Справа № 22-ц-4504                                         Головуючий 1
інстанції - Струк І. Ф.
- земельна                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

26
вересня 2007 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного
суду

Харківської
області в складі:

Головуючого
:                   Табачної Н. Г.

Суддів :                               Карімової Л. В.,
Кірсанової Л. І.

При
секретарі:                    Зелінській
І. В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми ім.   Т. Г. Шевченко на рішення Вовчанського
районного суду Харківської області від 3 липня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1,   ОСОБА_2,   ОСОБА_3,
ОСОБА_4,   ОСОБА_5,   ОСОБА_6 до сільськогосподарського товариства
з обмеженою відповідальністю агрофірми ім.
Т. Г. Шевченко
про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною
ділянкою,   -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2005
року позивач ОСОБА_1   звернувся до суду
з вищевказаним позовом.

Він
посилався на те,   що являється власником
земельної ділянки площею 5, 56 га,
розташованої на території сільської ради Вовчанського району Харківської
області.

13
травня 2002 року він уклав з відповідачем договір оренди належної йому
земельної ділянки.

За
договором оренди відповідач зобов'язався йому платити орендну плату від 1,  5 до 2% на рік.

Базова вартість
земельної ділянки,   яка зазначена в
договорі оренди,   дорівнює 26005 грн.

Але
вартість земельної ділянки повинна бути проіндексована відповідно до вимог
Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2005 року № 783 і складати
64102,  33 грн.

Тоді 2%
від цієї суми складатиме 1282,  04
грн.,   а загальна сума орендної плати з
2002 року по 2004 рік становитиме 3846,
13 грн.

Між
тим,  відповідач індексацію вартості
земельної ділянки не проводив і неправильно нарахував орендну плату в розмірі
1,  5% - 390 грн. Всього відповідачем
нараховано і виплачено йому орендної плати 1170 грн.

Тобто,   відповідач заборгував йому 2676,  14 грн. орендної плати,   а з урахуванням 3% річних ця сума складає
2863,  14 грн.

Позивач
просив стягти з відповідача на його користь вказану суму боргу орендної плати з
урахуванням 3% річних та витрати по справі.

Потім він свої
вимоги уточнив.

Вказував,  що помилково посилався не на ту Постанову
Кабінету Міністрів,  фактично мав на
увазі Постанову від 12 травня 2000 року.

Крім
цього,  він уточнив розмір суми,  яка повинна бути стягнута з відповідача -
2532, 61 грн.: 2101, 98 грн. орендної плати,
82, 41 грн. 3% річних,  348, 22
грн. сума індексу інфляції за час просрочення виплати і 51 грн.державного мита.

В цей же час
інші позивачі заявили аналогічні позови.

Ухвалою
Вовчанського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2005 року позовні
вимоги позивачів об"єднані в одне провадження.

В жовтні 2005
року відповідач заявив зустрічний позов.

Він
посилався на те,  що позивачі заявили
безпідствні позовні вимоги всупереч діючому законодавству і його
інтересам,  а тому у нього виникли
підстави для подачі зустрічного позову.

Договір
оренди з кожним позивачем був укладений після того,  як було досягнуто згоди по всіх обов'язкових
умовах договору.

Договори
було укладено у відповідності до вимог діючого законодавства і кожна сторона
повинна належним чином виконувати їх умови.

Зміна
розміру орендної плати не можлива з фінансових міркувань і її збільшення може
привести до банкрутства підприємства.

Тому подальше
використання земельних ділянок позивачів стає неможливим.

Відповідач
просив розірвати достроково договори оренди земельних ділянок у зв"язку з
порушенням позивачами суттєвих умов договорів,
діючого законодавства,  з
урахуванням завершення циклу сільськогосподарських робіт.

Взаємних вимог
сторони не визнали.

Справа
розглядалася судами неодноразово.

При
слуханні справи відповідач відмовився від своїх зустрічних позовних вимог і
ухвалою суду провадження по справі в цій частині було закрито.

Позивачі
свої вимоги уточнили,  просили стягти
заборгованость по орендній платі за період з 2002 року по 2006 рік включно в
розмірі 1, 5% від вартості земельної ділянки,
проіндексованої у відповідності до вимог чинного законодавства,  3% річних,
судові витрати,  а ОСОБА_3- за надання
юридичної допомоги 1500 грн.

Рішенням
Вовчанського районного суду Харківської області від 3 липня 2007 року позовні
вимоги задоволено частково. Вирішено стягти на користь позивачів по 2139 грн.
80 коп. орендної плати і по 51 грн. витрати по справі кожному. В решті позовних
вимог відмовлено.

Відповідач
рішення суду оскаржує,  просить його
скасувати як незаконне і ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Він
вважає,  що при вирішені спору судом
неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права,  що привело к помилковим висновкам.

Перевіривши
матеріали справи,  обговоривши доводи
апеляційної скарги,  судова колегія
вважає,  що вона задоволенню не
підлягає,  виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що кожен з
позивачів в період травень-червень 2002 року уклав з відповідачем договір
оренди земельної ділянки,  яка належать
йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю.

Згідно
договору позивачі передали свої земельні ділянки в оренду відповідачу,  а він зобов'язався проводити орендну плату.

Орендна
плата була визначена в розмірі від 1, 5 до 2% від вартості земельного паю,  що зазначена в земельному сертифікаті - 26 005
грн.

Судом
встановлено,  що в 2002-2006 роках
відповідач,  виходячи з фінансових
результатів діяльності,  проводив оплату
за оренду земельних ділянок з розрахунку 1, 5% від вищевказаної вартості землі
в розмірі по 390 грн.,  на загальну суму
1950 грн. кожному.

При цьому,  у відповідності до вимог Указу Президента
України від 2 лютого 2002 року "Про додаткові заходи щодо соціального
захисту селян-власників земельних ділянок та

земельних часток
(паїв)",  Закону України "Про
плату за землю" та Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000
року "Про проведення індексації грошової оцінки земель" індексацію
грошової оцінки землі для виплати орендної плати він не проводив,  а був повинен.

Судом
також встановлено,  що в 2002 році
грошова оцінка сільськогосподарських угідь,
що проведена станом на 1 січня 1996 року підлягає індексації станом на 1
січня 2002 року на коефіцієнт 2, 465.

Грошова оцінка
за 2002,  2003,  2004,
2005 роки не індексувалася.

Тобто,  проіндексована вартість земельних ділянок
складає 54 531 грн. кожна,  а 1, 5%
орендної плати від цієї вартості дорівнює 817, 96 грн.,  а не 390 грн.

З
урахуванням виплачених сум недорахована та недоплачена сума орендної плати
складає по 2139 грн. кожному позивачу.

Таким
чином,  суд дійшов правильного висновку
про стягнення на користь позивачів недоплачених їм сум орендної плати.

Доводи
апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права необгрунтовані і не можуть бути прийняті до уваги.

Висновків суду
вони не спростовують.

Відповідно
до вимог  ст.  308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає,  що суд першої
інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

За
такими обставинами підстав для скасвання рішення суду і відмови в задоволенні
позовних вимог немає

Керуючись  ст.   ст.
303,  304,  307,
308,  313,  314,
315,  317,  319 ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відхилити. Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 3
липня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили негайно,  але може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом 2 місяців.