Справа
№22ц-714/2007                      Головуючий
у 1 інстанції Топчій Т.В.
31                                                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6  вересня 2007 року       колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі: головуючого Баркової Л.Л. суддів Трушкова
М.М., Кучерявої В.Ф., при секретарі : Жило 1.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення частки вартості сплачених комунальних послуг

за
апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
21 червня 2007 року

встановила :

Рішенням
Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21 червня 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення частки вартості сплачених комунальних
послуг відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, стягнути на його
користь з відповідачів у відшкодування витрат на житло - комунальні послуги
1651 грн. 03 коп., посилаючись на те, що висновки суду не відповідають
обставинам справи, положенням матеріального і процесуального закону.

У
відповідності з вимогами п.2 ст.305 ЦПК України апеляційний суд розглядає
справу у відсутності позивача ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату,
час і місце розгляду справи.

Заслухавши
суддю - доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4, який підтримав
доводи апеляційної скарги, відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які просили скаргу
відхилити , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає   задоволенню з таких
підстав.

Розглядаючи
справу, суд повно, всебічно і об'єктивно встановив її обставини, дав правильну
оцінку наданим доказам і дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки
сторони у період березня 2004
року-березня 2007 року
несли спільні витрати на утримання будинку та сплату комунальних послуг,
порядок користування будинком та сплати
житло комунальних послуг не визначали,

відповідачі не
зобов'язані сплачувати позивачу, який є власником будинку, частку сплачених
витрат.

Цей висновок
суду є правильним і підтвердженим матеріалами справи.

Згідно з
положеннями ст.156 ЦК України
члени сім"ї власника жилого будинку, що мешкають спільно з ним у будинку,
який йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником
будинку, якщо при їх вселенні не було іншої домовленості про порядок
користування житловим приміщенням.

У разі
відсутності згоди між власником будинку і колишніми членами його сім'ї щодо
безоплатного користування житловим приміщенням застосовуються правила,
встановлені статтею 162 цього Кодексу за якими плата за комунальні послуги та
строки її внесення визначаються угодою сторін.

Як
встановлено судом, позивач є власником в порядку спадкування жилого будинку за
адресою: АДРЕСА_1, в якому зареєстровані і постійно проживають на правах членів
сім"ї донька ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з якою позивач перебував у
зареєстрованому шлюбі з січня 1992 року до березня 2007 року.

Відповідно
до розрахункових документів на ім"я позивача були відкриті особові рахунки
і за період березня 2004 року-березня 2007 року за користування комунальними
послугами ВАТ „Маріупольгаз", КП „МПУ ВКХ", ВАТ
„Донецькобленерго" сплачено 3302грн.07коп.

Посилання
позивача на те, що останні три роки він за особисті кошти сплачував комунальні
послуги, а тому відповідачі зобов"язапі відшкодувати йому половину цих
витрат є безпідставними, такими, що не відповідають встановленим обставинам та
положенням закону.

Факт
проживання сторонами однією сім"єю та ведення спільного сімейного бюджету,
несення спільних витрат на утримання будинку до березня 2007 року підтверджений
поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., випискою із рішення Іллічівського районного суду міста
Маріуполя від 28 березня 2007 року про розірвання шлюбу.

Доказів
про те, що між сторонами у укладалися угоди та визначався порядок, строки
сплати витрат на комунальні послуги відповідачами, позивачем не надано і
апеляційному суду. Останнім також не наведено ї нових обставин, які б могли
сплинути на правильність висновків суду.

Тому
колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог.

Доводи
апеляційної скарги були предметом дослідження суду першої інстанції і не
приводять судову колегію до висновку про порушення або неправильне застосування
судом норм матеріального чи процесуального права, які є підставами для
скасування або зміни оскаржуваного судового рішення.

З
урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що постановлене рішення
відповідає вимогам процесуального і матеріального закону і підстав для його
скасування не має

Керуючись ст.
303, 307, 308   ЦПК України,   колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1    відхилити.

Рішення
Іллічівського районної о суду міста Маріуполя від 21 червня 2007 року    залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання законної шляхом подання касаційної скарги безпосередньо
до Верховного Суду України .