Справа
№4-с-9/07р
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2007 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді                               Чумаченка
О.В.,

при секретарі                                        Ткаченко
НА.,

скаржника                                             ОСОБА_1,

представника суб"єкта оскарження   ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Богуславі скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби Богуславського
району Київської області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1.,
звернувшись до суду із даною скаргою, просить визнати незаконною
бездіяльність державного виконавця ДВС Богуславського району Київської області.
Обґрунтовуючи свою скаргу ОСОБА_1. посилається на
те, що рішенням Богуславського районного суду від 18.12.2002 року з ОП
"Богуславський цегельний завод" на його користь було стягнуто 1580 грн. і
виконавчий лист за вказаним рішенням суду 27.01.2003
року був переданий для примусового виконання державному виконавцю ДВС у
Богуславському районі. Посилаючись на те, що присуджена згідно рішення суду
сума була йому частково відшкодовано 12.01.2005
року в розмірі 400 грн. і з
того часу державний виконавець не вживає заходів по стягненню з боржника решти
присудженої суми, ОСОБА_1. просить визнати незаконною бездіяльність державного
виконавця    щодо виконання вищевказаного
рішення

суду.

В судовому
засіданні скаржник ОСОБА_1. вимоги викладені в скарзі підтримав і пояснив, що
після винесення Богуславським районним судом 18.12.2002 року рішення №2-1255
про стягнення з ОП "Богуславський цегельний завод" на його
користь 1580 грн.,
він в січні місяці 2003 року
подав до ДВС у Богуславському районі виконавчий лист та заяву про відкриття
виконавчого провадження. З того часу він неодноразово звертався до працівників
ДВС, районного управління юстиції та навіть в прокуратуру із усними та письмовими
зверненнями з приводу невиконання державним виконавцем вищевказаного рішення
суду. Останній раз він письмово звертався з цього приводу до ДВС в грудні 2005 року, а усно
звертався в цьому році, але не пам"ятає коли саме. З часу відкриття
виконавчого провадження по його справі, воно знаходиться на виконанні у
начальника ДВС ОСОБА_2, бездіяльність
якого він і оскаржує. Він вважає, що останній допустив бездіяльність при
забезпеченні примусового виконання по його справі, оскільки ОСОБА_2. в
зв"язку з процедурою банкрутства ОП "Богуславський цегельний
завод" відсилав його до арбітражного керуючого ОСОБА_3., а сам не вживав
заходів по опису майна боржника та його реалізації, в зв"язку з чим з часу
відкриття виконавчого провадження і до 12.01.2005
року йому було відшкодовано лише 909,54
грн., і не зважаючи на те, що решта суми, яка складає близько 700 грн., до цього
часу йому не відшкодовується, його повідомили про те, що в зв"язку з
ліквідацією ОП "Богуславський цегельний завод" провадження за його
справою закривається. Він не знайомився із матеріалами виконавчого провадження
по своїй справі і не звертався до ДВС із такою заявою, оскільки вважав, що ДВС зобов"язана
забезпечити виконання рішення

суду.

Представник ДВС
у Богуславському районі ОСОБА_2. в судовому засіданні скаргу не визнав і
пояснив, що із січня 2003
року до кінця 2006 року
виконавче провадження по справі №2-1255/02,
де стягувачем є ОСОБА_1, а боржником ОП "Богуславський цегельний
завод", знаходилося у нього на виконанні. Після звернення ОСОБА_1. із
заявою в січні 2003 року про
примусове виконання вищевказаного рішення суду,
ним відразу була винесена

2

постанова
про відкриття виконавчого провадження. В зв"язку з тим, що в провадженні
ДВС у Богуславському районі знаходились і інші справи, боржником по яких було
ОП "Богуславський цегельний завод", він виніс також постанову про
приєднання вищевказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого
провадження боржником по якому є ОП "Богуславський цегельний завод".
В зв"язку з тим, що ухвалою господарського суду Київської області ще 20.11.2002 року було
порушено провадження у справі про банкрутство ОП "Богуславський цегельний
завод", 25.01.2003 року він
виніс постанову про зупинення вищевказаного зведеного виконавчого провадження.
Таким чином було зупинено і виконавче провадження по справі ОСОБА_1 Однак,
не зважаючи на це, він особисто неодноразово звертався в письмовій та усній
формі як до арбітажного керуючого ОСОБА_3., який був призначений господарським
судом в справі про банкрутство ОП "Богуславський цегельний завод",
так і до керівників юридичної особи, яка здійснювала санацію вказаного
підприємства, і слідкував за тим, щоб згідно з розробленим санатором графіком
погашалась заборгованість як ОСОБА_1. так і іншим стягувачам. В зв"язку з
тим, що ОП "Богуславський цегельний завод" було ліквідоване і
виключено з державного реєстру, 16.02.2007
року державним виконавцем Прядком І.В.,
якому було передано вищевказане виконавче провадження, була винесена
постанова про закінчення виконавчого провадження. Посилаючись на вказані
обставини начальник ДВС у Богуславському районі дії ОСОБА_2. свої дії по
примусовому виконанню виконавчого проваджання по справі №2-1255/02 вважає законними
і просить суд відмовити ОСОБА_1. в задоволенні його скарги.

Суд, заслухавши
пояснення скаржника та представника ДВС у Богуславському районі, дослідивши та
перевіривши письмові докази, вважає за необхідне відмовити в задоволенні
скарги, виходячи із наступних підстав.

Суд вважає, що
ОСОБА_1. пропустив строк для звернення до суду із скаргою без поважних причин,
не ставив питання про поновлення йому цього строку, а тому, цей строк, не
підлягає поновленню.

Згідно із ч.2
ст. 1 Закону
України "Про державну виконавчу службу" завданням державної
виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до
ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ч.І ст.7
Закону України "Про виконавче провадження, працівник органу державної
виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не
допускаючи в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та законами України.

Відповідно до
ч.б ст.64 ЗаконуУкраїни "Про виконавче провадження" у разі порушення
судом провадження у справі про банкрутство боржника - юридичної особи
державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження.

Оскільки в
матеріалах зведеного виконавчого провадження, по якому боржником є ОП
"Богуславський цегельний завод", є ухвала Господарського суду
Київської області від 20.11.2002
року про порушення провадження у справі про банкртутсво ОП
"Богуславський цегельний завод", то державний виконавець ОСОБА_2. 25.01.2003 року законно
виніс постанову про зупинення зведеного виконавчого провадження по стягненню з
ОП "Богуславський цегельний завод" до відновлення платеспроможності
боржника.

16.02.2007 року державним
виконавцем ДВС у Богуславському районі Прядком І.В., якому було передано зведене виконавче провадження по
якому боржником є ОП "Богуславський цегельний завод", була винесена
постанова про закінчення виконавчого провадження по справі №2-1255 від 18.12.2002р.
в зв"язку із скасуванням державної реєстрації та ліквідації боржника.

Зважаючи на
вищевикладене, суд вважає, що бездіяльність, яку оскаржує ОСОБА_1., а саме невжиття
державним виконавцем заходів на протязі 25
місяців щодо примусового виконання рішення Богуславського районного суду №2-1255 від 18.12.2002 року, була
вчинена державним виконавцем в межах наданих йому повноважень, а тому внаслідок
цієї бездіяльності не були порушені права ОСОБА_1.

3

Керуючись ст.ст. 208-210, 387 ЦПК
України,   суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1
на бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби
Богуславського району Київської області при виконанні рішення Богуславського
районного суду №2-1255 від 18.12.2002 року залишити
без задоволення.

Звільнити
ОСОБА_1 від сплати державного мита на підставі п.18 ст.4 Декрету КМУ "Про
державне мито".

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Головуючий: суддя              (підпис)                      Чумаченко О.В.

З оригіналом
згідно: Суддя