Справа №2-917/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року Орджонікідзевський районний суд М.Запоріжжя у складі: головуючого
судді Гнатик Г.Є.

при секретарі
Якимовій О.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Запоріжжі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до КП ВРЕЖО № 1 М.Запоріжжя про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

Встановив :

Позивач
звернулася до суду із позовом до відповідача про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди.

У позові
вказала, що з вересня 2000
року вона працювала в КП ВРЕЖО №
1 м.Запоріжжя робітником по комплексному прибиранню і утриманню будинків і
при будинкової території. Наказом №
3 від 03.01.2007 року
вона була звільнена за п.2 ст. 40
КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, оскільки 23.10.2006 року мав місце
нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, вона отримала травму і до

29.12.2006         року знаходилася на лікуванні. Відповідно до висновку ВКК

підприємство
було зобов'язано перевести її на легку працю, але її звільнили. їй

неможливо було
виконувати роботу, пов'язану з нахилами тулуба і підняттям

тяжкого, але їй
запропонували роботу прибиральниці, яку вона не змогла

виконувати,
потім роботу на телефоні, але вона має поганий слух і також не змогла

її виконувати.
Просила поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час

вимушеного
прогулу і  моральну шкоду.

У судовому
засіданні позивач підтримала позов. Суду пояснила, що після травми, коли її виписали
з лікарні, їй надали довідку про те, що вона має право працювати на легкій
роботі. їй запропонували роботу прибиральниці, але вона пов'язана з нахилами
тулуба, їй це було важко, також запропонували роботу двірника, вона не могла її
виконувати, не змогла і приймати виклики по телефону, оскільки  має поганий слух. Потім її викликали у КП
ВРЕЖО і повідомили, що у них не має легкої роботи, тому прийнято рішення про її
звільнення. З прийнятим рішенням вона не згодна, тому просила задовольнити
позов.

Представник
позивача підтримала її позов і вважає, що ОСОБА_1. звільнено неправомірно, її
повинні були забезпечити легкою роботою, тому просить позов задовольнити.

Представники КП
ВРЕЖО №1 проти
позову заперечують. Суду пояснили, що позивач працювала робітником з
комплексного прибирання та утримання домової і при будинкової території. Ця
робота передбачає прибирання і погрузну
сміття.

02.01.2007 року позивач,
після лікування у лікарні, куди попала через травму, тому

що вона порушила
правила внутрішнього трудового розпорядку, надала довідку, що

їй рекомендовано
легку працю строком на один місяць, це праця не пов'язана з

підйомом важких
предметів і поворотом тулуба. У довідці не було вказано, що їй

рекомендовано
неповний робочий день чи тиждень.

2

Керівництвом КП
ВРЕЖО ОСОБА_1. була запропонована робота прибиральниці виробничих приміщень, це
набагато легша робота, ніж та, яку вона виконувала раніше, але ОСОБА_1.
відмовилася від такої роботи. Також було запропоновано роботу на телефоні -
приймати заявки від громадян, але вона також відмовилася, їй запропонували на
місяць взяти тарифну відпустку, знову відмовилася. Тоді ОСОБА_1запропонували
виконувати роботу по прибиранню підвіконників і столів, вона пішла до ЖЕД,
посиділа там на стільчику, потім сказала, що стомилася і її відпустили додому.
Оскільки ОСОБА_1не погодилася на пропоновану їй роботу, а іншої легкої роботи у
КП ВРЕЖО не має, ОСОБА_1не має вищої освіти, тому адміністрація змушена була
звернутися до профкому з проханням про її звільнення. На профком ОСОБА_1.
запрошували з дому, оскільки на роботу вона не виходила. На засіданні профкому
вона погодилася із звільненням, у цей же день отримала копію протоколу і було
виготовлено наказ про її звільнення.

Вважає, що
позивача звільнено правомірно, оскільки підприємство не мало можливості надати
їй легку роботу, тому, що всі роботи пов'язані з виконанням прибирання
території, погруз кою сміття, що підтверджується характеристикою робочих місць
підприємства. Просять позов залишити без задоволення.

Вивчивши
матеріали справи, заслухавши позивача, представника позивача, представників
відповідача, суд вважає позов не підлягаючим задоволенню у зв'язку з
наступним.

3 вересня 2000
року ОСОБА_1. працювала в КП ВРЕЖО №
1 М.Запоріжжя робітником в  комплексному прибиранню і утриманню будинків і при
будинкової території. Наказом №3 від 03.01.2007
року вона була звільнена за п.2 ст. 40
КЗпП України.  23.10.2006 року мав
місце нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, ОСОБА_1. отримала травму і до 29.12.2006 року знаходилася
на лікуванні. Відповідного, висновку ВКК підприємство було зобов'язано
перевести її на легку працю.

Як встановлено у
судовому засіданні, керівництвом КП ВРЕЖО ОСОБА_1. була запропонована робота
прибиральниці виробничих приміщень, яка набагато легша, ніж та, яку ОСОБА_1.
виконувала раніше, ще до травми, але вона відмовилася від такої роботи. Також
було запропоновано роботу на телефоні-приймати заявки від громадян, але
ОСОБА_1. також відмовилася від такої роботи і відмовилася від надання їй  тарифної відпустки. Тоді ОСОБА_1.
запропонували виконувати роботу по прибиранню підвіконників і столів, вона
пішла до ЖЕД, виконувати вказану роботу не змогла і її відпустили додому.
Вказане у судовому засіданні підтвердила ОСОБА_1.

ОСОБА_1. у
посилання своїх позовних вимог вказала, що їй могли надати іншу легку роботу,
але не надали.

Як вбачається з
характеристики робочих місць КП ВРЕЖО №
1 М.Запоріжжя, у КП ВРЕЖО №
1 не має таких робочих місць, на яких змогла б виконувати роботу ОСОБА_1. за
станом її здоров'я.

Як встановлено у
судовому засіданні, ОСОБА_1. не має вищої освіти, тому не могла виконувати інші
роботи технічних працівників.

Згідно з
протоколу № 2 розширеного
засідання адміністрації і профкому КП ВРЕЖО №1 від 03.01.2007
року, було вирішено дати згоду за клопотанням адміністрації КП ВРЕЖО № 1 на звільнення
ОСОБА_1. з роботи у зв'язку з неможливістю виконання роботи робітника з
комплексного прибирання і утримання будинків з при будинковими територіями.

За рішенням
профкому була видано наказ №
3 від 03.01.2007 року про
звільнення ОСОБА_1. з займаної роботи.

Виходячи з
вищевказаного, оскільки КП ВРЕЖО №
1 М.Запоріжжя не мало можливості надати ОСОБА_1. легку роботу, а за стоном її  здоров'я вона не

3

могла виконувати
іншу роботу, від виконання якої відмовлялася, суд вважає, що ОСОБА_1. звільнена
правомірно і у задоволенні її позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 221,
233  Кодексу законів
про працю України,  ст. ст.  208,
209,212,213,214,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
ОСОБА_1до КП ВРЕЖО № 1 М.Запоріжжя
про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди, залишити без задоволення.

Рішення може
бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення
рішення суду до Орджонікідзевського районного суду М.Запоріжжя та подачі
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подачі заяви
про апеляційне оскарження рішення суду або у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.