Справа  2-229107 р.
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
27 листопада   2007 року
Ялтинський міський суд Автономної Республіки Крим у складі головуючого
судді - Білюнас В.Ю.
секретарі - Меметові Е.М.,Стенька М.П.,
участю прокурора - Новожилової Т.А.
відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ялти цивільну справу за позовом ОСОБА_1у інтересах
неповнолітнього  ОСОБА_2,  до ОСОБА_3про усунення  перешкод у
користуванні   власністю  та вселенні
у квартиру , встановлення порядку користування
квартирою, стягнення моральної шкоди, суд
Позивачка ОСОБА_1. також і в інтересах неповнолітнього сина, ОСОБА_2.
звернулась  з заявою  до відповідача ОСОБА_3., в якої просить
суд  зобов'язати відповідачку усунути
перешкоди їй і її неповнолітньому сину ОСОБА_2у користуванні  своїм майном , а саме квартирою АДРЕСА_1,
шляхом  їх вселення  у зазначену
квартиру, встановлення порядку користування квартирою і стягненню
моральної шкоди у розмірі 3000 грн. Вимоги мотивує тим, що відповідачка не
пускає їх в квартиру, змінила замки, перешкоджає в користуванні квартирою,
внаслідок чого вона впродовж тривалого часу вимушена знімати іншу квартиру і не мати житла, з
даного питання зверталася в ЯГУ МВС, проте до теперішнього часу відповідачка не припинила
чинити перешкоди в користуванні квартирою. Позивачі просять вселити їх і
встановити порядок користування квартироюАДРЕСА_1, яка належить сторонам на
праві сумісної власності, а саме, закріпити за ними житлову кімнату НОМЕР_1,
площею 20,7 м.кв. ,12 частину лоджії №5-9, шафу № 5-5, площею 1,5 м.кв. , а за
відповідачкою -кімнату Х11, площею 11,5 м.кв, шафу №5-4, площею 0,9 м.кв.,
приміщення Х111, площею 2,4 м.кв. Решту приміщень даної квартири позивачі
просять залишити у спільному користуванні. Позовна заява мотивована тим, що
позивачі мають на праві власності 2/3 частки спірної квартири, а
відповідачка  -  1/3 частки. З метою уникнення сварок стосовно
невеликої житлової площі, позивачі вимушені звернутися до суду з заявою про
встановлення порядку користування спірною квартирою. В з'язку з тим що їй були
потрібні додаткові зусилля, стали виникати труднощі із здоров'ям, нервови
напруження внаслідок неможливості попасти у власну квартиру, вимушеність
звертання до різних інстанцій, вона вимогає моральну компенсацію.
у судовому засіданні позов не визнала  і
пояснила, що не чине перешкоди в користуванні квартирою і вважає можливим, щоб
її онук - неповнолітній, проживав з нею в одній кімнаті, свого онука вона не
вигоняла та не проти  його вселення
Суд
вислухавши думку прокурора який вважав що позов не підлягає задоволенню,  заслухав сторони, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступних підставах.
Через ст.13 Конституцію України,
ст.13 ГК України власник, здійснюючи свої права, зобов'язаний сумлінно
користуватися цими правами, не заподіювати
шкоди навколишньому середовищу, не порушувати права і інтереси інших громадян і держави, що охороняються законом.
підставі ст.391 ГК Україну, власник майна має право вимагати усунення перешкод
в здійсненні їм права користування і розпорядження своїм майном.
Згідно ст.150 Житлового Кодексу
України, громадяни, що мають в приватній власності квартиру, користуються
мешкання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Встановлено, що сторони являються
співвласниками квартири АДРЕСА_1. Позивачці і її неповнолітньому сину ОСОБА_2.
належить  на праві власності  по 1/3 частки, а відповідачці - 1/3 квартири
АДРЕСА_1(а.с. 7,44,53). Відповідачка, будучи
співвласником спірної квартири зловживає своїми правами, що привело до
порушення конституційного права ОСОБА_1на житло.
У судовому засіданні  встановлено, що
відповідачка  перешкоджає позивачці і
її   неповнолітньому  сину
проживанню по  місцю
реєстрації,  відповідачка   не надає ключі  від квартири.   Позивачка з неповнолітнім сином не
має можливості ні проживати, ні користуватися квартирою, що належить їм на
праві загальної сумісної
власності, оскільки відповідачкою чиняться перешкоди, створюються неможливі
умови сумісного мешкання, вона не пускає позивачку в квартиру, перешкоджає в користуванні
майном,  що підтверджується актом і
допитаними у судовому засіданні свідками ОСОБА_4., ОСОБА_5. (а.с.124-125).   Була проведена перевірка  з виходом на місце, був складений комісійний
акт   від 26 квітня 2007 року, складений
робітниками КП «РЕО-2» м. Ялта, з якого
убачається, що при спробі вселення в спірну житлову площу, відповідачка  відмовилася відкривати
квартиру і не впустила в неї   ОСОБА_1(
розгляді цієї справи судом проводилася інженерно-технічна експертиза  висновки якої додані до матеріалів справи у
висновках якої наданий варіант встановлення порядку користування квартири
АДРЕСА_1 і який суд приймає до уваги (а.с. 63-92).
врахуванням пояснень сторін та наданих доказів, суд вважає, що слід встановити
роздільний порядок користування спірною квартирою, при цьому позивачці з
неповнолітнім сином  виділити кімнату
площею 20,7 кв. м., відповідачці -жилу кімнату, площею 11,5 кв.м., при цьому
сторонам зокрема виділяються у індивідуальне користування частини лоджії, яка
прилягає до її кімнат з установкою перегороди між ними, всі інші підсобні
приміщення, а саме кухня, ванна кімната, туалетна кімната та коридори
залишаються у загальному користуванні сторін.
Доводи відповідачки про
те, що перешкоди в користуванні квартирою не чиняться, судом до уваги не
беруться, оскільки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Оскільки з вини відповідачки
ОСОБА_1. не може користуватися квартирою, суд вважає за необхідне усунути
перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1, вселити її з  неповнолітнім сином ОСОБА_2. у спірну
квартиру, так як через ст.369 ГК Україну співвласники майна, що знаходиться в загальній
сумісній власності, володіють і користуються
ним спільно, тому що ОСОБА_3. перешкоджає позивачці і її неповнолітньому сину
проживати по місцю  їх реєстрації та
користуватися житловим приміщенням .
Суд вважає за можливе відмовити в
позовної вимоги стосовно стягнення моральної шкоди. Вимога про стягнення
моральної шкоди позивачка мотивувала тим, що була вимушена
звертатися по захист своїх прав до правоохоронних органів, звертатися до суду,
що перенесла психологічну травму, було пошкоджено її здоров'я  проте ніяких
доказів надано не було, на думку суду, ці обставини не можуть служити підставою для відшкодування моральної шкоди. Суд
вважає, що звернення позивачки у правоохоронні органи підтверджує, що таким
чином вона реалізовувала свої цивільні права,
в решті частини пояснення є голослівними, і вказані обставини не можуть
свідчити про спричинення моральної шкоди безпосередньо позивачці по справі. Суд вважає вимоги позивача про стягнення
матеріальної шкоди не обґрунтованими та недоказаними.
У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу  своїх вимог і заперечень.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 47
Конституції України,  ст.ст.16,319,321,383,386,
391,1167 ЦК України, ст. 18 Закону України «
Про охорону дитинства», ст.ст. 10, 11,  60, 208, 209, 212,
213- 215, 226  ЦПК України, суд
ОСОБА_1у інтересах  неповнолітнього сина
ОСОБА_2 до ОСОБА_3про усунення перешкод в користуванні власністю, встановлення
порядку користування жилим приміщенням та стягнення моральної шкоди - задовольнити
Забов'язати  ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_3і її
неповнолітньому  сину ОСОБА_2у
користуванні    квартирою АДРЕСА_1,
та  вселити  їх у вказану
Встановити загальний порядок користування квартириАДРЕСА_1, при цьому у
користування ОСОБА_1і її  неповнолітнього
сина ОСОБА_2 надати  житлову кімнату
НОМЕР_1, площею 20,7 м.кв. ,12 частину лоджії №5-9, шафу № 5-5, площею 1,5
ОСОБА_3виділити у користування житлову кімнату Х11, площею 11,5 м.кв, шафу
№5-4, площею 0,9 м.кв., приміщення Х111, площею 2,4 м.кв.
Всі інші підсобні приміщення - кухню
№ 5-8, площею 8,2 м.кв., туалет №5-7, площею 1,3 м.кв., ванну №5-6,
площею 3,1 м.кв., коридор № 5-3 , площею 6,8 м.кв, коридор № 5-2, площею 2,1
м.кв, Ѕ частину лоджії № 5-9, площею 2 м.кв. заходяться у загальному
користуванні сторін.
Сторонам по справі ОСОБА_1і ОСОБА_3. здійснити перебудування  лоджії № 5-9, зробити легку каркасну
перегорожу лоджії на дві рівні частини.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1судови витрати у розмірі 2412 (дві
тисячі чотириста  дванадцять) гривень 50
Рішення
може бути оскаржене в Апеляційний суд АРК через Ялтинський міський суд у
порядку та строки передбачені ст.ст. 291-296 ЦПК України.

Суддя: