overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа №2-3956/07р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

03 серпня  2007р. Октябрський райсуд м.  Полтави у складі:

головуючого -
судді Пилипчук Л.І.

при секретарі -
Ковтун А.Ю.,

за участю
позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві справу
за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої
дитини,  -

встановив:

Позивачка
12.07.2007р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів
в розмірі 1/4ч. всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1,  до повноліття,  оскільки він не приймає належної участі в
матеріальному утриманні дитини.

В судовому  засіданні
позов підтримала.

Відповідач,  який проживає за межами області,  в судове засідання не з'явився,  направив суду заяву про визнання позову та
прохання розглядати справу у його відсутність.

Заслухавши
позивачку, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про   задоволення позову з наступних підстав.

Встановлено,  що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Батько
дитини добровільно участі в матеріальному утриманні сина не приймає.

Стаття 141 СК
України встановлює рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини.

Згідно  ст.180 СК України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно  ст.181 СК України за рішенням суду кошти на
утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій
грошовій сумі.

Відповідно
до вимог  ст. ст.140, 180 СК України суд
стягує з відповідача аліменти. При визначенні їх розміру суд враховує
відсутність у відповідача інших утриманців та визначає аліменти в ј частину
його доходу.

Відповідно
до  ст.191 СК України аліменти суд
присуджує з дня пред'явлення позову.

Керуючись  ст. ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу
України,   ст. ст.10, 60,  212-215,
224,  367 ЦПК України,  суд, -

2

Вирішив:

Позов
ОСОБА_1   задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2,  уродженця с.
Інженерне Пологівського району Запорізької області,  проживаючого АДРЕСА_1,  ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти в
розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно,  але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
на користь ОСОБА_1 на
утримання   сина   ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,  починаючи з 12.07.2007р. та продовжувати до
повноліття дитини.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 51грн. та на користь ТУ ДСА в
Полтавській області 7, 5грн. витрат на ІТЗ.

Рішення
в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню та може бути
оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через райсуд шляхом подання
протягом десяти днів з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження
та послідуючого подання протягом двадцяти днів апеляційної скарги.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за заявою
відповідача,  яка може бути подана до
суду протягом 10 днів з дня одержання копії рішення.
№ 2-3722/07
РІШЕННЯ

Іменем        України

07 серпня 2007
року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого -
Сороки К.М.

при секретарі -
Кучарській Т.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Виконкому Октябрської районної у м. Полтаві ради про
визнання права власності на гараж,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка
звернулася до суду із позовом до відповідача Виконкому Октябрської районної у
м. Полтаві про визнання права власності на гараж,  посилаючись на те,  що після смерті 24.09.2006 року чоловіка
ОСОБА_2 залишилося спадкове майно у вигляді гаража,  однак вона не має можливості оформити право
власності на спадкове майно,  оскільки
чоловік за життя не встиг отримати правовстановлюючий документ на гараж.
Позивачка просила визнати право власності на гараж.

В
судовому засіданні ОСОБА_2 позов підтримала.

Представник
відповідача до суду не з'явився,  позов
визнав,  про що направив до суду
відповідну заяву.

Представник
АК «Надія» позов визнав,  не заперечував
проти його задоволення.

Представник
КП ПБТІ «Інвентаризатор» до суду не з'явився,
позов визнав,  про що направив до
суду відповідну заяву.

Суд
заслухавши пояснення позивачки,
представника АК «Надія»,
дослідивши матеріали справи та інші зібрані по справі докази прийшов до
висновку про задоволення позову.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_2 являвся членом
авто гаражного колективу «Надія»,  йому
виділене місце № 3 ряд 6,  згідно з
рішенням райвиконкому № 637 від 24.11.1976 року,  про що АК «Надія» надав довідку (а.с.8). На
даний гараж ОСОБА_2 виданий ордер № 919 (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_2 помер. Спадкоємцями за законом на майно померлого є його дружина
ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3. Згідно довідки виданої четвертої Полтавської
державної нотаріальної контори (а.с.7),
ОСОБА_3 письмово відмовилась від батькової спадщини.

У
відповідності до  ст. 1268 ЦК
України,  спадкоємець,  який постійно проживав разом із спадкодавцем
на час відкриття спадщини,  вважається
таким,  що прийняв спадщину,  якщо протягом встановленого строку він не
заявив про відмову від неї.

Отже,  суд вважає можливим визнати право власності
на за ОСОБА_1 на гараж № 3 в ряду 6 ,  що
розташований в авто гаражному колективі поАДРЕСА_1.

Керуючись  ст. ст.5,
10,  30,  60,
208 ЦПК України, ст. 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України,
суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати
за ОСОБА_1 право власності на за ОСОБА_1 на гараж № 3 в ряду 6,  що розташований в авто гаражному колективі
поАДРЕСА_1.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через районний суд
шляхом подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення та подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.
№2-1427/07
УХВАЛА

Іменем     України

10 серпня 2007
року Октябрського районний суд м.
Полтави у складі:

головуючої -
судді Сороки К.М.

при секретарі -
Кучарській Т.Є.

розглянувши
у відкритому засідання в м.  Полтаві
заяву ОСОБА_1 про видачу
виконавчого документа на реєстрацію права власності на нерухоме майно,  -

ВСТАНОВИВ:

Заявник
ОСОБА_1  звернувся до суду із заявою про
видачу виконавчого документа та зобов'язання Комунальне підприємство
„Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації зареєструвати за
громадянином України ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літер А,  загальною площею 54, 8 кв.м. ,  жилою площею 41, 4 кв.м. ,  літня кухня Б,  шлакобетонний підвал „Бпд",  дощата вбиральня „В",  паркани № 1-3,  водопровід №4,  бетонне замощення І,  та самовільно прибудований сарай Г розміром
4, 55 х 3, 10,  що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1,  посилаючись на те,  що рішенням Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській громадській організації „Український правовий
союз" від 07 серпня 2007 року у справі 2/291 позов до громадян України
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,  задоволений в
повному обсязі.

Сторони в судове
засідання не з»явились,  направивши заяви
про розгляд справи без їх участі.

На
підставі ч. 1  ст. 56 Закону України „Про
третейські суди" неявка сторін чи однієї не є перешкодою для судового
розгляду заяви,  тому суд вважає за
можливе розглянути справу в їх відсутність.

Суд,  дослідивши матеріали справи,  приходить до висновку про задоволення заяви.

Відповідно
до частини 1  ст. 55 Закону України „Про
третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов'язаною
стороною добровільно,  в порядку та
строки,  що встановлені в рішенні.

Відповідачі
на вимогу виконати рішення третейського суду відмовили, посилаючись на
неможливість його виконання особисто.

Згідно  ст. 56 Закону України „Про третейські
суди" заява про видачу виконавчого документу може бути подана до
компетентного суду протягом трьох років з моменту винесення рішення третейським
судом.

Виконавчі
документи судів мають зобов'язальний характер по відношенню до боржника. Згідно
з  ст. ст. 1, 11 Закону України „Про
виконавче провадження",   ст.  ст. 55,
56 Закону України „Про третейські суди" виконавчий документ має
видаватися лише у випадку,  якщо рішенням
третейського суду встановлено обов'язок боржника здійснити певні дії на користь
кредитора і якщо боржник не виконав свій обов'язок у строки та у порядок,  що визначені рішенням третейського суду.

На підставі
вищевикладеного та керуючись  ст.
55,  56 Закону України „Про третейські
суди",  -

УХВАЛИВ:

Заяву
задовольнити.

Видати
виконавчі документи на реєстрацію КП „Нікопольське міжміське бюро технічної
інвентаризації за ОСОБА_1
право власності на житловий будинок літер А,  загальною площею 54, 8 кв.м. ,  жилою площею 41, 4 кв.м. ,  літня кухня Б,  шлакобетонний підвал „Бпд",  дощата вбиральня „В",  паркани № 1-3,  водопровід №4,  бетонне замощення І,  та самовільно прибудований сарай Г розміром
4, 55 х 3, 10,  що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1,  у відповідності до
рішення третейського суду № 2/291.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа №2-550/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30
березня 2007 року                                                                               Апостолівський
районний суд

Дніпропетровської
області

у складі:
головуючого судді - Петренко А.П. при секретарі - Ровній Н.А.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Апостолове цивільну справу за позовом ВАТ «ЕК Дніпробленерго» до ОСОБА_1
про відшкодування заборгованості за спожиту електроенергію, -

ВСТАНОВИВ:

ВАТ «ЕК
Дніпробленерго» звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування
заборгованості за спожиту електроенергію.

Між
відповідачем та ВАТ «ЕК Дніпробленерго» був укладений договір про користування
електричною енергією для побутових споживачів № 0804095,  згідно якого відповідач взяв на себе
зобов'язання забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них,  виконувати Правила користування електричною
енергією для населення.

На
підставі умов договору 04.12.2006 року працівниками Апостолівського РЕМ,
який є структурним підрозділом ВАТ «ЕК Дніпробленерго» в
присутності споживача,  було перевірено
стан електролічильника та електроустановок в домоволодінні відповідача ОСОБА_1
за адресою АДРЕСА_1.

За
результатами перевірки було виявлено порушення умов договору,  а саме згідно показників електролічильника
утворилася заборгованість на суму 359 гривень 82 копійки.

Позивач просить
стягнути з відповідача суму заборгованості.

Відповідач
повідомлений про час слухання справи належним чином у судове засідання не
з'явився,  про причини неявки суду не
повідомив.

Згідно  ст.
224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача,  який належним чином повідомлений і від якого
не надійшло повідомлення про причини неявки,
суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів»

Від
представника,  позивача заперечень проти
заочного розгляду справи не надійшло.

Суд,  дослідивши матеріали справи,  вислухав представника позивача,  вважає що позов підлягає задоволенню,  згідно
ст.   ст.  1163,
526 ЦК України.

Керуючись  ст.
ст.  209,  212,
213,  214,  215,
224,  226 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1,  що
мешкає за адресою АДРЕСА_1,  матеріальні збитки у сумі 359 гривень 82

копійки   на
користь   ВАТ   «ЕК
Дніпробленерго»   в   особі
Апостолівського   РЕМ
рахунок  №   0
в Апостолівському ВОБ № 3079 м.
Апостолове МФО 306038 ОКПО 34367236.

Стягнути
з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 51 грн.,
та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної
справи у сумі ЗО гривень на рахунок № 2758 в КФ КБ «Приватбанк» м.  Кривий Ріг МФО 305750,  ОКПО
34367236.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апостолівського
районного суду у продовж 10 днів після проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апостолівського районного суду у
продовж 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.
справа № 2-290/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17
квітня 2007 року                                                                                          м.  Апостолове

Апостолівський
районний суд Дніпропетровської області

у складі:
Головуючого судді - Петренко А.П. При секретарі - Ровній Н.А.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою,  що втратила право
на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання особи такою що втратила право на
користування житловим приміщенням.

В
обгрунтування позову позивач пояснила,
що на праві приватної власності їй належить квартира АДРЕСА_1.

Разом з
позивачем в квартирі проживав її син ОСОБА_2,
який в лютому 2006 року виїхав до Росії і з того часу квартирою не
користувався.

Відповідач
до цього часу зареєстрований за вищевказаною адресою і на нього нараховуються
платежі за надані комунальні послуги,
хоча фактично цими послугами він не користується.

В
адміністративному порядку зняти відповідача з реєстрації за вказаною адресою
без його присутності не можливо.

Позивач
просить визнати відповідача таким,  що
втратив право на користування житловим приміщенням в зв'язку з відсутністю його
без поважних причин понад один рік.

У судове
засідання з'явилися позивач яка підтримала,
позовні вимоги.

Відповідач
повідомлений про час слухання справи належним чином у судове засідання не
з'явився,  про причини неявки суду не
повідомив.

Згідно  ст.
224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача,  який належним чином повідомлений і від якого
не надійшло повідомлення про причини неявки,
суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів»

Від
представника,  позивача заперечень проти
заочного розгляду справи не надійшло.

У
відповідності з ч. 2  ст.  405 Цивільного кодексу України «Член сім'ї
власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена
сім'ї без поважних причин понад один рік»

Згідно
договору купівлі-продажу від 18.05.2004 року позивач придбала вказану
квартиру,  на підставі цього 03.06.2004
року за нею зареєстровано право приватної власності на нерухоме майно.
Відповідно до акту депутатського обстеження відповідач не проживає у квартирі з
лютого 2006 року.

Суд,  вислухавши позивача,  дослідивши матеріали справи,  вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209,  213,
215,  224,  226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити: визнати фізичну особу ОСОБА_2,
1983 року народження таким,  що
втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до Апостолівського районного
суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано позивачем до
Апостолівського районного суду у продовж 10 днів після проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апостолівського районного суду у
продовж 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.
Справа №2-138/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
квітня 2007 року                                                                             м.  Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі:
головуючого судді: Петренко А.П. при секретарі: Ровній Н.А.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В
обґрунтування позову пояснила,  що з
відповідачем зареєстрували шлюб 15.04.2006 року у Нивотрудівській сільській
Раді Апостолівського району Дніпропетровської області,  актовий запис № 04.

Від
шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  який
проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Шлюбні відносини
між подружжям припинені у вересні 2006 року.

Причиною
розпаду сім'ї з'явилися протилежні погляди на життя,  відсутність спільних інтересів,  що призвело до втрати почуття любові і
пошани,  сумісне мешкання однією сім'єю
стало неможливим.

Сім'я розпалася
остаточно,  шлюб існує формально і
підлягає розірванню.

Шлюб у позивача
перший. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній.

У
судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги,  відповідач позов визнав у повному обсязі
згідно протоколу допиту Центрально-Міського районного суду м.  Кривий Ріг

Суд,  вислухавши позивача,  дослідивши матеріали справи,  вважає,
що позов підлягає задоволенню. Сторони однією сім'єю не проживають,  миритися не бажають,  тому суд вважає,  що збереження сім'ї і відновлення шлюбних
відносин не можливе.

Відповідно
до  ст.
105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

У
відповідності по  ст.  112 Сімейного кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу,  якщо буде
встановлено,  що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них,  інтересам їхніх дітей,  що мають істотне значення.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209,  213,
215 ЦПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити: шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 15.04.2006 року у
Нивотрудівській сільській Раді Апостолівського району Дніпропетровської
області,  актовий запис № 04,  від якого мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_3,  ІНФОРМАЦІЯ_1народження -
розірвати.

При
видачі свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з ОСОБА_1 державне мито (судовий
збір) у сумі 8 гривень 50 копійок,
стягнути з ОСОБА_2 державне мито (судовий збір) у сумі 8 гривень 50
копійок.

Заява
про оскарження рішення суду подається до Апостолівського районного суду
упродовж десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апостолівського районного суду упродовж
двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження.
справа №2-179/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17
квітня 2007 року                                                                                          м.  Апостолове

Апостолівський
районний суд Дніпропетровської області

у складі:
Головуючого судді - Петренко А.П. При секретарі - Ровній Н.А.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою,  що втратила
право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ

Позивач
звернувся до суду з позовом про визнання особи такою,  що втратила право на користування житловим
приміщенням.

В
обґрунтування позову позивач пояснила,
що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі який було розірвано
25 листопада 1997 року. До грудня 1997 року позивач разом з відповідачем
проживали разом у квартирі АДРЕСА_1.

Після
розірвання шлюбу відповідач став проживати у іншої жінки,  потім у матері та в інших місцях.

На
прохання позивача знятись з реєстрації відповідач не погодився,  посилаючись на неможливість зареєструватись в
іншому місці.

По
теперішній час за вказаною адресою зареєстровано позивач,  відповідач та двоє дітей. З приводу
того,  що відповідач вже тривалий час не
проживає,  не користується комунальними
послугами хоча платежі нараховуються,  що
обтяжує бюджет сім'ї.

Позивач
просить визнати відповідача таким,  що
втратив право користування житловим приміщенням в зв'язку з переїздом на інше
постійне місце проживання.

У судове
засідання з'явилася позивач яка підтримала позовні вимоги.

Відповідач
повідомлений про час слухання справи належним чином у судове засідання не
з'явився,  про причини неявки суду не
повідомив.

Згідно  ст.
224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача,  який належним чином повідомлений і від якого
не надійшло повідомлення про причини неявки,
суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів»

Від позивача
заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло.

Представник
третьої особи КП «Зеленодольське міське житло» не заперечував проти задоволення
позову.

Згідно  ст.
107 Житлового кодексу України «в разі вибуття наймача,  чи членів його сім'ї на постійне проживання
до іншого населеного пункту чи в тому ж населеному пункті,  договір найму житлового приміщення вважається
розірваним з дня його вибуття»

Суд,  вислухавши учасників процесу,  дослідивши матеріали справи,  на підставі
ст.  107 Житлового кодексу України
вважає за можливе позов задовольнити.

Керуючись  ст.
ст.  10,  11,
60,  209,  213,
215,  224,  226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов
задовольнити: визнати ОСОБА_2 таким,  що
втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1,  в зв'язку з переїздом на інше постійне місце
проживання.

Заяву
про перегляд заочного рішення може бути подано до Апостолівського районного
суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заява
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано позивачем до
Апостолівського районного суду у продовж 10 днів після проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апостолівського районного суду у
продовж 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення.
Справа № 2-O-75/07 РІШЕННЯ
05 вересня 2007 року Заводський районний суд м. Запоріжжя
головуючого-судді:                                       -
секретарі:                                                -
з участю прокурора:                                       -
участю народних заседателів:                     - Матусарової Н.В., Куку І.В.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у
м. Запоріжжя цивільну справу за заявою лікаря-психіатра ОСОБА_1 про продовження
психіатрічної амбулаторної допомоги в примусовому порядку у відношенні ОСОБА_2
, суд-
10 серпня 2007 року заявник звернувся до суду з заявою
про продовження психіатрічної амбулаторної допомоги в примусовому порядку у
відношенньї ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з тих обставин, що він страждає тяжким
психічним розладом - шизофренією, параноідної форми, з бепреривним перебігом з
наростаючим дефектом, при погрішенні якого може завдати значної шкоди своєму
здоров'ю та здоров'я, інших людей, які його оточують.
В судовому засіданні лікар заяву підтримав, суду пояснив,
що стан здоров'я ОСОБА_2прогресивно погіршується.
Вислухавши лікаря, дослідивши матеріали заяви, а саме:
висновок комісії лікарів-психіатрів (а.с.3), рішення Заводського районного суду
м. Запоріжжя (а.с.4), суд вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних
Суду надано висновок комісії лікарів-психіатрів, з якого
вбачається, ОСОБА_2 з 22 вересня 2005 року перебуває на диспансерному обліку в
обласній психіатрічній лікарні з діагнозом: «Шизофренія параноідна форма,
непреривний тип обігу з нарастаючим дефектом». Після останньої виписки з
лікарні жодного разу не відвідав лікаря, від прийому лікаря ухиляється.
В судовому засіданні було
також встановлено, ОСОБА_2 неоднаразово знаходився на стаціонарному лікуванні.
Останнє продовження лікування по рішенню суду від 06 листопада 2006 року.
Комісія лікарів прийшла до висновку, що клінічна картина
захворювання ОСОБА_2така, що потребує контроля над станом здоров'я хворого, тому він має потребу в продовженні міри медичного
характеру у вигляді амбулаторної психіатрічної допомоги в примусовому порядку.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатрічну допомогу»
передбачає продовження примусового лікування строком на шість місяців.
ст.ст. 208, 209, 212-215, 270, 272, 273 ЦПК України, ст. 19 Закону України «Про
психіатрічну допомогу», суд -
Заяву лікаря-психіатра - задовольнити.
Продовжити у відношенні ОСОБА_2 примусову психіатрічну
амбулаторну допомогу строком на шість місяців.
Рішення може бути оскаржено
до Апеляційного суду Запорізької області

шляхом подачі протягом 10
днів заяви про апеляційне оскарження, а потім -

протягом 20 днів самої
апеляційної скарги. Рішення набирає законної чинності

після закінчення
десятиденного строку подання заяви про апеляційне

оскарження, якщо заяву про
апеляційне оскарження не було подано. Якщо

було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була

подана у двадцятиденний
строй, рішення набирає законної сили після

закінчення цього строку.