Справа
№2-406/06
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19        квітня 2007 року
Жовтоводський міський суд у складі:

головуючого судді:                        Чепурнова
Д.В.,

при секретарі:                                 Кіняк
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Жовті
Води цивільну справу за позовом Жовтоводського міського центру зайнятості до
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків,

ВСТАНОВИВ:

20        березня 2007 року
Жовтоводський міський центр зайнятості звернувся до суду з

позовною заявою до ОСОБА_1 в якій вказує що відповідачка
з 14.09.98 р. по

19.05.99
року знаходилась на обліку в центрі зайнятості та отримала за цей період

допомогу по безробіттю у розмірі 553 грн. 10 коп., та
одночасно працювала на

підприємстві «Едельвейс» в м. Жовті Води з 01.09.98 р. по 18.05.99 p., але про цей факт

відповідачка не повідомила Жовтоводський міський центр
зайнятості.

У зв'язку з викладеним позивач просив стягнути з
відповідача незаконно отриману допомогу по безробіттю у розмірі 553 грн. 10 коп.

У відкрите судове засідання представник позивача не
з'явився, надав судові письмову заяву в якій просив розглянути справу без його
участі. В попередньому судовому засіданні просив суд задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Відповідачка у відкритому судовому засіданні позов не
визнала в повному обсязі посилаючись на той факт, що позивачем пропущений
трирічний строк позовної давності, крім того працювала на підприємстві
«Едельвейс» лише по домовленості 2
години на день і офіційно не влаштовувалася на роботу.

Суд вислухавши пояснення відповідача та вивчивши письмові
матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

14 вересня 1998 року
відповідачка звернулася до Жовтоводського міського центру зайнятості з заявою
про надання їй статусу безробітного та встановлення допомоги по безробіттю
відповідно до Закону України „
Про зайнятість населення" (a.c. 11).

Наказом №
1621 від 19 травня 1999 р. року
відповідачку ОСОБА_1 було знято з обліку по безробіттю з 19 травня 1999 року (а.с. 13).

Як встановлено в судовому засіданні за період з 14 вересня 1998 року по 18 травня 1999 року
відповідачка отримала допомогу по безробіттю, яка в сумі складає 553 грн. 10 коп.(а.с.14) в
той же час в період з 01.09.1998
року по 31.05.1999 року
працювала на підприємстві «Едельвейс» в м. Жовті Води, про свідчить лист
Пенсійного фонду України в м. Жовті Води (а.с.15). Цього факту відповідачка не
заперечувала, але зазначила, що працювала на підприємстві по домовленості без
оформлення лише 2 години в
день, крім того запис про працевлаштування відповідачки на даному підприємстві
у трудовій книжці не зроблено (а.с.
30).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2
Закону України «Про зайнятість населення» безробітними   визначаються   працездатні
громадяни   працездатного   віку,
які   через

2

відсутність
роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу.

Відповідно до п. п. 2,
3 ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як
безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума
виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій
особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання
соціальних послуг.

Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачка не
мала права на допомогу по безробіттю, яка була їй нарахована з 14 вересня 1998 року по 18 травня 1999 року.

Посилання представника позивача на те, що відомості про
те, що відповідачка в період перебування на обліку в Жовтоводському міському
центрі зайнятості, одночасно працювала і отримувала дохід позивачу стало відомо
лише після отримання листа управління пенсійного фонду України в м. Жовті Води
від 21 червня 2006 року не може
бути визнано судом поважною причиною пропущення строку позовної давності,
оскільки в силу п.2 ст. 35
Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття» роботодавець, крім іншого, зобов'язаний надавати виконавчій
дирекції Фонду відомості про прийняття на роботу працівників, в ч. 4 ст. 20 Закону України
«Про зайнятість населення» зазначено, що підприємства, установи і організації
незалежно від форми власності щомісяця подають міським центрам зайнятості
адміністративні дані у повному обсязі про працівників, які працюють неповний
робочий день (тиждень), і десятиденний строк - про всіх прийнятих працівників у порядку, встановленому
законодавством.

Викладене дає суду можливість вважати, що вимоги
представника позивача про поважність причин пропуску строків позовної давності
не ґрунтуються на законі, оскільки міський центр зайнятості має законні
підстави отримувати відомості про прийнятих працівників на підприємства,
установи організації незалежно від форми власності безпосередньо від
роботодавців незалежно від повідомлення або неповідомлення про ці факти осіб,
які реєструються як безробітні в центрі зайності.

Згідно зі ст. 257
ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність
відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 257, 267 ЦК України, ст. ст.
10,11, 57, 60, 158, ст.ст. 212-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Жовтоводського міського центру
зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальних збитків - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі до Жовтоводського
міського суду у 10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про намір
оскаржити судове рішення і поданням після цього протягом 20 днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.