У х в а л а

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

15 листопада 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого
Гуменюка В.І.,  суддів:
Балюка М.І.,                                                                       Барсукової В.М.,

розглянувши
справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Чернівецької міської
ради, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин про розподіл
земельної ділянки, визнання порядку користування земельною ділянкою та усунення
перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні спільною земельною ділянкою та
орендованим садом,

в с т а н о в и л а:

У травні 2001 року ОСОБА_1 звернулась з зазначеним позовом, посилаючись на
те, що їй на праві власності належить Ѕ частина будинкуАДРЕСА_1, згідно рішення
Першотравневого районного суду м. Чернівці від 9 січня 1984 року. Відповідачці
ОСОБА_3 належить Ѕ частина цього ж будинку, згідно договору дарування від 30
березня 1998 року. Згідно рішення виконкому Чернівецької міської ради від 9
січня 2001 року у спільну часткову власність позивачки та відповідачки було
надано земельну ділянку площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку
та в тимчасове користування для ведення городництва - по 0,029 га кожній. У
1992 році позивачці було дозволено добудову до належної їй частини будинку. Між
позивачкою та відповідачкою склались неприязні стосунки з приводу добудови до
частини будинку та користування земельною ділянкою. Враховуючи викладене
позивачка просила розподіл спірної земельної ділянки, визнати порядок користування
земельною ділянкою та усунення перешкод у її користуванні.

30 серпня 2002 року ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 належну їй Ѕ частину
будинкуАДРЕСА_1. ОСОБА_2 видала ОСОБА_1 доручення від 8 липня 2003 року для
ведення від її імені справ у всіх державних установах та громадських
організаціях, в усіх судових установах з усіма права, якими наділений законом
позивач, відповідач, треті особи, визнання чи відмови повністю або частково від
позовних вимог, зміни предмету позову, оскарження рішення суду, а також інших дій.

У липні 2001 року ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 про
усунення перешкод у користуванні спільною земельною ділянкою та орендованим
садом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 пропонує влаштувати окремий
під'їзд до спірної земельної ділянки. ОСОБА_3 не проти розподілу спірної
земельної ділянки, проте даний під'їзд має залишитись у спільному користуванні.
ОСОБА_1 самовільною будовою перекрила єдиний під'їзд до другої частини будинку
і здійснює перешкоди у користуванні її частиною земельної ділянки біля її
будинку.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2006 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити
ОСОБА_3 перешкод у користуванні спільним заїздом до її частини будинкуАДРЕСА_1
та орендованого ОСОБА_3 саду, а також зобов'язано їх знести самовільно зведену
добудову до названого вище житлового будинку.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 12 квітня 2007 року
рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2006 року
скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_1 задоволено
частково. Проведено розподіл земельної ділянки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по
першому варіанту розподілу земельної ділянкиАДРЕСА_1 (таблиця № 1 до висновку
судової будівельно-технічної експертизи № 354). Існуючий заїзд закріплено за
земельною ділянкою ОСОБА_3 Частину земельної ділянки ОСОБА_3 в місцях наближення заїзду ближче одного метра до житлового
будинку ОСОБА_2 обтяжено сервітутом для
забезпечення обслуговування цього будинку.
На земельній ділянці ОСОБА_1 влаштувати заїзд між точками 8-1
кадастрового плану в місці зручному для неї і власника садиби згідно П.4.27ДБН В.2.4-1-94 з дороги, що сполучає
вулицю Підлісну з домоволодінням АДРЕСА_2. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2, в інтересах якої і за
дорученням діяла ОСОБА_1, відмовлено. У
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні спільною земельною ділянкою
та оренди садом шляхом знесення самовільної прибудови до її частини будинку
відмовлено.

У касаційній скарзі  ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду
першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом норм процесуального права.

Згідно вимог частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

За правилами статті 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування не
встановлено.

Керуючись статтями 332, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 12
квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                        В.І.
Гуменюк

Судді:
М.І. Балюк

В.М.
Барсукова