Справа №
Головуючий в першій інстанції - Грищенко Н.М.
Категорія № 21
(2)                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007
року липня 11 дня колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого
судді - Неклеси В.І.

суддів -
Братіщевої Л.А.,  Митрофанової Л.В.

при секретарі -
Чубіній А.В.

за участю :
позивача ОСОБА_1

та його
представника ОСОБА_2

представника
відповідача ОСОБА_3

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за
апеляційними скаргами Відкритого акціонерного товариства «Криворізький
залізорудний комбінат»,  Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі Дніпропетровської області на
рішення Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 30 листопада 2006 року у справі за позовом ОСОБА_1до
Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат»,  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області (надалі Відділення фонду) про стягнення недоплати в
рахунок відшкодування шкоди та перерахунку розміру щомісячної страхової
виплати,  -

ВСТАНОВИЛА:

У червні
2005 року позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - ВАТ «КЗРК»),  Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.  Кривому Розі
Дніпропетровської області (надалі Відділення фонду) про стягнення недоплати в
рахунок відшкодування шкоди та перерахунку розміру щомісячної страхової
виплати.

В
обгрунтуванні своїх позовних вимог вказав,
що працював тривалий час на шахті «Гігант» об'єднання «Кривбассруда»
(нині - ВАТ «КЗРК»» на посаді підземного прохідника 5 розряду в шкідливих
умовах праці,  що стало причиною
професійного захворювання.

Рішенням
МСЕК від 03.10.1994р. йому вперше встановлено 25% втрати професійної
працездатності. Рішенням МСЕК від 25.05.1995р. йому встановлено 40% втрати
професійної працездатності. Надалі ступень втрати професійної працездатності не
змінювався.

Позивач
уточнив позовні вимог і просив суд стягнути з ВАТ «КЗРК» різницю між належною і
фактично виплаченою сумою сумами щомісячних виплат відшкодування шкоди за
період з 01.01.1996р. по 01.08.1998р. в сумі 3473, 51грн.,  компенсацію втрати частини щомісячних виплат
відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 1456,
94грн.; з Відділення Фонду різницю між належною і фактично виплаченою сумою
сумами щомісячних виплат відшкодування шкоди за період з 01.04.2001р.   по
01.02.2006р.  в  сумі 11628, 68грн.,   компенсацію
втрати   частини

2

щомісячних
виплат відшкодування шкоди у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі
2569,28грн.,  щомісячні страхові виплати
в розмірі 459, 56грн. починаючи з 01.02.2006р.

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 30.11.2006р. позов ОСОБА_1
задоволено частково,  на його
користь стягнуто:

З ВАТ «КЗРК» :

-         заборгованість по щомісячним
сумам відшкодування шкоди за період з

01.01.1996р. по 01.08.1998р. в сумі 3473, 51грн.;

-       компенсацію втрати частини
щомісячних виплат відшкодування шкоди в зв'язку з

порушенням термінів їх виплати в сумі 1456, 94грн.

З Відділення
Фонду:

· недоплату
за період з 01.04.2001р. по 01.02.2006р. у розмірі 11628, 68грн.;

· компенсацію
втрати частини щомісячних виплат відшкодування шкоди в зв'язку з порушенням
термінів їх виплати в сумі 2569, 28грн.;

· щомісячні
страхові виплати в розмірі 459, 56грн. починаючи з 01.02.2006р.

А апеляційній
скарзі ВАТ «КЗРК» ставить питання про скасування рішення суду в частині
стягнення з нього сум та направлення справи на новий розгляд в зв'язку із
порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  "оскільки суд не дослідив питання
фактичного підвищення тарифних ставок та окладів по ВАТ «КЗРК» за період з
01.07.'1994р. по 01.05.2000р.,  судом не
була дана належна правова оцінка економічному обґрунтуванню застосування або не
застосування коефіцієнтів підвищення тарифних ставок і окладів на
підприємстві,  судом не прийнято до уваги
Постанову КМУ №1427 від 20.12.1997р. згідно якої компенсація нараховується за
затримку виплати заробітної плати і попередній розрахунок компенсації не
провадиться. Крім того відповідач вважає,
що позивачем пропущено строк позовної давності.

Відділення
Фонду в своїй апеляційній скарзі також просить скасувати рішення суду та
направити справу на новий розгляд,
оскільки постановляючи рішення,
суд першої інстанції не взяв до уваги,
що Фонд не є належним відповідачем по справі; судом необґрунтовано
застосовано коефіцієнти 2 з 01.07.1994р.,
2, 5 з 01.01.1996р.,  1, 25 з
01.06.1997р.; неправильно застосував п. 28 "Правил відшкодування
шкоди...",  який встановив лише
випадки перерахунку сум відшкодування шкоди,
а не сам механізм такого перерахунку; судом не дана правова оцінка
економічному обґрунтуванню застосування або незастосування коефіцієнтів
підвищення тарифних ставок і окладів,  а
також фактичної заробітної плати по ВАТ «КЗРК».

Крім
того,  при ухваленні рішення судом
порушені норми процесуального права,  а
саме - суд не врахував вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від
24.10.2003р. «Про внесення змін і доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду
України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди».

Перевіривши
матеріали справи,  законність та
обгрунтованність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених
вимог,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга ВАТ «КЗРК» підлягає
частковому задоволенню,  а апеляційна
скарга Відділення Фонду задоволенню - з наступних підстав.

3

Задовольняючи
позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того,  що позивачу не застосовувались коефіцієнти
підвищення тарифних ставок,  посадових
окладів по ВАТ «КЗРК»,  у зв'язку з чим
виникла заборгованість по щомісячним відшкодуванням шкоди.

Однак з
таким висновком погодитись неможливо,
так як він зроблений на неповно досліджених обставинах по справі.

Згідно
пункту 41 Правил відшкодування власником підприємства,  установи і організації або уповноваженим ним
органом шкоди,  заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків (надалі - Правила),  якщо заяву на відшкодування шкоди потерпілий
або заінтересовані особи подали через три роки з дня визначення МСЕК стійкої
втрати працездатності,  відшкодування
шкоди проводиться з дня подання заяви.

Згідно
роз'яснень Верховного Суду України у пункті 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27 березня 1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами),  згідно з якими загальний строк,  у межах якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого права (позовна давність),  встановлюється тривалістю у три роки.

Однак
всупереч зазначених правил суд стягнув недоплачені виплати за весь період з
01.01.1996р.

Крім
того,  відповідно до пункту 28 Правил
перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунку на 100
відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середнього
заробітку відповідного працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови
його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний
календарний місяць роботи,  та чи не буде
перевищувати розмір відшкодування нарахованого позивачу встановлені обмеження.

В
зв'язку з тим,  що судом першої інстанції
неправильно застосовано норми матеріального права,  розглянуто не всі позовні вимоги,  ухвалене рішення підлягає скасуванню з
направленням справи на новий розгляд.

Керуючись  ст. ст. 303,
307,  п.5 ч.1  ст.311,
313-315 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.  Кривому Розі задовольнити,  апеляційну скаргу ВАТ "КЗРК"
задовольнити частково.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Кривого
Рогу від 30 листопада 2006 року скасувати.

Справу направити
на новий розгляд в той же суд в іншому складі.

Ухвала
суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.