УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18
липня   2007р.                                                                          м.Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Павлишиної
А.Т.,  Вакарук В.М.,  Бідочко Н.П.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м.Івано-Франківську справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Хустської райдержадміністрації,  Хустського райвідділу земельних
ресурсів,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання незаконним
розпорядження та державних актів про право приватної власності на землю та
спонукання до видачі державного акту про право приватної власності на землю за
касаційною скаргою Хустської районної державної адміністрації,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 на рішення Хустського районного суду від 18.10.2004р.
та ухвалу  Апеляційного суду
Закарпатської області від 1.03.2005р.,  -

встановила:

В
березні 2004р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до Хустської
райдержадміністрації,  Хустського
райвідділу земельних ресурсів,  ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про визнання незаконними : п.1 розпорядження
райдержадміністрації від 12.03.2003р. № 97 про передачу у приватну власність
земельних ділянок в урочищі Потічок с. Монастирець відповідачам ; та державних
актів про право приватної власності на спірні земельні ділянки,  виданих ОСОБА_3 23.08.2003р. та ОСОБА_5 -
23.06.2003р.,  та зобов'язання Хустського
районного відділу земельних ресурсів видати їм державні акти про право їх приватної
власності на землю. Мотивували вимоги тим,
що рішенням Монастирецької сільської ради від 28.08.2000р. їм передано у
приватну власність по 0.18 га земельної ділянки кожному,  межі земельних ділянок відведені на
місцевості,  земельні ділянки занесено в
погосподарські книги,  вони користуються
цією землею та за неї сплачують податок,
однак у видачі державних актів їм відмовлено,  оскільки райдержадміністрацією 12.03.2003р.
прийнято рішення про надання цієї землі відповідачам.

Рішенням       Хустського районного     суду від     18.10.2004р.       позови задоволено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 1.03.2005р. рішення суду першої
інстанції   залишено без зміни.

Справа №
33-ц-296-кс/07р.            Головуючий в
1-й інстанції: Довжанин  М.М.

Категорія     33                                                                Доповідач:
Павлишина А.Т.

2

Не
погоджуючись з судовими рішеннями,
Хустська районна державна адміністрація,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  ОСОБА_5 подали касаційні скарги,  в яких,
посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального
права та неправильну оцінку обставин справи,
просили судові рішення скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду рішення Апеляційного суду відсутні,
виходячи з наступного.

Судами
було встановлено,  що рішенням сесії
Монастирецької сільської ради від 28.08.2000р. надано в приватну власність
ОСОБА_1 та ОСОБА_2
земельні ділянки пл. 0.18 га кожному в присілку „потічок" с. Монастирець,  відведено їх межі в натурі та оподатковано . Частину цих
же земельних ділянок розпорядженням голови Хустської райдержадміністрації від
12.03.2003р. № 97 передано у приватну власність ОСОБА_5 - 0.1215 га,  ОСОБА_3 - 0.1255 га та ОСОБА_4 - 0.12га. та
видано їм 23.06.2003р. державні акти про право приватної власності на ці
ділянки.

Задовольняючи
позови ОСОБА_1 та
ОСОБА_2,  суд мотивував
тим,  що позивачам 28.08.2000р. спірні
земельні ділянки передано у приватну власність компетентним органом,  у відповідності до норм ЗК України (ред
1990р.),  однак,  в їх же порушення відмовлено у видачі
Державних актів про право приватної власності позивачів на землю,  а райдержадміністрацією розпорядження
12.03.2003р. прийнято всупереч вимогам земельного законодавства щодо порядку
вилучення та надання земельних ділянок.

Апеляційний
суд обґрунтовано погодився з таким висновком суду першої інстанції.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду ,  чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

З   матеріалів   справи
вбачається,    що   судові
рішення ухвалені   з додержанням
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись
ст.332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області,  -

УХВАЛИЛА:

З

Касаційні
скарги Хустської районної державної адміністрації,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Рішення   Хустського   районного
суду від   18.10.2004р.   та
ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від
1.03.2005р.    залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.