Справа № 22ц-
інстанції Воробей I.I.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ         УКРАЇНИ

16
жовтня 2007 року                                                                        місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого -
судді Расевича С.І.

суддів Киці
С.І., Свистун О.В.

при
секретарі Гордійчук І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Луцьку цивільну справу за заявою закритого акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, ОСОБА_2 за апеляційною скаргою заявника закритого акціонерного
товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Турійського районного суду
від 10 серпня 2007 року.

Особи, які
беруть участь у справі: заявник - Закрите акціонерне товариство комерційний
банк (далі - ЗАТ КБ) «ПриватБанк»,
представник заявника - Янсон Євген Валерійович. боржники -ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Заявник
подав апеляційну скаргу на ухвалу Турійського районного суду від 10 серпня 2007
року, якою відмовлено ЗАТ КБ
«ПриватБанк» в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення
кредитної заборгованості з ОСОБА_1., ОСОБА_2.

В
поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі апелянт, покликаючись на порушення
норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та передати
питання на новий судовий розгляд. Вказує, що з наданих матеріалів про видачу
судового наказу на підставі правочину, вчиненому у письмовій формі не
вбачається спору про право.

Апеляційну
скаргу слід відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з
наступних підстав.

Відповідно
до вимог статті 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено
вимогу, яка грунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі.

Разом з
тим, як це передбачає стаття 100 цього Кодексу, суддя відмовляє у прийнятті
заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається
спір про право.

Із
матеріалів заяви про видачу судового наказу вбачається, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_1. 28 лютого 2006 року був укладений кредитний договір б/н відповідно до
умов якого банк зобов'язувався надати кредитний ліміт в розмірі 2575 грн. на
кредитну картку №672853 із сплатою 4% відсотків на місяць з
розрахунку 360 днів в році. Строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії
картки.

28 лютого 2006 року між
ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 був
укладений договір поруки № SAMDN0752. ОСОБА_2.
поручилась перед банком за виконанням ОСОБА_1. зобов'язань за договором про
відкриття картрахунку і обслуговування кредитної карти від 28.02.2006року.
Згідно умов даного договору строк повернення кредиту встановлений до 28 лютого
2008 року, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за
кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи погашення
кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів,
пені та інших платежів, відшкодування збитків. У випадку невиконання боржником
зобов'язань за кредитним договором боржник і поручитель відповідають як
солідарні боржники. Кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із
зазначенням невиконаного зобов'язання.

Заявник
зазначає, що ОСОБА_1. прострочив повернення суми кредитного ліміту та сплати
відсотків, станом на 26 липня 2007 року заборгованість по кредиту становить
2295 грн. 89 коп., по несплачених відсотках - 1802 грн. 54 коп., а всього на
загальну суму 4098,43грн. Вимога, що була пред'явлена до поручителя щодо
виконання зобов'язання, залишена без задоволення.

Таким
чином, спір між сторонами повинен вирішуватись в передбаченому законом порядку,
оскільки не врегульований шляхом переговорів. Неповернута сума кредиту, розмір
нарахованих відсотків за користування кредитом, які просить стягнути заявник з
боржника та поручителя солідарно, є спірними.

Колегія
суддів прийшла до висновку, що між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_2., ОСОБА_2. виник спір про право, а тому суд першої
інстанції підставно відмовив у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Доводи
апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали, яка постановлена з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 314,
315, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
відхилити, а ухвалу Турійського районного суду від 10 серпня 2007 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ухвалою законної сили.