Справа № 22-4665/2007
рік                         Головуючий у 1
інстанції Челюбєєв Є. В.
Категорія    18                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючої
Ювченко Л.П. суддів Маширо О.П.,
РезніковоїЛ.В. при секретарі Стефановій ЇМ.  розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу по
апеляції закритого акціонерного товариства „Приватбанк" на ухвалу судді
Дзержинського міського суду від 5 квітня 2007 року у справі за заявою ЗАТ
„Приватбанк" про видачу судового наказу,

установив:

До
апеляційного суду звернулось акціонерне товариство „Приватбанк" з
апеляційною скаргою на ухвалу судді,
якою товариству було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1 4 057
грн. 40 коп.

Суд
виходив з того,  що із заяви
„Приватбанку" вбачається,  що
ОСОБА_1 має заборгованість за кредитом у сумі 3 250 грн. 50 коп.,  а також товариство нарахувало заборгованість
по процентах за користування кредитом у сумі 502 грн. 24 коп.,  заборгованість по комісії у сумі 260 грн. 05
коп. та пеню у сумі 44 грн. 61 коп.,  а
усього на суму 4 057 грн. 40 коп.

На думку
суду вимоги товариства не є безспірними,
бо у заяві йдеться не лише про стягнення заборгованості за кредитним
договором,  суд відмовив товариству у
видачі судового наказу,  бо виникає спір
про право.

В
апеляційній скарзі заявник просить ухвалу суду скасувати та передати справу до
місцевого суду на новий розгляд,
оскільки вважає,  що вимоги банку
є законними та обґрунтованими.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  дослідивши
матеріали справи,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційну скаргу слід
відхилити,  оскаржувану судову ухвалу
залишити без змін,  з таких підстав.

У
відповідності до вимог  ст. 312 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без
змін,  якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно
зі  ст. 96 ЦПК України вимоги заявника
мають бути документально підтверджені та безспірні,  тобто не може викликати сумнівів ні момент настання
права вимоги,  ні сума грошових
коштів,  на яку претендує заявник. Таким
чином,  вимоги,  за

якими
може бути виданий судовий наказ,  не
тільки є безспірними,  а й такими,  що фактично визнаються боржником.

Однак з
матеріалів справи вбачається,  що у заяві
„Приватбанку" йдеться про видачу судового наказу на суми заборгованості по
кредиту,  на проценти та комісію за
користування кредитом,  а також на пеню
за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором,  тобто у даному випадку має місце спір про право.

За таких
обставин судовий наказ не може бути виданий,
тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив заявникові у прийнятті
заяви до розгляду.

Виходячи
з наведеного,  апеляційний суд
вважає,  що апеляційну скаргу
„Приватбанку" слід відхилити як безпідставну,  а оскаржувану судову ухвалу як таку,  що відповідає вимогам закону,  залишити без змін.

Керуючись  ст.  ст.
312,  313,  315 ЦПК України,  апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк"
відхилити.

Ухвалу
судці Дзержинського міського суду від 5 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців
з дня набрання нею законної сили.