Справа №33ц-460 кс/07
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Базовкіної Т.М.,
Буренкової К.О., Довжук Т.С.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні у м. Миколаєві цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на бездіяльність
прокуратури Кіровського району м. Кіровограда за касаційного скаргою

ОСОБА_1

на
рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 січня 2005 р. та
ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2005 року,

встановила:

В
листопаді 2004 р. ОСОБА_1
звернувся до суду із скаргою на бездіяльність прокуратури Кіровського
району м. Кіровограда (далі - прокуратура).

Свої
вимоги заявник мотивував тим, що 20 вересня 2004 р. він направив поштою цінним
листом письмове звернення суб'єкту оскарження. 5 жовтня 2004 р. йому стало
відомо, що надісланий ним цінний лист прокуратурою не отриманий, хоча на адресу
цієї установи двічі надходили повідомлення від відділення поштового зв'язку про
необхідність отримання цієї кореспонденції.

Посилаючись
на наведені обставини, заявник вважав, такою неправомірною бездіяльністю
прокуратури порушені його права та законні інтереси. В зв'язку з чим просив суд
винести окрему ухвалу щодо порушення прокуратурою ст. 40 Конституції України,
ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» та неправомірної бездіяльності,
яка полягає в навмисному неотриманні на пошті вказаного цінного листа. Крім
цього, заявник просив суд зобов'язати прокуратуру отримати зазначене поштове
відправлення і розглянути по суті його звернення, надавши відповідь згідно
вимог чинного законодавства, а також стягнути на його користь з прокуратури
судові витрати.

Рішенням
Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 січня 2005 p., залишеним без
зміни ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 27 квітня 2005 p., скаргу ОСОБА_1
задоволено частково.

Постановлено
визнати неправомірною бездіяльність прокуратури щодо неотримання цінного листа
№687 в відділенні поштового зв'язку №9 м. Кіровограда та покладено на цю
установу обов'язок отримати вказане поштове відправлення.

Стягнуто на
користь заявника з прокуратури 3 грн. 40 коп. державного мита.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення судових інстанцій скасувати і ухвалити
нове рішення про задоволення його вимог в повному обсязі. В обґрунтування
скарги він посилається на порушення судами вимог процесуального права. Крім
цього, заявник просив постановити окремі ухвали стосовно головуючого судді у 1
-й інстанції та колегії суддів апеляційного суду в

зв'язку з
допущеними, на його думку, порушеннями цивільного процесуального закону при
вирішенні даної справи, а також щодо порушення прокуратурою його конституційних
прав і стягнути з прокуратури на його користь 197 грн. судових витрат.

Колегія
суддів, перевіривши доводи касаційної скарги матеріалами справи, дійшла
висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні, виходячи із
наступного.

Судами в
межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів правильно встановлені
обставини, які свідчать про неправомірну бездіяльність прокуратури щодо відмови
отримати в відділенні зв'язку відправлений заявником цінний лист. В зв'язку з
чим рішенням суду першої інстанції, з яким обгрунтовано погодився апеляційний
суд, на прокуратуру покладено обов'язок отримати дане поштове відправлення, що
є поновленням порушеного права заявника.

Що
стосується вимог ОСОБА_1 про покладення на прокуратуру обов'язку розглянути
його письмове звернення та надати відповідь згідно вимогам чинного законодавства,
то вони вірно визнані судовими інстанціями безпідставними, оскільки в
матеріалах справи відсутнє саме звернення та докази, які свідчать про порушення
прокуратурою Закону України «Про звернення громадян» при розгляді такого
звернення по суті чи строків його розгляду.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно
ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Водночас
встановлено, і це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові
рішення ухвалені з додержанням судовими інстанціями норм матеріального та
процесуального права і також відсутні передбачені ч.1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені
у касаційній скарзі доводи таких висновків судових інстанцій не спростовують. В
зв'язку з чим немає підстав і для постановления
окремих ухвал щодо судців першої та апеляційної інстанцій та прокуратури.

Керуючись
ст. ст. 332, 336 ЦПК України та Законом України «Про судоустрій України» (із
змінами від 22 лютого 2007 p.),
колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда
від 19 січня 2005 р. і ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 27
квітня 2005 р. - залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.