Справа 22-6056/2007 p.                                                            Головуючий
Категорія 27                                                                                Доповідач
РІШЕННЯ

Іменем    України

20 вересня 2007
року                                                                        м.
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

Головуючого:
судді Прокопчук Л.М. Суддів Могутової Н.Г., Соломахи Л.І. При секретарі
Ставриновій Ю.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Слов'янського міськрайонного суду від 07 грудня 2006 р. у справі за
позовом ОСОБА_1 до Краматорського міського відділу УМВС України у Донецькій
області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - Відділення Державного казначейства у
м. Краматорську про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2006
року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про захист честі,
гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди. Посилався на те, що
05 квітня 2006 року відповідачі - співробітники Краматорського MB УМВС
України в Донецькій області ОСОБА_3 та ОСОБА_2 прибули за його місцем
проживання для відібрання від нього пояснень за заявою ОСОБА_4 про скоєння
крадіжки з квартири останнього. Разом з ними був ОСОБА_4, якого він сприймав як
працівника міліції та який задавав йому питання. Він не заперечував проти
розмови у нього вдома. Більшість питань стосувалася стосунків з його колегою по
роботі ОСОБА_5 - дружиною ОСОБА_4. Після розмови ОСОБА_2 і ОСОБА_3ийшли, а
ОСОБА_4 залишився, погрожував йому розправою, повідомив особисті дані позивача,
які могли стати йому відомі тільки з матеріалів його особистої справи за місцем
роботи. Крім того, відповідачі та ОСОБА_4. у відділі кадрів за його основним та
додатковим місцем роботи затребували його особисті дані, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що він розшукується у зв'язку з вчиненням злочину та переховується
від слідства. Зазначеними діями відповідачів були принижені його честь,
гідність та ділова репутація серед оточуючих. Просив стягнути на його користь
на відшкодування моральної шкоди з Краматорського MB УМВС
України в Донецькій області 1000 грн., з ОСОБА_2. та ОСОБА_3 солідарному
порядку - 10000 грн. та зобов'язати їх принести йому публічне вибачення в
присутності державного виконавця за місцями його роботи.

Рішенням
Слов'янського міськрайонного суду від 07 грудня 2006 р. позовні вимоги
задоволені частково. На користь позивача з ОСОБА_2. та ОСОБА_3 солідарно
стягнуто на відшкодування моральної шкоди 6000 грн., на відшкодування витрат на
правову допомогу 1010 грн., на відшкодування судового збору 250 грн. З ОСОБА_1.
на користь держави стягнуто 199 грн. судового збору. В решті вимог в
задоволенні позову відмовлено.

З рішенням суду
не погодився ОСОБА_2, приніс апеляційну скаргу, в якій ставить питання про
скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог. Вважає, що він як
працівник міліції діяв в межах Закону України „Про міліцію". Позивач не
довів позивних вимог про спричинення йому моральної шкоди.

В засіданні
апеляційного суду відповідач ОСОБА_2 та його представник підтримали доводи
апеляційної скарги, просили рішення суду скасувати, апеляційну скаргу
задовольнити.

Позивач просив
відмовити в задоволенні скарги.

Відповідач
ОСОБА_3 та представник Краматорського MB УМВС у Донецькій
області просили задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши
доповідача, відповідача ОСОБА_2., його представника, позивача, відповідача
ОСОБА_3 та представника Краматорського MB УМВС у
Донецькій області, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове рішення з наступних підстав.

Відповідно до
вимог п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам
справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або
процесуального права є підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення.

Судом першої
інстанції при розгляді справи встановлено, що 05.04.2006 року відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом з громадянином ОСОБА_4., який є двоюрідним братом ОСОБА_3 прийшли до
квартири, де проживає позивач, де провели його опитування. Приводом для
опитування послужила заява ОСОБА_4. про скоєну крадіжку в його квартирі. Заява
не мала на собі реєстраційних реквізитів начальника Краматорського MB, за якими її було
доручено для перевірки саме відповідачам. Суд визнав, що заява була лише
приводом, щоб відповідачі, використовуючи свої службові посвідчення, з'ясували
- чи перебуває позивач в інтимних стосунках з дружиною ОСОБА_4. Суд прийшов до
висновку про те, що відповідачі діяли незаконно, з порушенням вимог Законів
України „Про міліцію", „Про оперативно-розшукову діяльність";
порушили право позивача на недоторканість його житла тим, що прийшли за місцем
його проживання, представляючись співпрацівниками міліції, при цьому привели з
собою ОСОБА_4, якого позивач сприймав як співробітника міліції. Крім того, такі
незаконні дії відповідачів сприяли тому, що ОСОБА_4. в їх присутності, в
квартирі позивача, повідомив дружині позивача неправдиву інформацію про інтимні
стосунки позивача з громадянкою ОСОБА_5, чим порушили його право на особисте
життя та інформацію про нього. Крім того, відповідачі повідомили громадянину
ОСОБА_4. інформацію, отриману ними з особистих справ позивача за місцями його
роботи.

Суд погодився з
доводами позивача про те, що незаконні дії відповідачів щодо проведення
стосовно нього оперативно-розшукових дій, саме: опитування (допит) позивача без
законних на те підстав за заявою, яка не містила посилань на особу позивача,
при цьому не роз'яснення йому норм ст. 63 Конституції України, неповідомлення
позивачу в якості кого він допитується, проведення опитування в присутності
самого заявника -ОСОБА_4. без відома на те позивача, прослідування
відповідачами разом із сторонньою особою ОСОБА_6 до квартири позивача, що дало
йому змогу повідомити дружині позивача недостовірну інформацію про позивача,
крім того, дозвіл відповідачами ОСОБА_4. - особі, яка не має ніякого відношення
до Краматорського MB УМВС, ставити питання позивачеві під час допиту,
спричинило йому суттєві душевні страждання та біль, порушило уклад його
сімейного життя та спричинило шкоди сімейним стосункам позивача. Крім того,
несанкціонованим витребуванням відповідачами особистих справ позивача за місцем
його роботи були принижені його честь, гідність та ділова репутація серед
оточуючих, в сім'ї позивача стали виникати конфлікти.

Суд встановив,
що ОСОБА_2 та ОСОБА_3. діяли самочинно, переслідуючи приватні інтереси
ОСОБА_4., тому вони відповідно до ст. ! 166 ЦК України мають нести
відповідальність за завдану шкоду, а Краматорський MB УМВС
України в Донецькій області не може нести відповідальності за самочинні
неправомірні дії його співробітників.

Суд визнав, що
факт розповсюдження відповідачами за місцем роботи позивача інформації про те,
що останній розшукується у зв'язку з причетністю до злочину та переховується
від органів слідства, в судовому засідання свого підтвердження не знайшов.

З висновками
суду про те, що діями відповідачів позивачу була заподіяна моральна шкода, було
принижено його гідність, честь та ділова репутація погодитись не можна.

З матеріалів
справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що
таким діями відповідачів як: здійснювання його опитування, не маючи та те
законних прав; за заявою, яка не була зареєстрована в Краматорському MB
і не мала візи начальника, посилання на нього як на особу, що скоїла
крадіжку; не роз'яснення йому вимог положень ст. 63 Конституції України;
опитування в присутності особи, яка подала заяву, дозвіл цій особі задавати
йому питання; прослідування відповідачів в квартиру позивача зі сторонньою
особою без його дозволу; знаходженням в квартирі ОСОБА_4., який погрожував йому
та його сім'ї; несанкціонованій вимоги його особистих справ у відділі кадрів за
місцем роботи, надання ОСОБА_4 даних його особистої справи; розповсюдження
серед працівників відділу кадрів інформації про його розшук у зв'язку із
споєнням злочину, - були принижені його честь, гідність та ділова репутація
(а.с. 4-8). Позовні вимоги позивачем в ході розгляду- справи не змінювались.

Судом першої
інстанції вірно встановлено, що такі дії відповідачів мали місце Однак зробити
висновок про те, що такими діями відповідачі принизили честь, гідність та
ділову репутацію позивача, не можна.

Честь, гідність
і ділова репутація є особистими немайновими правами, які охороняються законом
(ст. 201 ЦК України).

Честь - це
особисте немайнове благо, що є позитивною соціальною оцінкою особи в очах
оточуючих, яка грунтується на відповідності її діянь до загальноприйнятих у
суспільстві уявлень про добро і зло та усвідомленням нею цієї оцінки.

Гідність - це
самооцінка особистості, вона проявляється в усвідомленні особистістю себе
представником тієї чи іншої спільної чи певної групи, що обумовлюється
можливістю особи відображати не лише об'єктивний світ, а й себе в цьому світі,
свою роль та місце в ньому.

Ділова репутація
- це оцінка фізичної особи, що ґрунтується на наявній інформації про її
позитивні та негативні суспільно значимі діяння, як правило у певній сфері
(професійній, підприємницькій, службовій тощо), що відома оточуючим, і що в
силу цього відображена в суспільній свідомості як думка про особу з точки зору
моралі даного суспільства чи соціальної групи.

Виходячи з
наведеного, тими діями відповідачів, які зазначені позовній заяві, та які
дійсно мали місце, як то встановлено судом першої інстанції, з огляду на те, що
висновок суду першої інстанції про те, що не знайшов підтвердження в судовому
засіданні факт розповсюдження відповідачами за місцем роботи позивача
інформації про те, що останній розшукується у зв'язку з причетністю до злочину
та переховується від органів слідства, є обґрунтованим, - гідність та честь,
ділова репутація позивача не були порушені.

Суд першої
інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вищезазначені дії
відповідачів не в повній мірі відповідали вимогам нормативних актів, що
регулюють діяльність працівників міліції. Однак цей висновок не може свідчити
про те, що відповідачі такими діями порушили честь, гідність та ділову
репутацію позивача, оскільки доказів того, що вони поширили недостовірну
інформацію про позивача чи іншим шляхом порушили його право на недоторканність
гідності, честі та ділової репутації в судовому засіданні не надано.

В справі
відсутні докази того, що зазначені дії спричинили позивачу душевні страждання
та біль, порушили уклад його сімейного життя та спричинили шкоди сімейним
стосункам позивача, . суттєво підірвали його авторитет та ділову репутацію
серед співробітників за місцем роботи. Доказів про причинний зв'язок зменшення
учбового навантаження за місцем роботи позивача та подіями, що сталися
05.04.2006 року, не надано. Тому висновки суду про те, що вказаними діями
відповідачів позивачу заподіяна моральна шкода, не відповідають обставинам
справи.

Факт надходження в Краматорський MB
УМВС України в Донецькій області заяви гр. ОСОБА_4. про крадіжку майна з
його квартири підтверджено в судовому засіданні відповідними документами (а.с.
37-41).

Відповідачі
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співробітниками зазначеного міського відділу (а.с. 35). За
особисту недисциплінованість, самовільні та професійно неграмотні дії про
розгляді заяви ОСОБА_4 відповідачі притягнуті до дисциплінарної
відповідальності (а.с.25).

Однак зазначені
факти не можуть бути підставою для покладання на відповідачів відповідальності
у відповідності із вимогами ст. 1166, 1176 ЦК України, на які послався суд
першої інстанції в рішенні. Дані про те, що позивачу заподіяна матеріальна
шкода, в справі відсутні, в позовній заяві він не ставить питання про
відшкодування майнової шкоди. Факту незаконних дій або бездіяльності органу
дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, пов'язаних
із недисциплінованістю, самовільними та професійно неграмотними діями
відповідачів про розгляді заяви ОСОБА_4, судом не встановлено. На виниклі між
сторонами правовідносини дія Закону України „Про порядок відшкодування шкоди,
завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства,
прокуратури і суду" від 01.12.1994 р. не поширюється.

За таких
обставин слід зробити висновок про те, що рішення суду винесено з порушенням
норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, тому його слід скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Керуючись   ст. 307, 309, 316 ЦПК України, апеляційний
суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу   задовольнити.

Рішення
Слов'янського міськрайонного суду від 07 грудня 2006 р. в частині
задоволення позову скасувати

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Краматорського MB УМВС
України у Донецькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_2, третя особа - Відділення
Державного казначейства у м. Краматорську про захист честі, гідності та ділової
репутації, відшкодування моральної шкоди відмовити.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному
порядку шляхом подання скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня проголошення.