Справа № 22-4350
у 1 інстанції - Оздоба М.О.
Доповідач -    Прокопчук Н.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого
:        Прокопчук Н.О.

суддів : Семенюк
Т.А., Ратнікової В.М.

при секретарі:
Зражевській Н.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою    ОСОБА_1
в    інтересах    ОСОБА_2

на рішення
Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2007 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 ,3-я
особа : Відділ громадянства , іміграції та реєстрації фізичних осіб
Святошинського РУТУ МВС України в м. Києві про усунення перешкод у користуванні
власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку і зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_3, 3-ї особи : приватні нотаріуси Київського міського
нотаріального округуОСОБА_6 ,ОСОБА_7 про визнання договорів купівлі - продажу
квартири недійсними та відшкодування моральної шкоди ,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2007 року задоволено
первісний позов. В порядку усунення перешкод для ОСОБА_3 в користуванні
власністю, виселено ОСОБА_2 з АДРЕСА_1 та зобов'язано
Відділ громадянства , міграції та реєстрації фізичних осіб Святошинського РУТУ
МВС України в м. Києві зняти його з реєстрації в цій квартирі.

В задоволенні
зустрічного позову -відмовлено.

Не погоджуючись
із таким рішенням суду ОСОБА_1-
представник ОСОБА_2 за
довіреністю подала апеляційну скаргу в якій посилаючись, на невідповідність
висновків суду дійсним обставинам справи, просила рішення суду скасувати і
направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши
доповідь судді Прокопчук Н.О., пояснення осіб, що з"явились в судове
засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши
законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення, колегія

2

суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга    не підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Відмовивши у
задоволенні позову зустрічного позову ,суд виходив з того ,що доказів , які б
свідчили про недійсність укладених угод щодо купівлі-продажу спірної квартири
не надано та таких обставин не встановлено. ОСОБА_3 є добросовісним набувачем і
як власник має право користуватися своєю власністю і її права підлягають
захисту шляхом виселення та зняття ОСОБА_2 з реєстрації в належній їй квартирі.

Зазначений висновок
ґрунтується на вимогах закону, досліджених у судовому засіданні доказах яким
надана належна правова оцінка і є правильним.

Як вбачається з
матеріалів справи і встановлено судом спірна квартира АДРЕСА_1 складається з
однієї кімнати розміром 19 кв.м. ,загальною площею 36.20 кв.м. Згідно довідки
форми № 3 ОСОБА_2 зареєстрований
в цій квартирі.

10.02.2003 року
було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 22.08.2003 року ОСОБА_2 видано
доручення ОСОБА_4, яким він уповноважив останню приватизувати вищевказану квартиру,
розпоряджатися нею, продати, подарувати, обміняти її за ціну та на умовах на
свій розсуд (справа № 2-1309-104,а.с 4).

ОСОБА_4 продала
,а ОСОБА_5 придбала спірну квартиру за договором купівлі-продажу від 20.10.2003
року (справа №2-1309-104,а.с.8).

В установленому
законом порядку зазначена довіреність недійсною не визнана і була відмінена
ОСОБА_2 лише 11.11.2003 року, вже після відчуження спірної квартири( справа №
2-1309-104,а.с.38).3 огляду на те ,що ОСОБА_4 на час укладання договору діяла
у межах повноважень ,зазначених у довіреності, угода укладена в письмовій формі
,посвідчена нотаріально ,об'єкт нерухомості був зареєстрований у БТІ, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те ,що угода відповідає вимогам закону і
посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду є
безпідставними.

29.02.2004  року було укладено договір купівлі-продажу
квартири за яким ОСОБА_5 продала ,а ОСОБА_3 придбала у власність квартиру
АДРЕСА_1 ( а.с. 4,справа № 2-1309-104 ,а.с.10).3гідно технічного паспорту на
спірну квартиру ,її власником значиться ОСОБА_3 ( а.с. 4 зв., 5-6) і як,
власник ,вона може вимагати усунення порушення її прав.

З урахуванням
того ,що право ОСОБА_5 на спірну квартиру, на день укладання договору з ОСОБА_3
,ніким з учасників угоди не оспорювалося , суд першої інстанції правильно
вважав ,що вона мала право реалізувати свої права власника шляхом укладання
угоди,яка не суперечить вимогам закону, в тому числі, і про відчуження
квартири. Посилання в апеляційній скарзі про неправильність висновків суду є
необгрунтованими.

Суд першої
інстанції ретельно перевірив доводи представника ОСОБА_2 щодо вибуття спірної
квартири поза його волею і з огляду на відсутність належних та допустимих
доказів ,зокрема рішень суду щодо визнання недійсними виданої ним довіреності,
приватизації спірної квартири, шлюбу , висновку по кримінальній справі
,порушеної по його заяві ,обгрунтовано вважав заявлені вимоги недоведеними.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду ,не впливають на їх
правильність, а тому не заслуговують на увагу.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм
процесуального та матеріального права і не може бути скасоване чи змінене з
підстав ,що наведені в апеляційній скарзі.

3

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307,30 ,313-315,317 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м. Києва від 16 лютого 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців шляхом подання до цього суду касаційної скарги.