Справа № 2-159/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ

19 січня 2007
року Микитівський районний суд м. Горлівки Донецької області в складі:
головуючого судді Каліуш О.В., при секретарі Кащенко В.В., за участю позивача
ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача Шестерніної
Н.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Горлівці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України у Микитівському районі м. Горлівки про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Звернувшись до
суду, ОСОБА_1, підтримавши у судовому засіданні свої вимоги, просить стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі 20
000 гривень, посилаючись на те, що з 21
квітня 2005 року по 28 грудня 2006 року працювала
машиністом котельного пристрою на ДП шахта ім. Ю.О. Гагаріна. 18 травня 2006
року, під час виконання трудових обов'язків, з нею трапився нещасний випадок,
внаслідок чого отримала травму правої ноги - порвані зв'язки колінного суглоба.
22 травня 2006 року по даному
факту було проведено розслідування нещасного випадку на виробництві і складений
акт № 1/6 за
формою Н-1. Висновком МСЕК від 13.11.2006
року їй було встановлено 20
% втрати професійної працездатності з трудового каліцтва. У зв'язку з втратою
професійної працездатності їй заподіяна моральна шкода, оскільки внаслідок
трудового каліцтва постійно відчуває болі в нозі, оніміння, обмеження рухів
ноги, вимушена пересуватися за допомогою ціпка, постійно приймати ліки та
звертатися за медичною допомогою, позбавилась можливості в повному обсязі
виконувати роботу по господарству.

Представник
позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1підтримав з тих же
підстав, просив стягнути з ВД ФССНВ у Микитівському районі м. Горлівки на
користь ОСОБА_1моральну шкоду у розмірі 20000 гривен.

Представник
відповідача за дорученням Шестерніна Н.П. у судовому засіданні позов не
визнала, пояснивши, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди не встановлений,
крім того, згідно до ст. 77
Закону України „ Про
державний бюджет на 2006
рік" зупинено на 2006
рік дію абзацу 4 статті 1 в частині
відшкодування шкоди застрахованим і членам їх сімей, підпункту „е" пункту 1 частини 1 статті 21, частини 3 статті 28 та частини З
статті 34 Закону
України „ Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, що привели до втрати
працездатності", таким чином відсутня норма, на яку посилається позивач
при обгрунтування своїх позовних вимог, тому просила в задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши всі
обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 21 Закону України " Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності"
відповідач повинен надавати соціальні послуги та виплати, у тому числі
відшкодування моральної шкоди, за наявності факту заподіяння його потерпілому,
а як вибачається із пояснень позивача, у зв'язку з її роботою в шкідливих
умовах праці вона отримала трудове каліцтво, що потягло   стійку втрату

працездатності,
у зв'язку з чим вона повинна постійно підтримувати стан свого здоров'я, приймати медичні препарати. Згідно з ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкоди потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного
захворювання складається з фізичної болі,
душевних страждань, які йому заподіяні у зв'язку з пошкодженням здоров'я. Наведені докази свідчать про те, що ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням позивачем
трудових обов'язків, заподіює йому моральні та фізичні страждання, обмежує його можливість вести активний образ життя, що встановлено висновком МСЕК. Згідно п.З постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 " Про судову практику по справах про
відшкодування моральної ( немайнової) шкоди" - моральна шкода може складатися з моральних стражданнях у зв'язку з втратою нормальних життєвих зв'язків з
неможливості продовжувати активного образу життя, при настанні інших негативних
наслідків. Негативні наслідки настали для позивача у зв'язку з втратою працездатності, стійкого погіршення стану її
здоров'я.

Суд вважає, що
доводи та заперечення відповідача суперечать вимогам законодавства по відшкодуванню шкоди, так і обов'язковому для виконання
відповідачем Рішенню Конституційного
Суду України № 1-рн/2004 від 27.01.2004 року про відшкодування моральної шкоди Фондом
соціального страхування, у якому вказані доводи
визнані такими, що суперечать діючому законодавству та Конституції України.

Суд також вважає безпідставними посилання представника відповідача на
положення ст. 77 Закону України „ Про Державний бюджет на 2006 рік" від 20.12.2005 року, оскільки відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні
визнається і діє принцип верховенства права. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту обсягу існуючих прав і свобод. Крім того, ст. 77 Закону України „Про Державний бюджет
України на 2006 рік" не позбавляє позивача
права на відшкодування моральної шкоди та не
скасовує відповідальність відповідача перед позивачем в
частині моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь втрати позивачем професійної працездатності, встановлений
висновком МСЕК в розмірі 20%, наявності для позивача вимушених
змін у її життєдіяльності, неможливістю відновити втрачене здоров'я, та виходячи з засад розумності та справедливості, суд
приходить до висновку про часткове задоволення позову у розмірі 9 000 гривен.

Керуючись ст.ст. 23,1167 ЦК України, ст. ст. 21, 34 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві або професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності", ст. ст. 214,215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково, стягнути з Відділення Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Микитівському
районі м. Горлівки на користь ОСОБА_1 моральну
шкоду, завдану стійкою втратою працездатності, у вигляді одноразового
відшкодування у розмірі 9
000 гривен.

Стягнути з Відділення Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Микитівському районі м.
Горлівки на користь Територіального Управління Державної Судової адміністрації в Донецької області витрати на інформаційне
- технічне забезпечення в сумі 1 гривна 50 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Микитівський районний суд м.
Горлівки шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення
рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційного скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.