УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22   червня 2007 року                                                                                          м.  Донецьк

Колегія суддів Апеляційного суду Донецької області

в складі:

Краснощокової
Н.С. ,  Шевченко В.Ю.,  Новосядлої В.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_3про
заборону використовувати прізвище,  за
касаційною скаргою представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2на рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
4 жовтня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 15 лютого 2005р.,

встановила:

У
вересні 2004р. громадянин ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до громадянки
України ОСОБА_3  про заборону
використовувати його прізвище у будь -яких сполученнях.

Зазначав,  що він та відповідачка перебували у
шлюбі,  який було розірвано 3.04.2003р.
судовим рішенням Республіки Гаїті. Незважаючи на зазначене рішення відповідачка
продовжує використовувати його прізвище,
що є порушенням  ст.  5 закону України "Про інформацію".
Посилаючись на зазначене,  позивач просив
заборонити відповідачці використовувати у будь -яких сполученнях прізвище
"ОСОБА_1" в особистих,
комерційних чи представницьких цілях.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
4 жовтня 2004р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 15 лютого
2005р. відхилено апеляційну скаргу представника позивача,  рішення Печерського районного суду

м.  Києва від 4 жовтня 2004р. залишено без зміни.

Справа №
33-ц - 1023 кс 07/ 2007р.                                                 Категорія
ЦП 44

Головуючий у
першій інстанції Цокол Л.І.                                     Доповідач
Краснощокова Н.С.

У
касаційній скарзі представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2. просить скасувати ухвалені у справі рішення,     посилаючись на порушення судами вимог
матеріального і процесуального права.

Згідно
із ч. 2     ст.     324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог     ст.     335 ЦПК України суд касаційної інстанції
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,     що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,     вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,     про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,
що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального
та процесуального права,     а доводи
скарги їх висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені     ст.     338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,     колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,     336,     337 ЦПК України,     колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу представника позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2  відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.     Києва
від 4 жовтня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду м.     Києва від 15 лютого 2005р. залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.