Справа №2-504/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

07.06.2007 року       Комунарський
районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого-судді   Батрак І.В.

при секретарі                         Садовської
Я.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми прострочки по
аліментах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення суми прострочки по аліментах в якому вказала, що вона
перебувала у шлюбі з відповідачем до серпня
2005 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1.

Від даного шлюбу
у сторін є дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

В 2005 році
позивачка зверталася до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовною
заявою про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Тоді суд по заяві виніс
рішення, згідно якого відповідач щомісячно повинний був сплачувати на користь
позивачки на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини свого заробітку до
досягнення дитиною повноліття.

На підставі
вищезазначеного рішення суду позивачці було видано виконавчий лист №2-4602 від
25.04.2005 року, з яким вона одразу ж звернулася до Відділу державної
виконавчої служби Комунарського району міста Запоріжжя.

Дитина ОСОБА_3 досяг повноліття 16.04.2006 року, однак відповідач не
сплачував встановлений за рішенням суду розмір аліментів на
утримання дитини своєчасно і в повному обсязі.

Тому за період з
01.12.2004 року по 16.04.2006 рік утворилася заборгованість по аліментам у сумі
5510,40 гривен.

З дати видачі довідки ВДВС відповідач сплатив мені ще 27.05.2006 року
112,50 гривен та 30.09.2006 року 409,65 гривен, що підтверджується
повідомленням про простий переказ №3/778 та №6/622.

Таким чином,
сума заборгованості по аліментах станом на 27.05.2006 рік склала 5397,90 гривен
(розрахунок: 5510,40 гривен-112,50 гривен), а станом на 30.09.2006 року-вже
4988,25 гривен (розрахунок: 5397,90 гривен-409,65 гривен).

В силу положення
ст.196 СК позивачка на теперішній час має право на стягнення з відповідача
неустойки (пені) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за
кожний день прострочки у сумі 9360,44 гривен за період з 05.06.2006 року по
26.10.2006 рік.

В судовому
засіданні представник позивача Косякова З.М. уточнила розрахунок пені за
несвоєчасно сплачені аліменти за період з 01.06.2006 року по 07.06.2007 рік та
суду пояснила, що згідно розрахунку ДВС в Заводському районі міста Запоріжжя
борг ОСОБА_2 по аліментах на 01.06.2007 рік складав 5510,40 гривен.

27.05.2006 року
відповідачем сплачено рахунок погашення боргу 112,50 гривен поштовим переказом.
Таким чином залишок суми основного боргу по аліментах на 01.06.2006 рік складає
5497,90 гривен (5510,40 грн-112,50 грн=5497,90 грн).

Виходячи з суми
боргу 5497,90 грн сума пені за несвоєчасно сплачені аліменти за період з
01.06.2006 року по 30.09.2006 рік складає 6707,56 грн:

Червень-30 днів, липень 31 день, серпень 31 день,
вересень-30 днів=122 дні.

1% від суми 5497,90 грн.=54,98 грн.

54,98 грн х 122 дні=6707,56 гривен.

30.09.2006 року відповідачем сплачено в рахунок погашення
боргу 409,65 грн поштовим

переказом. Таким чином залишок основного боргу по аліментах на 01.10.2006
рік складає

5088,25 грн (5497,90 грн-409,65 грн=5088,25 грн).

Виходячи з суми
боргу 5088,25 грн сума пені за несвоєчасно сплачені аліменти за період з
01.10.2006 року по 09.02.2007 рік складає 6461,76 грн:

Жовтень-31 дн, листопад-30 дн,
грудень 31 дн, січень 31 дн, лютий 4 дн=127 дн. 1% від суми
5088,25 грн=50,88 грн 50,88 грнх127 дн=6461,76 грн.

05.02.2007 року і 06.02.2007 року відповідачем сплачено в
рахунок погашення боргу 200

гривен (поштовий переказ). Таким чином, залишок основного боргу по
аліментах на 21.03.2007

року складає 4888,25 гривен (5088,25 грн-200 грн=4888,25 грн).

Виходячи з суми
боргу 4988,25 грн, сума пені за несвоєчасно сплачені аліменти за період з
07.02.2007 року по 20.03.2007 рік складає 2052,96 грн.

Лютий-22 дн, березень-20 дн=42 дн.

1% від суми 4888,25 грн складає
48,88 грн.

48,88 грнх42 дн=2052,96 грн.

21.03.2007 року
відповідачем сплачено в рахунок погашення боргу 100 грн (поштовий переказ). Таким чином залишок основного боргу по
аліментах на 02.04.2007 рік складає 4788,25 грн (4888,25 грн-100
грн=4788,25 грн)

Виходячи з суми боргу 4788,25 грн, сума пені за несвоєчасно сплачені
аліменти за період з 22.03.2007 року по 02.04.2007 рік складає 574,56 грн.

Березень-10 дн., квітень -2 дн=12
дн.

1% від суми 4788,25 грн складає
47,88 грн.

47,88 грнх12 дн=574,56 грн.

03.04.2007 року
відповідачем сплачено в рахунок погашення боргу 300 грн (поштовий переказ). Таким чином залишок основного боргу по
аліментах на 04.05.2007 рік складає 4488,25 грн (4788,25-300 грн=4488,25
грн)

Виходячи з суми
боргу 4488,25 грн сума пені за несвоєчасно сплачені аліменти за період з
04.04.2007 року по 07.06.2007 рік складає 2917,20 грн.

Квітень-27 дн, травень-31 дн,
червень-7 дн=65 дн.

1% від суми 4488,25 грн складає
44,88 грн.

44,88 грнх65 дн=2917,20 грн.

Загальна сума
пені за несвоєчасно сплачені аліменти складає 20149,02 грн (6707,56 грн+6716,16
грн+3233,34 грн+574,56 грн+2917,20 грн=20149,02 грн).

Разом з сумою основному боргу заборгованість відповідача ОСОБА_2 по
аліментах складає 24637 грн (4488,25 грн основного боргу + 20149,02
грн пені=24637,27 грн).

Представник
позивача просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1загальну
суму пені за несвоєчасно сплачені аліменти та сума заборгованості по аліментах
у розмірі 24637,27 гривен та суду пояснила виконавчий лист був направлений на
виконання за місцем проживання боржника відповідача по справі ОСОБА_2 Коли було
з'ясовано що відповідач працює в Заводськім районі виконавчий лист 20.05.2005
року був пересланий до ВДВС у Заводському районі. Державний виконавець зразу ж
відкрив провадження у справі та виконавчий лист був надісланий до бухгалтерії
на юридичну адресу підприємства де працює відповідач на ВАТ «Запоріжбуддеталь»
за АДРЕСА_1.

Відповідно до розпорядження від 09.06.2005 року чітко
зазначена заборгованість з

2004
року сплачувати 70% утриманням.
Також в розпорядженні зазначено, що самостійно змінювати порядок стягнення
боргу та розмір відраховувань адміністрація підприємств, установ організацій
не має право. Відповідач на той час працював директором «Запоріжбуддеталь» та
усі служби були у нього в розпорядженні, однак утримання по аліментах
продовжувало проводитися по 25% замість 70%. Також є дві довідки про розмір
заробітної плати відповідача від 22.12.2006 року де заробітна плата мінімальна,
та довідка підписана самим відповідачем від

року яка надавалася у банк, де заробітна плата складає
2500 гривен щомісячно. Відрахування по
аліментах проводилася відповідно довідки щодо мінімальної заробітної плати.

Відповідач
ОСОБА_2 19.05.2005 року в ВДВС Комунарського району міста Запоріжжя написав
заяву, що з виконавчим листом №2-4502 від 23.11.2004 року ознайомлений та
попереджений про кримінальну відповідальність.

Так відповідач
будучи керівником підприємства не прийняв мір щодо погашення заборгованості по
аліментах. В зв'язку з тим, що дитина стала повнолітньою виконавче провадження
закрито, а стягнення аліментів припинено, залишилася заборгованість по
аліментах та утворилася пеня, відповідно до розрахунків яку просить стягнути з
відповідача.

Представник
відповідача ОСОБА_4 з позовом не згоден та суду пояснив, що 25.04.2005 року Комунарським районним судом міста
Запоріжжя було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1аліментів на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 1/4 частини від
його заробітку, починаючі з
28.10.2004 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.04.2006 року.

Постановою ВДВС
Комунарського району від 11.05.2005 року відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-4602 по стягненню з ОСОБА_2 аліментів.

Актом державного
виконавця від 17.05.2005 року встановлено місце проживання боржника.

19.05.2005 року боржник ознайомився з виконавчим листом та вказав своє
місце роботи ВАТ «Запоріжбуддеталь», АДРЕСА_1.

20.05.2005  року державним
виконавцем ВДВС Комунарського району міста Запоріжжя

(вих.
№6095/13 від 20.05.2005 року) було направлено на адресу ВДЖВС у Заводському
районі

міста
Запоріжжя вказаний виконавчий лист.

У вказаному
виконавчому листі державним виконавцем зазначено, що заборгованість з
28.10.2004 року у грошовому вигляді не може бути нараховано через відсутність
відомостей щодо заробітної плати боржника.

Як свідчить відповідь
ВАТ «Запоріжбуддеталь» (місце роботи боржника до 17.11.2006 року) виконавчий
лист одержаний підприємством лише 29.03.2006 року і одразу ж підприємство
почало здійснювати відрахування з заробітної плати боржника і здійснило
відрахування в загальній сумі 794,18 гривен за період з 01.04.2006 року по
17.11.2006 рік.

Знаючи про
виконавчий лист, та про те що аліменти не утримуються ОСОБА_2 за власною
ініціативою звернувся до ВДВС Заводського району з проханням пояснити вказану
ситуацію, так як виконавчий лист є документом, який підлягає примусовому
виконанню. Бухгалтерія підприємства не мала законних підстав для утримання
аліментів без виконавчого листа.

29.03.2006   року на
підприємство де працював ОСОБА_2 згідно поштового

штемпелю
надійшли наступні документи: запит про середньомісячну заробітну плату

ОСОБА_2
(вих. №1674 від 16.03.2006 року), розпорядження ВДВС Заводського району

міста
Запоріжжя без розрахунку заборгованості (вих. №20471 від 09.06.2005 року),
виконавчий

лист про
стягнення з ОСОБА_2 аліментів, виданий Комунарським районним судом міста

Запоріжжя
25.04.2005 року.

Таким чином,
виконавчий лист про стягнення аліментів з відповідача надійшов до ВАТ «Запоріжбуддеталь» тільки 29.03.2006 року і
відразу бухгалтерією підприємства був прийнятий до виконання.

За період з
березня 2006 року до 17.11.2006 року із заробітної плати були утриманні та направлені позивачу по справі аліменти у розмірі
1/4 частини заробітку (оскільки відомостей про заборгованість по
аліментам та відповідного розрахунку підприємство не отримало, тому утримання
було проведено із розрахунку 1/4 частини заробітної плати.)

Після звільнення з вказаного підприємства ОСОБА_2
самостійно було та добровільно виплачено поштовими переказами на адресу
стягувача суму у розмірі 600 гривен, із
розрахунку його заробітної плати до його звільнення та недопущення
заборгованості, хоча на момент вказаних виплат та утримань аліментів
підприємством неповнолітній ОСОБА_3 вже досяг повноліття.

Посилання позивачки на норми ст.196 СК України вважає безпідставними та
розрахунок ВДВС у Комунарському районі також безпідставними, так як
ВДВС Комунарського району було відомо про місце роботи відповідача, тому
виконавчий лист і був направлений до Заводського ВДВС де через недбалість
працівників ВДВС не був своєчасно направлений до підприємства де працював
боржник, а згідно ст.196 СК України, право на неустойку стягувач може мати
тільки при наявності вини боржника за прострочку несплачених аліментів. Вини
відповідача у недбалості працівників ВДВС немає. Тому позовні вимоги про
стягнення неустойки не мають під собою законних підстав та в задоволенні
позовних вимог просить суд відмовити у повному обсязі.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_5,
представника відповідача ОСОБА_4, державного виконавця ВДВС Заводського району
ОСОБА_6, державного виконавця ВДВС Комунарського району міста Запоріжжя ОСОБА_7
суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до
ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка забов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду, отримувач аліментів має право натягнення
неустойки (пені) в розмірі одного відсотку від суми несплачених аліментів за
кожен день прострочки.

Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувала у шлюбі до серпня
2005 року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_1.

Від даного шлюбу у сторін є дитина син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.,
який 16.04.2006 року став повнолітнім.

В 2005 році
позивачка зверталася до Комунарського районного суду міста Запоріжжя з позовною
заявою про стягнення з відповідача аліментів на дитину.

25.04.2005 року
Комунарським районним судом міста Запоріжжя біло видано виконавчий лист №2-4602
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1аліментів на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження в розмірі 1/4 частини від його заробітку, починаючі з 28.10.2004 року
до досягнення дитиною повноліття, тобто до 16.04.2006 року, з яким вона одразу
ж звернулася до Відділу державної виконавчої служби Комунарського району міста
Запоріжжя.

Дитина ОСОБА_3 досяг повноліття 16.04.2006 року, однак відповідач не
сплачував встановлений за рішенням суду розмір аліментів на
утримання дитини своєчасно і в повному обсязі.

Загальна сума
пені за несвоєчасно сплачені аліменти складає 20149,02 грн (6707,56 грн+6716,16
грн+3233,34 грн+574,56 грн+2917,20 грн=20149,02 грн).

Разом з сумою основному боргу заборгованість відповідача ОСОБА_2 по
аліментах складає 24637 грн (4488,25 грн основного боргу + 20149,02 грн пені=24637,27
грн).

Так
заборгованість утворилась з вини відповідача який забов'язаний сплачувати
аліменти на користь синба ОСОБА_3 про що свідчить наступне.

Постановою ВДВС
Комунарського району від 11.05.2005 року відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчого листа №2-4602 по стягненню з ОСОБА_2 аліментів.

Актом державного
виконавця від 17.05.2005 року встановлено місце проживання боржника.

Відповідач
ОСОБА_2 ще 19.05.2005 року в ВДВС Комунарського району міста Запоріжжя написав
заяву, що з виконавчим листом №2-4602 від 23.11.2004 року ознайомлений та
попереджений про кримінальну відповідальність.

Відповідно до
акту державного виконавця від 20.05.2005 року було встановлено що відповідач
ОСОБА_2 працює заступником генерального директора ВАТ «Запоріжбуддеталь», що знаходиться в Заводському районі міста
Запоріжжя. Заборгованість по аліментам виникла з 28.10.2004 року в
грошовому вигляді нарахувати неможливо через відсутність відомостей про
заробітну плату.

Відповідно до листа №6095/13 від 20.05.2005 року виконавчий
лист направлений до ВДВС Заводського району міста Запоріжжя.

09.06.2005 року виконавчий лист надійшов до ВДВС у Заводському районі та
відповідно до постанови державного виконавця
ОСОБА_6 відкрила виконавче провадження та в той же день винесено розпорядження №20471 відповідно до якого ВДВС надіслала в
бухгалтерію ВАТ «Запоріжбуддеталь» виконавчий
лист №2-4602, виданий 25.04.2005 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини
доходу, заборгованість з 28.10.2004 року сплачувати 70% утриманням.

В розпорядженні також зазначено, що самостійно змінювати порядок стягнення
боргу та розмір відрахувань адміністрація
підприємств, установ організацій не має право.

Відповідно до пояснень державного виконавця ВДВС Комунарського району міста
Запоріжжя ОСОБА_7 відомо, що виконавче провадження
було заведено на підставі виконавчого листа №2-4602, та
закінчено 20.05.2005 року в зв'язку з тим що боржник ОСОБА_2 надав копію трудової книжки де було зазначено місце роботи
відповідача ВАТ «Запоріжбуддеталь», яке знаходиться в Заводському районі.

20.05.2005 року виконавчий лист було направлено до ВДВС Заводського району
міста Запоріжжя.

Так державний виконавець ВДВС у Заводському районі міста Запоріжжя суду
пояснила, що 09.06.2007 року виконавчий лист №2-4602 надійшов з ВДВС
Комунарського району міста Запоріжжя, та того ж дня було
відкрито виконавче провадження та винесено розпорядження №20471 відповідно до якого ВДВС надіслала в бухгалтерію ВАТ
«Запоріжбуддеталь» виконавчий лист №2-4602, виданий
25.04.2005 року Комунарським районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, заборгованість
з 28.10.2004 року сплачувати 70% утриманням.

Державний виконавець робила запити на підприємство де працює боржник та на
підставі довідки про заробітну плату робила
розрахунок заборгованості по аліментах.

Повідомлення про
отримання виконавчого листа з підприємства ВАТ «Запоріжбуддеталь» не надходило.

Таким чином суд
вважає що доводи представника відповідача стосовно що заборгованість по аліментам утворилась внаслідок недбалості працівників
ВДВС не найшла свого підтвердження у судовому засіданні.

Так відповідач будучи керівником підприємства не прийняв мір щодо погашення
заборгованості по аліментах, хоча знав, що ВДВС
Комунарського району міста Запоріжжя є виконавчий лист про утримання з нього
аліментів. В наслідок вини відповідача ОСОБА_2 утворилась заборгованість по
аліментах, дитина стала повнолітньою та виконавче провадження закрито, стягнення
аліментів припинено, заборгованість по аліментах залишилася та утворилася пеня,
які і підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст.
10,60,131,214,215,218 ЦПК України, ст.196 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми
прострочки по аліментах задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 прострочку по аліментах разом з основною сумою боргу на утримання дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у розмірі 24637,27гривен.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області шляхом подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з
дня проголошення рішення, та подання апеляційної скарги
на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.