Справа № 22ц-703/2007р.                                       Головуючий
інстанції  Проценко О.І.
Категорія    41                                                          Доповідач
інстанції Колбіна Т.П
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007
року колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста
Севастополя в складі:

головуючого  -
Куцеконя І.П.

суддів       -  Колбіної Т.П., Єфімової В.О.

при секретарі- Благовідові А.В.

за участю   позивача ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення місцевого суду Ленінського району м.Севастополя 22 " лютого
2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Червона Рута" про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2006р.
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
„Червона Рута" (далі ВАТ Червона Рута") про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди.

Вимоги
мотивовані тим, що він з 25 квітня 2006р. працював судовим лікарем на т/х
„Генерал Ватутін", яке належить ТОВ „Червона Рута". Наказом №25 від
03.07.2006р. був звільнений з роботи за невиконання службових обов'язків.
Вказує, що ніяких стягнень за порушення трудової дисципліни на нього не
накладалося, тому своє звільнення вважає незаконним у зв'язку з чим просить
поновити його на роботі та стягнути з відповідача суму його середнього
заробітку та моральну шкоду.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 22 лютого 2007р. у
задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, мотивуючи свої вимоги тим, що
судом порушені норми процесуального права та неправильно застосовані норми
матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи. Вказує,
що суд не дав оцінки тому факту, що він виконував свою роботу належним чином, а
тому підстав для його звільнення не було.

Судова колегія,
заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача, дослідивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
того, що позивач був звільнений з посади судового лікаря за п. 7 ст. 40 КЗпП
України з дотриманням вимог матеріального права, підстав для його поновлення не
має.

2

З такими висновками погоджується судова колегія, оскільки вони зроблені на підставі повного та всебічного розгляду всіх
обставин справи, з дотриманням матеріального
та процесуального права.

Згідно з п. 7 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом у випадку появи
працівника на роботі в нетверезому стані.

Як встановлено
судом першої інстанції та підтверджується матеріалами
справи, позивач ОСОБА_1 був прийнятий на посаду судового лікаря т/х «Генерал Ватутін» з 25.04.200бр. (а.с. 2).

Факт знаходження ОСОБА_1. на роботі в нетверезому стані підтверджується актом від 20.Об.2006р. (а.с. 14), та
показаннями свідків ОСОБА_2. (а.с. 35-36) та
ОСОБА_3(а.с. 36-37).

Наказом капітана судна № 8-06 від 03.07.2006р. «по особовому складу» у зв'язку з розпиттям спиртних напоїв на судні ,
не виконанням обов'язків судового лікаря у повній мірі, недостойну
поведінку ОСОБА_1 був списаний з судна та
направлений у відділ кадрів ТОВ «Червона
Рута» (а.с. 20). Наказом №25 від 03.07.2006р. позивач був звільнений з роботи за п. 7 ст. 40 КЗпП України
(а.с. 48).

З урахуванням
викладеного, суд першої інстанції правильно встановив
фактичні обставини, матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини та постановив законне та
обґрунтоване рішення по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено періодичність знаходження в нетверезому стані, правового
значення для звільнення за п. 7 ст. 40 КЗпП України  не має.

Доводи позивача, про те, що акт про знаходження його на роботі в
нетверезому стані не є доказом по справі, судова колегія не приймає до уваги, оскільки даний акт відповідно до ст.. 59 ЦПК України, належить до допустимих
доказів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не є підставою для скасування судового рішення, яке
постановлено у відповідності до вимог матеріального
і процесуального 'права.

При таких обставинах, на підставі ч. 1 ст. 308 ЦПК України, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись  статтями
303,307,308,313-315  ЦПК  України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 22 лютого
2007р. - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців із дня оголошення.