справа №2-596/07 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

8 травня 2007 року                                                                      м. Харків

Орджонікідзевский районний суд м Харькова у складі:

головуючого-
судді Лігус С.М.

при секретарі - Міняйло В.В.

розглянувши в
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2про стягнення збитків, неустойки та моральної шкоди

встановив:

Позивач  звернувся з позовом до суду, де зазначив, що
в серпні 2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був
укладений договір послуги, а саме договір на виготовлення і передачу
продукції. Відповідно умов вказаного Договору відповідач зобов'язаний був у строк до 15.09.2006 року виготовити металеві
ворота і металеві віконні грати. Позивач оплатив аванс у розмірі 2000 гривен і повинен був на момент отримання продукції
внести ще 2250гр. Відповідач у
передбачений Договором термін 15.09.2006 року свої зобов'язання не виконав, на вимоги позивача неодноразово обіцяв виконати умови
договору, але позивач не отримав ні продукції, ні грошей, які передав
відповідачу авансом. Позивач просить суд розірвати договір на виготовлення і передачу продукції, а також, стягнути з
відповідача на його користь заподіяні
збитки: 2000 гривен авансовий платіж, 8520 гривен - вартість металевих
воріт, які позивач замовив в іншій організації, неустойку - 60 гривен , судові
витрати: державне мито у розмірі 51 гр. і за оплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи - 30 гривен. А
також, позивач просить стягнути з відповідача
моральну шкоду у розмірі 2000 гривен.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав.

Відповідач позов визнав частково,
та  в суді дав пояснення, що між
сторонами дійсно був письмовий договір на
виготовлення та установку металевих воріт та віконних ґрат, які він повинен був зробити 15.09.2006 року,
але ворота були виготовлені 3.11.2006 року та позивач відмовляється їх забрати, а він не має можливості перевезти
йому ворота на місце установки, крім того. Між сторонами був усний договір, що
позивач сам транспортує ворота. Відповідач згоден заплатити позивачу 60 гривен
неустойки.

Суд, вислухав
позивача, відповідача,  дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.615 ЦК України у разі
порушення зобов'язання однією стороною
друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від
зобов'язання і воно припиняється.

На підставі
ст.907 ЦК України договір про надання
послуг-може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору.

Відповідно до
ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана
фізичній особі діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала.

Судом
встановлено, що в серпні 2006 року між сторонами був укладений договір послуги, а саме договір на виготовлення і передачу
продукції. Відповідно умов вказаного

2

Договору відповідач зобов'язаний був у строк
до 15.09.2006 року виготовити металеві ворота і металеві віконні грати. Позивач оплатив аванс у розмірі 2000 гривен і
повинен був на момент отримання продукції внести ще 2250 гривен.
(а.с.9).

Відповідач у
передбачений Договором термін 15.09.2006 року свої зобов'язання не виконав.

Оскільки,
відповідачем договір не виконано, то цей договір за вимогою позивача суд вважає
необхідно розірвати.

Оскільки, за договором позивач
оплатив аванс у розмірі 2000 гривен то відповідач повинен повернути цю суму позивачу, а також пеню, як то було зазначено в
договорі.

Судом встановлено, що позивачу відповідачем було заподіяно моральну шкоду,
тим, що позивач своєчасно не отримав замовлену продукцію
- металеві ворота і металеві віконні грати, які
йому необхідно були для охорони його дачного будинку. Внаслідок чого, позивач
відчуває постійне занепокоєння за належне йому майно, тому що взимку на дачі
ніхто не проживає, без воріт дача фактично відкрита для крадіїв. Окрім того, позивач
постійно зазнає душевних страждань із-за того, що
відповідач фактично присвоїв належні йому 2000гривен і почуває себе безкарним. Замість того, щоб приділяти увагу своїй родині і
роботі, позивач змушений за провиною відповідача
звертатися до суду з позовом, збирати різні довідки для доказу своїх
вимог, що порушує його нормальні життєві стосунки.

При вирішенні питання що до розміру моральної шкоди, який треба стягнути з відповідача суд враховує характер та обсяг фізичних та
душевних страждань позивача, а також, виходить із засад
розумності, виваженості та справедливості та вважає позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково
та стягнути на користь позивача з відповідача 200 гривен моральної шкоди.

Також, з
відповідача стягуються на користь позивача судові витрати у розмірі 81 гривні,
які позивач поніс при зверненні з позовом до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.615, 907, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,209,212,214,215,218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати
договір на виготовлення та передачу продукції від 15.09.2006 року, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Стягнути з
ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 2000 гривен матеріальної шкоди, 60
гривен пені, 81 гривню судових витрат, 200 гривен моральної шкоди.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційний суд Харківській області шляхом подання заяви в районний суд про апеляційне оскарження в
термін 10 днів з моменту проголошення рішення та подання
апеляційної скарги в термін 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.