Справа №33ц-2769кс-07
Головуючий у першій   інстанції  Кафідова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

13
грудня 2007р.                                                                                        м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Головуючого
Круглікової К.С. ,

Суддів:
Краснощокової  Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,

Червинської  М. Є.,
Осипчук О.В.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з додатковою відповідальністю "Провіта" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 11
жовтня 2006 року,

встановила:

У липні
2005р. ОСОБА_1. 3вернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою
відповідальністю "Провіта" про стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

Посилався
на те,  що 07 березня 2005р. сталася
дорожньо-транспортна пригода,  в
результаті якої було пошкоджено автомобіль позивача марки
"Мерседес-Бенц" ДН НОМЕР_1,
2004 року випуску,  який було
застраховано строком з 09 квітня 2004р. по 07 квітня 2005р. згідно договору
страхування,  укладеному з відповідачем
08 квітня 2004р. При укладанні договору позивачем було сплачено страховий
внесок в сумі 10070грв. За висновком спеціаліста-товарознавця матеріальна
шкода,  спричинена внаслідок пошкодження
автомобіля позивача складає 274453грв. 63коп.,
які мав сплатити відповідач за договором страхування.

Однак,  відповідач частково сплатив суму страхового
відшкодування в сумі 89584грв.68коп. та додатково частково сплатив вартість робіт
в сумі 2914грв. 31коп.,  які були
визначені спеціалістами в сумі 7334грв. 51коп.,
відмовивши оплатити суму у розмірі 169851 грв. 01коп.,  яку позивач просив стягнути на виконання
договору

страхування.
Крім того,  позивач посилався на те,  що внаслідок невиконання відповідачем умов
договору страхування йому завдано моральної шкоди,  на відшкодування якої просив стягнути
31700грв.

Під час
розгляду справи представник позивача уточнив позовні вимоги в частині суми
матеріальної шкоди та з урахуванням того,
що після подачі позову відповідач сплатив позивачу додатково 9058грв.
40коп.,  просив стягнути з відповідача
матеріальну шкоду у розмірі 159944грв. 85коп.

Рішенням
Печерського районного суду м. Києва від 14 грудня 2005р. позов задоволено
частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю
"Провіта" на користь ОСОБА_1. матеріальні збитки- несплачене страхове
відшкодування в сумі 159944грв.85коп. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. З відповідача на користь держави стягнуто державне мито в сумі
1599грв.85коп.

Рішенням
Апеляційного суду м. Києва від 11 жовтня 2006р. рішення Печерського районного
суду м. Києва від 14 грудня 2005р. скасовано В задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1. на користь Товариства з додатковою відповідальністю
"Провіта" витрати по сплаті державного мита у розмірі 799грв.72коп.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного суду,  залишивши в силі рішення суду першої
інстанції,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга
підлягає задоволенню за таких підстав.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову,  апеляційний суд виходив з того,  що відповідач не має право стовідсотково
покрити всі збитки,  завдані позивачу
внаслідок пошкодження його автомобіля,
оскільки страхова сума транспортного засобу менше дійсної вартості,  а тому сума збитку відшкодовується
пропорційно співвідношенню страхової суми і дійсної ринкової вартості
транспортного засобу.

Проте з таким
висновком суду погодитися не можна,
виходячи з наступного.

Згідно
ч.1  ст. 25 Закону України "Про
страхування" від 07.03.1996р. № 8596-ВР (із змінами і доповненнями)
здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і
страхового акта,  який складається
страховиком або уповноваженою ним особою у формі,  що визначається страховиком.

З
матеріалів справи вбачається,  що між
ОСОБА_1. та Товариством з додаткової відповідальністю "Провіта" 08
квітня 2004р. було укладено договір страхування наземного транспортного засобу
за №7702-00352,  відповідно до якого
сторонами визначена страхова сума,  яка
складає 265000грв.,  а також визначено
вартість об"єкта страхування - автомобіля "Мерседес-Бенц" ДН
НОМЕР_1,  2004 року випуску,  на момент укладання договору у розмірі
265000грв. За вказаним договором позивачем було сплачено страховий внесок в
сумі 10070грв.,  що складає 3, 8% від
страхової суми.

Згідно
п.13.5  зазначеного договору
страхування,  у випадку,  якщо страхова сума певного транспортного
засобу,  яка встановлена в цьому
договорі,  виявиться менше дійсної
вартості,  сума збитку відшкодовується
пропорційно співвідношенню страхової суми і дійсної вартості. Співвідношення
страхової суми і дійсної вартості встановлюється окремо по кожному
транспортному засобу.

Оцінюючи надані сторонами докази в їх сукупності,  а саме пояснення сторін,  договір страхування від 08.04.2004р.,  надану відповідачем копію додаткової угоди
від

14.04.2004р.,  а також доводи відповідача щодо
відсутності її оригіналу,  квитанцію про

сплату страхувальником тарифних відсотків від обумовленої у вказаному
договорі

страхової суми,  суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про задоволення

вимог позивача в частині стягнення несплаченої відповідачем суми страхового

відшкодування,  оскільки вони
доведені в судовому засіданні належними та

достовірними доказами.

При
цьому судом першої інстанції не були порушено норми процесуального права,  дана оцінка усім наданим сторонами доказам та
правильно застосовано норми матеріального закону.

Не
погодившись із таким висновком,
апеляційний суд всупереч вимогам
ст. 303 ЦПК України,  переоцінивши
докази по справі та постановляючи нове рішення про відмову в задоволенні
позову,  нових доказів не досліджував та
у своєму рішенні не навів інших доказів,
неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними
причинами.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду
першої інстанції з підстав,
передбачених  ст. 339 ЦПК України.

Керуючись  ст.
ст. 333, 336, 339 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Апеляційного суду міста Києва від 11 жовтня 2006 року скасувати,  залишивши в силі рішення Печерського
районного суду м. Києва від 14 грудня 2005р.

Ухвала оскарженню не підлягає.