overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-408/07
року Ленінський районний суд  м
за участю представника позивача Мартинюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справу за позовом Полтавського
комунального     виробничого     підприємства     теплового     господарства
„Полтаватеплоенерго"
до ОСОБА_1, ОСОБА_2про
стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,-
позивач Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового
господарства „Полтаватеплоенерго" звернувся з позовом до відповідачів про
стягнення заборгованості за надання послуги теплопостачання, посилаючись на те,
що в зв"язку з порушенням відповідачами терміну оплати наданих послуг за
період користування послугами теплопостачання з 01.11.2003 р. по 01.12.2006
р. виникла заборгованість в розмірі 2285
(дві тисячі двісті вісімдесят п"ять) грн. 15 коп.
В судовому
засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про причину
неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про
день розгляду справи.
Суд, вислухавши думку представника позивача, відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України,
справу розглянув без участі відповідачів на основі наявних у справі даних та
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи,
суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення за наступних   обставин.
Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості за послуги
теплопостачання, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушили термін оплати наданих
послуг, в зв"язку з чим за період користування послугами теплопостачання з
01.11.2003 р. по 01.12.2006 р. виникла
заборгованість в розмірі 2285
(дві тисячі двісті вісімдесят п"ять) грн. 15 коп.
Судом встановлено, що відповідачі, які зареєстровані та проживають в
квартирі АДРЕСА_1, не
регулярно сплачували позивачу кошти за спожиту теплоенергію, а тому, вказані
вимоги позивача, у відповідності до ст.ст. 64, 68 Житлового кодексу України, є законними та обґрунтованими
і підлягають стягненню з відповідачів в солідарному порядку на користь ПОКВПТГ
"Полтаватеплоенерго". На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК
України суд, -
Позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства
теплового господарства „Полтаватеплоенерго" - задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2на користь Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового господарства „Полтаватеплоенерго" 2285 (дві тисячі
двісті вісімдесят п"ять) грн. 15
коп. заборгованості за послуги теплопостачання в солідарному порядку.
того, стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2на користь Полтавського обласного комунального
виробничого підприємства теплового господарства „Полтаватеплоенерго" 51 грн. держмита та
30 грн. витрат, пов"язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду
справи в солідарному порядку.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ленінського
районного суду міста Полтави протягом десяти днів з дня отримання його копії.
№2-5269/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2007 року Ленінський районний суд м. Вінниці

в складі: головуючого Токар Л.В. при секретарі Атаманюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Вінницької міської Ради до ОСОБА_1 про знесення самочинно встановленого металевого гаража, -

ВСТАНОВИВ:

Вінницька міська Рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про знесення самочинно встановленого металевого гаража, вказуючи, що ОСОБА_1 самочинно, з порушенням встановленого законом порядку, без належного дозволу встановила металевий гараж біля будинку АДРЕСА_1 на землях територіальної громади, чим порушив п. 1 cm. 376 ЦК України.

21.03.07 p. міським комунальним підприємством "Архітектурно - будівельний сервіс" ОСОБА_1 направлено письмове попередження з вимогою в 10-ти денний термін демонтувати металеву споруду в добровільному порядку, яке нею отримано під розписку, однак при перевірці виявлено, що самочинно встановлений металевий гараж ОСОБА_1 не знесено.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень cm. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Згідно повідомлення від 21.03.07 року відповідач повідомлена про необхідність з'явитись до управління міського господарства для вирішення питання стосовно самовільно встановленого гаража.

Згідно акту від 11.09.2007 року виявлено, що ОСОБА_1, встановлено металевий гараж по АДРЕСА_1.

Як вбачається зі схеми розташування в матеріалах справи, гараж знаходиться по АДРЕСА_1.

Згідно п. 1 cт. 376 ЦК України споруда вважається самочинним будівництвом, якщо вона збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належного проекту, або з порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно п. 4 cт. 376 ЦК України якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво або за її рахунок.

Таким чином, металевий гараж є самочинно встановленим, а тому підлягає знесенню, а земельна ділянка приведенню у первинний стан. На підставі викладеного, керуючись cт.83 ЗК України, cт. 376 ЦК України,ст. 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Знести самочинно встановлений ОСОБА_1 металевий гараж, що знаходиться по АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку в первинний стан за її рахунок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 8грн. 50коп. на користь держави.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Вінницької області.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„29" травня
2007 р.                                                                               м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Шишка А.І.,
Вакарук В.М., Меленко О.Є.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до Виноградівської райдержадміністрації, третя особа Сасівська
сільська рада про визнання незаконним рішення міжвідомчої робочої комісії за
касаційною скаргою ОСОБА_1. на рішення Апеляційного суду Закарпатської області
від 09 грудня 2004 року, -

Встановила:

ОСОБА_1. у
березні 2004 року пред'явив позов до Виноградівської РДА, третя особа Сасівська
сільська рада про визнання незаконним рішення міжвідомчої комісії відповідача
про відмову у включенні до реєстру для отримання грошової компенсації на
будівництво житла та включення його у цей список.

Справа судами
слухалася неодноразово.

Останнім
рішенням Виноградівського районного суду від 01 жовтня 2004 року, позов задоволено.
Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2004 року це
рішення скасовано і в задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на
порушення Апеляційним судом норм матеріального і процесуального права ОСОБА_1.
просить скасувати це рішення, а залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
вважає, що підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення відсутні.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції і відмовляючи у позові, колегія суддів
Апеляційного суду, прийшла до правильного висновку про те, що ОСОБА_1. не має
права на фінансову допомогу внаслідок березневого (2001 року) паводку.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Справа
№33-ц-195кс/07 р.                                     Головуючий
у І інстанції Ключкович В.Ю.

Категорія 44                                                             Доповідач:
Шишко А.І.

2

Згідно ст. 355 ЦПК України
суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено і це
вбачається із матеріалів справи, що судове рішення ухвалене з додержанням норм
матеріального та процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст.
338 ЦПК України підстави для обов'язкового його скасування.

Отже, колегія
суддів вважає, що доводи касаційної скарги висновків Апеляційного суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по
розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1. відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2004 року, залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007р.                                                                                 м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Шишка А.І.,
Вакарук В.М., Бідочко Н.П.

розглянувши у попередньому
судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1до
ВАТ „Залізобетон" м.Ужгород про поновлення на роботі, стягнення заробітку
за час вимушеного прогулу, заборгованості по зарплаті та моральної шкоди, за
касаційною скаргою ВАТ „Залізобетон" на рішення Апеляційного суду
Закарпатської області від 09 грудня 2004 року, -

Встановила:

У грудні 2001
року ОСОБА_1пред'явила позов до ВАТ „Залізобетон" м.Ужгород про поновлення
на роботі, стягнення заробітної плати за вимушений прогул, заборгованості по
зарплаті та моральної шкоди.

Справа судами
слухалася неодноразово. Останнім рішенням Ужгородського міського суду від 01
жовтня 2003 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням
Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2004 року це рішення
скасовано. ОСОБА_1. на роботі поновлено. Стягнуто з відповідача на користь
позивача 6484грн. заробітку за вимушений прогул та 500грн. витрат на юридичну
допомогу. В решті позовних вимог відмовлено.

Посилаючись на
порушення Апеляційним судом норм матеріального права голова правління ВАТ
„Залізобетон" просить рішення Апеляційного суду скасувати і залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів
вважає, що підстави для перегляду оскаржуваного судового рішення відсутні.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції і задовольняючи частково позов ОСОБА_1. колегія
суддів Апеляційного суду правильно виходила з того, що при звільнені позивачки
з роботи відповідач грубо порушив вимоги ст.49-2 КЗпП України.

Справа
№33-ц-173кс/07р.                                       Головуючий
у 1 інстанції Ціцак О.В.

Категорія 40, 41                                                        Доповідач
Шишко А.І.

2

Відповідно до ч.2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це
вбачається із матеріалів справи, що рішення Апеляційного суду ухвалено з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового його скасування.

Отже, колегія
суддів вважає, що доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по
розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ВАТ „Залізобетон" м. Ужгород відхилити.

Рішення
Апеляційного суду Закарпатської області від 09 грудня 2004 року, залишити без
зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„18" травня
2007 р.                                                                   м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Бідочко Н.П.,
Вакарук В.М., Шишка А.І.,

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ВАТ "Закарпатгаз" про стягнення розміру індексації
та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 01 липня 2004 р. та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 29 жовтня 2004 р.,-

Встановила:

У червні 2004 р.
ОСОБА_1звернулася з позовом в суд до ВАТ "Закарпатгаз" про стягнення
розміру індексації та моральної шкоди.

Рішенням
Мукачівського міськрайонного суду від 01 липня 2004 р., залишеним без
зміни ухвалою судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Закарпатської області від 29 жовтня 2004 р.,
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись
з рішенням суду першої інстанції та ухвалою Апеляційного суду, ОСОБА_1. подала
касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим ставить питання про скасування зазначених
судових рішень з направленням справи на новий судовий розгляд.

Колегія суддів
приходить до висновку в тому, що підстави для перегляду судових рішень
відсутні, а доводи касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги з таких
підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову ОСОБА_1., суд виходив з того, що позивачкою пропущений строк
звернення до суду, встановлений ч.1 ст. 233 КЗпП України.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 355
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Справа
№33-ц-110кс/07 р.                                           Головуючий
у І інстанції Щербан П.П.

Категорія 3                                                                     Доповідач
Бідочко Н.П.

2

Встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що судові рішення постановлені з додержанням
судами норм матеріального і процесуального права, а також відсутні передбачені
ч.1 ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Отже, колегія
суддів вважає, що наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не
спростовують, оскільки рішення судів постановлені з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.
332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах по
розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Мукачівського міськрайонного суду від 01 липня 2004 р. та ухвалу Апеляційного
суду Закарпатської області від 29 жовтня 2004 р. залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 червня 2007
року Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді                    Лаврушина О.М.

за участю секретаря                   Верній М.Г.

представника відповідача   ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Добропілля цивільну справу за позовом ВАТ
"Донецькобленерго" в інтересах Добропільського РЕМ до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування шкоди заподіяної без обліковим користуванням електроенергії,

ВСТАНОВИВ:

25 січня 2007 року під час перевірки правил користування електричною енергією для населення працівниками Добропільського РЕМ, в будинку відповідачів ОСОБА_1. та ОСОБА_2., які мешкаютьАДРЕСА_1 був виявлений факт самовільного підключення токоприймачів до мережі
енергопостачальника, мимо прибору обліку скритою електропроводкою, про що був складений АКТ № 101355 від 25.01.2007 р. і
проведено перерахунок електроенергії у розмірі 4592,60 копійок.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала
частково і просить стягнути з ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. спричинену шкоду без обліковим користуванням
електроенергії у розмірі 4292,60 гривень та судові витрати у розмірі 51 гривні
та витри на інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача у
розмірі 30 гривень.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином, що
підтверджується поштовим повідомленням.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на
підставі ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши думку представника позивача та вивчивши матеріали справи суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Факт самовільного підключення відповідачами підтверджується Актом за № 101355 від 25.01.2007 року який підписаний відповідачем і
ним не оспорюється, розмір завданих збитків підтверджується
відповідним розрахунком який мається у справі і з особистого рахунку
вбачається, що відповідач являється споживачем електроенергії і проживає
по вказаній адресі.

Факт добровільного погашення боргу
підтверджується копіями повідомлень.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 51 гривня та витри на
інформаційно-технічне забезпечення на користь позивача у розмірі 30 гривень.

Керуючись ст.212-215,224, 88 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

2

Стягнути
солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Донецькобленерго» в інтересах Добропільського РЕМ шкоду заподіяну без обліковим користуванням
електроенергією у розмірі 4292 (чотири тисячі двісті
дев'яносто дві) гривні 60 копійок та судові витрати у розмірі 51 (п'ятдесят одна) гривня та сплачені судові витрати на
інформаційно-технічне забезпечення на користь
позивача у розмірі 30 гривень.

Рішення може бути переглянуто Добропільським міськрайсудом за письмовою заявою відповідачів, яке у свою чергу може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.
Справа № 2-2269/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

25 квітня 2007 року,
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Бондар
Я.М., при секретарі - Джемерчук
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі,
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернулася до суду с
даним позовом, з якого вбачається, що сторони знаходяться у шлюбі з 25.12.1998 року,
зареєстрованому у відділі РАЦС Саксаганського району, актовий запис № 785. Сторони
припинили подружні стосунки через постійні сварки та скандали. Від шлюбу
сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачкою.
На даний час спільне господарство сторони не ведуть, тому позивач вважає, що
сім'я розпалася остаточно та поновленню не підлягає та просить суд даний шлюб
розірвати. Майнового спору, та спору про місце проживання дитини не має.

В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному
обсязі, просила витрати на отримання посвідчення про розірвання шлюбу покласти
на неї.

Відповідач до судового засідання не з'явився суду надав заяву у якій
позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу слухати за його
відсутності.

Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав: так, сторони
фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, тому суд
вважає необхідним даний шлюб розірвати, при видачі свідоцтва про розірвання
шлюбу держмито в доход держави, в розмірі 17
грн. стягнути з позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 7, 8, 10, 11, 60, 212- 218, ЦПК
України, суд, -

в и р і шив:

Шлюб, зареєстрований 25
грудня 1998 року, у
відділі РАЦС Саксаганскького району м. Кривого Рогу, актовий запис № 785, між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 - розірвати.

При видачі свідоцтва про розірвання шлюбу, державне мито в розмірі 17 грн. в доход
держави стягнути з ОСОБА_1.,
ОСОБА_2 від витрат звільнити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення до Дніпропетровського апеляційного суду
через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу. Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
провадження до Дніпропетровського апеляційного суду через Саксаганський
районний суд м. Кривого Рогу, та одночасно копія апеляційної скарги
надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви

про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була

подана у двадцятиденний строк після подання заяви про
апеляційне оскарження,

рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання

апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після

розгляду справи апеляційним судом.          Суддя    Я.М. Бондар