Справа № 22- 5278/2007                                                Головуючий
25                                                                    Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року

Колегія
суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді                   -
Петренко І.О.

суддів   - Прозорової М. Л.,  Лаченкової О.В.,

при
секретарі   - Шило С. Ю.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського
районного суду м.  Дніпропетровська! від
19 квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
усунення перешкод в користуванні власністю та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування
квартирою,  -

ВСТАНОВИЛА:

У березні
2006 року позивачка звернулася до суду з позовом та просила постановити
рішення,  яким виселити ОСОБА_1 з
квартири АДРЕСА_1,  без надання іншого
жилого приміщення.

В
обґрунтування позивних вимог позивачка вказувала на те,  що зазначена квартира належить їй на праві
власності за договором купівлі-продажу від 20 вересня 1991 року,  який було укладено між нею та Виконкомом
Бабушкінської районної ради. В даній квартирі з 1996 року,  крім неї,
зареєстрована і її онука - ОСОБА_1,
яка з 2003 року стала вести себе неадекватно,  вчиняла сварки,  і погрожувала їй. Добровільно відповідачка
виселитися відмовляється,  а тому вона
змушена звернутися до суду.

ОСОБА_1
подала до суду зустрічний позов,  в якому
просила встановити порядок користування квартирою,  виділивши їй окрему кімнату.

Рішенням
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 квітня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2  задоволено,
а в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду та
постановити нове рішення по справі,  яким
задовольнити її зустрічні позовні вимоги ,
а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовити.

Вислухавши
учасників процесу ,  що з'явились ,  вивчивши матеріали справи ,  законність та обгрунтованість рішення суду та
доводи апеляційної скарги ,  колегія
суддів вважає ,  що апеляційну скаргу
слід частково задовольнити ,  рішення суду
в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2
скасувати і постановити нове рішення , а в частині відмови в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 скасувати і направити на новий розгляд за наступними
підставами.

Так,  постановлюючи оскаржуване рішення стосовно
позовних вимог ОСОБА_2  ,  суд першої інстанції виходив із того ,  що згідно до положень  ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і у відповідності до
положень  ст.  48 закону України „ Про власність"
власник може вимагати усунення будь-яких порушень його прав ,  а тому відповідачку ОСОБА_1 слід виселити
,  усунувши ОСОБА_2  перешкоди у користуванні,  володінні та розпорядженні власністю ,  а саме - кв. АДРЕСА_1.

Однак
,  з такими висновками суду погодитись не
можна ,  оскільки спірна квартира,  що являється об"єктом власності є жилим
приміщенням і режим проживання в ньому регулюється нормами Житлового кодексу
України ,  а тому у відповідності до
положень  ст.  9 цього кодексу ніхто не може бути виселений
із займаного жилого приміщення ,  або
обмежений у праві користування ним інакше як із підстав і в порядку ,  передбаченому законодавством.

Як
вбачається з матеріалів справи відповідачка ОСОБА_1 являється онукою позивачки
ОСОБА_2  , проживає і зареєстрована в
спірній квартирі з червня 1996 року ( ар. сп.29,  99 ). Поселилась вона у спірну квартиру за
згодою ОСОБА_2  , у якості члена
сім"ї,  що не заперечувала позивачка
та її представники у судовому засіданні ( ар. сп.98-101). Відповідачка приймала
і приймає участь в оплаті комунальних послуг ( ар. сп. 33) ,  позитивно характеризується ( ар. сп. 30 ).
Виходячи з наведеного вище відповідачка придбала право користування житловою
площею спірної квартири.

Доводи
позивачки за головним позовом про не можливість спільного проживання сторін по
справі на цей час ,  в зв"язку з
погіршанням відносин ,  а в зв"язку
з цим необхідність виселення відповідачки ОСОБА_1 за підстав  ст.  116 ЖК
України ,  на що вказувалось в позовній
заяві,  в судовому засіданні
підтвердження не отримало і у рішенні суду не відображено.

За таких
обставин ,  колегія суддів вважає ,  що рішення суду в частині розгляду позовних
вимог ОСОБА_2  підлягає скасуванню і по
результату розгляду позовних вимог ОСОБА_2
,  слід ухвалити нове рішення
відповідно до вимог ч.1 п.2  ст.  309 ЦПК України про відмову в задоволенні
позову ,  оскільки відповідно до
положень  ст. 213 ЦПК України суд,  постановлює рішення на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин ,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог,  підтверджених тими доказами ,  які були досліджені в судовому засіданні.

В
частині ж розгляду позовних вимог,  з
якими звернулась до суду ОСОБА_1,  рішення
суду слід скасувати і справу в даній частині направити на новий розгляд за
наступних підстав.

Так
,  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною
заявою ( ар. сп. 56),  в якій посилалася
на ч.1  ст.  405 ЦК
України і вказувала на те ,  що члени
сім'ї власника житла мають право на користування цим житлом відповідно до
закону. Згідно даної ж норми права житлове приміщення ,  яке мають право займати члени сім"ї
власника ,  визначається саме власником
житла. Однак ,  позивачка за зустрічним
позовом просила про встановлення рішенням суду порядку користування спірною
квартирою з наданням їй у користування кімнати площею 17, 2 кв. м.  В судовому ж засіданні ОСОБА_1 ставила
питання про встановлення порядку користування житловими приміщеннями і
виділення їй окремої кімнати після переобладнання нею спірної квартири з
прохідними кімнатами в квартиру з двома ізольованими кімнатами.

Суд не
звернув на вище викладені обставини уваги ,
зустрічні позовні вимоги не запропонував уточнити ,  а ні до судового засіданні ,  а ні в наступному і , таким чином ,  фактично не розглянув заявлені позовні вимоги
в повному обсязі і виправити цей недолік шляхом ухвалення додаткового рішення
не можливо ,  а тому колегія суддів
вважає ,  що необхідно ,  на підставі п.5 ч.1  ст.
311 ЦПК України рішення в частині розгляду зустрічних позовних вимог
скасувати і справу направити в даній частині на новий розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  301, 303, 307, 309 ч.1п.2,
311 ч.1 п. 5, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України , колегія суддів , -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 19 квітня 2007 року скасувати.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в
користуванні власністю і виселенні - відмовити.

Справу в
частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування
квартирою направити на новий розгляд.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення ,  однак ,
може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двох
місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України.