Справа №2-3353/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ        УКРАЇНИ (заочне)

07 серпня 2007 року                                                                             місто
Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого -
судді Бовчалюк З.А.

при секретарі
Захаровій Н.А.

з участю
позивачів ОСОБА_1

представника
позивача ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до Луцької міської ради про визначення часток у спільній сумісній власності та
визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про визначення
часток у спільній сумісній власності.

Свій позов мотивує тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на
частину квартири АДРЕСА_1. Нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право
власності на спадкове майно було відмовлено у зв'язку з тим, що квартира
перебуває у спільній сумісній власності позивача та ОСОБА_3 і частки кожного з
співвласників не визначені.

Просить визначити, що ОСОБА_3, як співвласнику квартири АДРЕСА_1 належала
Уг її частина.

8  попередньому
судовому засіданні від позивача надійшла заява, в якій він позовні

вимоги збільшив, просив визнати за ним право власності на
1/2 частину спадкового майна,

а саме: квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги уточнили,
просили визначити, що ОСОБА_3 належала Уг частина вищевказаної квартири та
визнати за ним право власності на 1/2 частину спадкового майна, а саме:
квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоч був належним
чином повідомлений про час та місце слухання справи.

За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши письмові
докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на
житло, виданого 20.12.1996 року відділом по приватизації житлового фонду
виконавчого комітету Луцької міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві
спільної

сумісної    власності     ОСОБА_3
та    ОСОБА_1(а.с. 5).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується копією свідоцтва про
смерть серії НОМЕР_1( а.с. 8).

Статтею 372 ЦК України
передбачено, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що
домовленості між співвласниками про розмір часток не було, то слід встановити,
що кожному з них належить по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, що складається з 1/2
частини квартири АДРЕСА_1.

Статтею 1222 ЦК України
передбачено, що спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, спадкоємців першої черги після смерті
ОСОБА_3 на час відкриття спадщини немає, оскільки її єдина дочка ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2
( а. с.40), батьків та пережилого
подружжя також немає.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину
спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби
вони були живими на час відкриття спадщини.

З дослідженого в судовому засіданні заповіту вбачається,
що ОСОБА_3 23 березня 1999 року склала на випадок своєї смерті заповіт, яким
належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_5 ( а.с.
42).

Відповідно до довідки Першої Луцької державної
нотаріальної контори від 02.07.2007 року , у встановлені ст.. 1268 ЦК України строки,
з заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_5, остання від
спадщини відмовилась в користь ОСОБА_1

Таким чином, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину
після смерті ОСОБА_3, є позивач ОСОБА_1

Як вбачається із копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, він
народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року та його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_7. (а.с. 43)

З довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Головного управління
юстиції у М.Севастополі, вбачається, що 17 липня 1970 року ОСОБА_7
зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище
"ОСОБА_7" ( а.с.49).

Відповідно до копії запису акта про народження НОМЕР_3,
виданого 21 травня 1953 року, ОСОБА_7 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 року і її матір'ю
є ОСОБА_8. (а.с. 56

З пояснень позивача встановлено, що ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 та
перейшла на прізвище "ОСОБА_9", однак свідоцтво про шлюб не
збереглося. Даний факт також підтвердила в судовому засіданні свідок ОСОБА_5
-дочка ОСОБА_4

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що стверджується
копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ( а. с.40).

Як вбачається з копії свідоцтва про одруження, ОСОБА_8 15
травня 1969 року уклала шлюб з ОСОБА_10 і після реєстрації шлюбу отримала
прізвище "ОСОБА_10" (а.с. 55)

Крім того, той факт, що позивач ОСОБА_1 є внуком померлої
ОСОБА_3 підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
які показали, що позивача знають з дитинства, неодноразово бували у квартирі,
де він проживав з ОСОБА_3 і стверджують, що остання була бабусею ОСОБА_1

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, згідно вимог ст.. 1266 ЦК України.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визначити, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належала Уг частина квартири АДРЕСА_1, а також визнати за
ОСОБА_13 право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3,
а саме: на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на
підставі 328, 372,1222,1258,1266,1268 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов
задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належала 1/2 частина
квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_13 право власності на спадкове майно, що залишилось після
смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не буде подана в строк, встановлений статтею 294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.