Справа № 22-3323/2007
рік                              Головуючий
у 1 інстанції Перетятько О.Ю.
Категорія     19                                                   Доповідач
УХВАЛА

іменем України

28 березня 2007
року

Апеляційний суд
Донецької області у складі:

головуючої Краснощоковог Н. С.

суддів Кіянової СВ., ІгнатовоїЛ. Є.

при секретарі Маслаковій М.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в М.Донецьку апеляційні скарги ОСОБА_1, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м.Горлівки на
рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки   від 25 грудня 2006 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від  нещасних  випадків
на виробництві  та
професійних  захворювань  України
у Центрально-Міському районі м.Горлівки про відшкодування моральної
шкоди,

установив:

До апеляційного суду звернувся відповідач з апеляційною
скаргою на рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки, яким були
частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1та з відділення Фонду на його користь
стягнуто 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд виходив з того, що позивач довгий час
працював на підземних роботах на підприємствах вугільної промисловості.

У зв'язку із важкими та шкідливими умовами праці позивач
набув професійних захворювань.

Висновком МСЕК від 14 листопада 2005 року йому уперше
було встановлено 50% втрати професійної працездатності та третю групу
інвалідності безстроково.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду
та збільшити суму морального відшкодування, задовольнивши його позовну заяву у
повному обсязі, оскільки вважає, що суд не у повній мірі врахував надані ним
докази щодо спричинених йому моральних страждань, а відділення Фонду просить
скасувати рішення суду та відмовити позивачеві у задоволенні його позову,
оскільки позивач не довів факту спричинення йому моральної шкоди, не надав до
суду відповідного висновку МСЕК щодо цього.

Крім того, Законом України „Про Державний бюджет України
на 2006 рік" зупинено дію ст.ст.21, 34 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне

2

соціальне страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України", якими передбачена
можливість відшкодування моральної шкоди, тому судище й з цих підстав мав
відмовити позивачеві у задоволенні його вимог.

Заслухавши пояснення сторін та представника позивача,
дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити, оскаржуване судове рішення залишити без змін, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку апеляційного суду оскаржуване судове рішення відповідає вимогам
закону, тому підстав для його скасування немає.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно
дослідив надані сторонами докази, правильно встановив фактичні обставини справи
та зробив правильні правові висновки про те, що вимоги позивача щодо його права
на моральне відшкодування ґрунтуються на законі.

У рішенні наведені відповідні мотиви, з яких він його ухвалив. Ці мотиви в
частині права позивача на моральне відшкодування не суперечать закону та не
спростовуються доводами скарги.

Як було встановлено судом першої інстанції, внаслідок
набутих професійних захворювань позивач частково втратив професійну
працездатність, став інвалідом.

За таких обставин у відповідності до вимог закону позивач має право на
моральне відшкодування.

Враховуючи надані сторонами докази у їх сукупності, ступінь втрати
позивачем професійної працездатності, його стан здоров'я, апеляційний суд
вважає, що розмір морального відшкодування, встановлений судом, відповідає
ступеню та тяжкості моральних страждань позивача, фактичним обставинам справи,
а також принципам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження у суді, на
правильність висновків суду вони не впливають, скарга не містить будь-яких
доказів, які б спростували встановлене судом, тому апеляційну скаргу слід
відхилити, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.
308, 314, 315 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Центрально-Міському районі м.Горлівки
відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Горлівки від
25 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та
може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.