Справа 2п-110/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

22 червня 2007 року Місцевий
Варвинський районний суд Чернігівської області в

складі:                                          головуючого
судді - Соколик
О.І.

при
секретарі                                                                 -
Ралко Т.І.

позивача:                                                                         - ОСОБА_1 .

розглянувши
у відкритому попередньому судовому засіданні в смт.  Варва справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою,  що втратила
право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою,  що втратила право користування жилим
приміщенням вказуючи на те,  що в
будинку,  де проживає позивач прописана
відповідачка,  яка не проживає в даному
будинку з вересня 2005 року.
ОСОБА_2 не є членом сім'ї позивача,  з
нею не заключено договору
найму житлового приміщення,  вона не
сплачує за комунальні послуги. Добровільно виписатись з квартири відповідачка
не бажає,  хоча в ній тривалий час не
прожива.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх,  вказуючи на те,  що прописка відповідачки у його будинку не
дає йому можливості повно володіти будинком,
створює перешкоди у сплаті комунальних послуг.

Відповідачка
про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином,  про що свідчить розписка про одержання
судової повістки,  причину неявки суду не
повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді
справи,  що відповідає положенням  ст. 224 ЦПК України.

Судом
встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами
справи встановлено,  що ОСОБА_1 є власником
житлового будинку АДРЕСА_1,  який він придбав за договором купівлі-продажу
до вступу з відповідачкою у шлюб.( а.с. 5)

Згідно
довідки виданої Світличанської сільською радою в будинку прописані: позивач та
відповідач по справі( а.с.  8).

Шлюб між
позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано 20 вересня 2007
року. (а.с.  9)

В
судовому засіданні позивач пояснював суду,
що відповідачка вселилася в будинок та проживала в ньому,  як член його сім'ї,  оскільки він перебував у шлюбі з
відповідачкою . Відповідачка виселилась з квартири приблизно півтора роки тому
і не проживає в ній. Комунальні послуги по утриманню квартири сплачує
позивач,  відповідачка не цікавляться
будинком та не з'являлась в ній з часу свого виселення.

Допитані
в судовому засіданні свідки ОСОБА_3,  ОСОБА_4 ,
пояснювала суду ,  що з осені 2005
року відповідачка виїхали з будинку позивача та не з"являлась в ньому
з того часу.

Відповідно
до  ст.
150 ЖК
України,  громадяни,  які мають у приватній власності будинок ( частину
будинку),  квартиру,  користуються ним ( нею) для
особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись
цією власністю на свій розсуд.

Згідно
з  ст.
64 Житлового
Кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача,  іх діти і батьки. Якщо особи,  зазначені в частині другій цієї статті,  перестали бути членами сім'ї наймача,  але продовжують проживати в займаному

жилому приміщенні,  вони мають такі ж права і обов'язки,  як наймач і члени його сім'ї.

Згідно  ст.  166 ЖК України ,
члени сім'ї власника житлового будинку мають право
користуватися жилим приміщенням,  а не
право власності на нього.

Крім
того згідно ч.2  ст.  48
Закону України „ Про
власність" громадяни,  які мають у
приватній власності будинок,
користуються ним для особистого проживання членів іх сім'ї. Вони мають
право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд та вимагати усунення
будь-яких порушень їх прав,  хоч би ці
порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Позивач
не бажає проживати з відповідачкою в одній квартирі,  оскільки остання не проживає тривалий час в
ній ,  не сплачує комунальні послуги,  а лише прописана,  що позбавляє позивача в оформленні
субсидії,  а тому суд приходить до
висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись  ст.
ст.  64,
ст.  150,   ст.  157
Житлового кодексу України,   ст.   ст.  10, 11,  209, 214, 215 , 226, 227 ЦПК
України,  суд , -

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги позивачки ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати
такою ,  що втратила право користування житловим приміщенням
будинком АДРЕСА_1 ОСОБА_2
внаслідок того,  що тривалий час не
користуються даним житловим приміщенням.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1 сплачене ним при подачі позовної заяви державне
мито в розмірі 8 гривень 50 копійок та 7 гривень 50 копійок витрат
на інформаційно-технічне забезпечення.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської
області через Варвинський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги або в порядку ч.4
ст.  295 ЦПК України.

Заочне
рішення може бути переглянуте судом,  що
його ухвалив,  за письмовою заявою
відповідача,  поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.