Справа № - 22 ц - 2491                                                                 Головуючий по 1-й інстанції
2007 року                                                                                  Зацеркляний В.К.
Суддя-доповідач: Триголов В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року листопада місяця 1 дня м.
Полтава Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого: судді Триголова В.М. Суддів: Абрамова П.С., Бондаревської С.М. при
секретарі: Амеліній М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу
Кобеляцького райсуду Полтавської
області від 28 серпня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції про
визнання незаконною постанову про арешт майна та її скасування

Колегія суддів,
заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду

ВСТАНОВИЛА:

Звернувшись з
вказаними позовними вимогами ОСОБА_1 посилався на те, що державним виконавцем
25 липня 2007 року було винесено постанову про арешт майна боржника, а саме
його та про заборону відчудження цього майна.

Просив визнати цю постанову незаконною та скасувати її.

Ухвалою
Кобеляцького райсуду Полтавської
області від 28 серпня 2007 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1

Не погоджуючись
з ухвалою останній оскаржив її в апеляційному порядку.

Апелянт
скаржиться на те, що норма ст. 182 СК України набрала чинності з 18.10.2005
року, а суд застосував її до правовідносин, що виникли з 28.04.2004 року.

Не врахував суд
те, що вимоги ним заявлені в порядку адміністративного судочинства, але суд
розглянув дану справу на підставі цивільно-процесуального судочинства.

2

Апелянт просив скасувати ухвалу суду
та ухвалити нове рішення.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах доводів
апеляційної скарги та позовних вимог, прийшла до висновку, що апеляційну скаргу
необхідно відхилити з слідуючих підстав.

Судом першої
інстанції вірно встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідно до рішення Кобеляцького райсуду Полтавської області від 28 травня 2004 року
видано виконавчий лист № 2-631 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на доньок: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше
неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 28.04.2004 року до
досягнення повноліття.

Вірно встановлено, що позивач сплачував аліменти в розмірі 17 грн. на кожну дитину щомісячно, а всього сплатив 1006 грн. 29
коп., без урахування вимог ч.2 ст. 182 СК України, що
набрала чинності з 18.10.2005 року, де зазначено, що
мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Правильним є висновок суду першої інстанції про те, що постанова державного виконавця ВДВС Кобеляцького РУЮ від 25.07.2007
року про арешт майна боржника та заборону на
його відчудження винесена для забезпечення виконання рішення
Кобеляцького райсуду Полтавської області від 28 травня 2004 року про стягнення аліментів з
ОСОБА_1, а саме стягнення заборгованості, що виникла
внаслідок несплати останнім аліментів в повному
розмірі, відповідно до вимог ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вимогам матеріального і
процесуального права, а тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 3034 312 п.1 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Кобеляцького райсуду Полтавської області від 28 серпня
2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України в касаційному порядку протягом двох
місяців.