Справа №2-144/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2007 р.         Куп'янський міськрайонний суд
Харківської області

в складі:                             головуючого
- судді Литвинова А.В.

при
секретарі Борщовій О.Л., адвокатіОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Куп'янську справу за позовом ОСОБА_1до   ОСОБА_2про
відшкодування моральної та матеріальної шкоди у зв'язку з приниженням честі,
гідності та ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності та ділової репутації в якому просить суд зобов'язати
відповідача спростувати відомості викладені в поданій ним заяві від 21.04.2006 року до
Куп'янського МРВ УМВСУ в Харківській області як такі, що не відповідають
дійсності та порочать його честь, гідність та ділову репутацію, а також
стягнути з відповідача 1400
грн. моральної шкоди та витрати, пов'язані з розглядом справи в суді в
сумі, яка складеться на кінець розгляду справи згідно представлених
розрахунків.

В судовому засіданні позивач підтвердив свої позовні вимоги
в повному обсязі та пояснив, що до витрат, які пов'язані з розглядом справи,
він відносить 17 грн.
судового збору, витрати на придбання ліків на загальну суму 62 грн. та витрати
на копіювання документів на загальну суму 6,25
грн.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов
не визнали та пояснили, що факт, викладений ОСОБА_2. у вищевказаній заяві до
Куп'янського МРВ УМВСУ в Харківській області дійсно мав місце і подаючи цю
заяву він мав на меті, щоб правоохоронні органи провели перевірку за його
заявою та винесли законне рішення. Цілі опорочити честь, гідність та ділову
репутацію позивача він не мав.

З'ясувавши
думку позивача та відповідача, дослідив матеріали справи, суд вважає, що позов
ОСОБА_1. не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Ст.ст.297,299
ЦК України встановлюють право фізичної особи звернутися до суду з позовом про
захист її честі, гідності та ділової репутації.

Судом встановлено, що відповідач 21.04.2006 р. подав до
Куп'янського МРВ УМВСУ в Харківській області заяву в якій просив притягнути до
відповідальності ОСОБА_1. та вказав, що останній вимагав з нього гроші в сумі
2500 грн. нібито за сплату аліментів його колишній дружині.

За даною
заявою Куп'янським МРВ УМВСУ в Харківській області була проведена перевірка за
результатами  якої 29.04.2006 р.  о/у
ОУР  Куп'янського  МРВ
УМВСУ  в Харківській області
Волковим В.М. була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної
справи на підставі ст.6 п.2 КПК України.

2

Тобто, відповідач ОСОБА_2.
звернувся з заявою до компетентного правоохоронного органу, щоб той провів
перевірку стосовно викладеного ним факту вимагання грошей ОСОБА_1. Компетенція
органів міліції, а також порядок перевірки таких звернень громадян визначені
Законом України "Про міліцію" та іншими нормативними актами.

Позивач не надав суду та не йому не відомі будь-які дані
про те, що зміст вказаної заяви відповідач доводив до відомості громадськості
чи окремих громадян.

Відповідно до Ухвали Верховного Суду України від 19.12.2002 року у випадку , коли особа
звертається до суду, іншого правоохоронного чи державного органу, організацію,
наділену у відповідності до закону власними повноваженнями, із заявою про
неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган чи організація наділена власними
повноваженнями відповідно відновлення законності у відповідних відносинах або
застосування передбачених законом санкцій до правопорушника, таке звернення для
розвязання спору, відновлення прав або захист законних інтересів або для
відновлення законності не є розповсюдженням інформації.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 10.04.2003 р. положення
частини першої статті 7 Цивільного
кодексу УРСР (в редакції 1960
р.) "поширив такі відомості" в аспекті конституційного звернення
треба розуміти так, що викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного
органу відомостей особою, на думку якої посадовими чи службовими особами цього
органу при виконнанні функціональних обов'язків порушено її право, не може
вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію
або завдають шкоди інтересам цих осіб.

Виходячи з вищенаведеного суд вважає, що звернення
відповідача ОСОБА_2 до правоохоронного органу містить в собі певні відомості
(інформацію) про порушення на його думку позивачем ОСОБА_1. законів та передані
з метою їх перевірки шляхом подачі заяви від 21.04.2006 року до Купянського МРВ
УМВСУ в Харківській області, а не доведення таких відомостей до громадськості
чи окремих громадян, не може вважатися розповсюдженням інформації, яка порушує
честь, гідність та ділову репутацію позивача.

Таким чином, при відсутності з боку відповідача ОСОБА_2
розповсюдження інформації, яка порушує честь, гідність та ділову репутацію
позивача ОСОБА_1., суд вважає неможливим задовольнити вимоги останнього по
відшкодуванню моральної та матеріальної шкоди.

Крім того, позивачем в підтвердження погіршення свого
стану здоров'я в результаті перевірки органами міліції заяви ОСОБА_2 від
21.04.06 р. надані дві копії чеків на придбання ліків від 29.04 та 03.05.2006
р. на загальну суму 62 грн. Відсутні будь-яких відомостей про те, що ці ліки
були придбані позивачем та використовувались за призначенням лікаря саме
ОСОБА_1. Також відсутня будь-яка медична документація, якаб свідчила про
погіршення стану здоров'я позивача після подання ОСОБА_2. вищевказаної заяви.

Згідно ст. 280
ЦК України фізична особа, особисте немайнове право якої порушено, має право
на відшкодування шкоди.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування
моральної ( немайнової)
шкоди підлягають : наявність
такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку
між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її
заподіянні.

Відповідно до вимог ст.23 ЦК України моральна шкода
полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;
при відшкодуванні моральної шкоди враховуються вимоги розумності і
справедливості, характер правопорушення, глибина фізичних та душевних
страждань, погіршання здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх
реалізації.

Враховуючи
те, що позивачем не надано суду будь-яких відомостей про погіршення стану
здоров'я чи глибину душевних страждань внаслідок подання відповідачем
вищевказаної заяви  та відсутня  будь-яка медична документація,  яка б
свідчила про

2

погіршення стану здоров'я позивача, суд вважає, що дії
ОСОБА_2 (подання цієї заяви до Куп'янського МРВ УМВСУ в Харківській області) не
є протиправними та такими, що не заподіялиОСОБА_1будь-якої шкоди.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачем не доведено
свого позову, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за
ст. 10 ЦПК
України і обставин, згідно яких можна встановити глибину фізичних та душевних
страждань, погіршання здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх
реалізації, у позові слід відмовити.

На підставі ст.ст. 23,
277, 280 ЦК України, 209,
212, 214, 215 ЦПК України, Рішення Конституційного Суду України від 10.04.2003 p.,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2 про
відшкодування моральної та матеріальної шкоди у зв'язку з приниженням честі,
гідності та ділової репутації -
відмовити.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження
протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення, а апеляційна скарга - протягом 20-ти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження в апеляційний суд
Харківської області через Куп'янський міськрайонний суд, при цьому копія
апеляційної скарги одночасно надсилається до суду апеляційної інстанції.

/