УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
червня 2007р.                                                                              м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М., Шишко А.І.,Павлишиної А.Т..

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на
утримання неповнолітнього сина, за касаційною скаргою ОСОБА_2на рішення
Хустського районного суду від 2 листопада 2004 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 09 березня 2005 року, -

встановила:

У
вересні 2004 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі
100 грн .щомісячно до досягнення ним повноліття.

Рішенням
Хустського районного суду від 2.11.2004 року позов задоволено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 09.02.2005 р. дане рішення залишено
без змін.

В
обґрунтування касаційної скаргиОСОБА_2. посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків судів
фактичним обставинам справи, у зв"язку з чим просив ухвалу Апеляційного
суду скасувати, а рішення місцевого суду змінити, зменшивши розмір аліментів до
20 гривень.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1., суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до
вимог п.1 ст.184 Сімейного кодексу України ,якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у
твердій грошовій сумі. Оскільки після розлучення сторін, неповнолітній син
залишився на утриманні та вихованні з матір"ю , яка нігде не працює і
немає постійного заробітку, а відповідач, відповідно до вимог ст.. 180 СК
України зобов"язаний забезпечити утримання своєї неповнолітньої дитини, суд,
із врахуванням віку дитини та потреб для її нормального

Справа №
33-ц-342кс/07р.                             Головуючий
у 1 інстанції Кемінь В.Д.

Категорія
7                                                      Доповідач
Вакарук В.М.

утримання, а
також матеріального становища відповідача, прийшов до висновку про можливість
стягнення з останнього аліментів в розмірі 100 грн. щомісячно.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким рішенням суду, залишаючи його без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи, що судові рішення постановлені з
додержанням судами норм матеріального та процесуального права, а також відсутні
передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах
по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської області,-

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Хустського районного суду від 02 листопада 2004 року та ухвалу Апеляційного
суду Закарпатської області від 09 лютого 2005 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.