Цивільна справа №2-1814/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 травня 2007
року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого
- судді                                     Пшонки
P.M.

при
секретарі -                                              Тищенко
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Києві в
приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до підприємства побутового
обслуговування у формі ТОВ «Лагуна» про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди за договором зберігання,

встановив:

У лютому 2007 року позивач звернувся в суд з зазначеним позовом до відповідача
посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належав туристичний мотокатер, реєстраційний
НОМЕР_1. Останній раз вказаний мотокатер
проходив технічний огляд 26.056.2006 року.

Починаючи з 25.11.2003 року між ним та відповідачем було укладено договір,
по якому, відповідач брав на себе обов»язи по зберіганню його мотокатера.

Останній раз мотокатер
позивач здав 22.10.2006 року, а 25.10.2006 року від відповідача йому
надійшло повідомлення, що він затонув.

Вартість
вказаного мотокатеру по оцінкам
позивача становить 20 000 гривень.

Крім цього, йому було завдано душевних страждань в зв»язку з втартою мотокатеру, які він оцінює в
суму 2 000 гривен.

Виходячи з наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму
понесених матеріальних збитків в розмірі 20 000 гривень та суму спричинених
моральних страждань в розмірі 2 000 гривень.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та пояснив,
що вказаний мотокатер
при здачі на зберігання був у справному стані, а отже причиною його затоплення
могло бути недбале ставлення працівників відповідача до виконання умов договору
при якому відбулось його пошкодження іншими човнами при його зберіганні.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову
заперечує в повному обсязі з тих підстав, що договір № 424 від 01 квітня 2006
року, укладений між сторонами не було укладено, про що свідчить відсутність
підпису ОСОБА_1 на договорі, крім цього, позивач неодноразово попереджався
співробітниками ІШО ВКФ ТОВ «Лагуна» про те, що його човен пробитий та має
«тіч», однак останній не прийняв заходів забезпечення плавучості та безпеки
судноплавства. Крім цього, з пояснень співробітників відповідача вбачається, що
охорона та черговий матрос за допомогою третіх осіб намагалися врятувати
мотокатер позивача що тонув, однак через велику вагу не змогли уникнути його
затоплення.

Щодо відшкодування матеріальної шкоди, представник відповідача зазначив, що
заявлена позивачем сума в розмірі 20 000 гривень, притирічить умовам договору,
а саме п.3.2 Договору.

Щодо відшкодуванню моральної шкоди, представник відповідача зазначив, що
позивачем не доведено причинно-наслідкового зв»язку між втратою мотокатеру та наслідками, що
настали від того, що він не користувався ним.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали, які є
підставою для подання позову, суд вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до облікової картки, ОСОБА_1. є власником самохідного катеру,
проект Н/С, 1971 року випуску, реєстраційний НОМЕР_1 / а.с. 10 /.

01 квітня 2006 року був укладений договір зберігання , №
424 від 01 квітня 2006 року між ОСОБА_1. та ППО ТОВ «Лагуна». Предметом
договору є туристичний моток ат, рік побудови 1971, корпус (металевий),
реєстраційний НОМЕР_2. / а.с. 8 /.

Відповідно до копії заставного посвідчення № 424, № човна
НОМЕР_2, ОСОБА_1. було сплачено за зберігання човна в період часу з січня по
листопад 2006 року. / а.с. 9 /.

Відповідно до копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи
від 09.11.2006 року, в порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_1 про те,
що його мотокатер УКА - 4365 -
к на РОП - 6 ВАТ
«Лагуна» затонув 25.10.2006 року за невідомих обставин потонув було відмовлено.
/ а.с. 25 /.

Допитаний в якості свідка гр.. ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що
наприкінці жовтня 2006 року він прийшов на РОП - 6, де знаходиться його катер.
Підходячи до нього, свідок побачив, що корма мотокатера позивача підтоплена. Він пішов попередити про це
працівників відповідача, але коли вони разом підійшли до місця стоянки
вказаного мотокатеру, він
почав тонути та затонув.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України, за договором зберігання одна
сторона ( зберігач ) зобов»язується зберегти річ, яка передана їй другою
стороною ( поклажодавцем ) , і повернути її поклажодавцем в схоронності.
Зберігач зобов»язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом,
іншими актами цивільного законодавства, доля забезпечення схоронності речі. За
втрату ( нестачу ) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач
відповідає на загальних підставах. / ч. 1 ст. 936, ч. 1 ст. 942, ч. 1 ст. 950
ЦК України /

З урахуванням викладеного, суд не приймає посилання представника
відповідача на п. 3.9 «Правил користування стоянкою маломірних плавзасобів» ТОВ
«Лагуна» з поправками та доповненнями від 01.09.1999 року, за яким
адміністрація не відповідає « за суда,
мотори які пропали, потонули чі отримали пошкодження з вини власника або у
разі стихійного лиха» , оскільки ним в судовому засіданні не було доведено, що мотокатер позивача затонув
саме з цих причин.

Разом з тим, суд не приймає твердження позивача про те, що вартість мотокатеру на сьогоднішній
день складає суму в розмірі 20 000 гривень, оскільки ним в судове засідання не
було надано відповідних доказів.

З урахуванням викладеного, при визначені розміру вартості матеріальних
збитків завданих позивачу, суд виходить з положень п. 3.2 договору зберігання,
за яким вартість плавзасобу та мотору без надання акта оцінки
Торгівельно-промислової палати визначається виходячи з наступних розрахунків :
вага цього плавзасобу помножується на вартість 1 т сировини, з якого він
виготовлений.

З урахуванням того, що вартість 1 т сировини складає 1 090 гривень,
відповідно до довідки № 15 від 16.05.2007 року ЗАТ «Київвтормет» та ваги мотокатеру, яка склада 2 т, вартість мотокатеру складає 2 180
гривень.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про відшкодування моральної шкоди,
то на думку суду суду вони є вочевидь завищені, а тому підлягають частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 936,942,950 ЦК
України, ст.ст. 10,60,029,212,213,214,215,218,294 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до підприємства побутового обслуговування у формі ТОВ
«Лагуна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за договором
зберігання задовольнити частково.

Стягнути з підприємства побутового обслуговування у формі ТОВ «Лагуна» на
користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 2 180 / дві тисячі сто
вісімдесят / гривень.

Стягнути з підприємства побутового обслуговування у формі ТОВ «Лагуна» на
користь ОСОБА_1 суму нанесеної моральної шкоди в розмірі 500 / п»ятсот /
гривень.

В іншій частині
позову відмовити.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.