Справа № 22ц - 844/07                    Суддя суду 1
-ої інстанції Марценюк С.А.
Категорія 5                                         Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
РІШЕННЯ

Іменем України

25 квітня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю.,

суддів Галущенка
О.І., Колосовського С.Ю.,

при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В.,

за участю
представника позивача -ОСОБА_2.,

представника
відповідача Тюпи М.М.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на
рішення Братського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2007 року,
постановлене за позовом ОСОБА_1до
приватної агрофірми ім. Бенардоса Братського району про витребування земельної
ділянки,

встановила:

В січні 2007 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до приватної агрофірми ім. Бенардоса Братського
району про витребування з чужого незаконного володіння земельної ділянки площею
13,30 га.

Позивач
зазначав, що на підставі державного акту серії МК № 2442 від 13 листопада 2001 року йому на
праві приватної власності належить земельна ділянка сільськогосподарського
призначення площею 13,30 га розташована на території Ганнівської сільської ради
Братського району.

1 січня 2002
року між ним та відповідачем було укладено договір оренди землі, за яким він
передав належну йому земельну ділянку в користування відповідачу строком на
п'ять років з моменту підписання цього договору. 1 січня 2007 року строк дії
договору скінчився, але відповідач відмовляється повергнути йому спірну
земельну ділянку.

Посилаючись на
зазначені обставини, позивач просив про задоволення свого позову.

Рішенням
Братського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2007 року в
задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1., посилаючись на помилковість висновків суду щодо того, що строк
дії договору не сплинув, просить рішення суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в
задоволенні позову, суд вважав, що строк дії договори оренди земельної ділянки
спливає 17 вересня 2008 року, а тому
відсутні підстави для її повернення.

Проте такий
висновок не відповідає дійсним обставина справи.

ОСОБА_1 на
підставі державного акту про право власності на землю належить земельна ділянка
площею 13,30 га, яка
за договором передана в оренду приватній агрофірмі ім. Бенардоса строком на
п'ять років (а.с. 6,1 -
9).

Що стосується
дати укладання зазначеного договору, то хоча в тексті договору дата не
зазначена, але є таке, що набрало законної сили рішення Братського районного
суду Миколаївської області від 6
жовтня 2005 року
(а.с. 19), яке в
силу ч.3

2

ст. 61 ЦПК України має преюдиціальне значення і яким встановлено
факт укладання договору саме 1
січня 2002 року.

Крім того,
відомість на виплату орендної плати орендодавцям свідчить, що відповідач
сплачував позивачу орендну плату, починаючи з 2002 року, що підтверджує факт користування відповідачем
належної позивачу земельної ділянки саме з цього року (а.с. 18). Даний факт
сторони визнали і в судовому засіданні.

Що ж до початку
строку дії договору оренди, то згідно з ст. 17 Закону України "Про оренду землі" в редакції
від 6 жовтня 1998 року, яка діяла
на час укладання договору, термін договору оренди земельної ділянки
визначається за погодженням сторін.

Пунктом 1.2 договору, який
сторони уклали між собою, передбачено, що земельна ділянка надається для
сільськогосподарського використання строком на п'ять років, а згідно з пунктом 5.1 договору сторони
домовились, що договір набирає чинності з моменту його підписання.

Таким чином, з
урахуванням обставин справи, положень договору, фактичного використання
відповідачем земельної ділянки з січня 2002
року, дія договору закінчилась 1
січня 2007 року і з
цієї дати належна ОСОБА_1.
земельна ділянка знаходиться в користуванні приватної агрофірми ім..
Бенардоса без достатніх правових підстав. За таких обставин відповідно до
положень ст.ст. 1212,
1213 ЦК України відповідач зобов'язаний повернути позивачу спірну земельну
ділянку.

Посилання
відповідача на те, що строк дії договору не сплинув, так як державна реєстрація
договору оренди земельної ділянки була проведена пізніше, а саме - 17 вересня 2003 року, не
заслуговують на увагу тому, що за домовленістю сторін фактичне виконання
договору розпочалось з січня 2002
року і якщо погодитися з позицією відповідача, це призведе до використання
земельної ділянки позивача більше обумовленого договором строку.

Зважаючи на те,
що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду в силу п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

вupішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Рішення
Братського районного суду Миколаївської області від 22 лютого 2007 року скасувати і
ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1до приватної
агрофірми ім. Бенардоса про витребування земельної ділянки задовольнити.

Зобов'язати
приватну агрофірму ім. Бенардоса повернути ОСОБА_1 належну йому на підставі державного акту на право
приватної власності на землю серія МК №
2442, виданого 13 листопада
2003 року
Ганнівською сільською радою, земельну ділянку площею 13,30 гектарів, яка
розташована на території Ганнівської сільської ради Братського району
Миколаївської області.

Рішення апеляційного
суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але з цього часу
протягом двох місяців може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо
до Верховного Суду України.