його здоров'я.

ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4 рішення суду не оскаржили, заперечень на апеляційну скаргу не подали.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції -зміні з підстав, передбачених п. п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України .

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 травня 2005 року біля першої години ночі, з вини ОСОБА_2 на автошляху „Харків - Щербаківка" Дергачівського району Харківської області сталася дорожньо - транспортна пригода. ОСОБА_2, керуючи автомобілем Таврія ЗАЗ державний номерний знак НОМЕР_1, порушив п. п. 12.2; 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на ОСОБА_5 та спричинив йому тілесні ушкодження , від яких ОСОБА_5 помер в лікарні ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2005 року кримінальна справа по звинуваченню ОСОБА_2 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрита на підставі ст. 282 КПК України та п. „г" ст. 1 Закону України від 31 травня 2005 року „Про амністію".

При цьому в постанові зазначено, що в момент дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 йшов в напрямку руху ОСОБА_2 і вів поряд з собою мотоцикл „Іж-юпітер" державний номерний знак НОМЕР_2без включених освітлювальних приладів (а.с. 14).

Із довідки Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги, вбачається, що 17-річний ОСОБА_5 29 травня 2005 року доставлений в лікарню з тілесними ушкодженнями, які він одержав в наслідок дорожньо - транспортної пригоди, в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 12).

3

Із лікарняного свідоцтва про смерть №239 - а видно, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року внаслідок травм, які він одержав під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29 травня 2005 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров'я іншій фізичній особі зобов'язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків, сторонній догляд тощо.

Згідно ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання, ці витрати.

Задовольняючи позов ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6.456 гривен 41 коп., суд вважав доведеним, що позивачка витратила на лікування сина 5.106 гривен 41 коп., а на поховання -1.350 гривен.

Проте погодитись з таким висновком не можна, оскільки він зроблений судом з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Із роз'яснень, які містяться в п/п „в" п. 19 Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року ( з наступними змінами і доповненнями) „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" вбачається , що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, довідок, або рахунків про їх вартість.

Таких доказів позивачка ОСОБА_1. суду не надала.

Не містять матеріали справи і доказів понесення позивачкою ОСОБА_1. витрат на поховання сина.

З огляду на це судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити і в позові ОСОБА_1. про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10.456 гривен 41 коп. відмовити.

Підлягає зміні і рішення суду про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, п; 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що смертю сина ОСОБА_1., ОСОБА_3 і брата - ОСОБА_4 завдані душевні страждання.

4

Проте при визначенні розміру моральної шкоди, суд не врахував вимоги ч.3 ст. 23 ЦК України, згідно якої, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з' урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд першої інстанції не врахував критерії, які зменшують розмір відшкодування шкоди, а саме - грубу необережність самого потерпілого ОСОБА_5, яка сприяла виникненню шкоди. В момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 знаходився в стані алкогольного сп'яніння і в нічний час, по неосвітленій дорозі, вів мотоцикл без освітлювальних приладів.

Не врахував суд і майновий стан 67-річного відповідача ОСОБА_2 , який є інвалідом II групи безстроково, одержує пенсію в розмірі 316 гривен 11 коп. (а.с. 106, 107, 114).

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне зменшити розмір відшкодування моральної шкоди, стягнутої судом на користь ОСОБА_1., ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно до 5.000 гривен, 5.000 гривен, 3.000 гривен.

Керуючись ч.3 ст. 303, ст. 304, п.3 ч. 1 ст. 307, п. п.3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. 316, ст. 317, ст. 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 лютого 2007 року змінити.

В позові ОСОБА_1до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 10 456 грн. 41 коп. - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на відшкодування моральної шкоди на користь:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 5 000 (п'ять тисяч) грн. - кожному;

ОСОБА_4- 3 000 (три тисячі) грн.

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

5

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.