У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

16 грудня 2007 року                                                                                           м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3, третьої
особи: Четвертої Харківської державної нотаріальної контори про визнання
заповіту недійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення Орджонікідзевського
районного суду              м. Харкова
від 1 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 8
серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_1.
звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3., третьої особи: Четвертої Харківської
державної нотаріальної контори про визнання заповіту, складеного 1 грудня 1999
року на користь ОСОБА_3недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті
ОСОБА_2. відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру № АДРЕСА_1. Оскільки,
позивачка вважає, що на момент складання вищевказаного заповіту ОСОБА_2.
страждав нервово-психічним розладом та не міг розуміти значення своїх дій та
керувати ними, просила суд позов задовольнити.

Рішенням
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 1 грудня 2006 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 8 серпня 2007 року
позов ОСОБА_1задоволено.

У касаційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 1 грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 8 серпня 2007 року, винести рішення, яким позов задовольнити, посилаючись
на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом
норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 1 грудня 2006 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 8 серпня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута Л.М.

Романюк Я.М.