Справа № 22ц-3196-2007р.                               Доповідач Курило
РІШЕННЯ

Іменем України

27 квітня 2007
року Апеляційний суд Донецької області у складі: головуючого судді Курило
В.П. суддів Саніковой О.С. ,  Шамрило Л.Г.
при секретарі Маслаковій М. Г.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1,  яка діє в інтересах
ОСОБА_2на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 22 січня
2007 року по справі за позовом ОСОБА_2до Відкритого акціонерного товариства
„Донецькобленерго" про визнання дій посадових осіб неправомірними,  а вимоги про відшкодування шкоди
незаконною,  стягнення моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

У
листопаді 2006 рокуОСОБА_2.
звернулась в суд з таким позовом до відповідача. Вона посилалась на те,  що 29
жовтня 2006 року при
огляді електричних мереж і приборів,  що
підключені до них,  за місцем її
проживання,  працівники відповідача
склали акт № 096547 про
порушення нею Правил користування електричною енергією. Там було вказано,  що вона користувалась електричною енергією
без обліку із застосуванням заземлення на трубу холодної води.

Вона
вважає,  що такі дії відповідача є
незаконними через те,  що вона не
користувалась електричною енергією без обліку і не користувалась заземленням.

На
підставі цього акту їй було нараховано до сплати відшкодування збитків в сумі 5537.66 грн.,  які вона сплачувати не зобов"язана.

Просила
визнати дії відповідача по складанню акту про порушення Правил користування
електричною енергією і вимогу про сплату збитків незаконними,  покласти на відповідача судові витрати,  пов"язані з розглядом справи.

У грудні
2006 року
позивачка доповнила свої позовні вимоги вимогами про відшкодування моральної
шкоди. Вона посилалась на те,  що діями
відповідача заподіяні їй моральні страждання,
для відшкодування яких вона просила стягнути 1000 грн.

Рішення
Дзержинського міського суду Донецької області від 22 січня 2007 року, ОСОБА_2.
відмовлено в задоволенні позову про визнання дій і вимоги про сплату збитків
неправомірними і відшкодування моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі представник позивачки ставить питання про скасування рішення
суду. Посилається на те,  що рішення
постановлене з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено,  що за
адресою АДРЕСА_1,  де
мешкаєОСОБА_2.,  29 жовтня 2006 року працівники
відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" провели перевірку у
позивачки дотримання

2

Правил користування
електричною енергією та виявили порушення зазначених Правил,  а саме: безоблікове споживання електроенергії
без згоди енергопостачальника (улаштування стороннього поля при зміні фаз
одноелементного електролічильника,
заземлення стояло на трубі холодної води). Був складений згідно акт № 096547,  який підписаний чотирма працівниками відповідача,  які здійснювали перевірку. Акт не підписаний
споживачемОСОБА_2.,  яка від підпису
відмовилась,  про що в акті є позначка.
Складений акт відповідає вимогам п. 53
Правил користування електричною енергією для населення,  що затверджені постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 року № 1357 (зі змінами та доповненнями від 26 жовтня
2000р.,  26 вересня 2001р.,  від 11 січня 2006р.). Дії відповідача є
законним і підстав для задоволення позовних вимог не має.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення сторін,  перевіривши
матеріали справи і доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає,  що скарга
підлягає частковому задоволенню,  рішення
суду в частині спору про визнання незаконною вимогу про сплату збитків - скасуванню з
ухваленням нового рішення,  виходячи з
наступних підстав.

Розглядаючи
справу,  суд першої інстанції повно,  всебічно,
об'єктивно перевірив доводи і заперечення сторін,  встановленим фактам і доказам дав правильну
правову оцінку і дійшов правильного висновку про те,  що вимоги позивачки про визнання
неправомірними дії відповідача по складанню акту про порушенням Правил
користування електричною енергією не ґрунтуються на законі.

Судом
встановлено,  що 29 жовтня 2006 року працівники
відповідача дійсно виявили факт користування позивачкою без обліку електричною
енергією. З цього приводу був складений акт № 096547,  де
вказується на те,  що позивачка
влаштувала сторонній „нуль". Заземлення стояло на трубі холодної води.
Вказаний акт підписали чотири контролери енергопостачальної організації. Доводи
позивачки про те,  що акт є незаконним
через те,  що вона його не підписала,  безпідставні. Відповідно до п. 53 Правил
користування електричною енергією для населення,  що затверджені постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 року № 1357 з відповідними змінами та доповненнями
від 26 жовтня 2000 року,  26 вересня 2001
року та від 11 січня 2006 року акт є законним за умови,  якщо його підписали три контролери.

Доводи
апеляційної скарги про те,  що вказаний в
акті про порушення Правил користування електричною енергією для населення вид
порушення не передбачений п. 48
вказаних правил є безпідставним і спростовується самими Правилами.

Відповідно
до п. 48 Правил
користування електричною енергією для населення,  споживач несе відповідальність згідно із
законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну
енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або
несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної
енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання
електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку;
розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики,  розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі
дії,  що перешкоджають посадовим особам
енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки.

Суд
першої інстанції при розгляді зазначеної справи на підставі пояснень свідків -працівників
відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго" з'ясував,  що при здійсненні перевірки у позивачки був
виявлений розфазований лічильник,  що
було встановлено спеціальним приладом,  було виявлене заземлення,  а саме: провід накручений на трубу в кухні за
холодильником.  Після виявлення цього
проводу позивачка почала його зривати,
але потім відпустила і провід був вилучений і опломбований,  але після того як був складений акт,  вилучений провід зник.

На
підставі вказаного,  судом першої
інстанції зроблений правильний висновок про те,
що позивачкою були порушені Правила користування електричною енергією
для

3

населення
через те,  що вона розкрадала
електроенергію шляхом її без  облікового
використання.

Відповідно
до п. 15 Правил
користування електричною енергією для населення,  що затверджені постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 року № 1357 (зі змінами та доповненнями від 26 жовтня
2000р.,  26 вересня 2001р.,  від 11 січня 2006р.),  експертизі підлягають пошкоджені прилади
обліку,  а також прилади обліку із
зірваними або пошкодженими пломбами.

Судом
першої інстанції встановлено,  що
електричний лічильник позивачки не був пошкоджений,  пломби на ньому не були зірвані або
пошкоджені. Лічильник був замінений у зв'язку з тим,  що він був вже старий. У зв"язку з цим
не було необхідності в проведенні експертизи лічильника. І вказані доводи
апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

За таких
обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального або
процесуального закону,  що призвело або
могло призвести до неправильного вирішення справи.

Рішення
суду першої інстанції в наведеній частині відповідає вимогам закону і підстав
для його скасування немає.

Згідно
зі  ст.
308 ЦПК
України,  апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Разом з
тим рішення суду в частині про визнання незаконною вимогу відповідача про
сплату позивачкою збитків в сумі 5537.66
грн. та 7318.38 грн.
підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення через те,  що суд неправильно застосував норми
матеріального права.

Відповідно
до абзацу третьому пункту 5
Методики обчислення розміру відшкодування збитків,  завданих енергопостачальнику внаслідок
порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення у
редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України
від 26.04.2001 p. N 438) розрахунок
завданих енергопостачальнику збитків здійснюється: -за добовою величиною
розрахункового споживання електричної енергії; -за кількістю днів з дня
останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показів
приладу обліку чи його технічної перевірки до дня усунення порушення (зокрема у
разі виявлення представником енергопостачальника прихованої електропроводки,  пристрою,
що занижує покази приладу обліку,
кількість днів обчислюється з дня останньої технічної перевірки і до дня
усунення порушення,  але не більше
терміну позовної давності).

Згідно з
п. 38 Правил
користування електричною енергією для населення,  що затверджені постановою Кабінету Міністрів
України від 26 липня 1999 року № 1357 (зі змінами та доповненнями від 26 жовтня
2000р.,  26 вересня 2001р.,  від 11 січня 2006р.) енергопостачальник зобов"язаний
проводити не менше як один раз на 6 місяців контрольні знімання показань
приладів обліку у споживачів відповідно до затверджених графіків.

Як видно
з розрахунку розміру відшкодування збитків,
завданих відповідачу позивачкою,
що є на а.с.  29,
відшкодуванню підлягала сума у 5537.66 грн. Вказану
суму відповідач визначив виходячи з 813
днів від дня останньої перевірки до дня усунення порушення. У січні 2007
року відповідач запропонував позивачці сплатити збитки в сумі 7318.38
грн.,  виходячи з 1095 днів від дня
останньої перевірки.

Апеляційний
суд вважає такі розрахунки необгрунтованими через те,  що вони суперечать п. 38 Правил
користування електричною енергією для населення. І в розрахунок суми збитків
приймає 6 місяців,  або 180
днів,  що мали бути днем останнього
контрольного знімання показань приладів обліку електроенергії. Тому сума
збитків мала бути встановлена відповідачем таким чином:

5537.66 грн.:
813 днів = 6.81 грн. надень

6.81 грн. х 180 днів = 1225.80 грн.

4

Таким чином,  вимога відповідача до позивачки про сплату збитків в сумі
5537.66 грн.,  або 7318.38
грн. є незаконною оскільки правомірною є вимога про сплату збитків в сумі 1225.80 грн. У
зв"язку з чим в наведеній частині рішення суду підлягає скасуванню з
частковим задоволенням позовних вимог позивачки.

Керуючись  ст.  304,
307, 308,  314, 309,  316,  317 ЦПК України,  апеляційний суд

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу задовольнити частково. Рішення Дзержинського міського суду Донецької
області від 22 січня 2007 року в частині спору про визнання неправомірною
вимогу 7318.38 грн. та 5537.66 грн. скасувати. Постановити в цій частині нове
рішення. Задовольнити частково позовні вимоги ОСОБА_2. Визнати неправомірною
вимогу 5537.66 грн. і 7318.38 грн. Визнати
правомірною вимогу Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго"
до ОСОБА_2про сплату збитків в сумі 1225.
80 грн.

В іншій частині
це ж рішення залишити без змін,
апеляційну скаргу відхилити.

Рішення
суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно,  але воно може бути оскаржене безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду
апеляційної інстанції законної сили.