overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22ц- 5895 від 2007 р.                             Головуючий
у І інстанції Бондаренко В.М.
21                                                               Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
жовтня 2007 року                                                                       м.
Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
Костюченко Н.Є.

Суддів Повєгкіна В.В., Пищиди М.М.

при секретарі
Качур Л.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділення ВД Фонду ССНВВ ПЗУ в м. Павлограді
про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат,-

встановив:

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2007 року про
стягнення з нього на користь позивача страхових виплат одноразово та
щомісячних, - посилаючись на те, що він є неналежним відповідачем, а також на
порушення норм матеріального права; неврахування пропуску позивачем строку
позовної давності.

Під час
вирішення справи суд 1-ї шстанції встановив, що в зв'язку із стійкою втратою
профпрацездатності відповідач сплачує позивачеві щомісячні страхові виплати,
однак, проводячи щорічний перерахунок цих виплат на підставі ст. 29 ЗУ № 1105-XIV, відповіач
застосовуючи постанови правління Фонду ССНВВ ПЗ України, в період з 01.03.2002
року по 30.04.2007 року невірно визначив коефіцієнти росту середньої зарплати,
тобто не за даними центрального органу виконачої влади з питань статистики, як
вказано у ст. 29 Закону, а тому недонарахував і не виплатив позивачу 22 719
грн. 64 коп. та невірно встановив розмір щомісячних платежів. Тому суд стягнув
вказану суму і встановив розмір щомісячних страхових виплат з 01.05.2007 року
року в сумі 3231 грн. 06 коп.

Апеляційний
суд вважає рішення таким, що відповідає вимогам зазначеної норми ЗУ № 1105-XIV, вірно
встановленим судом 1-ї шстанції обставинам справи та наданим доказам.

Враховуючи,
що постанови правління Фонду були прийняті на порушення вимог ст. 17 Закону №
1105- XTV,
Щодо його повноважень, апеляційний суд вважає, що міськрайонний суд
обгрунтовано не прийняв їх до уваги, провів перерахунок відповідно до вимог
Закону згідно із даними Держкомстату України та задовольнив позовні вимоги.

Доводи
скарги про невідповідність рішення вимогам матеріального закону є
безпідставними з урахуванням викладеного вище. Доводи відповідача щодо пропуску
строку позовної давності не можуть бути прийняті, оскільки на вимогу позивача
про стягнення недонарахованих щомісячних страхових виплат строк позовної
давності не поширюється.

Твердження,
що відділення ВД Фонду є неналежним відповідачем, - надумане, протирічить
вимогам Закону.

Враховуючи
викладене, - підстав для скасування або зміни рішення суду - не вбачається.
Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК україни, - апеляційний суд,-

ухвалив:

Апеляційну
скаргу - відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду Дніпропегровської області від 04 травня
2007 року - залишити без змін.

Ухвала
чинна з моменту проголошення, може бути оскаржена у 2-місячний строк у
касаційному порядку.
Справа № 22-2033 /2007р.                                            Оскаржувана ухвала постановлена
19                                                                     під
головуванням Венгрии
УХВАЛА

Іменем України

19
вересня 2007р. колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Вінницької області у складі : головуючого - судді Іванюка М. В,  суддів Колодійчука В.М.  і Камзалова В.В,  при секретарі Руденко О.М,  з участю адвокатаОСОБА_2. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду ,  Вінницької області апеляційну скаргуОСОБА_1
на ухвалу судді Староміського районного суду м.
Вінниці від 15.08.2007р,  --

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1,  яка є племінницею ОСОБА_3. і діє за
дорученням в інтересах останньої,
звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4і ОСОБА_5про розірвання договору
дарування будинку. Просила розірвати договір від 25.05.2006р,  згідно , з яким ОСОБА_3. подарувала будинок
АДРЕСА_1відповідачу ОСОБА_4 і визнати право власності на будинок за ОСОБА_3. У
позові зазначила,  що потімОСОБА_4
подарував вказаний будинок своєму батькові ОСОБА_5

Ухвалою
судді Староміського районного суду м.
Вінниці від 05.07.2007р. позов було залишено без руху і позивачці надано
строк для усунення недоліків,  які
полягають в тому,  що в заяві не
зазначено ніяких вимог до ОСОБА_5,  який
також є відповідачем.

Так як у
визначений суддею строк недоліки позову усунутими не були,  ухвалою від 15.08.2007р. постановлено вважати
позовну заяву неподаною і повернуто її заявниці.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1.  просить вказану ухвалу скасувати,  так як ,  вважає,
що вона винесена з порушенням чинного процесуального законодавства.

В суді
апеляційної інстанції ОСОБА_1.  та адвокат ОСОБА_2 підтримали апеляційну
скаргу з наведених у ній підстав.

Перевіривши
законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали,  доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що вона задоволенню не підлягає. Як
вбачається зі змісту вимог,  у позові ОСОБА_1.  ставить питання про розірвання договору
дарування будинку від 25.05.2006р. і про визнання права власності на цей
будинок за ОСОБА_3. Однак вона не ставить ніяких вимог щодо скасування рішення
третейського суду від 29.11. 2006р,  яким
визнано дійсним договір від 28.11.2007р,
згідно з якимОСОБА_4 подарував спірний будинок ОСОБА_5 Хоча останній і
був зазначений у позовній заявіОСОБА_1.
як відповідач,  ніяких вимог до
нього заявлено дійсно не було. Позовна заява за своїм змістом не завершена і
підлягає доопрацюванню.

Оскаржувана
ухвала постановлена суддею з дотриманням чинних процесуальних норм.

За таких
обставин підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Наведене
вище не перешкоджає .позивачці повторно звернутися в суд з належно - оформленою
позовною заявою.

На
підставі наведеного і керуючись  ст.  ст.
303,  304,  307 ч.2 п.1,
312 ч.1 п.1,  313,  314,
315 ЦПК України,  колегія
судців,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу
судді Староміського районного суду м.
Вінниці від 15.08.2007р. залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців.
справа№2-о-20/07р.
РІШЕННЯ

іменем України

23
квітня 2007 року                                                                                      місто
Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого
судді Криворученко Д.П.,

народних
засідателів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі
Дударенко Ю.П., за  участю  заявника
Редькович  М.І.,   представника
органу  опіки  та
піклування  Дробишевої  О.М., представника прокуратури Городнянського
району Гуляко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.
Городня цивільну справу за заявою директора Городнянського психоневрологічного
інтернату про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і
призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Директор Городнянського психоневрологічного інтернату Редькович Михайло
Іванович звернувся до суду з заявою про визнання підопічної ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення їй
опікуна, оскільки вона страждає на тяжке психічне захворювання, постійно
потребує стороннього догляду, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

26 січня 2007
року відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав, просить заяву
задовольнити та визнати підопічну ОСОБА_3. недієздатною.

Як вбачається з акту (висновку) №223 амбулаторної
судово-психіатричної експертизи у ОСОБА_3 має місце судинна деменція /F 01 - за
міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду/, яка позбавляє її здатності
усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З довідки інтернату
встановлено, що ОСОБА_3 перебуває в інтернаті з 27.12.2006 року.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на
наявність підстав для визнання недієздатною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З подання органу опіки та піклування встановлено, що у разі визнання
ОСОБА_3 недієздатною, орган опіки та піклування просить встановити над нею
опіку та призначити її опікуном Редькович Михайла Івановича - директора
Городнянського психоневрологічного інтернату.

Відповідно до приписів ст.58 ЦК України опіка
встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно вимог
ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її
недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 240, 241 ЦПК України, ст.ст. 39, 58, 60 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Визнати недієздатною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в АДРЕСА_1.

Встановити над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 опіку та призначити опікуном Редькович
Михайла Івановича - директора Городнянського психоневрологічного інтернату.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до
Чернігівського апеляційного суду через місцевий Городнянський районний суд
шляхом подачі в 10-денний строк, з дня проголошення рішення, заяви про
апеляційне оскарження і подання після цього протягом20 днів апеляційної скарги,
або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.
ГОРОДНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
2-н-46/07р. СУДОВИЙ НАКАЗ
року                                                                                          м.
Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області
Соколов О.О. розглянувши заяву
Дніпропетровськ МФО № 305299
видачу судового наказу про стягнення з БОРЖНИК : ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1.
за кредитним договором № 606 від 14.08.2003 року,
Відповідно до укладеного договору № 606 від 14.08.2003 року ОСОБА_1 отримав
кредит у розмірі 660,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у
розмірі 27% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 13.08.2004 року.
Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви
позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов"язання
повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону.
Однак боржник у порушення зазначених норм закону та умов договору
зобов"язання за вказаним договором належним чином не виконав.
У зв"язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором
Боржник станом на 05.03.2007 року має заборгованість - 1265,46 грн., яка
складається з наступного :
грн.-заборгованість за кредитом;
грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом;
69,26   грн. - пеня за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про
видачу судового наказу відповідає вимогам ст. ст. 96-99 ЦПК України, а вимоги,
викладені в заяві є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, ЦК України, ст. З,
95, 96, 98 ЦПК України,
1.  Стягнути з   ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1.
на користь закритого акціонерного товариства комерційного
Національного банку України м. Дніпропетровськ МФО № 305299
заборгованість за кредитом-540грн.
заборгованість по процентам за користування
кредитом-656,20 грн.
пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором
- 69,26 грн. Всього: 1265,46 грн. ( тисяча двісті шістдесят п"ять гривен
ОСОБА_1 на користь закритого
акціонерного товариства комерційного банку
Дніпропетровськ 25 грн. 50 коп. ( двадцять п'ять грн. 50
коп.) судового збору, що
були сплачені при подачі заяви, та 15,00 (п'ятнадцять
інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.
Справа №22-1980  2007р.                                            Рішення
ухвалено під головуванням
44                                                                  Сенько
Доповідач: Пащенко Л.В.
УХВАЛА

Апеляційного суду Вінницької області від 04.09.2007року

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Якути
О.І.,  Медяного В.М.

При секретарі:
Пшеничній Л.В.

розглянувши
у відкритому засіданні в м.  Вінниці
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Жмеринського
міськрайонного суду від 07 серпня 2007 року по матеріалам за позовом ОСОБА_1до
слідчого Жмеринського РВ УМВС ОСОБА_2. про визнання нечинними процесуальних дій
слідчого при видачі постанови про обвинувачення та взяття підписки про невиїзд
і стягнення моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2007
року ОСОБА_1  звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Ухвалою
судді Жмеринського міськрайонного суду від 07 серпня 2007 року ОСОБА_1  відмовлено у відкриття провадження у справі
за вказаним позовом.

В
апеляційній скарзі позивач просить ухвалу судді,  як незаконну,
скасувати,  а позовні матеріали
направити на новий розгляд в той же суд.

Апеляційна
скарга до задоволення не підлягає по слідуючих підставах.

Як видно
з позовної заяви,  ОСОБА_1  ставить питання про визнання нечинними процесуальних
дій слідчого при видачі йому постанови про притягнення обвинуваченим та взяття
підписки про невиїзд і стягнення за це моральної шкоди.

Відмовляючи
у відкритті провадження в справі за вказаним позовом,  суддя правильно виходив з того,  що оскарження процесуальних дій та постанов
слідчого в кримінальній справі визначено Кримінально-процесуальним кодексом
України,  а відповідно до  ст.  15
ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист
порушених,  невизнаних або оспорюваних
прав,  свобод чи інтересів,  що виникають із цивільних,  житлових,
земельних,  сімейних,  трудових відносин,  а також з інших правовідносин,  крім випадків,  коли розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Ухвала
судді відповідає позовним матеріалам і вимогам закону та не перешкоджає
ОСОБА_1.  знову звернутись до суду з
заявою,  оформленою відповідно до вимог
закону,  в порядку відповідного
судочинства (цивільного чи кримінально-процесуального).

Доводи апеляційної скарги безпідставні і необгрунтовані та
висновків судді не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  307,  312,
314,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Ухвалу   судді
Жмеринського   міськрайонного   суду
від   07   серпня
2007  року залишити без зміни.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку у Верховний Суд України протягом двох
місяців з дня її проголошення.
№
УХВАЛА

18 травня 2007 року.                                           Кременчуцький
районний суд Полтавської області

в складі: головуючого -
судді   Кузнецова А.В.

при секретарі                             Харченко
Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про
стягнення 20200 грн. та 1000 грн. моральної
шкоди, мотивуючі, що 1 січня 2007 року вона в с. К.Потоки
Кременчуцького району передала в борг відповідачці 4000 доларів США, які
ОСОБА_2 зобов'язалась повернути до 1
квітня 2007 року.
Після спливу обумовленого терміну відповідачка не виконала зобов'язання, чим
завдала, крім матеріальної і моральну шкоду.

В судовому засіданні сторони дійшли мирової угоди щодо
позовних вимог, а саме, що позивачка ОСОБА_1 згодна отримати
в рахунок погашення боргу від відповідача ОСОБА_2 належне їй на праві власності
незавершене будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1, вартістю 78267 грн. та земельну
ділянку, площею 0,1355 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, та сплачує різницю між вартістю отриманого
майна та сумою позову у розмірі 57067 грн.

Належність відповідачці ОСОБА_2 об'єкта незавершеного будівництва
підтверджена витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, видане КП
«Кременчуцьке МБТ1» 29 березня 2007 року, серії НОМЕР_1 та земельної ділянки -
державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 651769 від 16
лютого 2007 року.

Від інших позовних вимог позивач відмовляється, сторони
прохають визнати мирову угоду і закрити провадження по справі, наслідки,
передбачені ст. 206 ЦПК
України, роз'яснені.

Суд
вважає, що мирова угода сторін повинна бути визнана, оскільки не суперечить
законові та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідає
матеріалам справи.

Керуючись
ст.ст. 175, 205 п. 4,206 ЦПК України, суд
-

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що
за ОСОБА_1 визнається
право власності на об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку по
АДРЕСА_1, вартістю 78267
грн. та земельну ділянку, площею 0,1355
га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських
будівель і споруд по АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 отримує від ОСОБА_1 57067 грн.

Провадження
в справі закрити в зв'язку з визнанням мирової угоди сторін.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до
апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі
в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 10
днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК України.
№
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року.                                           Кременчуцький
районний суд Полтавської області

в складі: головуючого-судді
Кузнецова А.В.

при секретарі                           Харченко
Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи
Комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації»,
Гориславська сільська рада Кременчуцького району про визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, треті особи КП «Кременчуцьке МБТІ», Гориславська сільрада про визнання
права власності на нежитлове приміщення олійниці АДРЕСА_1, мотивуючі, що згідно договору купівлі-продажу від
15.12.2006 року він придбав у співвласників майнових паїв КСП ім. Петровського
зазначену олійницю за ціною 40000 грн. Однак Кременчуцька МБТІ відмовила в
реєстрації права власності на придбане майно, посилаючись, що придбане
приміщення відсутнє в державному реєстрі, тому він сплативши передбачену
договором суму, змушений звернутись до суду з цим позовом.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в
повному обсязі, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали, підтвердили
укладення договору купівлі - продажу та отримання обумовленої договором суми,
представники третіх осіб КП «Кременчуцьке МБТІ», Гориславської сільради надали
заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не
заперечують.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи,
з'ясував, що відповідно до договору купівлі - продажу від 15
грудня 2006 року
співвласники майнових паїв КСП ім. Петровського с. Гориславці Кременчуцького району, в особі уповноважених
на підставі доручень, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 продали, а ОСОБА_1 придбав приміщення
олійниці в АДРЕСА_1, за
ціною 40000 грн.,
визначеною сторонами.

При таких обставин, суд, вважає, що позов підлягає до
задоволення, оскільки відповідно до ст. 328
ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів, договір купівлі - продажу будівлі олійниці укладений відповідно до вимог
чинного законодавства, умови договору виконані, тому за позивачем ОСОБА_1
необхідно визнати право власності на придбане нежитлове приміщення.

Керуючись ст.,
328, 655, 656 ЦК України, ст. ст. 10,
11, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приміщення
олійниці, юридична адреса АДРЕСА_1,
вартістю 40000 грн. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний
строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням
після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК
України.
Справа № 2-409/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

18
квітня 2007 року                    Очаківський
міськрайонний суд

Миколаївської
області у складі: головуючого - судді Чаус
Л.В.,

при
секретарі           Купрієвич О.О.

за участю
позивачки - ОСОБА_1,

відповідача
- ОСОБА_2 розглянувши
у попередньому відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Очакова
цивільну справу   за   позовом
ОСОБА_1 до   ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

встановив:

26.03.2007 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 05 березня 1993 року між нею та
відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Куцурубською сільською Радою
Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 03. Від шлюбу мають
двох дітей: сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Шлюб розпався через те, що чоловік зловживав алкогольними напоями, ображав її у
присутності дітей. З вини відповідача сумісне життя і збереження сім'ї стали
неможливими. Подружні відносини припинені з 2004 року. Примирення з
відповідачем неможливе.

В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала і просить їх
задовольнити. Пояснила, що З роки проживає з іншім чоловіком.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, на
примирення не згоден. ОСОБА_2 пояснив, що вже рік проживає з іншою жінкою та
також наполягає на розірванні шлюбу.

Вислухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 від 05 березня 1993 року ОСОБА_1
зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей: сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями
свідоцтв про народження. Відповідач зловживав алкогольними напоями, ображав
позивачку у присутності дітей. З 2004 року шлюбні відносини фактично
припинились, сторони проживають окремо.

За таких обставин збереження сім'ї та подальше спільне життя подружжя
неможливе, а тому вимоги позивачки про розірвання шлюбу обгрунтовані і
підлягають задоволенню.

На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11,
209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 05 березня 1993 Куцурубською сільською Радою
Очаківського району Миколаївської області, актовий запис № 03, між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, розірвати.

Стягнути державне мито в доход держави з ОСОБА_1 у розмірі 8 грн. 50коп., з
ОСОБА_2 у розмірі 8 грн. 50 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області
через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 20-ти днів з
дня подання заяви про його оскарження, що має бути подана протягом 10-ти днів з
дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
подання заяви про його оскарження, а у разі подання цієї заяви - після закінчення
строку на подання апеляційної скарги на рішення, а у разі подання останньої -
відразу після закінчення апеляційного розгляду справи.