Справа № 2-86407
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 червня 2007
року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого -
судді Рябота В.І.,

при секретарі
Риндя Л.А.,

розглянувши у
відкритому попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, -

встановив:

позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу, зазначивши, що 23 грудня 1995 року між ними був
зареєстрований шлюб відділом РАГС Прилуцького МВК Чернігівської області. Від
подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження.

Позивач
просить суд розірвати даний шлюб через розлад подружніх відносин, який виник на
грунті непорозуміння подружжям одним одного та втрати взаємоповаги між ними. В
даний час сторони живуть окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх
стосунків не підтримують. Спільне проживання подружжя припинено з травня 2006
року і на примирення позивач не згодний. Подальше спільне життя і збереження
шлюбу з відповідачкою є неможливими. Питання щодо розподілу майна, набутого
сторонами під час перебування в шлюбі, та з ким дитина залишиться проживати
після розірвання шлюбу, сторони вирішать добровільно.

В попередньому
судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги в повному обсязі.

В
попередньому судовому засіданні відповідачка заявлені вимоги визнала повністю
та не заперечувала проти їх задоволення.

Суд,
зважаючи на визнання відповідачкою позову та з урахуванням думки сторін,
відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважає за можливе постановити рішення у
попередньому судовому засіданні.

Суд,
вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних підстав:

Згідно
свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 вбачається, що шлюб між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_4) укладений відділом РАГС Прилуцького МВК
Чернігівської області 23 грудня 1995 року, актовий запис № 651 (а.с. 4).

Згідно
копії свідоцтва про народження НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 народилася дитина - ОСОБА_3, актовий запис № 4 (а.с. 5).

В
судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони проживають окремо,
шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Позивач
наполягає на розірванні шлюб, посилаючись на неможливість збереження
сім"ї. Витрати при отриманні свідоцтв про розірвання шлюбу просить
покласти на нього.

За таких
обставин, суд, з"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини
позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність у них неповнолітньої
дитини, та зважаючи на те, що позивач наполягає на розлученні, а відповідачка
не заперечує проти розлучення, суд вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки сторони довели в судовому засіданні, що подальше
збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини і подальше спільне
життя подружжя стає неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

На підставі
ст.ст. 110,112 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 122, 127, 128 ЦПК

України, суд -

вирішив:

Розірвати
шлюб, зареєстрований 23 грудня 1995 року відділом РАГС Прилуцького МВК
Чернігівської області, актовий запис № 651, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Органам
РАЦС при видачі свідоцтв про розірвання шлюбу, стягнути на користь держави з
ОСОБА_1 10 грн. держмита на користь держави, звільнивши від такого ОСОБА_2.

Шлюб вважати
припиненим в день набрання даним рішенням законної сили.

Рішення суду
може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення
до Прилуцького міськрайонного суду заяви про апеляційне оскарження з наступним
поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів апеляційному суду
Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.