Справа № 2- 248/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007
року Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого -
судці Свитки С. Л.,

при секретарі
Порпленко Ю.Ю.,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Корсуні-Шевченківському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
повернення позики та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом і
просить стягнути з відповідачки:

9 500
грв в рахунок стягнення боргу за договором позики;

9 500
грв в рахунок відшкодування моральної шкоди;

236.25
грв в рахунок відшкодування 3% річних від простроченої суми;

702 грв
в рахунок застосування індексу інфляції до простроченого боргу. Зазначені
вимоги,  які позивачкою та її представником
ОСОБА_3 у суді було змінено в частині стягнення боргу за договором позики на
суму 8 500 грв.,  відшкодування річних
відсотків від простроченої суми на суму 183, 75 грв,  у відшкодування моральної шкоди до 5000 грв і
до 521, 50 грв щодо застосування індексу інфляції,  обґрунтовуються посиланнями на те,  що між сторонами 28.06.2005 року був
укладений договір позики,  за яким
відповідачка отримала 4 500 грв.,  які
остання зобов*язовувалась повернути на вимогу ОСОБА_1.  Крім того,
позивачкою 25.01.2007 року в рахунок нової позики було внесено 5000 грв
до кредитної спілки "Корсунь" в рахунок погашення боргу відповідачки
перед кредитною установою. Вказані кошти відповідачка зобов*язовувалася
повернути ОСОБА_1.  у строк не пізніше 20
березня 2007 року. Станом на час звернення позивачки до суду вказані кошти
відповідачкою останній не повернуті,  що
спричиняє заподіяння ОСОБА_1.  моральної
шкоди,  яка виразилася у її переживаннях
з приводу нечесної поведінки ОСОБА_2,
втраченою можливістю своєчасного проведення офтальмологічної операції
сину позивачки - ОСОБА_4,  що призвело до
значної втрати зору останнім та,  як
наслідок,  глибоким душевним переживанням
позивачки з цього приводу.

Представник
відповідачки ОСОБА_5 у суді позов визнала в частині заборгованності по позиці
на суму 8 500 грв,  а в решті позовних
вимог просила суд відмовити у задоволенні та пояснила,  що станом на 01.01.2006 року її довірителька
отримала частками за усним договором позики кошти на загальну суму 4500 грв.
Дата повернення вказаних коштів сторонами обговорена не була. В жовтні 2006
року позивачка пред*явила вимогу про повернення всієї суми позики,  що стало причиною повернення їй коштів у сумі
1000 грв. Далі,  25.01.2007 року,  з метою зняття арешту на будинок відповідачки
та подальшого його продажу і повернення коштів за договором позики,  позивачка внесла в рахунок позики
відповідачці кошти в сумі 5000 грв до кредитної спілки "Корсунь".
Дата повернення даних коштів сторонами обговорена не була. З вимогою про їх
повернення позивачка звернулася 13.03.2007 року.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

В суді
достовірно встановлено,  що протягом 2005
року позивачкою було надано відповідачці у позику кошти на загальну суму 4 500
грв. вказані кошти мали бути повернуті останньою на вимогу позивачки. В жовтні
2006 року позивачка пред*явила вимогу про повернення всієї суми позики,  що стало причиною повернення коштів у сумі
1000 грв. Далі,  25.01.2007 року,  з метою зняття арешту на будинок відповідачки
та подальшого його продажу і повернення коштів за договором позики,  позивачка в рахунок нової позики внесла кошти
в сумі 5000 грв до кредитної спілки "Корсунь". Дата повернення даних
коштів сторонами обговорена не була. З вимогою про їх повернення позивачка
звернулася 13.03.2007 року,  але на час
розгляду справи у суді вказані кошти повернуті не були.

Неналежне
виконання відповідачкою своїх зобов*язань спричинило заподіяння позивачці
моральної шкоди,  яка виразилася у її
переживаннях з приводу нечесної поведінки ОСОБА_2,

2

як
наслідок,  втраченою можливістю
своєчасного проведення офтальмологічної операції сину позивачки - ОСОБА_4,  що призвело до значної втрати зору останнім
та,  як наслідок,  глибоким душевним переживанням позивачки з
цього приводу.

За таких
обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позову,  оскільки згідно вимог ч. 1  ст. 526 ЦК
України забов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору. Враховуючи,  що сторонами не
було визначеної конкретної дати повернення позики,  то відповідно до вимог ч.1  ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій сумі,
що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку,  що встановлені договором.  Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги,  позика має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це,  якщо інше не встановлено.

За таких
обставин,  враховуючи,  що суд позбавлений можливості встановити
точну дату звернення позивачки з вимогою про повернення позики в жовтні 2006
року і приймаючи дану дату з 01.11.2006 року,
приймаючи до уваги повернуту позику в сумі 1000 грв,  суд вважає,
що відповідачка мала повернути позику позивачці в сумі 3 500 грв в строк
не пізніше 01.12.2006 року,  а оскільки
вказані кошти на час розгляду справи у суді не повернуті,  суд приходить до висновку про виникнення
прострочення боргу,  що становить один
рік і 5 місяців.

З тих же
підстав,  враховуючи встановлені
обставини справи,  суд приходить до
висновку про виникнення у відповідачки прострочення боргу за договором позики в
сумі 5 000 грв,  яка на час розгляду
справи становить один місяць 16 днів.

За таких
обставин,  враховуючи вимоги ч.2  ст. 625 ЦК
України щодо сплати трьох процентів річних,
суд приходить до висновку,  що
відповідачка має сплатити позивачці кошти за першою позикою в сумі 3 500 грв +
148, 75 грв (3 500грв*3% :100%*17міс:12 міс) та за другою позикою 5 000 грв +
18, 75 грв. (5000 грв*3%:100%*1, 5 міс: 12 міс),  що в цілому становить 8 500 грв в рахунок
повернення позики та 167, 50 грв. у рахунок 3% річних від простроченої суми.
Враховуючи встановлені у справі обставини,
наявність вини відповідачки у простроченні повернення позики,  що має ознаки протиправної поведінки
останньої відносно позивачки,  суд
приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині
відшкодування заподіяної моральної шкоди,
оскільки згідно вимог  ст. 23 ЦК
України особа має право на відшкодування моральної шкоди,  завданої внаслідок порушення її прав,  в т.ч.1 через вчинення протиправної поведінки
відносно неї самої. Відповідно до ч.1
ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

За таких
обставин,  враховуючи встановлену у суді
вину ОСОБА_2 щодо неповернення коштів за договором позики,  глибину і тривалість душевних страждань
позивачки,  які були доведені у суді
наданими останньою доказами,  вік і
майновий стан відповідачки,  яка на даний
час являється пенсіонеркою,  суд визначає
розмір відшкодування моральної шкоди у 1500 грв.,  що відповідає вимогам розумності і
справедливості.

Разом з
тим,  суд приходить до висновку про
необхідність відмови у задоволенні позову в частині стягнення коштів з
урахуванням індексу інфляції,  оскільки
позивачкою та її представником суду не надано належних доказів,  які могли бути прийняті судом,  щодо регіонального індексу інфляції,  а так само і доказів поважності відсутності у
останніх даних доказів. Задовольняючи позов,
враховуючи,  що сторони є особами,  що постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи,  суд стягує з відповідачки в
користь позивачки судові витрати по справі,
які були понесені останньою при подачі позову,  тобто витрати на ІТЗ з розгляду справи в сумі
30 грв.

Керуючись  ст.
ст. 23,  526,  625, 1049, 1167 ЦК України,   ст.
ст.  10, 11,  57,
58,  59,  60, 212,
213,  214,  215,
79,  88 ЦПК України,  суд

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення позики та відшкодування моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути
із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1,
пенсіонерки,  уродж. м. Поті
Грузія,  жит. АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2,  жит. АДРЕСА_2 кошти в сумі
8500 грв у рахунок повернення позики,
167, 50 грв. у рахунок 3% річних від простроченої суми,  1 500 грв у відшкодування моральної шкоди та
30 грв у відшкодування судових витрат по справі.

В задоволенні
решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про його апеляційне
оскарження або апеляційної скарги.

Заява
про апеляційне оскарження може бути подана протягом 10 днів після проголошення
даного рішення до Апеляційного суду Черкаської області через
Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області з наступним поданням
апеляційної скарги протягом 20 днів через той же суд.

Апеляційна
скарга може бути подана протягом 10 днів після проголошення даного рішення до
Апеляційного суду Черкаської області через Корсунь-Шевченківський районний суд
Черкаської області.