№2-346/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 березня 2007 року                                                                                          Цюрупинський
районний суд Херсонської області

в складі: судді                                                                                          Майданіка
В.В.

при секретарі                                                                                           Шмітко
В.Є.

за участю позивачів                                                                                ОСОБА_1
та ОСОБА_2

представника відповідача                                                                      ОСОБА_7

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Цюрупинськ цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та Цюрупинської міської ради про
визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання
права власності на частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Вказані позивачі звернулись 02.02.2007 року до суду з позовом до ОСОБА_4 та
Цюрупинської міської ради про поновлення строку позовної давності, визнання
частково недійсним свідоцтва про право власності на житло та визнання
співвласниками квартири. 27 лютого 2007 року позивачі уточнили позов і просять
визнати частково недійсним (на 3/4 частини) свідоцтво про право власності на
житло, видане 26 квітня 1993 року за №309, про право власності за ОСОБА_4 на
квартиру і визнати за кожним з них право власності на 1/4 частину квартири.

В своєму позові позивачі вказали, що вони згідно ордеру №413 від 05 жовтня
1988 року у свій час вселились як члени сім'ї наймача ОСОБА_4 в квартиру
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є доньками, а ОСОБА_2 є колишнім чоловіком відповідача
ОСОБА_4 У 1993 році вони приватизували вказану квартиру. У грудні 2006 року їм
стало відомо про те, що вказана квартира приватизована тільки на відповідача
ОСОБА_4, а також що 26 квітня 1993 року за №309 відповідачу ОСОБА_4 було видано
свідоцтво про право власності на житло, хоча і вони повинні бути її
співвласниками у рівній частині. Зокрема, позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на
момент приватизації житла була неповнолітньою. Всі вони були прописані у
вказаній квартирі. Оскільки за законом квартира повинна була бути приватизована
на всіх членів сім'ї, то просять визнати частково недійсним (на 3/4 частини)
свідоцтва про право власності на житло та визнати за кожним з них право
власності на 1/4 частину квартири.

У попередньому судовому засіданні позивачі не відмовилися від позову,
представники відповідачів позов визнали у повному обсязі, про що подади до суду
письмові заяви. Вказане визнання відповідачами позову не суперечить закону та
не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому
засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 зазначеного Кодексу у разі визнання відповідачем
позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про
задоволення рішення.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно ордеру №413 від 05 жовтня 1988 року позивачі
вселились як члени сім'ї наймача ОСОБА_4 в квартиру АДРЕСА_1. ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 є доньками (їх прізвища на той час відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_6), а
ОСОБА_2 є колишнім чоловіком відповідача ОСОБА_4 Всі вони були прописані у
вказаній квартирі. У 1993 році вказана квартира була приватизована ОСОБА_4, при
цьому у відповідній заяві про передачу квартири у спільну часткову власність у
відповідному співвідношенні є всі підписи позивачів та відповідача ОСОБА_4, але
напроти останнього прізвища стоїть 100%, а напроти решти прізвищ ніякої цифри,
яка передбачала б часткову власність, немає. У грудні 2006 року позивачам стало
відомо про те, що вказана квартира приватизована тільки на відповідача ОСОБА_4, а також що 26 квітня 1993 року за №309 відповідачу ОСОБА_4 було видано
свідоцтво про право власності на житло. Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент
приватизації житла була неповнолітньою.

Вважаючи, що позов підлягає задоволенню, суд виходить з того, що вказана
квартира була приватизована з порушенням встановленого законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 1, 6,8 Закону України «Про приватизацію державного
житлового фонду» і п.п.5 і 30 Положення «Про порядок передачі квартир
(будинків) у власність громадян», затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу
України №56 від 13 вересня 1992 року, приватизація квартир (передача їх у власність

2

громадян)
здійснюється в приватну (для самотніх наймачів) і в загальну (сумісну або
часткову) власність всіх жителів квартири з письмової згоди всіх повнолітніх
членів сім'ї, постійно мешкаючих в даній квартирі (будинку).

Відповідно до ст.48 ЦК України 1963 року недійсною є та угода, що не
відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права
неповнолітніх дітей; по недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути
другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в
натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності
угоди не передбачені законом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки не допускається
приватизація квартири частиною членів сім'ї наймача, що свідчить про те, що ця
частина членів сім'ї відмовляється стати співвласником квартири, то позов
підлягає задоволенню. Тому необхідно визнати частково недійсним (на 3/4
частини) свідоцтво про право власності на житло, видане 26 квітня 1993 року за
№309, про право власності за ОСОБА_4 на спірну квартиру; визнати за кожним
позивачем право власності на 1/4 частину вказаної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України, ст.48
ЦК України 1963 року, ст.ст. 1, 2, 6 і 8 Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», п.п. 5 і ЗО Положення «Про порядок передачі
квартир (будинків) у власність громадян», затвердженого наказом
Держжитлокомунгоспу України №56 від 13 вересня 1992 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати частково недійсним на 3/4 частини свідоцтво про право власності на
житло, видане 26 квітня 1993 року за №309, про право власності за ОСОБА_4 на
квартиру АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право власності за кожним на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1.

На рішення може бути подана до апеляційного суду Херсонської області через
Цюрупинський районний суд заява про його апеляційне оскарження протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається в тому ж порядку
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається протягом десяти днів.