Справа № 22 - 1199 2007року                                                                 Головуючий
27                                                                                                               Мельник
УХВАЛА

Іменем України

13
червня 2007 року                                 Колегія
суддів судової палати в цивільних

справах
апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючої        Кривохижі В.І.

Суддів                                                        Черниш
ТВ.,  Чорнобривець О.С.

при
секретарі      Дімановій Н.І. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення
Ленінського районного суду М. Кіровограда від 05.04.2007року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2про захист честі,
гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги
мотивував тим,  що 19 жовтня 2007року
депутат Кіровоградської міської радиОСОБА_2,
відповідач у справі,  звернувся до
Кіровоградської міської ради та прокурора м.
Кіровограда із депутатським запитом,
в якому звинуватив його у використанні обов'язків депутата у корисних
цілях,  порушенні вимог Положення про
постійні комісії та внесення до розгляду ради від імені комісії проекту
рішення,  що було прийнято міською радою
26.03.2006року за №112 ,  яке має ознаки
кримінального характеру та втрату норми моралі людини. У запиті перед сесією
Кіровоградської міської ради поставів питання про відсторонення його від
виконання обов'язків голови постійної комісії міської ради з питань
архітектури,  будівництва,  регулювання земельних відносин та реклами та
голови тимчасової контрольної комісії міської ради з питань земель
територіальної громади м.
Кіровограда,  які були передані в
оренду та по яких було припинено право власності за період діяльності
Кіровоградської міської ради четвертого скликання. Зміст запиту було
оприлюднено на четвертій сесії Кіровоградської міської ради п'ятого скликання.

Посилаючись
нате,  що такими висловлюваннями
відповідач звинуватив його у вчинені злочину,
втраті моральності,  що є
негативною інформацією,  тому
оприлюднення депутатського запиту вважає поширенням  недостовірної інформації,  яка має образливий та наклепницький характер.

Вважаючи дії
відповідача такими,  що принижують його
честь і гідність та завдають шкоди ділової репутації,  просив зобов'язати відповідача спростувати
поширену інформацію,  яка є наклепом та
стягнути    50 000грн. завданої моральної
шкоди.

Рішенням
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05.04.2007року в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач,  посилаючись на порушення
судом норм матеріального і процесуального права,  просить скасувати рішення суду та ухвалити
нове,  якім задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення суду в межах,  визначених
ст. 3ОЗ ЦПК України,  колегія
суддів вважає,  що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до  ст. 3 ЦПК кожна особа має право
звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Позивач
звернувся з позовом про захист особистих немайнових прав,  що забезпечують соціальне буття фізичної
особи,  а саме про захист права на повагу
до його гідності та честі,  ділової
репутації,  що передбачено  ст.
ст. 297,  299 ЦК України.

Згідно  ст.
ст.  275,  277,
280 ЦК фізична особа,  особисті
немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації
і це завдало шкоди її інтересам,
честі,  гідності або ділової
репутації,  вправі поряд із спростуванням
таких відомостей вимагати відшкодування заподіяної цими діями майнової та
моральної шкоди.

Колегія суддів
погоджується з висновком суду,  що право
позивача не було порушено в розумінні зазначених норм Закону.

З матеріалів
справи вбачається,  що сторони по справі
являються депутатами Кіровоградської міської ради п'ятого скликання.
Повноваження депутатів,  порядок
організації і гарантії депутатської діяльності визначаються Конституцією
України,  Законом „Про місцеве
самоврядування в Україні1',  законом про
статус депутата та іншими законами.

Зазначеними
законами на депутата покладено обов'язок захищати інтереси територіальної
громади,  вимагати усунення порушення
законності,  що забезпечено правом
депутата на звернення з депутатським запитом,
зокрема,  до правоохоронних
органів та органів самоврядування. Депутат в раді та її органах має право
висловлюватися щодо персонального складу утворюваних радою органів і кандидатур
посадових осіб,  порушувати питання про
недовіру.

Наведене
свідчить про те,  що звернення позивача з
депутатським запитом до Кіровоградської міської ради та прокурора м.  Кіровограда,
в якому ставиться питання про допущені порушення законності колегіальним
органом -постійної комісією міської ради при підготовки проектів рішень з
питань регулювання земельних відносин,
яку очолює позивач,  відповідає
повноваженням депутата та змістом законодавства,  яке регулює правовідносини,  що виникли між сторонами,  не може вважатися поширенням відомостей,  які мають негативну інформацію,  оскільки передаються не з метою доведення її
до громадськості чи окремих громадян.

З наявного в
матеріалах справи протесту прокурора рішення четвертої сесії п'ятого скликання
Кіровоградської міської ради від 26.09.2006року № 112 про надання згоди на
розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок певним
особам,  про яке зазначено у
депутатському запиті,  визнано
таким,  що не відповідає вимогам земельного
законодавства.

Таким
чином,  за змістом запит має критичну
оцінку певних фактів і
-недоліків,  які підтверджені
документами прокурорського реагування.

Висловлювання
як-такі,  що проект зазначеного рішення
„має ознаки кримінального характеру та втрату норми моралі людини" є
оціночними судженнями,  які не містять
фактичних даних щодо особи позивача.

З урахуванням
викладеного,  безпідставними є твердження
позивача про те,  що депутатський запит
містить інформацію,  яка є наклепом.

Відповідно до роз'яснень
п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року № 4
"Про судову практику в справах про відшкодування моральної / немайнової/
шкоди" / із змінами від 25.05.2001 року/ та положень  ст.
47-1 Закону „Про інформацію" критична оцінка певних фактів і
недоліків,  думки та судження не можуть
бути підставою для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди.
Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає,  що суд дійшов правильного висновку щодо
безпідставності вимог про порушення особистих немайнових прав позивача.

Рішення ухвалено
з додержанням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують
висновків суду,  тому має бути залишено
без змін,  оскільки не може бути
скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307,
308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.
Кіровограда від 05.04.2007року залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.