Справа №2-09/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 року                                                                  м.
Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді:                                                                               Амброскіна
В.Л.,

при секретареві:                                                                                   Бурима В.В.,

за участю
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл спільного майна подружжя, а також
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про розподіл спільного майна
подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з вищевказаними позовними вимогами. В обґрунтування своїх
позивних вимог вона зазначила, що вона із відповідачем перебувала у
зареєстрованому шлюбі з 1970
року по 2000 рік. Під
час шлюбу ними було придбано автомобіль ВАЗ-2104, 1992 року випуску, державний номер НОМЕР_1, вартістю 7365 грн., який
зареєстровано на ім'я відповідача, та яким він користується. Крім того, ними
також було придбано металевий гараж №47
в кооперативі «Інвалід», розташований по вул.Восточній у М.Запоріжжі,
вартістю 989 грн. та
квітковий кіоск №328, розташований
по вул.Космічній у М.Запоріжжі, вартістю 6014
грн., що були зареєстровані на її ім'я, а також вантажний причіп НОМЕР_2 «Зубренок», вартістю 3000 грн., що
знаходиться у відповідача, та яким він користується. Але, оскільки металевого
гаража та квітковий кіоску немає в натурі, тому позивач вважає, що розподілу
підлягає тільки автомобіль та вантажний причіп, які вона пропонує залишити у
власності відповідача, а на її користь стягнути половину їх вартості в розмірі 5183 грн..

Відповідач
ОСОБА_2 також подав зустрічний позов, в обґрунтування якого зазначив, що
автомобіль ВАЗ-2104 у 1999
році був спалений невідомими особами та на ремонт якого ним було витрачено 4274 грн. 28 коп., тому
залишкова вартість автомобіля складає 3091
грн. 32 коп. і
його необхідно виділити йому. Позивачу ОСОБА_1 слід виділити гараж №47 в кооперативі
«Інвалід» вартістю 989 грн. та
квітковий кіоск №328 вартістю
6014 грн.,
які зареєстровані на ім'я позивачки. Таким чином, оскільки ОСОБА_1 виділяється
більше майна, тому з неї необхідно стягнути на його користь грошову компенсацію
у розмірі за 1955 грн. 84 коп..

У судовому
засіданні позивач за основним позовом ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та пояснила, що автомобіль ВАЗ-2104 та вантажний причіп «Зубренок» знаходяться у відповідача,
якими він користується. Автомобіль ВАЗ-2104 було придбано у 1998 році, а причіп у
1980 році.
Квітковий кіоск було здано на металобрухт, після того, як у 2002 році нею було
придбано новий кіоск, а металевий гараж було викрадено та за цим фактом було
порушено кримінальну справу. Оскільки кіоску та гаража не існує, то вони не
можуть бути розділені. Таким чином ОСОБА_1 вважала за необхідне повністю
задовольнити її позовні вимоги, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач за
основним позовом ОСОБА_2, у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав
повністю та пояснив, що дійсно перелічене майно було придбано у період шлюбу,
але у 1986 році
ОСОБА_1 виїхала з села Островського де він проживав та після цього вони стали
проживати окремо. Вантажний причіп «Зубренок»
ними було придбано у 1980
році за 400 крб. та
зареєстровано за ОСОБА_1, але він ним користувався лише до 1990 року, а після
цього він його більше не бачив та де він зараз знаходиться не знає, ніяких
документів, що підтверджують його наявність не надано, тому причеп неможливо
розділити. Металевим гаражем та квітковим кіоском постійно користувалась
ОСОБА_1, а автомобіль ВАЗ-2104 було ним придбано у 1998 році та він ним
постійно користувався, але зараз автомобіль потребує ремонту і його дійсна
вартість на теперішній час не відповідає оцінці, яка є у матеріалах справи, з
якою він не згоден, оскільки після оцінки автомобіль згорів не з його вини та
після цього ремонтувався. Таким чином ОСОБА_2 просив задовольнити його позовні
вимоги щодо розподілу спільного майна.

2

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, кожен
окремо показали, що квітковий кіоск АДРЕСА_1був
замінений на новий, а потім його зовсім вивезли.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши інші
докази, які є у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтва про одруження, виданого 05.11.1970 року Будинком
урочистої реєстрації шлюбу М.Запоріжжя, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 02 червня 2000
року, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 07.08.2002 року відділом
РАГС Новомиколаївського районного управління юстиції, та позивач за основним
позовом змінила прізвище на Стрюкову.

Згідно із ксерокопією паспорту на причіп вантажний НОМЕР_2 «Зубренок» до легкового
автомобіля випливає, що даний причіп було випущено у 04.07.1980 році.

Відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного
Українською товарною біржею від 30.05.1998
року, ОСОБА_2 придбав на праві власності автомобіль ВАЗ-21043, 1992 року випуску, що
підтверджується також ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного
засобу, виданого 05.06.1998
року РЕП ДАІ
Новомиколавського РВ УМВС.

Згідно із акту №138 від 24.02.1999 року, залишкова
вартість автомобіля ВАЗ-21043, що належить ОСОБА_2, на 24 лютого 1999 року становить 7365 грн. 60 коп..

Відповідно до ксерокопії паспорту на металевий кіоск
№К-328, виданого на ім'я ОСОБА_1, їй з серпня 1994 року належав кіоск з продажу квітів, розташований по
вул.Космічній в м.Запоріжжі, напроти кінотеатру «Космос», розміром (2хЗ)м2.

Згідно із висновку технічної експертизи від 20.10.1999 року, дійсна вартість кіоску з продажу квітів АДРЕСА_1,
напроти кінотеатру «Космос», належного ОСОБА_1, у цінах 1999 року складає 6014 грн., а дійсна
вартість гаража АДРЕСА_2,
належного ОСОБА_1, у цінах 1999
року складає 989 грн..

Відповідно до відмовного матеріалу №1407
від 13.05.1999 року, за
фактом займання автомобіля ВАЗ-2104, належного ОСОБА_2 випливає, що 12.05.1999 року, біля 01 часу 05 хвилин, сталося
займання вказаного автомобіля, який знаходився у дворі будинкуАДРЕСА_3, але
оскільки не було встановлено з чиєї вини це сталося, у порушенні кримінальної
справи, постановою від 22.05.1999
року було відмовлено за п.2 ст.6 КПК України.

Відповідно до довідки без дати, виданої керуючим ТОВ «Авто ЛТД», було
придбано запасні частини для автомобіля на загальну суму 3468 грн.. Згідно із
наряду-замовленню №283 від 14.05.1999 року,
оформленого AT «Аго сервіс», та додатку №1 до наряду-замовлення №283, ОСОБА_2 сплатив за роботи щодо ремонту автомобіля
ВАЗ-2104 грошові кошти у розмірі 206
грн. 28 коп. та 54 грн. 60 коп.. Згідно із
договору підряду від 20.05.1999
року, ОСОБА_2 сплатив за виконані роботи з ремонту автомобіля ВАЗ-2104
гроші в розмірі 600 грн..

Згідно із висновку технічної експертизи від 05.12.2000 року, дійсна вартість гаража АДРЕСА_2, належного
ОСОБА_1, на 05.12.2000 року
складає 629 грн., а
дійсна вартість кіоску з продажу квітів АДРЕСА_1, напроти кінотеатру «Космос»,
належного ОСОБА_1, у цінах на 05.12.2000
року складає 6014 грн..

Відповідно до довідки №68/1
від 24.12.2002 року,
виданої дізнавачом Комунарського РВ ЗГУ УМВС в Запорізької області, випливає,
що в жовтні 2002 року
невідомий тайно викрав металевий гараж належний ОСОБА_1, що знаходився в
кооперативі «Ветеран», та за цім фактом було порушено кримінальну справу, яку
згодом, відповідно до постанови від 26.02.2003
року було закрито за п.2 ст.6 КПК України.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 02.07.2002 року, ОСОБА_1 придбала металевий кіоск, який встановила
на місце раніше розташованого по вул.Космічній в м.Запоріжжі, напроти
кінотеатру «Космос» квіткового кіоску, у зв'язку із вимогою реконструкції
старого кіоску, який згодом було здано на металобрухт.

Судом також встановлено, що на теперішній час, кіоску з
продажу квітів АДРЕСА_1, напроти кінотеатру «Космос», та металевого гаража АДРЕСА_2, що були
придбані подружжями у шлюбі не існує. Крім того, також не встановлено місце
знаходження вантажного причепу НОМЕР_2 «Зубренок»
до легкового автомобіля, який подружжями було придбано у 1980 році.

Дані обставини
підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

3

Згідно із ч.І ст.
11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням
фізичної особи, поданою згідно вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і
на підставі доказів сторін та інших осіб, що беруть участь у справі.

Суд вважає, що оскільки спірне майно, яке складається з автомобіля
ВАЗ-2104, 1992 року
випуску, кіоску з продажу квітів №К-328, металевого гаражу №47 в кооперативі
«Інвалід» та вантажного причепу НОМЕР_2
«Зубренок», було придбано сторонами у шлюбі, тому згідно із ст.ст.22
і 28 Кодексу
про шлюб та сім'ю України (1969
року), зазначене майно належало сторонам на праві спільної сумісної
власності в рівних частках, а саме по 1/2
частки вказаного майна.

Але суд вважає, що оскільки кіоску з продажу квітів АДРЕСА_1, напроти
кінотеатру «Космос», та металевого гаража АДРЕСА_2, що
були придбані подружжями у шлюбі не існує, тому вказане майно не можливо
розділити між подружжями, згідно із ст.29 Кодексу про шлюб та сім'ю України (1969 року), а тому в
цієї частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, коли
сторони звільнені від доказування. Але, оскільки на момент розгляду справи,
суду не надано належних доказів місцезнаходження та існування вантажного
причепу до легкового автомобіля НОМЕР_2
«Зубренок», який подружжя придбали у 1980 році, тому суд вважає, що вимоги сторін щодо поділу цього
майна теж не підлягають задоволенню, з причини його відсутності.

Що стосується вимог про розподіл автомобіля ВАЗ-2104, 1992 року випуску,
суд вважає, що оскільки після проведення оцінки цього автомобіля від 24.02.1999 року, він згорів
не з вини ОСОБА_2, та після цього, до розірвання шлюбу був відновлений, а тому
дійсна його вартість на момент розірвання шлюбу та припинення шлюбних стосунків
не встановлена і сторони відмовилися він проведення відповідної експертизи, а
суд не може самостійно встановити цю вартість, тому вимоги з приводу його
розподілу не підлягають задоволенню, з причини неможливості встановлення
дійсної вартості автомобіля, незалежно від той обставини, що даний автомобіль
повинен належати сторонам в рівних частках, тобто по 1/2 частки, на праві
спільної часткової власності сторонам.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2
необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 24, 28 і 29
Кодексу про шлюб та сім'ю України (1969
року), а також ст.ст. 11,
60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розподіл спільного
майна подружжя - відмовити
повністю.

У задоволені зустрічного цивільного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про розподіл
спільного майна подружжя -
відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Запорізької
області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня його проголошення та подання
апеляційної скарги на рішення суду протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження.

Суддя:          В.Л. Амброскін