Справа № 2-4132007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"
серпня 2007 року                            Криворізький
районний суд

Дніпропетровської
області В складі:

головуючого
судді                      Приміч Г.І.

при
секретарі                              Поліщук
Л.І.

за
участю                                    позивача

відповідача
представника відповідача      ОСОБА_3

розглянувши
в відкритому судовому засіданні м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 доОСОБА_2 про витребування особистого майна із чужого незаконного
володіння та стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернуся до суду з вказаним позовом 27.03.2007 року,  в ході судового засідання уточнюючи та
доповнюючи свої позовні вимоги,  вказував
на те,  що 08.11.2006 року між ним
відповідачем ОСОБА_2,  було укладено
договір міни домоволодіння на частину домоволодіння,  згідно якого він передав відповідачеві
домоволодіння розташоване за адресою:АДРЕСА_1,
а відповідач ОСОБА_2передав йому 12 частину домоволодіння розташованого
за адресою: АДРЕСА_1

Згідно
умов вказаного договору вони зобов'язалися звільнити вказані домоволодіння на
протязі 1 місяця з моменту нотаріального посвідчення договору,  тобто до 08.12.2006 року.

Відповідач
ОСОБА_2перебрався в домоволодіння за адресою: с АДРЕСА_1,
01.12.2006 року,  перевізши свої
речі завчасно.

Позивач
вказував на те,  що забрав з вказаного
домоволодіння частину своїх речей,  при
цьому вони з відповідачем в усному порядку домовилися про те,  що решту своїх речей він (позивач) забере до
08.12.2006   року,    жодних
документів   про   те,
що   у   вказаному

2

домоволодінні залишилося належне йому майно вони не
складали.

03.12.2006
року він,  найнявши транспорт приїхав до
будинку АДРЕСА_1,  щоб забрати належні йому речі,  але відповідач його не впустив. Добровільно
віддав лише металеві труби,  поливний
шланг та тачку,  при цьому вказав що інше
майно,  яке належало б йому (позивачу)
відсутнє.

Позивач
вказував на те,  що у вказаному
домоволодінні залишилося належне йому майно,
а саме:

·
цегла силікатна 100 шт. на суму 122 грн.,  яка знаходилась у дворі;

·
цегла червона 300 шт. на суму 100 грн. - у дворі;

·
вугілля 1 тонна вартістю 540 грн. - у дворі;

·
доски
4 куба вартістю 320 грн. - у дворі;

·
вулики 4 шт. вартістю 80 грн. - у дворі;

·
скло віконне 12 кв.м.
вартістю 600 грн. - на горищі;

·
сіно 300 кг. вартістю 600 грн. - на горищі;

·
доски
обрізні 2 куб. вартістю 500 грн. - на горищі;

·
граблі вартістю 32 грн. - на горищі;

·
вила 3 шт. вартістю 45 грн. - на горищі;

·
скати до мотоцикла марки «МТ - Днепр» 2 шт. вартістю 210
грн. - на горищі;

·
колеса велосипедні 8 шт. вартістю 240 грн. - на горищі;

·
залізо листове 4 шт. вартістю 138 грн. - у дворі;

·
табуретки 1 шт. вартістю 35 грн. - в будинку;

·
телефонний апарат 1 шт. вартістю 68 грн. - в будинку.

Оскільки,  цегла силікатна 100 шт.,
цегла червона 300 шт.,  скати до мотоцикла марки «МТ - Днепр» 2 шт.,
колеса велосипедні 8 шт. на момент розгляду справи
знаходиться у відповідача позивач просив вказане майно повернути йому.

Також
він вказував на те,  що у
домоволодінніАДРЕСА_1  після його
переїзду в домоволодіння АДРЕСА_1,
залишилося належне йому майно у вигляді вугілля,  досок 4 куба,
4 шт. вуликів,  скла
віконного,  сіна,  досок 2 куб.,
граблів,  вил,  заліза,
табуретки,  телефонного
апарата,  яке на момент розгляду справи в
суді відсутнє,  а тому позивач просив суд
стягнути з відповідача на його користь вартість вказаного майна,  яке складає
2 958 грн.

При
цьому позивач вказував на те,  що
кількість майна,  що є предметом позову
не перемірялася не уточнялася,  вказана
вона візуально,  жодних документів на
вказане майно він не має,  вартість вказаного
майна визначалася зі слів бухгалтера ПМК,
відповідно до прайс - листа ПП "Вибур",  товарного чека ПП "Костишин".

Відповідач
по справі ОСОБА_2та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги позивача не визнали
в повному обсязі,  при цьому підтвердили
факт укладення між позивачем та відповідачем договору міни від 08.11.2006
року,  але вказували на те,  що вимоги

3

позивача нічим не обґрунтовані.

Стосовно
вимог позивача про повернення цегли,
відповідач вказував,  що силікатна
цегла обвалилася з сараю у домоволодінні АДРЕСА_1  а червону цеглу він привіз від своєї
матері,  що стосується вимог про
повернення вартості 1 тонни вугілля - 540 грн.,
відповідач вказував на те,  що
вугілля було відсутнє,  від нього
залишалося лише сміття,  яке він вивіз на
смітник.

Вимоги
позивача про відшкодування 320 грн. - вартості 4 кубів досок,  80 грн. - вартості 4 вуликів,  відповідач також не визнав,  вказуючи,
що доски були трухлявими,  а від
вуликів залишалися лише коробки,  які
перебуваючи під відкритим небом струхлявіли,
тому він їх викинув на смітник.

Також
вказував,  що вимоги позивача про
відшкодування вартості скла віконного - 600 грн.,  досок
обрізних 2 куб. - вартістю 500 грн.,
32 грн. - за граблі,  45 грн. за
вила,  35 грн. - за табуретку,  68 грн. - за телефонний апарат,  а також повернення скатів до мотоцикла та
велосипедних колес,  відповідач не визнав,
вказуючи,  що вказаного майна не
було на момент його переїзду в домоволодіння АДРЕСА_1

Що
стосується повернення вартості листового заліза - 138 грн., ,  відповідач вказував на те,  що вимоги позивача необгрунтовані,  адже з вказаного заліза була зроблена
загорода для качок,  яка також згнила,  у зв'язку з чим він її розібрав і викинув.

Вимоги
позивача про відшкодування вартості 350 кг сіна,  відповідач не визнав вказуючи,  що вказане сіно на протязі зими позивач
забрав.

Вислухавши
сторони,  свідків,  дослідивши письмові матеріали справи суд
приходить до висновку,  що в задоволенні
позову необхідно відмовити,  з наступних
підстав.

Судом
встановлено,  що 08.11.2006 року між
сторонами по справі було укладено договір міни домоволодіння на частину
домоволодіння,  відповідно до умов
якогоОСОБА_1 - позивач по справі обміняв домоволодіння розташоване за адресою
АДРЕСА_1 на 12 частину домоволодіння,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1
належного ОСОБА_2  - відповідачу
по справі (л.с.  14).

Відповідно
до умов п.6 вказаного договору сторони взаємно зобов'язалися повністю звільнити
належну їм нерухомість на протязі 1 місяця з моменту нотаріального посвідчення
договору,  тобто до 08.12.2006 року
(л.с.  14).

Як
вказували в ході судового засідання сторони,
ОСОБА_2попередньо перевізши свої речі в домоволодіння АДРЕСА_1   переїхав
у  вказане  домоволодіння

4

01.12.2006
року,  повністю звільнивши 12 частину
домоволодінняАДРЕСА_1,  виконавши взяті на себе за договором зобов'язання.

Вказані
обставини знайшли своє підтвердження в показаннях свідка ОСОБА_4. ,  який в ході судового засідання вказував,  що він на тракторі з причепом перевозив речі
ОСОБА_2.  до АДРЕСА_1,
а речіОСОБА_1 з даного будинку,  доАДРЕСА_2
при цьому він чув як сторони домовилися не перевозити цеглу,  оскільки вона була у кожного з них,  при цьомуОСОБА_1 говорив,  що дрібниці,
які залишися він перевезе самостійно.

Свідок
ОСОБА_3 в ході судового засідання підтвердив факт перевезення в грудні 2006
року речейОСОБА_1 з буд.  АДРЕСА_1

Позивач
не надав суду доказів залишення частини належного йому майна в домоволодінні
АДРЕСА_1,  а також доказів досягнення
домовленості між ним та відповідачем,
щодо того,  що він пізніше забере
це майно.

Наданий
позивачем акт обстеження від 23.03.2007 року,
складений депутатом Лозуватської сільської ради Криворізького району ОСОБА_5.  (л.с.  15),  суд розцінює критично та не може прийняти як
доказ у справі,  оскільки відповідно
до  ст. 58-59 ЦПК України докази мають
бути належними та допустимими,  а наданий
позивачем акт не відповідає вказаним вимогам,
оскільки був складений у відсутності ОСОБА_2.  та виключно зі слівОСОБА_1,  що підтвердив в ході судового засідання
допитаний в якості свідка ОСОБА_5. ,
який вказував,  що вказаний акт
він складав зі слівОСОБА_1

Вимоги
позивача про повернення цегли,  яка є
предметом позову суд вважає не обґрунтованими,
оскільки позивач не довів належність вказаної цегли йому,  не надав про це відповідних доказів,  при цьому відповідач вказував,  що силікатна цегла обвалилася з сараю у
домоволодінні АДРЕСА_1,  який на даний
момент належить йому,  а червону цеглу
він привіз від своєї матері,  що не було
спростовано жодними доказами позивача.

Вимоги
позивача про стягнення 540 грн. за 1 тонну вугілля,  не піддягають задоволенню,  оскільки як вказував відповідач та підтвердив
в ході судового засідання ОСОБА_5.  вугілля як такого не було,  було лише сміття від вугілля,  що також підтверджується поясненнями свідка
ОСОБА_3,  який вказував,  що при перевезенні майна ОСОБА_1він вугілля
не бачив.

Вимоги
позивача про відшкодування 320 грн. - вартості 4 кубів досок, а також про
відшкодування 80 грн. - вартості 4 вуликів, 138 грн. вартості заліза листового,
також
не  підлягають  задоволенню, оскільки на те,  що доски
та вулики    були трухлявими,  залізо
-

5

фактично жесть,  вся з дирками та поржавіла,  все це майно непридатне для подальшого
використання,  вказував відповідач і
вказані обставини були підтверджені в ході судового засідання поясненнями
свідка ОСОБА_5.

Вимоги
позивача про відшкодування 600 грн. - вартості 350 кг. сіна,  600 грн. - за скло віконне,  500 грн. - за доски обрізні 2 куб.,  45
грн. - за 3 шт. вил,  32 грн. - за
граблі,  35 грн. - за табуретку,  68 грн.
-за телефанний апарат,  а також
повернення скатів до мотоцикла марки «МТ - Днепр» 2 шт.,  колес велосипедних 8 шт.,
суд вважає необґрунтованими,
оскільки наявність вказаного майна не була доведена позивачем в ході
судового засідання,  заперечувалася
відповідачем,  свідок ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5.  вказували на те,
що вказаного майно вони на подвірї АДРЕСА_1 не бачили,  на горище не лазили,  до будинку не заходили.

Таким
чином,  суд прийшов до висновку,  що вимоги позивача не були обґрунтовані в
ході судового засідання,  позивач не
надав суду доказів наявності в нього вказаного в позові майна,  не надав доказів підтвердження його кількості
та вартості,  незважаючи на те,  що відповідно до  ст. 60 ЦПК України сторони зобов'язані довести
ті обставини,  на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись  ст.
ст. 6,  10,  11,
60,  208,  209,
212,  214-215,  218 ЦПК України 16,  22,
23,  386,  387 ЦК
України,  суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити
ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог доОСОБА_2 про витребування особистого
майна із чужого незаконного володіння та стягнення матеріальної шкоди.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 20
днів з дня подачі заяви на апеляційне оскарження,  або протягом 10 днів без подачі заяви на
апеляційне оскарження.