РІШЕННЯ                                       справа № 2-389/07

Іменем України

10 квітня   2007 р.                                                                             Вільногірський
міський суд

Дніпропетровської області в складі:          головуючого судді                  ШаповалаГ.І.

при секретарі                           Кудіній
Н.І.

з участю: позивача                 ОСОБА_1

відповідача              ОСОБА_2

розглянувши у попередньому відкритому судовому засіданні
в приміщенні суду в місті Вільногірську, Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку
квартири в порядку поділу майна подружжя,

УСТАНОВИВ:

01.03.07 р.
позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому зазначила наступне.

21.10.1995 року відділом РАГС Вільногірського міськвиконкому,
Дніпропетровської області, за актовим записом № 189 було зареєстровано шлюб між сторонами, від якого вони
мають спільну дитину: доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з позивачем.

Фактично, шлюбні
відносини між сторонами з 2005
року припинені, позивач звернулася в Вільногірський міський суд з окремим
позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

За час
перебування у шлюбі сторони за спільні грошові кошти придбали квартиру АДРЕСА_1. Договір
купівлі-продажу було посвідчено нотаріально 20.11.1996 року. Вартість квартири складала на момент продажу 6914 грн. Квартира
двокімнатна, загальною площею 41.4
кв. м., житлова площа -
25.7 кв. м. Покупцем за договором виступив відповідач.

В зв'язку з
припиненням подружніх стосунків, та зверненням до суду з позовом про розірвання
шлюбу, позивач звертається до суду з позовом про визнання за нею права
власності на 1/2 частку квартири.

Позивач вважає,
що, якщо квартира придбана нею та відповідачем в період перебування у шлюбі, то
вона є співвласником квартири на підставі вимог ст. 60 ч. 2 СК України, і
їй, згідно ст. 70 цього ж
Кодексу, належить 1/2 частка квартири.

Відповідач не бажає нотаріально посвідчити права позивача
на квартиру.

Позовні вимоги
підтверджуються свідоцтвом про одруження, правоустановчими документами на
квартиру.

Керуючись ст. ст. 60.Ч.2, 70 СК
України, ст.ст. 355,358,386
ЦК України, позивач прохає визнати за нею право власності на 1/2 частку
квартири АДРЕСА_1; 1/2
частину судових витрат у справі покласти на відповідача та стягнути їх на її
користь.

Позивач в
попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і
заявила, що на даний час середньо -
ринкова вартість квартири складає 50
000 грн., відповідно, вартість 1/4 частки складає 25000 грн. Всі судові
витрати прохає покласти на неї та відповідача порівну. Житлові кімнати в
квартирі неізольовані, прохідні. Спору про порядок користування квартирою на
цей час немає, питання про виділення частки квартири в натурі не ставиться.

Відповідач в
попередньому судовому засіданні заявив, що позов він визнає в повному обсязі,
згодний з поясненнями позивача, також вважає, що середньо - ринкова вартість
спірної квартири складає 50
000 грн., а 1/2 частка -
25 000 грн. Спору про порядок користування квартирою на цей час
немає. Заперечень проти запропонованого позивачем порядку розподілу судових
витрат не має.

Приймаючи до
уваги, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та визнані відповідачем в
повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та фактичним
обставинам справи, не порушує прав та законних інтересів інших осіб, суд
приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та про покладення
на сторони судових витрат порівну, а саме, судового збору (державне мито) у
розмірі 1 відсотка
від вартості 1/2 частки спірної квартири, тобто, стягнути в дохід держави  по 125
грн. з кожного, з врахуванням сплаченої частково суми

2

судового
збору - 51.00 грн.
позивачем при подачі, позову до суду, та про стягнення з відповідача на користь
позивача для відшкодування 12 частини судових витрат в виді витрат на інформаційно
технічне забезпечення розгляду справи в сумі 15.00 грн.

На підставі
ст.ст. 57, 60, 61, 63,
70 СК України; ст.ст.11, 13-16,
316, 321,325, 328, 334, 355,356,357,368, 372,382, 392 ЦК України;
керуючись ст.ст. 60,61,79,
88, 174, 212-215, 222, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на частку квартири в порядку поділу майна
подружжя, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженкою м. Вільногірська, Дніпропетровської області, і/к НОМЕР_1, яка фактично
мешкає по АДРЕСА_1, зареєстрована за місцем проживання по АДРЕСА_2 - право приватної
власності на 'А частину квартири АДРЕСА_1 без
виділення частки в натурі.

Покласти судові
витрати у справі згідно заяви позивача ОСОБА_1 порівну на сторони, тобто на
позивача - ОСОБА_1
та відповідача - ОСОБА_2.

Стягнути з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
уродженця м. Вільногірська, Дніпропетровської області, мешкає та зареєстрований
за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 - 15.00 грн. для
відшкодування 1/2 частини
судових витрат в виді оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Стягнути в дохід
держави судовий збір (державне мито) з ОСОБА_1 -74.00 грн., з ОСОБА_2   - 125.00 грн.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений статтею 294
ЦПК України, рішення набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана в Вільногірський міський
суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в строк,
установлений для подачі заяви про апеляційне оскарження, через Вільногірський
міський суд.