РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07 червня  2007 року.
Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

в складі
головуючого судді   Буднікової Н.П.,

при
секретарі   Коваленко   Т.В.,

за участю
прокурора   Русанової В.М.  ,

представника    третьої
особи    органу    опіки
та    піклування    Бердянської

районної
державної адміністрації  Запорізької
області   Бойко І.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у М.
Бердянську цивільну справу за позовом прокурора Новомиколаївського
району Запорізької області в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
третіх осіб органу опіки та піклування Бердянської районної державної
адміністрації Запорізької області,
Новомиколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату для дітей
із важкими вадами мовлення Запорізької області про позбавлення батьківських
прав,

ВСТАНОВИВ:

В квітні
2007 року
прокурор Новомиколаївського району Запорізької області звернувся до суду з
позовом до відповідачів,  який підтримав
у судовому засіданні,  про позбавлення їх
батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1,  1992
року народження,  посилаючись на
те,  що вони не забрали дитину з
пологового будинку,  відмовились від
батьківських прав на нього,  з моменту
залишення дитини в пологовому будинку по теперішній час долею дитини не
цікавилися,  у його вихованні та
матеріальному забезпеченні участі не приймали /а.с.  1/.

Відповідач
ОСОБА_2 04.05.2007 року в
попередньому судовому засіданні позов визнав частково. 22.05.2007 року і в
сьогоднішнє судове засідання не з"явився. про слухання справи повідомлений
належним чином,  про що свідчать
повідомлення про вручення поштових відправлень /а.с.  34,  42/. Не подав заяву
про причину неявки,  про розгляд справи
за його відсутності. Відповідно до
ст.  169,  ИДК

Л

України суд розглядає справу за його відсутності на
підставі наявних у справі даних та доказів.

Відповідач
ОСОБА_3 позов визнала і пояснила, що дійсно вони з чоловіком залишили сина
ОСОБА_1 в пологовому будинку, відмовились від батьківських прав на нього за
рекомендацією медичних працівників, які запевнили їх, що таку дитину з
фізичними вадами вони самостійно виховувати не зможуть. До виповнення сину року
вони провідували його в Будинку дитини „Сонечко", а коли ОСОБА_4 у них
народилась дочка ОСОБА_4 їздити не стали, не цікавились його долею, матеріально
не допомагали. Невдовзі із-за зловживання чоловіком спиртними напоями вони
припинили сімейні відносини, вона утримує і виховує доньку одна. Тому ні
матеріальних, ні моральних, ні фізичних сил на утримання і виховання сина вона
не має, хоча душа в неї за нього болить. їй достеменно відомо, що ОСОБА_2 також
ніякої участі у житті сина ОСОБА_1 не приймає, так як він постійної роботи не
має, вживає спиртні напої, хворіє, фактично сам знаходиться на утриманні своєї
матері.

Представник
третьої особи органу опіки та піклування Бердянської районної державної
адміністрації Бойко І.В. /за дорученням/ позов підтримала.

Представник
третьої особи Новомиколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату
для дітей із важкими вадами мовлення Запорізької області в судове засідання не
з"явився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву про
розгляд справи за відсутності представника школи-інтернату, про підтримання
позову, оскільки батьки ОСОБА_1 відмовились від сина в пологовому будинку і за
час перебування ОСОБА_1 у школі-інтернаті не намагалися знайти свою дитину,
жодного разу до школи не надсилали листів і не приїздили, долею дитини не
цікавилися /а.с. 18/

Вислухавши
учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.чЛ-5
ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані виховувати дитину в
дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім"ї та родини,
свого народу, своєї Батьківщини; зобов"язані піклуватися про здоров"я
дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов"язані
забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до
самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання
іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо
неї.

Відповідно до ч.
1 ст. 164 Сімейного
кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав,
якщо вона, він :

1)  не
забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу

охорони
здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не

виявляли
щодо неї батьківського піклування;

2)  ухиляються
від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як видно з пояснень   прокурора, представника третьої особи органу

опіки та
піклування Бойко І.В., відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3

мають
неповнолітнього сина ОСОБА_1,

30.01.1992 року народження, уроженця с.Андріївка Бердянського району

Запорізької       області,                     вихованця       Новомиколаївської       спеціальної

загальноосвітньої школи-інтернату
для дітей із важкими вадами мовлення Запорізької області. Відповідачі ще 05.02.1992 року в
пологовому будинку відмовились від батьківських прав відносно свого сина
ОСОБА_1, про що подали письмові заяви на ім"я головного лікаря пологового
будинку Андріївської ЦРЛ. Після перебування новонародженого ОСОБА_1 у дитячій
лікарні він перебував у Запорізькому будинку дитини „Сонечко", в
Молочанській школі-інтернаті, потім на підставі направлення обласного
психолого-медико-педагогічного центру при управлінні освіти Запорізької
облдержадміністрації з 01.09.1999
року являється вихованцем Новомиколаївської спеціальної загальноосвітньої
школи-інтернату для дітей із важкими вадами мовлення. За час перебування
малолітнього в школі-інтернаті батьки не надавали сину матеріальної допомоги,
ні разу його не провідували, не цікавилися життям, станом здоров"я,
потребами і уподобаннями, не підтримували з ним зв"язки, не листувалися,
не вітали зі св"ятами, днем народження, не телефонували.

Вказане
підтверджується свідоцтвом про народження, заявами ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відмову
від батьківських прав, довідкою Новомиколаївської школи-інтернату від 02.03.2007 року /а.с.3-6/,
не заперечується відповідачами.

Згідно ч.І ст. 60 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими особами, які приймають участь у справі,
не підлягають доказуванню.

Для
з"ясування думки неповнолітнього відповідно до ст. 171 Сімейного
кодексу України на запит суду психологом Новомиколаївської школи-інтернату
проведена бесіда з ОСОБА_1, про що складено акт від 24.04.2007 року. Під час
бесіди останній пояснив, що своєї сім"ї не пам"ятає. Пам"ятає
тільки, що навколо нього було багато дітей, які закачували самі себе,
гойдаючись в ліжечках. Що і він себе так само заколихував. Коли його привезли
до Новомиколаївського інтернату, йому було і цікаво, і страшно. Але йому тут
сподобалось. Всіх дорослих він називав мамами, бо не знав, як їх звати і так
було простіше. А якби приїхала справжня мама, то він поговорив би з нею. Він
хотів з"ясувати

чому вона його покинула. В розповіді про плани на
майбутнє жодного разу ОСОБА_1 не згадав про батьків. На поставлені запитання:

-Що б хотілося йому змінити у своєму житті?

-Коли б трапилось чудо, щоб ти змінив?

-Можливо, що є
щось таке, що тебе найбільше гнітить і турбує? ОСОБА_1 знову ні разу не
проговорився про те, що хотів би зустрітися з батьками, чи розшукати їх, чи
просто, щоб вони у нього були. Із його слів, він хотів би змінити обличчя /бо
має післяопераційні рубці на верхній губі внаслідок уродженого незрощення губи
та піднебіння/, навчитися гарно розмовляти та поступити до навчального закладу
і бути фізкультурником або художником /а.с.19/.

Згідно висновку
органу опіки та піклування Бердянської районної державної адміністрації від 24.04.2007 року № 821/01 ОСОБА_2, ОСОБА_3
доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до сина ОСОБА_1, оскільки за
час, що пройшов з дня відмови їх від батьківських прав на сина, вони долею
дитини не цікавилися, у його вихованні та матеріальному забезпечення участі не
приймали /а.с.15/.

За таких доказів
суд вважає встановленим, що ОСОБА_2, ОСОБА_3 не забрали дитину з пологового
будинку без поважної причини і по теперішній час, більше 15 років, не
виявляли щодо неї батьківського піклування, а також ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню малолітньої дитини, що згідно ст. 164 ч.І п.п. 1, 2 Сімейного
кодексу України є підставою для позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до
ст. 60 ЦК України
неповнолітнього ОСОБА_1 необхідно передати під піклування органу опіки та
піклування Бердянської районної державної адміністрації та закладу освіти, в
якому перебуватиме неповнолітній, в теперішній час - Новомиколаївській
спеціальній загальноосвітній школі-інтернату для дітей із важкими вадами
мовлення.

Керуючись
ст.ст.208, 212-218, 223 ЦПК
України, ст.ст. 150,
152, 155, 164, 165, 166   Сімейного
кодексу   України, ст.ст. 60, 66 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов прокурора
Новомиколаївського району Запорізької області задовольнити.

Позбавити
громадян України ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у
АДРЕСА_1,   та   ОСОБА_3,
яка   народилася,  ІНФОРМАЦІЯ_3 у
АДРЕСА_2, батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Андріївка
Бердянського району Запорізької області, Україна /актовий запис про народження
Андріївської селищної ради Бердянського району Запорізької області від    06
лютого 1992 року
за  №3/.

Передати
неповнолітнього ОСОБА_1 під піклування органу опіки та піклування Бердянської
районної державної адміністрації Запорізької області та Новомиколаївській
спеціальній загальноосвітній школі-інтернату для дітей із важкими вадами
мовлення Запорізької області.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі по 4 грн. 25 коп. з кожного.

Стягнути з
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду
справи по    3 грн. 75 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької
області через Бердянський міськрайонний суд шляхом подачі заяви про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення, апеляційна скарга
подається протягом двадцяти днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий    Буднікова Н.П.