Справа №2-213/2007
РІШЕННЯ

«12» червня 2007
р.       Софіївський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

судді:                                                                                                     Джерелейко
О.Є.

при секретарі:                                                                                      Палій
Л.Г.

з участю
позивача:                                                                              ОСОБА_1

відповідача:                                                                                          ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в смт. Софіївка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2007
року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її
тим, що з 06 березня 1999 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2.

Від цього шлюбу
в них є син-ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя
позивача з відповідачем не склалося. Сторони прожили більше трьох років, потім
позивач пішов проживати до своїх батьків, тому що, мати відповідача постійно
втручалась в їхні стосунки з відповідачем, через це між ними виникали сварки.
Окремого житла у них не було, знімати квартиру та проживати окремо від батьків
вони не могли, так як не дозволяли їхні доходи. Це стало основною причиною
того, що їх шлюб розпався і сімейні стосунки між ними не поновились. Таким
чином, з 2002 року
сторони не проживають разом та не підтримують подружніх стосунків. В позивача
склалась інша сім'я.

У зв'язку із
викладеним позивач просить шлюб між ним та відповідачем розірвати.

Позивач в
судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини,
викладені у позовній заяві, а також просить стягнути з нього державне мито в
розмірі 17 гривень
за отримання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Відповідач з
позовом згідна, визнає позовні вимоги у повному об'ємі, просить їх шлюб
розірвати і стягнути з позивача державне мито в розмірі 17 гривень за
отримання свідоцтва про розірвання шлюбу.

Розглянувши в
судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає,
що позов обґрунтований і підлягає задоволенню із таких підстав.

Згідно ч.3 ст. 105 Сімейного
кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного
кодексу України. Згідно ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено,

2

що подальше спільне
життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому
засіданні за матеріалами справи встановлено: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 06 березня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського
стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, що
підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.5); від шлюбу сторони мають
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.5); сторони не проживають разом тривалий період часу з
05.11.2002 року, за час, що не проживають разом, намагались примирюватись,
однак не примирились, позивач має іншу сім'ю, сторони на примирення не згідні і
не бажають поновлювати подружні відносини та зберігати шлюб, тому спільне життя
подружжя та збереження шлюбу є неможливим. За таких обставин суд приймає
визнання відповідачем позову, так як це не суперечить закону і не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

У зв'язку з цим
суд дійшов висновку, що наявні підстави для розірвання шлюбу між сторонами.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Шлюб між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського
стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області
(актовий запис №18) 06 березня 1999 року, розірвати.

2. Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу з
позивача ОСОБА_1 державне мито на користь держави в сумі 17 (сімнадцять)
гривень, відповідача від сплати державного мита звільнити.

3. Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через Софіївський районний суд.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним судом.