Справа № 2 - 617 / 2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007
року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої
судді                               Зайончковської
І. А.

при
секретарі                                     Діхтяренко
І.Г.

з участю
адвоката                             ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла справу за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про усунення пе­решкод в користуванні земельною ділянкою та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 23 травня 1998 року, а ОСОБА_3 -
за договором дарування від 6 жовтня 1995 року є власниками ХА частини будинку
АДРЕСА_1 кожен, а відповідно в тих же частках і користувачами приса­дибної
земельної ділянки загальною площею 2519 кв. м.

Позивачі просять усунути перешкоди в користуванні їх частинами земельної
ділянки, оскільки відповідачі, що є одними з суміжних землекористувачів,
відмовляються прибра­ти з їх земельної ділянки частину свого гаража. Також вони
просили стягнути з відповіда­чів моральну шкоду в сумі 5000 грн. та витрати по
справі.

Відповідачі позов не визнали, посилаючись на те, що попередні власники
частин бу­динку надали їм письмову згоду на розміщення частини гаража на
земельній ділянці останніх, а також просили застосувати строки позовної
давності, так як позивачі з момен­ту придбання ними частин будинку не
звертались за захистом своїх прав, і стягнути поне­сені ними витрати на правову
допомогу.

Заслухавши сторони, представника відповідачів та свідків, дослідивши
письмові дока­зи по справі, суд приходить до наступного.

Рішенням Смілянського міськрайсуду від 28 листопада 2006
року, що залишено в силі ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 5
лютого 2007 року, відповідачам по даній справі відмовлено в позові до позивачів
про усунення перешкод в користуванні вла­сністю. Під час розгляду вказаної
справи фактично було встановлено, що гараж розташо­вано на межі земельних
ділянок № 35 та АДРЕСА_1 без належного правового оформлення.

В даному судовому засіданні також встановлено, що під час придбання частин
будин­ку позивачами попередні власники пояснили їм про тимчасове розміщення
частини гара­жа власника частини сусіднього будинку на їх земельній ділянці.
Вказані обставини під­тверджуються також показами свідка ОСОБА_6, що є
власником 1А частини будинку АДРЕСА_1, про те, що на момент встановлення
відповідачами тимча­сового гаража, він також давав на це свою згоду, оскільки
той встановлений перед його капітальним гаражем і ускладнює виїзд його
автомобіля.

Крім
того, позивачка в судовому засіданні посилалась на те, що у 1987 році головою
вуличного комітету була інша особа, а тому ОСОБА_8 не могла посвідчити підписи
ОСОБА_7, розписки написані від його імені, а ОСОБА_9 одну з них лише підписали,
а також в них не зазначено про передачу відповідачам частини їх земельної ділянки.

Хоча згода попередніх власників частини будинку не
являлась для них обов"язковою, позивачі, виходячи з добросусідства, не
вирішували питання про перенесення гаража до моменту виникнення необхідності
будівництва нового сараю, так як існувавший було зруйновано через неможливість
використання його за призначенням. В обгрунтування своїх вимог позивачі
посилались на те, що між ними існують родинні відносини, ОСОБА_3 фактично
доглядає ОСОБА_1, яка посвідчила на його ім'я заповіт, а тому во-

ни спільно користуються
належною їм 1/2 частиною присадибної земельної ділянки, і в іншому місці
будувати новий сарай недоцільно, так як земля використовується під город.

Суд не може прийняти до уваги посилання відповідачів на необхідність
застосування строку позовної давності, оскільки права позивачів фактично були
порушені в момент, коли їм було відмовлено у їх вимозі перенести гараж.

В судовому засіданні також встановлено, що конфігурація, розмір та межі
земельної ділянки позивачів не змінювались, в тому числі і при попередніх
власниках будинку, а то­му суд оцінює критично посилання представника
відповідачів на те, що за спірним будин­ком числиться земельна ділянка в
більшому розмірі, ніж за нею закріплено, а тому не ви­значено де знаходяться ці
лишки і за рахунок чого вони виникли. Також сторонами не на­дано доказів
вилучення частини землі в будинковолодінні № 35 та передачі її до
будинко-володіння № 37.

Таким чином ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на законних підставах вимагають захис­ту
свого права в частині усунення перешкод в користуванні їх земельною ділянкою.

Разом з тим вимоги позивачів щодо відшкодування моральної шкоди не
підлягають задоволенню, оскільки не передбачені діючим земельним
законодавством, а посилання позивачки на понесення додаткових витрат по
спилюванню акації та приведенню відпові­дачами землі біля гаража у
непридатність не підтверджено ніякими доказами та відно­ситься до заподіяння
матеріальної шкоди, а не моральної.

В зв"язку з задоволенням позову з відповідачів підлягають стягненню на
користь по­зивачів витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в сумі 7 грн. 50 коп., по оплаті судового збору в сумі 17 грн. та
надання юридичної допомоги в сумі 100 грн.

На підставі ст. ст. 96, 103, 106, 152, 158 ЗК України, ст. ст. 413-417 ЦК України, керу­ючись
ст. ст. 10, 59, 60, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов
задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Уг частиною земельної
ділянки АДРЕСА_1, зобов'язавши ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перенести, належний їм,
металевий гараж на територію їх будинковолодіння, від­повідно до встановлених
архітектурних норм.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові ви­трати по справі
у вигляді судового збору в сумі 8 грн. 50 коп., за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 3 грн. 75 коп. та надання правової допомоги
в сумі 50 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_3 судові ви­трати по справі
у вигляді судового збору в сумі 8 грн. 50 коп., за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи в сумі 3 грн. 75 коп. та надання правової допомоги
в сумі 50 грн.

В решті позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через
Смілян-ський міськрайсуд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його
проголошення заяви про апеляційне оскарження та поданням протягом 20 днів після
подання такої заяви - апеля­ційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана і
в 10 денний строк з дня проголо­шення рішення без попереднього подання заяви
про його оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на
його оскарження, а в разі його оскарження - після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасова­не.