Справа
№ 22ц-1525/07                                                           Головуючий в 1 інстанції: Калитка О.М.
Категорія: 40                                                                           Доповідач: Фарятьєв C.O.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

6 червня 2007 року Судова колегія судової палати з
цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого: Фарятьєва C.O.; суддів: Медведєва А.М., Заіка В.В. при
секретарі: Войтенко Ю.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті Луганську цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 до Управління охорони
здоров'я Лисичанської міської ради, Центральної міської лікарні ім. Тітова про
визнання наказів недійсними,
поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 9 лютого 2007 року постановлено в задоволенні позову ОСОБА_1. до Управління охорони здоров'я Лисичанської міської ради, Центральної міської лікарні
ім. Тітова про визнання наказів недійсними, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу і відшкодування
моральної шкоди відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1. накористь держави судовий збір у сумі 51 грн. та витати на інформаційно-технічне забезпечення
у сумі 7 грн. 50 коп.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та направити
справу на новий розгляд, в зв'язку з
порушенням судом норм цивільно-процесуального законодавства та КЗпП
України.

В запереченнях на апеляційну скаргу Управління охорони здоров'я просить
апеляційну скаргу позивача відхилити, а рішення
суду залишити без зміни, оскільки вважає, його законним та
обгрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду та обговоривши доводи апеляційної
скарги, судова колегія не знаходить підстав для її задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявленних в суді першої інстанції.

Судом встановлено, що позивач з травня 1980 року перебував у трудових відносинах з Центральною міською лікарнею (надалі
ЦМЛ) ім. Тітова м. Лисичанська, працюючи спочатку лікарем оталарінгологом, а
потім завідуючим ЛОР відділенням, шо підтверджується записом у його трудовій
книжкі. Наказом начальника управління охорони здоров'я Лисичанської міської ради №"1/8 від 5 січня 2006 року позивача було
призначено міським позаштатаним спеціалістом оталарінгологом, що вбачається з копії
приказу.

Наказом начальника управління охорони здоров'я Лисичанської міської ради Старченко Г.М. і головного лікаря ЦМЛ ім. Тітова
Моісеєнко A.M. від 18 грудня 2006 року №217/5 позивача було звільнено з
посади завідуючого отоларингологічного відділення ЦМЛ

ім. Тітова за п.З ст.40 КЗпП
України та визволено від обов'язків позаштатного міського спеціаліста
управління охорони здоров'я, з 21
грудня 2006 року.

Зазначений наказ було видано в межах повноважень вказаних посадових осіб, передбачених п.6.2 Положення про управління охорони
здоров'я, затверджених рішенням Лисичанської міської ради від 8 липня 2005 року, п.4 Положення про міського
позаштатного спеціаліста охорони здоров'я
Лисичанської міської ради, п.7.1 Статуту Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Центральна міська лікарня
ім. Тітова, управління якою здійснюється в особі
головного лікаря на основі єдиноначальності, який призначає та
звільняє з посади своїх заступників, керівників служб та завідуючих
відділеннями.

Відповідно до вимог п.З ч.1 ст.40 КЗпП України, працівник може
бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений
після застосування до нього дисціплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку.

З матеріалів справи вбачається, що до видання наказу від 18 грудня 2006 року ОСОБА_1. був двічі притягнутий до дисціплінарної відповідальності у вигляді догани
наказом начальника управління охорони здоров'я
№177/3
від 10 жовтня 2006 року як міський позаштатний
ЛОР-спеціаліст і 23 листопада 2006 року на підставі наказу головного лікаря ЦМЛ ім.
Тітова № 205/3, як завідуючий ЛОР-відділенням.

Тому суд правильно дійшов висновку, що у відповідачів були всі законні
підстави для звільнення  позивача з роботи, а в зв'язку з чим також
про відмову йому у поновленні на роботу і стягненні на його користь
заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1.ст.308. ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду
відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом
першої інстанції вимог закону, яке призвело
або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для
скасування рішення суду не має.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 відхилити, а рішення Лисичанського
міського суду Луганської області від 9 лютого 2006 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом 2-х місяців після її проголошення.