Справа № 22-ц - 2914/ 2007р.       Головуючий І інст. Ізмайлов І.К.
Категорія - житлові.                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 червня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого -
Міненкової Н.О.

Суддів -
Гальянової І.Г., Ларенка В.І.

При секретарі - Набока О.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа -комунальне
виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство Орджонікідзевського
району м. Харкова про визнання особи такою, що втратила право користування
приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА В лютому 2006 року до суду звернувся позивач та просив визнати
відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 на
підставі ст. 107 ЖК України, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу в
грудні 1996 року та утворенням нової сім'ї відповідач перестав користуватися
спірною квартирою і постійно проживає за адресою АДРЕСА_2, в квартирі своїй
дружини ОСОБА_3.

Відповідач з позовними вимогами не погодився та пред'явив
зустрічний позов про зміну договору найму жилого приміщення, посилаючись на те,
що протягом багатьох років періодично виникає спір з приводу користування
спірною квартирою. Спочатку з колишньою дружиною, а в 2006 році позовні вимоги
до нього пред'явив син. Вважає, що підстав для визнання його таким що втратив
право на користування квартирою немає, так як він з квартирою зв'язок не
втрачав, користується в квартирі однією з кімнат в якій знаходяться його речі.
Дійсно уклав шлюб з ОСОБА_3, від шлюбу народились дівчата близнюки , до яких

він   дуже
добре   відноситься,   але
права   на   проживання
в приватизованій квартирі дружини у нього немає.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від
ЗО листопада 2006 року в прийняття зустрічного позову ОСОБА_2 було відмовлено.

В січні 2007 року ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та просив визнати
відповідача таким, що втратив право на проживання у спірній квартирі на
підставі ст.71,72 ЖК України, посилаючись на відсутність та спірній житловій
площі відповідача без поважних причин більше шести місяців.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, посилаючись
на те, що в квартирі проживає, користується кімнатою площею, комунальні послуги
не сплачував, так як не мав роботи і був у дуже скрутному матеріальному
становищі , утримує дітей, сину ОСОБА_1 надавав допомогу, яку мав можливість
надавати, викликав у квартиру сантехників для ремонту сантехнічного обладнання,
а тому вважає, що права на спірну квартиру не втратив та просив в задоволенні
позову відмовити, так як іншого житла немає.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2007
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодився з рішенням ОСОБА_1 й у апеляційній скарзі просить рішення суду
скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги,
вислухавши сторони, судова колегія вважає, що апеляційній на скарга задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того, що доказами, зібраними по справі
відповідачем доведені ті обставини, що право на користування квартирою він не
втратив.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартирі
АДРЕСА_1 складається з двох кімнат площею 20,6 та 17,6 кв. м. Основним наймачем
квартири є відповідач, який був прописаний в квартирі 30 вересня 1986 року. В
листопаді 1986 року в квартирі була прописана колишня дружина відповідача
ОСОБА_4, шлюб з якою було розірвано 24 грудня 1996 року.

Після розірвання шлюбу між подружжям склалися неприязні
відносини і в грудні 1996 ОСОБА_2 звертався до суду з позовом до ОСОБА_4 про
поновлення порушеного права та вселенні в спірну квартиру.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 01 квітня 1997
року позовні вимоги задоволені. При цьому суд виходив з того, що між сторонами
склалися неприязні відносини та спір виникав з приводу користування квартирою,
обміну квартири( а.с.25-27).

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили,
не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А тому посилання в позовній заяві від 25.02.2006 року на те, що відповідач
вибув з місця проживання в 1995 році спростовуються зазначеним вище рішенням
суду.

В судовому засіданні при розгляді даної справи було також
встановлено, що в 2002 році колишня дружина відповідача виїхала на постійне
місце проживання до Нідерландів. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви,
якою відповідач надавав своїй колишній дружині дозвіл на виїзд за кордон, за
спільною згодою подружжя їх спільний неповнолітній син ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
залишався проживати^ з батьком. При цьому адреса місяця проживання відповідача
в заяві була зазначена за місцезнаходженням спірної квартири.( а.с.38). Згідно
з довідкою КЖРЕП №-2 Орджонікідзевького району ОСОБА_2 постійно прописаний та
проживав по АДРЕСА_1 зі складом сім'ї: син ОСОБА_5 ( а.с. 40). Типовий договір
найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від червня
2001 року було укладено з ОСОБА_2 ( а.с. 41). В грудні 2004 року із заявою про
здійснення повторного підключення однофазного вводу в спірну квартиру було
подано замовником -ОСОБА_2, останній прийняв за актом виконання цих робіт. (
а.с.43).

Згідно з актом, підписаним службовими особами ЖЄУ-161 та
сусідами по спірній квартирі при перевірці квартири в квітні 2006 року було
встановлено, що кімната якою користується відповідач закрита на замок. При
перевірці кімнати з участю свідків

про     неправильне    застосування     норм
процесуального     та
матеріального права.

Керуючись ст. 303,304,307, 308,313,317,319 ЦПК України
судова колегія,

УХВАЛИЛА

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити,
рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути
оскаржена протягом двох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України.