РІШЕННЯ                            Справа №2-220/07

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт.
Любешів                                                              17
серпня 2007 року

Любешівський районний суд Волинської області під головуванням

судді
Труша В.О.,

за участю секретаря
Поліщук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП» до ОСОБА_1 про повернення
позики в розмірі 9263,74 гривень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «СМП» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення
позики в розмірі 9263,74 гривень.

В позовній заяві позивач вказав, що 16.02.2007 року між відповідачем по
справі ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СМП» було укладено
договір позики №п11-07, згідно якого відповідачу було надано позику в розмірі
2229,00 гривень. Позика надана строком на чотири місяці і остаточною датою повернення
позики є 20 червня 2007 року.

10 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено ще один
договір позики №п18-07, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала позику на  суму 8104,38 гривень строком на двадцять
днів. Остаточною датою повернення позики є 03 травня 2007 року.

Зазначив також, що згідно видаткових касових ордерів від 16.02.2007 року та
від 10.04.2007 року ОСОБА_1 отримала обумовлені в договорах  кошти в розмірі 10333,38 гривень.

По договору №п11-07 відповідач частково повернула позику і заборгованість
згідно зазначених договорів позики становить 9263,74 гривень.

Відповідно до п. 5.1 Договору позика підлягає поверненню шляхом щомісячного
утримання з заробітної плати сум, зазначених в Договорі.

Згідно п. 4.3
Договору строк позики може бути скорочений в односторонньому порядку за
бажанням позичальника.

Як вбачається з  наказу №165 від
30.03.2007 року ТзОВ «СМП» позивач припинив з відповідачем ОСОБА_1 трудові
відносини.

Згідно пункту 5.4 Договору у
випадку звільнення позичальника з роботи (з ініціативи адміністрації чи за
власним бажанням позичальника) - тобто у випадках припинення трудових
правовідносин між позичальником та позикодавцем - до моменту повернення всієї
суми позики, наданої позичальникові відповідно до цього Договору, сума
неповерненого залишку підлягає обов'язковому поверненню позичальником шляхом
внесення готівки в касу позикодавця до 20 червня 2007 року.

Оскільки відповідач не провела вчасно повного розрахунку по договорах
позики, в позовній заяві ставиться вимога про стягнення зазначеної
заборгованості в примусовому порядку.

В судовому засіданні представник позивача Волочай Л.В.  позовні вимоги підтримала повністю, навівши
обставини,  аналогічні тим, що вказані в
позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 позов
визнала повністю, пояснила, що вона дійсно отримала в позивача позику згідно
договорів позики №п11-07 від 16.02.2007 року та №п18-07 від 10.04.2007 року на
загальну суму 10333,38 гривень. Повернула кошти лише частково і на момент
подання позову її заборгованість становить 9263,74 гривень.

Суд, заслухавни пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до
висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК
України  зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі,
визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та
такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову
суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як зазначено в ст. 625 ЦК
України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання
ним грошового зобов'язання.

В судовому засіданні
встановлено, що 16.02.2007року та 10.02.2007 року між ОСОБА_1 та ТЗОВ «СМП»
укладено договори позики №п11-07, №п18-07, згідно яких відповідачу було надано
позику на загальну суму 10333,38 гривень, відповідач ознайомлена з умовами цих
договорів.

Відповідно до умов договорів відповідач зобов'язувалася повністю сплатити
позивачу позичені до 20 червня 2007 року. Однак, своїх зобов'язань вчасно не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 9263,74
гривень.

ТзОВ «СМП» в адресу ОСОБА_1 було направлено претензію з вимогою добровільно
погасити суму позики, яка залишена без задоволення.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 625, 1049,
1050, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП» позику в розмірі 9263,74 (дев'ять
тисяч двісті шістдесят три) гривні 74 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ТЗОВ «СМП»  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять)
гривень 00 копійок та 92 (дев'яносто дві) гривні
64 копійки  державного мита.

Рішення  може
бути  оскаржене  до
апеляційного  суду  Волинської  області
через  Любешівський  районний
суд  шляхом  подачі
апеляційної  скарги  або
заяви  про  апеляційне
оскарження  протягом  десяти
днів  з  дня
проголошення  рішення  та
подачі  апеляційної  скарги протягом двадцяти  днів
після  подання  заяви
про  апеляційне  оскарження або в порядку ч.4 ст. 295 ЦПК
України.

Головуючий:
/підпис/  Труш В.О.

З
оригіналом згідно.

Суддя
Любешівського

районного
суду                                                В.О.Труш