АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня
2007 року                                                                                     м.  Хмельницький

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:
головуючої - судді Ніколаєвої В.М.

суддів :
Ніколової Б.Ю.,  Матковської Л.О.,

при секретарі:
Коник О.М.  з участю: сторін,  їх представників

розглянула
у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 22ц-139 за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду від 16 листопада 2006
року за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства Хмельницької облспоживспілки
"Дунаєвецький плодоконсервний завод" про визнання незаконними наказів
та відшкодування моральної шкоди.

Заслухавши
доповідача,  пояснення сторін,  представника відповідача,  перевіривши матеріали справи,  ознайомившись з доводами апеляційної
скарги,  колегія суддів

встановила:

ОСОБА_1
,  звертаючись до суду з позовом,  вказувала,
що з 1 серпня 1977 року працює на ДП Хмельницької облспоживспілки
"Дунаєвецький плодоконсервний завод",
з 12 березня 1984 року працює на посаді бухгалтера по оплаті праці.
Згідно наказу від 29 травня 2006 року їй оголошено догану за невиконання наказу
№ 151 від 19 травня 2006 про облаштування кабінету бухгалтера по заробітній
платі під архів,  в зв'язку з чим вона
мала звільнити кабінет до 20 травня 2006 року. Згідно наказу № 166 від 5 червня
2006 року її в зв'язку з черговою відпусткою зобов'язано провести передачу всіх
бухгалтерських документів по оплаті економісту ОСОБА_2. З цими наказами
ознайомлена не була,  оскільки
знаходилась на лікуванні з 4 травня 2006 року до 19 травня 2006 року,  а тому не виконала їх. Наказом № 161 від 31
травня 2006 року посада бухгалтера по оплаті праці скорочена з 1 червня 2006
року. З даним наказом також не була ознайомлена,  так як з 29 травня по 9 червня 2006 року
знаходилась на лікарняному,  а з 8 червня
2006 року по 7 липня 2006 року - перебувала у відпустці. Згідно наказу № 222 к від 25 липня
2006 року їй запропоновано посаду заступника головного

Головуючий
у першій інстанції - Маринчак О.М.                             Справа
№ 22ц-139

Доповідач
- Ніколаєва В.М.                                                                Категорія
№38

бухгалтера. Згідно наказу № 231 від 31
липня 2006 року її без згоди переведено на посаду заступника головного
бухгалтера з 1 серпня 2006 року. Вважає,
що зазначені накази прийняті в порушення вимог трудового
законодавства,  тому просила визнати
незаконними накази ДП Хмельницької облспоживспілки "Дунаєвецький
плодоконсервний завод" № 160 від 29 травня 2006 року,  № 161 від 31 травня 2006 року,  № 169 від 8 червня 2006 року,  № 222-к від 25 липня 2006 року,  № 231 від 31 липня 2006 року ,  № 233 від 2 серпня 2006 року та стягнути з
відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 10000 грн.

В
судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги,  зменшивши їх,
і просила визнати незаконними лише накази ДП Хмельницької
облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" № 160 від 29
травня 2006 року,  № 169 від 8 червня
2006 року та № 233 від 2 серпня 2006 року.

Рішенням
Дунаєвецького районного суду від 16 листопада 2006 року позов задоволено
частково. Визнано незаконними накази ДП Хмельницької облспоживспілки
"Дунаєвецький плодоконсервний завод" № 160 від 29 травня 2006 року
про притягнення ОСОБА_1  до
дисциплінарної відповідальності ,  № 169
від 7 червня 2006 року про притягнення ОСОБА_1
до дисциплінарної відповідальності.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  вважає
рішення суду незаконним,  просить його
скасувати,  а справу направити до суду
першої інстанції на новий розгляд,
посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Суд не
розглянув її вимоги про визнання незаконними наказів № 161 від 31 травня 2006
року,  № 222-к від 25 липня 2006
року,  № 231 від 31 липня 2006 року,  вказавши в рішенні,  що вона відмовилась від цієї частини
вимог,  проте це не відповідає дійсності.

Апеляційну
скаргу слід відхилити з таких мотивів.

Судом
вірно з'ясовані фактичні обставини,  його
висновки узгоджуються з матеріалами справи,
відповідають нормам чинного законодавства.

Відповідно
до ч. 2  ст.  31 ЦПК України крім прав та обов'язків,  передбачених у статті 27 цього Кодексу,  позивач має право протягом усього часу
розгляду справи змінити підставу або предмет позову,  збільшити або зменшити розмір позовних вимог,  відмовитися від позову,  а відповідач має право визнати позов повністю
або частково,  пред'явивши зустрічний
позов.

Як
вбачається з матеріалів справи,
звертаючись в суд з позовом до ДП Хмельницької облспоживспілки
"Дунаєвецький плодоконсервний завод",
ОСОБА_1  просила визнати
незаконними накази цього підприємства № 160 від 29 травня 2006 року,  № 161 від 31 травня 2006 року,  № 169 від 8 червня 2006 року,  № 222-к від 25 липня 2006 року,  № 231 від 31 липня 2006 року ,  № 233 від 2 серпня 2006 року.

В
судовому засіданні 27 вересня 2006 року вона змінила позовні вимоги,  зменшивши їх,  і просила визнати незаконними лише накази ДП
Хмельницької облспоживспілки "Дунаєвецький плодоконсервний завод" №
160 від 29 травня 2006 року,  № 169 від 8
червня 2006 року та № 233 від 2 серпня 2006 року та стягнути моральну шкоду.

Ці
обставини підтверджуються матеріалами справи,
протоколом судового засідання Дунаєвецького районного суду від 27
вересня 2006 року.

Оскільки
накази № 160 від 29 травня 2006 року,  №
169 від 7 червня 2006 року про притягнення до дисциплінарної
відповідальності,  винесені з порушенням
вимог діючого трудового законодавства,
ст.  147 КЗпП України,  суд обґрунтовано визнав їх незаконними.

Судом
також з'ясовано,  що у зв'язку з
скороченням посади бухгалтера по оплаті праці,
змінами в організації виробництва і праці наказом № 234 від 2 серпня
2006 року проведено перерозподіл посадових обов'язків між працівниками
підприємства та зобов'язано позивачку провести передачу бухгалтерських
документів.

З
врахуванням конкретних обставин справи,
того,  що даний наказ носить
організаційно-розпорядчий характер,
пов'язаний зі змінами в організації виробництва і праці,  що підтверджується матеріалами справи,  суд прийшов до підставного висновку про
обґрунтованість цього наказу.

Доказів
щодо незаконності його ОСОБА_1  суду не
надала. Не знайдені такі і в судовому засіданні.

При
вказаних обставинах суд вірно відмовив позивачці в задоволенні позову в цій
частині.

Твердження
позивачки про те,  що винесенням
незаконних наказів їй завдана моральна шкода,
будь-якими доказами не підтверджені,
а тому суд не мав підстав для її стягнення.

Доводи в
апеляційній скарзі ОСОБА_1  про те,  що суд безпідставно не перевірив
обґрунтованість наказів № 161 від 31 травня 2006 року,  № 222-к від 25 липня 2006 року,  № 231 від 31 липня 2006 року,  не можна визнати обґрунтованими,  так як вони суперечать матеріалам
справи,  наведеним вище,  в тому числі протоколу судового засідання від
27 вересня 2006 року,  зауважень на який
позивачка не подавала.

Рішення
суду постановлене з дотримання норм матеріального та процесуального права,  підстав для його скасування в межах доводів
апеляційної скарги і вимог позивачки не вбачається.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
315,  319 ЦПК України,  колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дунаєвецького районного суду від 16 листопада 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  проте може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.