АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №
22-7235                                                       Головуючий
у 1-ій інстанції - Цокол Л.І.
Доповідач                         - Карпенко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного

суду міста Києва в складі:

головуючого - судді               Карпенко С.О.

суддів:                                      Котули
Л.Г.,

Поліщук С.В.,

при
секретарі                            Горлатенко О.С.,

з участю
представника позивача -          ОСОБА_3,

представника
відповідача -                      Марка
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1, яка діє в інтересах Відкритого акціонерного товариства
національної акціонерної страхової компанії «Оранта», на рішення Печерського
районного суду міста Києва від 06 червня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_2
до Відкритого акціонерного товариства національної акціонерної страхової
компанії «Оранта»

про
відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Печерського районного суду міста Києва від 06.06.07 року позов задоволено

частково.

Стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії
«Оранта» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування в розмірі 42 683 грн.
48 коп., судові витрати в розмірі 2 130 грн., всього стягнуто 44 813 грн. 48 коп.

В іншій частині
позову відмовлено.

Стягнуто з
Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії
«Оранта» в дохід держави судовий збір в розмірі 426 грн83 кол.

У поданій
апеляційній скарзі ОСОБА_1, діючи в інтересах Національної акціонерної
страхової компанії «Оранта», просить рішення суду скасувати і ухвалити нове,
яким у позові відмовити.

Посилається, що
рішенням безпідставно встановлено, що аварійний комісар ОСОБА_4 не має
кваліфікації, передбаченої ст.25 Закону України «Про страхування», і
необґрунтовано взято калькуляцію спеціалізованої станції технічного
обслуговування «Ніко Україна». Крім того, на думку апелянта, вартість юридичної
допомоги, наданої ТОВ «Консалтингово-правова група», стягненню не підлягала.

В суді апеляційної
інстанції представник Національної акціонерної страхової компанії «Оранта»
апеляційну скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, і просив скаргу
задовольнити.

Представник
позивача просив відхилити апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду законним.

Колегія суддів,
перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дійшла
висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено, що
29.09.04 року між сторонами укладено договір, об'єктом страхування за яким були
майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням
застрахованим транспортним засобом, а саме МITSUBISHI Раjerо Sроrt,
державний номерний знак НОМЕР_1.

06.08.05 року
сталась дорожньо-транспортна пригода, яка відповідачем визнана страховим
випадком.

10.11.05 року
аварійним комісаром складено страховий акт № 136/4171, яким визнано подію
страховою; сума збитків по даній події склала, за відрахуванням франшизи, 75
212 грн55 коп, яку позивач отримав 23.11.05 року. Підставою для визначення
страхової суми став акт № 32 дослідження спеціаліста - автотоварознавця,
складений аварійним комісаром 07.10.05 року.

Задовольняючи
позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що розмір прямої шкоди,
заподіяної позивачеві, визначений актом № 1205 автотоварознавчого дослідження
від 13.10.05 року і складає 120 548 грн.03 коп., підстав для зменшення розміру
страхового відшкодування відповідач не мав, а вимоги щодо заподіяння позивачеві
моральної шкоди останнім не доведені.

Такі висновки
суду є правильними, враховуючи наступне.

Відповідно до
ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових
відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі
настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування
або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом
сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до
ст.9 цього закону страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах
страхової суми за договором майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні страхового випадку.

Стаття 20 цього
ж Закону встановлює обов'язок страховика протягом двох робочих днів, як тільки
стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення
всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або
страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений
договором строк.

Відповідно до
акту № 1205 автотоварознавчого дослідження від 13.10.05 року матеріальний
збиток, завданий ОСОБА_2 внаслідок пошкодження належного йому транспортного
засобу, складає 120 548 грн.03 коп.

Так як
відповідач лише частково сплатив позивачеві матеріальний збиток, суд
обґрунтовано стягнув на користь позивача 42 234 грн98 коп.

Доводи
апеляційної скарги про безпідставність висновку суду щодо відсутності у
аварійного комісара ОСОБА_4 кваліфікації, передбаченої ст.25 Закону України
«Про страхування», та щодо необґрунтованості визначення розміру відшкодування
за калькуляцією спеціалізованої станції технічного обслуговування «Ніко
Україна», необгрунтовані і відповідного висновку суду не спростовують, а
посилання на відсутність підстав для відшкодування вартості юридичної допомоги,
наданої ТОВ «Консалтингово-правова група», -безпідставні.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, яка діє в інтересах Відкритого акціонерного товариства
національної акціонерної страхової компанії «Оранта», відхилити.

Рішення
Печерського районного суду міста Києва від 6 червня 2007 року залишити без

змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили до Верховного Суду України   шляхом подання до цього суду касаційної
скарги.