Справа №2-209/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08 травня 2007
року.        Кіровоградський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Мурашко С.І.,

при секретарі - Гончар А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Кіровограді справу за позовомОСОБА_1 до СТОВ ім.Фрунзе,
Оситнязької сільської ради, Кіровоградської

райдержадміністрації
про поновлення строку для звернення до суду, та визнання права на

земельну частку
(пай),

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до СТОВ ім.Фрунзе, Оситнязької
сільської ради, Кіровоградської райдержадміністрації та просить визнати
поважною причину пропуску ним строків позовної давності і подовжити строк для
звернення до суду, визнати за ним право на земельну частку (пай) в АП
ім.Фрунзе, реорганізованому в СТОВ ім.Фрунзе, розміром 6,6 га в умовних
кадастрових гектарах.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 1977 року являвся членом колгоспу
ім.Фрунзе Кіровоградського району та області. В 1985 році тимчасово припинив
роботу в колгоспі, а 15.04.1989 року знову був прийнятий на роботу в колгосп
ім.Фрунзе.

09.01.1993 року колгосп ім.Фрунзе реорганізовано в Агропідприємство
ім.Фрунзе, а 10.06.1997 року в СТОВ ім.Фрунзе.

В період його членства в даному господарстві рішенням Оситнязької сільської
ради Кіровоградського району та області від 23 листопада 1995 року за №35 були
передані в колективну власність членів господарства землі для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.

В порушення Указу Президента від 08.08.1995 року "Про порядок паювання
земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" його не включено до списку-додатку до Державного акту про
право на колективну власність на землю і йому не був виданий відповідний
Сертифікат про право на земельний пай.

В зв"язку з тим., що адміністрація підприємства запевнила його, що він
не має права на отримання земельної частки (паю), він будучи юридично
необізнаним, вважав, що дійсно не має права на отримання паю, тому і не
звертався раніше з позовом до суду.

Вважає, що строк позовної давності пропущений ним з поважної причини і він
має бути поновлений.

В судовому засіданні ОСОБА_1
свої вимоги підтримав та посилаючись на викладене просив їх задовольнити.
Також ОСОБА_1 пояснив, що не знає чи був він членом АП ім.Фрунзе.
Причини пропуску строків звернення до суду пояснити не може.

Представник СТОВ ім.Фрунзе Моргун Л.Б. (за дорученням), представник
Оситнязької сільської* ради Степаненко В.А. (за дорученням) та представник
Кіровоградської районної адміністрації Вернидуб О.Л. (за дорученням) позовні
вимоги не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_1 на момент
розпаювання землі не був членом Агропідприємства ім.Фрунзе, а також без
поважних причин пропустив строки позовної давності.

Судом встановлено, що з 1977 року позивач працював в
колгоспі ім.Фрунзе Кіровоградського району та області. В 1985 році тимчасово
припинив роботу в колгоспі, а 15.04.1989 року знову був прийнятий на роботу в
колгосп ім.Фрунзе, але в члени колгоспу не

приймався.

09.01.1993 року колгосп ім.Фрунзе реорганізовано в
Агропідприємство ім.Фрунзе, а 10.06.1997 року в СТОВ ім.Фрунзе.

Рішенням Оситнязької сільської ради Кіровоградського району та області від
23 листопада 1995 року за №35 були передані в колективну власність членів
господарства землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

02.02.1998 року виданий Державний акт на право колективної власності
агропромислового підприємства ім.Фрунзе, і до списку-додатку до вказаного акту
позивача не внесли.

Відповідно до п.2 Указу Президента
України "Про порядок паювання земель,

переданих в колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і організаціям", від

08.08.1995 року, право на земельну
частку (пай) мають члени колективного

сільськогосподарського                                   підприємства,                            сільськогосподарського                                                    кооперативу,

сільськогосподарського
акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому
і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства,
відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної
власності на землю.

Таким чином позивач на час видачі державного акту не був членом
підприємства, а тому до списку включений не був.

Відповідно до ст.257 ЦК
України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.5 ст.267 ЦК
України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності,
порушене право підлягає захисту.

Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач без
поважних причин пропустив строк позовної давності, підстав для його поновлення
у суду немає, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись Указом Президента України "Про порядок паювання земель,
переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і
організаціям", від 08.08.1995 року, ст.ст.257,267 ЦК України,   ст. ст. 10,11, 174,209,212,214-215 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ:

У позовіОСОБА_1 до СТОВ ім.Фрунзе, Оситнязької сільської
ради, Кіровоградської райдержадміністрації про поновлення строку для звернення
до суду, та визнання за ним права на земельну частку (пай) в СТОВ ім Фрунзе розміром 6,6 га в умовних
кадастрових гектарах - відмовити в зв"язку з пропуском строку позовної
давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, або в
порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.