Справа №22ц-687/2007р.                                              Головуючий в 1-й інстанції
Категорія 41                                                                                                     Несиерук В.В.
Доповідач      Клочко В.П.
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 травня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Севастополя
в складі:

головуючого   - Клочка В.П.

суддів        - Зотова B.C., Водяхіної
Л.М.

при секретарі - Федоніні Є.О.

за участю     - позивача, його представника ОСОБА_2.,
представника відповідача Маньковської К.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 14 березня
2007р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ „Торговий дім
„Ласуня" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього
заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 в травні
2006р. звернувся до суду з позовом до ТОВ „Торговий дім „Ласуня" про
стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки з 24
березня по 10 червня 2006р., заробітної плати за лютий, березень 2006р.,
компенсації за затримку розрахунку при звільненні, а також просив зобов'язати
виправити в трудовій книжці строк роботи, вказавши його з 11 квітня 2005р. по
10 червня 2006р., та змінивши найменування посади позивача відповідно до
класифікатора професії.

Вимоги мотивував
тим, що працював у відповідача з 11 квітня 2 005р. на посаді торгового
представника та за сумісництвом на посаді водія. На початку березня 2006р.
подав заяву про звільнення з 09 березня 2006р. за угодою сторін, через
відсутність згоди відповідача ОСОБА_1 пропрацював ще 2 тижні - до 21 березня
2006р., після чого перестав виходити на роботу. Однак, трудова книжка видана
йому лише 10 червня 2006р., заробітну плату за лютий та березень 200 6р.
позивач до даного часу не отримав. У зв'язку з цим просив стягнути вищевказані
грошові суми.

Рішенням суду в позові відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить рішення суду скасувати через невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи, порушення судом вимог матеріального та
процесуального права.

Розглянувши
матеріали справи, доводи скарги, колегія вважає, що  остання
підлягає  частковому  задоволенню,
рішення  суду скасуванню з
ухваленням нового з наступних підстав.

Постановляючи
рішення, суд виходив з того, що відповідачем не допущено порушення трудових
прав та інтересів позивача, підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 будь-яких
грошових

2

сум немає, що й стало причиною для
відмови в позові в повному обсязі.

З такими висновками не може погодитись колегія суддів.

Згідно зі ст.ст.116,117 КЗпП
України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення, але не
пізніше наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимог про розрахунок. В разі невиплати з вини власника
належних звільненому працівникові сум у вищевказані строки працівникові
виплачується середній заробіток за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно з ч.ч.1,2
статті 136 КЗпП України, покриття шкоди працівником у розмірі, що не перевищує
середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.

Розпорядження
власника має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної
шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це
працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром,
трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому
законодавством.

З матеріалів
справи слідує, що ОСОБА_1 наказом №41-К від 11.04.2005р. був прийнятий на
роботу до відповідача на посаду торгівельного представника відділу продажу
морозива (а.с.5б); наказом №11-К від 21.01.2006р. ОСОБА_1. було надано
відпустку строком на 15 днів (а.с.66), не використаними залишилось 9
календарних днів відпустки; 09 березня 2 006р. ОСОБА_1 подав заяву про
звільнення за власним бажанням (а.с.14) та наказом від 23 березня 2006р. був
звільнений за ст.38 КЗпП України (а.с.15).

В день
звільнення позивач від ознайомлення з відповідним наказом та отримання трудової
книжки відмовився, що підтверджується складеним трьома представниками ТОВ
„Торговий дім „Ласуня" Актом від 23.03.2006р. (а.с.16). При цьому вини
роботодавця в невчасному отриманні ОСОБА_1 трудової книжки і, відповідно,
підстав для покладення за це на ТОВ „Торговий дім „Ласуня" передбаченої
ч.4 ст.2 35 КЗпП України відповідальності, колегія не вбачає.

Разом з цим, з
відповіді Територіальної державної інспекції праці в м. Києві, наданої після
проведення перевірки заяви ОСОБА_1 щодо порушення трудового законодавства,
вбачається, що в платіжних відомостях про отримання робітниками ТОВ „Торговий
дім „Ласуня" заробітної плати відсутній підпис ОСОБА_1. про отримання
останньої за лютий та березень 2006р. в розмірі 309,96 грн та 214,82 грн
відповідно, а всього 524,78 грн (а.с.86-87).

Посилання
відповідача на відсутність у нього обов'язку виплати вищевказаної заробітної
плати через звернення на неї стягнення за спричинену ОСОБА_1. шкоду
підприємству не можна визнати обґрунтованим, оскільки при відрахуванні даних
грошових сум ТОВ „Торговий дім „Ласуня" було порушено передбачений ст.136
КЗпП України порядок - не видано наказ про відрахування із заробітної плати
суми шкоди, не надано документів з визначення суми заподіяної шкоди, не
отримано згоди ОСОБА_1. на проведення вищевказаних відрахувань.

3

Даним обставинам
суд належної оцінки при вирішенні спору не дав, ухвалив рішення, яке суперечить
фактичним обставинам справи та нормам
матеріального закону, що тягне його скасування
з ухваленням нового про часткове задоволення позову та стягнення на
користь позивача:

·
заробітної плати за лютий та
березень 2006р. у розмірі 524,78 грн;

·
компенсації за затримку розрахунку
при звільненні з 23 березня  2006р.
по  01  травня
2007р.  в  розмірі
4901,14  грн

(середня заробітна плата 17,63 грн
за робочий день помножена на кількість робочих днів на момент фактичного
розрахунку - 278, виходячи з розрахунку, наданого позивачем);

-   компенсації
за 9 днів невикористаної відпустки 94,68 грн,

а всього 5520,60
грн.

Дані виплати у відповідності до п.6 Постанови Пленуму ВСУ „Про практику застосування законодавства про оплату
праці" слід стягнути з відповідача на користь позивача без утримання
податків та інших обов'язкових платежів.

Через вирішення спору на користь позивача з відповідача в дохід держави
слід стягнути судовий збір у розмірі 55,20 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи в розмірі ЗО грн.

Інші позовні вимоги ОСОБА_1. колегія суддів знаходить необґрунтованими та вважає за необхідне в них відмовити.

На підставі
ст.ст.116,117,136 КЗпП України, керуючись ст.ст.303-315 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, рішення місцевого суду Гагарінського району м. Севастополя від 14 березня 2007р. - скасувати,
постановити нове, яким позов ОСОБА_1. до ТОВ „Торговий дім „Ласуня"
задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ „Торговий дім „Ласуня" на користь ОСОБА_1 в рахунок компенсації за затримку розрахунку при звільненні - 4901,14 грн, компенсації за
невикористану відпустку - 94,68 грн, заробітну
плату за лютий та березень 2006р - 524,78 грн, а всього
5520,60 грн без утримання податків та інших обов'язкових платежів.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за місяць в розмірі 2 62,39 грн.

Стягнути з ТОВ „Торговий дім „Ласуня" в дохід держави судовий збір у розмірі 55,20 грн та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення справи в розмірі 30 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців.