Справа № 22-ц- 2325/2007 рік.                Головуючий 1 інст: Матвієвська
земельні спори.                                                 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

7 травня 2007
року. Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого -
судді Макарова Г.О.,

суддів -
Хорошевського О.М., Коконі і В.В.,

при секретарі -
Харченко М.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою військового прокурора Харківського гарнізону на ухвалу судді
Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2007 року по справі
за позовом військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах військової
частини А 2112 до ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2007 року
прокурору повернуто зазначену позовну заяву з підстав, передбачених п. 3 ч.3
ст. 121 ЦПК України.

В
апеляційній скарзі військовому прокурор Харківського гарнізону просить скасувати
ухвалу судді суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм
процесуального права.

При
цьому посилався на те, що звертаючись до суду з позовом в інтересах військової
частини діяв на підставі ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру".

На
виконання вимог, зазначених у рішенні Конституційного Суду України від 8 квітня
1999 року визначив та обгрунтував у позовній заяві, в чому полягає порушення
інтересів держави, в чому існує загроза її інтересам.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи
позовну заяву прокурору, суддя суду першої інстанції виходив з того, що з заяви
не вбачається, що мають місце порушення або

загроза
порушення економічних, політичних чи інших державних інтересів. Спір виник між
громадянином та військовою частиною щодо права на забудову гаражу на земельній
ділянці, яка відведена під користування військовій частині та яка не позбавлена
можливості самостійно звернутись з позовом до суду.

Однак з таким
висновком судді погодитись не можна.

Відповідно
до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокурора України покладається
представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Пунктом
2 ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру" передбачені підстави
представництва прокурором в суді інтересів держави, якими є наявність порушень
або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів
внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб у їх
відносинах з державою.

Участь
прокурора у цивільному процесі передбачена також і п. 2 ст. 45 ЦПК України.

Конституційний
Суд України рішенням від 8 квітня 1999 року, даючи тлумачення ст. 2
Арбітражного процесуального кодексу України визначив, що в контексті п. 2 ст.
121 Конституції України прокурори подають до суду позови саме в інтересах
держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх
підпорядкування і форм власності.

Прокурор
самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення
інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави і ця заява є
підставою для порушення справи в арбітражному суді.

Діючий
ЦПК України визначає процесуальні повноваження прокурора в цивільному процесі
таким саме чином як і норми АПК
України, тлумачення яким були дані Конституційним Судом України.

Із
позовної заяви військового прокурора Харківського гарнізону поданої до суду
вбачається, що спір виник у зв'язку з самовільним захватом відповідачем
ОСОБА_1. земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні військової частини А
2112.

Посилаючись
на Закони України „Про оборону України" та „Про правовий режим майна в
Збройних Силах України", прокурор обґрунтовував своє звернення до суду
порушенням економічних і оборонних інтересів держави, зазначив, що від
економічного стану військової частини А 2112 безпосередньо залежить стан
бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України.

Таким
чином, на думку судової колегії у судді суду першої інстанції не було підстав
вважати, що позов пред'явлено не в інтересах держави і що у прокурора немає повноважень
на ведення справи.

Відповідно
до п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду
першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його
вирішення.

Керуючись
ст. ст. 303,
304, ч.2 п.4 ст. 307, п.3 ст. 312, 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу військового прокурора Харківського гарнізону задовольнити.

Ухвалу
судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2007 року
скасувати.

Позовну
заяву військового прокурора Харківського гарнізону разом з доданими до неї
матеріалами направити до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова для
вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала
суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає
подальшому провадженню у справі.