Справа № 22 - 1037 / 2007                          Рішення постановлено під головуванням   Копія
Категорія 16                                                                      судді Глушкової В.Ф.
Доповідач : Морозовський В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

11 травня 2007 року                                                                         місто Вінниця

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого:   Морозовського В.І.

суддів:               Оніщука
В.В. і Чорного В.І.,

при секретарі:
Шевчук Л.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Крижопільського районного суду Вінниць­кої області від 22 грудня 2006
року за позовом структурного підрозділу Крижопільське
водопровідно-каналізаційне господарство Вінницького обласного комунального
підпри­ємства «Вінницяводоканал» (далі - СП
Крижопільське ВКГ «Вінницяводоканал») до ОСОБА_1про стягнення
заборгованості, -

встановив:

У листопаді 2006 року начальник СП Крижопільське ВКГ
«Вінницяводоканал» звернувся до суду з вказаним позовом, обгрунтованим тим, що
в порушення вимог ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»,
ч.З ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», п.10 затверджених постановою Кабінету Міністрів
України від 30 грудня 1997 року № 1497 «Правил надання населенню послуг з
водопоста­чання та водовідведення» та «Правил користування системами
комунального водопоста­чання та водовідведення в містах та селищах України»
відповідач не сплачує за надані йому послуги з водопостачання, у зв'язку з чим
станом на 1 жовтня 2006 року має заборгованість в сумі 625,57 грн.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 22 грудня
2006 року позов задоволено: з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто 625,57 грн. заборгованості та 30 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Також з відповідача
в дохід держави стягнуто судовий збір в розмірі 51 грн.

В апеляційній
скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, оскільки
суд не врахував того, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляв позивача про
те. що його дружина з 1990 року проживає в іншому
місті, однак йому безпідставно нарахована заборгованість за спожиту воду за
двох осіб.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання,
до суду не з'явився, тому у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія суддів прийняла рішення про апеляційний розгляд справи без участі
відповідача.

2

У судовому засіданні
апеляційного суду представник позивача Очеретна А.В. просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити
як безпідставну.

Заслухавши
суддю-доповідача і пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга Задоволенню не підлягає, при цьому
виходить з наступного.

У відповідності
до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Всупереч
твердженню апелянта, суд першої інстанції достатньо повно і всебічно дослідив
надані сторонами докази, правильно встановив дійсні обставини справи, у тому
числі й ті, на які посилається ОСОБА_1 Суд вірно визначив спірні правовідносини
та норми матеріального права, які їх регулюють, на підставі чого дійшов вірного
висновку про задоволення позову.

Судом першої
інстанції також правильно враховано, що згідно ст.60 ЦПК України обов'язок довести ті обставини, на які як на
підставу своїх вимог і заперечень посилається кожна із сторін судового
розгляду, покладено саме на них. Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

У зв'язку з тим,
що ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження своєї заяви про те, що він своєчасно повідомляв
позивача про виїзд дружини до іншого місця проживання, тому суд обгрунтовано
вирішив спір на підставі наявних у справі доказів.

Також колегія
суддів бере до уваги той факт, що відповідач фактично визнав борг, який
частково погасив, про що свідчать надані представником позивача ксерокопії
квитанцій від 19 березня і 13 квітня 2007 року.

За таких обставин, оскільки доводи апелянта не спростовують висновків суду,
який постановив законне і обґрунтоване рішення, підстав для його скасування чи
зміни немає.

Керуючись ст.ст. 307.308,313-315
ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1- відхилити, а рішення Крижопільського районного суду Вінницької
області від 22 грудня 2006 року - залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.