Справа №2-223/07
РІШЕННЯ

Іменем України

19 квітня 2007
року

Зборівський
районний суд Тернопільської області

в складі
головуючого суду судді Іваницького О.Р.

при
секретарі Пиріг М.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Зборові справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Зборівської районної державної адміністрації, Малашовецької сільської
ради про скасування рішення сільської ради, визнання недійсним Державного акта
на право власності на землю, визнання права власності на частину земельної ділянки,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом про скасування рішення Малашовецької сільської
ради від 31.01.1998р про надання дозволу на приватизацію ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,334га, що в АДРЕСА_1, визнання недійсним Державного акта на
право приватної власності на дану земельну ділянку і визнання за нею права
власності на 11/25 частиницієї земельної ділянки, посилаючись на те, що їй
належить на праві власності 11/25 частини будинковолодіння, яке знаходиться на
даній земельній ділянці.

Позивачка
в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та пояснила, що згідно рішення
суду від 1992р їй було виділено 11/25, а матері ОСОБА_3 14/25 частини
будинковолодіння що в АДРЕСА_1.

Перебуваючи
в неприязних відносинах із матір'ю та братом, який проживав у цьому ж будинку
не бажала спільно користуватися присадибною земельною ділянкою. Згідно заяви,
їй було виділено 0,10га землі в іншому місці, якими користувалася до 2006р.
Так-як дана земельна ділянка знаходиться на значній відстані від житла
припинила нею користуватися. Просить виділити 1/2 частину ріллі біля будинку,
яка належить на праві власності відповідачу. Для обслуговування житлового
будинку земельна ділянка не потрібна, оскільки подвір'ям користуватися не бажає
через неприязні відносини з відповідачем а вхідні двері частини належного їй
будинку виходять безпосередньо на вулицю.

Відповідач
у судовому засіданні позову не визнав та пояснив, що позивачка через конфлікти
з матір'ю ОСОБА_3 та ним не бажала спільно користуватися присадибною земельною
ділянкою в зв'язку із чим їй у 1992р було виділено земельну ділянку в іншому
місці.

В 1998р
він звернувся у сільську раду про дачу дозволу на приватизацію земельної
ділянки. Це було відомо і позивачці, оскільки з нею погоджувались межі
земельної  ділянки   і   вона  підписала
відповідний   акт.   Оскільки
вона  в   1998р

добровільно
відмовилась від належної їй ділянки і протягом трьох років, тобто протягом
строку Позовної давності до суду не зверталась вважає, що в задоволенню позову
слід відмовити.

Суд
заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, шо позов
задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно
ст.12, 15, 256, 257, 261 ЦК
України, особа здійснює свої цивільні прав вільно на власний розсуд. Кожна
особа має право на захист свого цивільного права разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Позовна
давність-це строк, у межах якого особа може звернутися до суду вимогою про
захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг
позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права або про особу яка його порушила.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1. У 1992р добровільно відмовилась від права користування
частиною земельної ділянки яка їй належала відповідно до ст.3 Земельного
Кодексу України (в редакції Закону України від 13.03.1992р).

Вказана
обставина визнана позивачкою і згідно ст.61 ЦК України доказуваннну не підлягає.

Судом також
встановлено, що ОСОБА_1 було відомо, що ОСОБА_2 1998p здійснює приватизацію спірної ділянки, так-як підписувала
акт встановлення та узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі,
документ, який складається при передачі земельних ділянок у власність
громадянам.

Таким
чином врахов'уючи, що вона довідалась про порушення її права в 1998р. до суду з
вимогою про захист, звернулась в 2007р суд вважає, що сплив строку позовної
давності і в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись
ст.ст.10, 60, 210 ЦПК України ст.ст.12, 15, 256, 257, 261 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В
задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування рішення Малашовецької сільської ради
Зборівського району від 31.01.1998р про надання дозволу ОСОБА_2 на приватизацію
земельного ділянки площею 0, 334га, що в АДРЕСА_1, визнання недійсним
Державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданого
10.09.1998 р. ОСОБА_2 та визнання права власності на 11/2. частини земельної
ділянки площею 0,334га, в АДРЕСА_1: відмовити в зв'язку із спливом позовної
давності.

Рішення
може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської области шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з моменту його проголошення та
подання апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяву про апеляційне
оскарження.