№ 2-o-106/2007p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2007 року.
Лисичанський міський суд Луганської області в складі: головуючого судді Калитки
О.М. народних засідателів ОСОБА_2

ОСОБА_3
при секретарі судового засідання Кравченко О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про
визнання фізичної особи безвісно відсутньою, -

встановив:

Заявниця звернулася до суду з вищеназваною заявою
посилаючись на те, що в січні 2001
року її колишній чоловік ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зібрав
свої речі, документи і пішов в невідомому напрямку. Визнання його безвісно
відсутнім необхідно для зняття його з реєстраційного обліку.

У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені нею
вимоги та пояснила, що її колишній чоловік ОСОБА_4 у січні 2001 року зібрав
свої речі, документи і пішов в невідомому напрямку. Більше ніяких відомостей
про місце його перебування невідомо. В АДРЕСА_1проживав епізодично, оскільки
зловживав спиртними напоями, не працював у зв'язку з чим між ними часто
виникали сварки, на цьому ґрунті шлюб між ними був розірваний у грудні 2000 року. З заявою
про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини 1990 року народження
до нього вона не зверталася. Визнання його безвісно відсутнім необхідно для
зняття з реєстраційного обліку. Розшук АДРЕСА_1 не оголошувала.

Представник заінтересованої особи - КП
"Паспортна служба" в судове засідання не з'явився, просили суд
розглянути заяву за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові
докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст..
29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира,
інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному
пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути
визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного
проживання немає відомостей про місце її перебування.

Встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в АДРЕСА_1. Шлюб
між ним та заявницею розірвано у 2000 році, після чого він зібрав свої власні
речі, взяв документи і вирушив у невідомому заявниці напрямку. Заявниця не
надала суду доказів про те, що АДРЕСА_1 було місцем постійного проживання
АДРЕСА_1 і що протягом року немає відомостей про місце його перебування,
оскільки заявниця сама пояснила що в вказаній квартирі він проживав епізодично
і нею не вживалось будь - яких заходів щодо розшуку АДРЕСА_1, тому місце його
постійного перебування не встановлено. Ці обставини підтверджуються поясненнями
заявниці ОСОБА_1
та матеріалами справи.

2

За
таких  обставин  суд
вважає,  що немає   законних
підстав   для   визнання АДРЕСА_1 безвісно відсутнім.

На
підставі викладеного та ст..29, ст. 43
ЦК України, керуючись ст. ст. 10,
11,212-215, ч. 4
ст. 234, 246-249 ЦПК
України, суд, -

вирішив:

Заяву  ОСОБА_1
про   визнання   ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім залишити без
задоволення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Луганської області шляхом подання до Лисичанського міського суду заяви про
апеляційне оскарження протягом 10-ти днів з дня після його проголошення або
подання апеляційної скарги у той самий строк. Апеляційна скарга подається
протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження до
Лисичанського міського суду та до апеляційного суду Луганської області.