Справа № 22ц- 4012                               Головуючий 1
інстанції   ТарабанаЄ.О.
44                                                            Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 липня
2007 року                                                     Колегія
суддів судової палати з циві-

льних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-   Осіяна О.М. суддів - Лаченкової О.В.,
БасуєвоїТ.А. при секретарі Панченко Д.Б.

розглянувши у відкритому судовом}' засіданні в м. Дніпропетровську апеля­ційні скарги
позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12
березня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2.комунального
підприємства "Царічанське виробниче об'єднання житлово-комунального
господарства" про стягнення матеріальної та мо­ральної шкоди.

встановила:

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської об­ласті від 12
березня 2007 року були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до
ОСОБА_2,комунального підприємст­ва "Царічанське виробниче об'єднання
житлово-комунального господарства" про стягнення матеріальної та моральної
шкоди.

В апеляційній скарзіОСОБА_1 ставить питання про
скасування рішення суду та постановити нове рішення яким позов задовольнити у
повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також ставить питання про скасування рішення
суду та постановити нове рішення яким в позові до нього відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної
скарги, вважає за необхідне їх задовольнити частково.

Судом встановлено, що 02.09.2003 року о 21 годині 30 хвилин на перехресті
вулиць Комсомольська та Кірова в смт.Царичанка сталось ДТП,
а саме позивач

^находившись в стані алкогольного сп'яніння був
збитий автомобілем марки ВАЗ-2105держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2,який
перебуває в трудовик відносинах із КП ВОЖКГ. Постановою від 11.09.2003 року
ВДА1 Царичанського РВ УЦМВС України в Дніпропетровській області було відмовлено
позивачу в порушенні кримінальної справи по факту ДТП під час якої він отримав
тілесні ушкодження по п.2 ст.6 КПК України .

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з
ОСОБА_2,комунального підприємства "Царі-чанське виробниче об'єднання
житлово-комунального господарства" ВАТ „Авто­транспортне підприємство
№32" на його користь матеріальну та моральну шкоду ,суд виходив з того, що
позивачу була заподіяна шкода джерелом підвищеної безпеки і стягнута вона
повинна бути з водія та з володільця джерела підвищеної небезпеки.

Однак з таким
висновком погодитись не можна.

Згідно ст..450 ЦК України(1963
року) ,який діяв на той час, організації і громадяни,діяльність котрих зв'язана
з підвищеною безпекою для оточуючих пови­нні відшкодувати шкоду, заподіяну
джерелом підвищеної безпеки,якщо не дове-дуть,що шкода заподіяна внаслідок
непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року зі
внесеними змінами „Про практику розгляду судами цивільних справ за позо­вами
про відшкодування шкоди" під володільцем джерела підвищеної небезпеки ро­зуміється
юридична особа або громадянин ,що здійснює експлуатацію джерела під­вищеної
небезпеки в силу права власності, повного господарчого ведення оперативного
управління або з інших підстав.

Висновки суду першої інстанції про те,що відповідачем по даній справі
повинен бути водій ОСОБА_2 не обґрунтовані і суперечать діючому
законодав-ству,оскільки не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки
і не несе від­повідальність перед потерпілим особа,яка їм керує в силу трудових
відносин з воло­дільцем цього джерела.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 був прийнятий на роботу головним
інженером в Царичанський комбінат комунальних підприємств з 16.04.1988 року
наказом №35 від 15.04.1988 року .отже на момент скоєння ДТП він знаходився в
трудових відносинах с КП
"ЦВОЖКГ".

Щодо висновків суду про солідарну відповідальність водія та володільця
джерела підвищеної безпеки є помилковимі,оскільки в даному випадку автомобіль
знаходився у володінні КП "ЦВОЖКГ" , а ОСОБА_2 використовує його у
служ­бових потребах ,про що свідчить подорожній лист службового автомобіля
№9191 від 2-3 вересня 2003 року,виписаний на ім'я останнього.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає,що
згідно діючого на той час законодавства матеріальна та моральна шкода повинна
бути стягнута в пов­ному об'ємі з комунального підприємства "Царічанське
виробниче об" єднання жит­лово-комунального господарства".

Судова колегія погоджується з висновками суду щодо
задоволення вимог позивача відносно стягнення матеріальної шкоди в сумі 1297
грн.93 коп.,оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка.

Однак колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму в часті стяг­нення
моральної шкоди виходячи з вимог розумності та справедливості та врахову­ючи
вину позивача і стягнути її на його користь з КП "ЦВОЖКГ"' в сумі 200
грн.

В інший частині рішення суду першої інстанції , а саме у відмові стяг­нення
компенсації втраченого заробітку , колегія суддів приходить до висновку про
обгрунтованність висновків суду та безпідставність приведених в апеляційній
скарзі доводів .

Керуючись ст.ст.304, ч.1 ст. 307, 309, 313,ч.1 ст.314,315,317,319 ЦПК
України колегія суддів,-

вирішила:  :

Апеляційну               скаргу              Наказного          Миколи                                Олександровича-

відхилити,апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської
області від 12 березня 2007 року -скасувати. Стягнути з комунального
підприємства "Царі-чанське виробниче об'єднання житлово-комунального
господарства" на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 1297
грн.93 коп. та моральну шкоду 200 грн.

Стягнути з комунального підприємства "Царічанське
виробниче об'єднання житлово-комунального господарства" на користь держави
судовий збір у сумі 59 грн.50 коп..

Стягнути з комунального підприємства "Царічанське
виробниче об'єднання житлово-комунального господарства" на користь
Територіального управління Держа­вної судової адміністрації України в
Дніпропетровській області витрати на інформа­ційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в сумі 15 грн.

В  інший  частині
позовних  вимог  ОСОБА_1-відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути оскаржено шляхом подачі касаційної скарги протя­гом
двох місяців з дня набрання законної сили до Верховного Суду України.