Справа № 22-9594/ 07
в 1-й інстанції - Штелик
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

21 грудня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого -
судді Олійник А.С, суддів - ВовченкаВ.М., Побірченко Т.І., при секретарі -
Бугаєнко В.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційної скаргою
ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2007
року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними інвестиціями «Белнефтехим» про скасування наказу
та стягнення невиплаченої премії,

встановила:

У серпні 2007
року позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із вказаним
позовом, просив скасувати наказ директора Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними інвестиціями «Белнефтехим» (далі -ТОВ
«Белнефтехим») від 19 лютого 2007 року № 18-к, зобов»язати відповідача
виплатити йому премію за 1 квартал 2007 року в розмірі 20% від суми виплат
посадових окладів за 1 квартал за фактично відпрацьований час, а також стягнути
з відповідача на відшкодування моральної шкоди 500 грн. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтовує тим, що він працював у відповідача на посаді начальника
адміністративно-господарського відділу з січня 2006 року. За час роботи він
систематично отримував щоквартальні премії та премії за результатами роботи за
рік. За перший квартал 2007 року позивач не отримав премію, оскільки згідно із
наказом від 19 лютого 2007 року № 18-к йому було оголошено догану.

Про існування вказаного наказу позивач
дізнався лише 30 травня 2007 року. Вважає, що з його боку не було допущено
порушення трудової дисципліни. Крім того, за одне порушення йому було оголошено
догану та позбавлено премії.

Рішенням
Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2007 року у задоволенні
позову було відмовлено.

Не погоджуючись
із рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2007 року,
ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити
нове про задоволення позовних вимог, посилаючись на неповне з»ясування обставин
справи.

У судове
засідання сторони не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені
належним чином.

Відповідач направив
письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якій зазначено, Що відповідно до
Положення про преміювання робітників, преміюванню підлягають працівники, які
перебувають в списках (штаті) ТОВ «Белнефтехим».

Премія повинна
була виплачуватися разом із травневою заробітною платою. На день, виплати
заробітної плати позивач не перебував у трудових відносинах з відповідачем, був
звільнений за власним бажанням 30 травня 2007 року.

Позивач був
належним чином повідомлений про накладення на нього дисциплінарного стягнення,
але відмовився від підпису на наказі від 19 лютого 2007 року № 18-к, про що
складено акт. Просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів,
заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження
дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у
позові суд першої інстанції виходив з того, що оспорюваний наказ та
депреміювання позивача за результатами роботи за перший квартал 2007 року
відповідають вимогам чинного законодавства. Крім того, позивач пропустив строк
звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Із матеріалів
справи вбачається та було встановлено судом, що наказом ТОВ «Белнефтехим» від
19 лютого 2007 року № 18-к начальнику адміністративно-господарського відділу
ОСОБА_1. було оголошено догану у зв»язку із недбалим ставленням до своїх
трудових обов»язків внаслідок чого кабінет директора ТОВ „Белнефтехим"
було залишено без зв"язку, а також його було позбавлено премії за перший
квартал 2007 року (а.с. 18).

Із пояснень
ОСОБА_1. директору ТОВ „Белнефтохим" від 19 лютого 2007 року випливає, що
позивач фактично визнав неналежне виконанння ним трудових обов"язків (а.с.
19).

Доводи
апеляційної скарги про те, що директор ТОВ „Белнефтехим" не повідомив про
перебої у телефоному зв"язку, а отже, порушив вимоги ст.  21 КЗпП України в частині створення
необхідних умов для виконання працівником своїх трудових функцій є
необґрунтованими та не ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до
ст.  147 КЗпП України за порушення
трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких
видів стягнення:

1)
догана;

2)
звільнення.

Таким чином, суд
дійшов обґрунтованого висновку про законність накладення на позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Положенням про
преміювання працівників ТОВ „Белнефтехим" від 19 квітня 2005 року (далі -
Положення) (п.7) визначено умови депреміювання, зокрема, 100 % депреміювання за
несвоєчасне або неякісне виконання працівниками обов'язків, передбачених
посадовими інструкціями.

Із матеріалів
справи випливає, що відповідач депреміював позивача, відповідно до вимог
Положення.

Крім того, із
матеріалів справи вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду за
вирішенням спору.

За змістом
положень ч. 1 ст.  233 КЗпП України
працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо
до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися
про порушення свого права.

Згідно із п. 4
постанови Пленуму Верховнго Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 „Про
практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що строки звернення
до суду застосовуються незалежно від заяви сторін.

Згідно із Актом
про відмову від підпису в наказі № 18-К від 19 лютого 2007 року щодо
ознайомлення від 19 лютого 2007 року позивач відмовився ознайомитися під
розписку із наказом про накладення на нього дисциплінарного стягнення (а.с.
35).

Доводи апеляційної
скарги про те, що про наказ від 19 лютого 2007 року № 18-к позивачу стало
відомо лише 30 травня 2007 року спростовуються вказаним Актом про відмову від
підпису в наказі від 19 лютого 2007 (а.с. 35). На спростування цієї обставини
позивач докази не надав.

З огляду на
виладнане, апеляційна скарга є необґрунтованою, ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.  ст.  303,
307, 308, 315, 317 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Дніпровського  районного суду м. Києва
від 25 вересня  2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.