Справа № 22-2131/07                                           Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Категорія  21                                                           Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15    жовтня 2007
року    колегія    суддів Судової    палати у
цивільних    справах апеляційного
суду Львівської області в складі:

головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Шандри М.М., Бакуса В.Я.

при секретарі: Жовнір О.З.

з участю сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою державного підприємства „Львіввугілля" на рішення
Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в м.Червонограді, ДП „Львіввугілля" про стягнення моральної шкоди,

встановила:

Рішенням
Червоноградського міського суду Львівської області від 27 червня 2007 року
частково задоволено вищезазначений позов ОСОБА_1. Стягнуто з ДП
„Львіввугілля" в користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч) гривень моральної
шкоди та 8 гривень 50 коп. судового збору в дохід держави. В решті позову
відмовлено.

Рішення суду
оскаржив відповідач ДП „Львіввугілля", просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В апеляційній
скарзі покликається на те, що рішення суду прийняте з порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд повинен
керуватися положенням Закону України „Про загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року,
яке передбачає відшкодування матеріальної і моральної шкоди застрахованим і
членам їх сімей. Крім того, факт моральної шкоди нанесеної позивачці нічим не
підтверджений.

Заслухавши
доповідача, проаналізувавши обставини та матеріали справи, доводи скарги,
законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів приходить до
висновку, що скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Встановлено, що
позивачка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 21.09.1986 року. 18.12.2003 року під час виконання
своїх трудових обов"язків прохідника у шахті „Межирічанська", яка є
структурним підрозділом ДП „Львіввугілля", з ОСОБА_2 стався нещасний
випадок, внаслідок якого останній був смертельно травмований, що стверджується
актом форми Н-5 від 29.12.2003 року, копією свідоцтва про смерть. На утриманні
померлого перебував син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

2

Задовольняючи
частково позов, суд першої інстанції вірно виходив з того, що смертю чоловіка
ОСОБА_1 заподіяна моральна шкода, відшкодувати , яку відповідно до вимог ст.
440-1 ЦК України
від 1963 року, який діяв на час виникнення спірних справовідносин, повинне ДП
„Львіввугілля", яке не забезпечило належні безпечні умови праці
працівникові, в результаті чого чоловік позивачки загинув під час виконання
трудових обов"язків.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно визначив розмір відшкодування моральної
шкоди, враховуючи характер і обсяг моральних стражлдань, які пережила
позивачка, їх тривалості, та з урахуванням засад розумності, виваженості і
справедливості.

Відповідно до
частин 1,2 ст.6 Закону України „Про загальнообов"язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності" від 23.09.1999 року суб'єктами
страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих
випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою
є особа, на користь якої здійснюється страхування.

У разі настання
страхового випадку вони мають право одержвати від Фонду виплати та соціальні
послуги, передбачені статтею 21 цього Закону.

Відповідно до ч.
2 ст.43 Закону від 23.09.1999 року у разі смерті потерпілого члени його
сім"ї мають право на одержання від Фонду страхових виплат (одноразової
допомоги, пенсії у зв"язку з втратою годувальника) та послуг,
пов"язаних з похованням померлого. Таким чином, даним законом передбачено
виключний перелік страхових виплат, які повинні здійснюватись Фондом членам
сім"ї померлого потерпілого. Виплата Фондом суми відшкодування моральної
шкоди, яка заподіяна членам сім"ї застрахованого смертю останнього,
Законом від 23.09.1999 року не передбачена.

Враховуючи
викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що судом першої
інстанції обгрунтовано відмовлено у стягненні моральної шкоди з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Рішення суду
відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального
закону, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає

Керуючись ст.ст.
307 ч.1п.1, 313, 314 ч.іп.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ДП „Львіввугілля" відхилити, а рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 27 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двох місяців з дня набрання законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.