Справа №2-3837/2006
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28 березня 2007
року  Солом'янський районний суд
м.  Києва

у
складі:  головуючого судді                                  - Калініченко О.Б.

при
секретарях                                                       - Лісовській М.
А.,  Онисечко Л.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м.
Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства
„Державний міжнародний аеропорт „Бориспіль",  третя особа Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у Бориспільському районі Київської
області,  про визнання ушкодження
здоров'я,  завданого нещасним
випадком,  пов'язаним з виконанням
трудових обов'язків,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із зазначеним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим,  що
працюючи помічником генерального директора Державного підприємства .Державний
міжнародний аеропорт „Бориспіль",  6 квітні 2006 року за викликом
Державіаслужби України з робочих питань,
передбачених його посадовою інструкцією,
направився з м. Борисполя до м. Києва на власному автотранспорті з
дозволу керівництва.

Під час
його слідування по автотрасі Київ-Харків з ним стався нещасний випадок ДТП з вини іншої
особи,  внаслідок якого він отримав тяжкі
тілесні ушкодження - закриту
черепно-мозкову травму та перебував на лікарняному тривалий час.

Згідно
висновку акту ©лужбового розслідування нещасного випадку по формі Н-5 від 31.07.2006 року зафіксована
відсутність порушень вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про
охорону праці та встановлено,  що нещасний
випадок стався під час використання особистого автотранспорту в поїздці,  яка не була оформлена наказом про
відрядження,  у зв'язку з цим
запропоновано скласти акт по формі НПВ,
який був складений 03.08.2006
року і з чим не погоджується позивач.

Позивач
вважає,  що у відповідності з чинним
законодавством та практикою,  яка
склалась на підприємстві з використання без оформлення відповідного договору
власного транспорту,  він правомірно в
робочий час в інтересах підприємства виїхав у відрядження,  під час якого і стався нещасний випадок. Тому
просить визнати ушкодження здоров'я,
завдане йому нещасним випадком 06.04.2006
року,  пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків,  посилаючись на
невідповідність акту від 03.08.2006
року дійсним обставинам.

У судовому
засіданні представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник
відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив,  що нещасний випадок з позивачем не пов'язаний
з виробництвом,  оскільки хоча і стався в
робочий час,  але не на території
підприємства - відповідача,  а під час поїздки особистого характеру
позивача до м. Києва,  без оформлення її
наказом по підприємству з видачею свідоцтва про відрядження і використання
позивачем власного автотранспорту без оформлення договору на його використання
в інтересах підприємства,  тому у
відповідача немає правових підстав складати акт за формою Н-1 стосовно
нещасного випадку.

Представник
третьої особи в судовому засіданні пояснив,
що у відповідності з Законом України,
JIpo загальнообов'язкове державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
відділення Фонду нараховує та сплачує належні'страхові платежі відповідно до
передбаченого чинним законодавством пакету документів. За обставинами даної
справи вони з тих же підстав,  що і
відповідач,  не вбачають,  що нещасний випадок пов'язаний з
виробництвом,  оскільки позивачем не
підтверджено,  що його поїздка 06.04.2006
року мала виробничій характер.

Заслухавши
пояснення сторін,  свідків,  вивчивши та дослідивши матеріали справи,  суд дійшов висновку про задоволення позову,  виходячи з наступного.

Позивач
з листопада 200S року
працював помічником генерального директора з авіаційної безпеки Державного
підприємства .Державний міжнародний аеропорт „Бориспіль",  посадовою інструкцією в його обов'язки
входило організовувати роботу генерального директора,  виконувати доручення останнього,  приймати участь у підготовці до виконання
літерних і підконтрольних рейсів та у роботі аеропортового комітету з безпеки
авіації.

Як
вбачається з акту службового розслідування нещасного випадку по формі H-S від 31.07.2006 року щодо
обставин нещасного випадку,    06.04.2006 року після
прибуття на роботу позивач отримав від

генерального директораОСОБА_2 завдання
узгодити в Державіаслужби України питання по забезпеченню літерних рейсів.
Близько 10 год. позивач
виїхав з М. Бориспіль до м. Києва для виконання поставленого завдання на
власному автомобілі «Шевролет»,  номерний
знак НОМЕР_1,  з дозволу генерального директора.

На 23 км автотраси
Київ-Харків він зупинився через затор,
коли відчув удар в задню частину автомобіля і втратив свідомість.
Внаслідок даної ДТП він
отримав тяжкі тілесні ушкодження -
закриту черепно-мозкову травму та перебував на лікарняному тривалий час.

Акт
службового розслідування нещасного випадку по формі Н-5 щодо обставин нещасного
випадку підприємством,  на яке законом
покладений обов'язок по його складанню,
був складений 31.07.2006
року і за його висновками даний нещасний випадок стався під час
використання позивачем особистого автотранспорту в поїздці,  яка не була оформлена наказом про
відрядження,  у зв'язку з чим було
запропоновано скласти акт по формі НІШ,
який і був складений 03.08.2006
року.

Разом з
тим,  матеріали справи щодо проведення
розслідування напасного випадку,
пояснення сторін та свідків однозначно свідчать,  що ушкодження здоров'я,  завдане нещасним випадком позивачу 06.04.2006 року на
автотрасі Київ-Харків,  пов'язане з
виконанням ним трудових обов'язків,
оскільки нещасний випадок стався у робочий час під час виконання
розпорядження,  власний автотранспорт
використовував на підставі дозволу генерального директора.

Дані
обставини підтверджуються письмовими поясненнямОСОБА_2 від 07.07.2006 року на ім'я
голови комісії з розслідування нещасного випадку,  де зазначено,
що 06.04.2006 року о 9-00 год. ним було поставлене
позивачу завдання на відпрацювання в Державіаслужбі України питань,  пов'язаних із службовою діяльністю,  яке він дозволив виконати на власному
автомобілі.

Вказане
підтверджується також показами в судовому засіданні свідківОСОБА_2,  генерального директора підприємства на той
час,  ОСОБА_3.,  першого заступника гендиректора з виробництва та
виконуючого обов'язки гендиректора
на час його відсутності,  ОСОБА_4.,  тимчасово виконуючого обов'язки ген директора
підприємства,  які пояснили суду,  що вони як і позивач за специфікою роботи
змушені були також використовувати свій власний автотранспорт в інтересах підприємства
без оформлення належних договорів,  на
підприємстві був встановлений такий порядок,
оскільки службові автомобілі не завжди були вільні або в справному
стані. Також вони зазначали,  що поїздка
позивача 06.04.2006 року до
Державіаслужби України стосувалась виробничих,
а не с особистих
питань,  була погоджена з керівництвом
підприємства та Державіаслужби України та було дозволено при цьому використати
власний автотранспорт.

Згідно
наказу від 07.12.2005 року № Н-01-07-327 по
підприємстві «Про оперативне закріплення окремого автотранспорту за посадовими
особами та службами аеропорту для забезпечення господарської діяльності»
службовий автотранспорт за позивачем закріплений не був.

Крім
того,  свідки ОСОБА_5,  який на той час працював першим заступником керівника
Державіаслужби України,  та
ОСОБА_6підтвердили,  що позивач 06.04.2006 року мав прибути
в Державіаслужбу України саме за викликом ОСОБА_5

З цього
випливає,  що фактично на момент
нещасного випадку позивач протягом робочого часу перебував у відрядженні,  виконуючи розпорядження керівництва та з його
дозволу на власному автотранспорті і в інтересах підприємства.

Відповідно
до п.14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків,  професійних захворювань і аварій на
виробництві:, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року,  визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні
випадки,  що стались з працівниками під
час виконання трудових обов'язків,  в
тому числі у відрядженні,  а також
ті,  що стались у період використання
власного транспортного засобу в інтересах підприємства з дозволу або за
дорученням роботодавця в установленому роботодавцем порядку

Виходячи
з викладеного,  враховуючи вимоги
законодавства,  суд вважає обґрунтованою
незгоду позивача зі змістом складеного по формі НПВ акту від 03.08.2006 року та
безпідставною відмову відповідача в складанні акту за формою Н-1. Та
обставина,  що на підприємстві не був
дотриманий порядок щодо оформлення відрядження та використання власного
автотранспорту,  не може бути підставою
для порушення прав позивача,  з боку
якого будь-яких порушень трудових обов'язків не було виявлено ні під час
службового розслідування,  ні в судовому
засіданні.

Законом
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного захворювання,  які спричинили втрату працездатності"
відшкодування шкоди завданої каліцтвом на виробництві покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України. У відповідності з вказаним Законом документом,  що підтверджує право застрахованого на
страхові виплати,  є акт за формою Н-1
про встановлення факту нещасного випадку на виробництві.

Згідно
чинного Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків,  професійних захворювань і аварій на
виробництві,  затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 року,
роботодавець - відповідач по справі за фактом нещасного випадку провів
розслідування та мав скласти акт за формою Н-1,
але замість цього щодо даного нещасного випадку безпідставно було
складено акт за формою НПВ. Відсутність зазначеного акту та відповідного пакету
документів не дає можливості Відділенню виконавчої дирекції Фонду у
Бориспільському районі Київської області здійснювати належні виплати.

На
підставі викладеного та керуючись  ст.
171 КЗпП України,  Законом України „Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного захворювання,
які спричинили втрату працездатності",  Порядком розслідування та ведення обліку
нещасних випадків,  професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004
року,   ст.  ст.
10, 11,  57-60,  88, 169,
209, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов
ОСОБА_1 до Державного підприємства .Державний міжнародний аеропорт
„Бориспіль",  третя особа Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Бориспільському районі
Київської області,  про визнання
ушкодження здоров'я,  завданого нещасним
випадком,  пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків,  задовольнити.

Визнати
нещасний випадок зОСОБА_1  що мав місце 06.04.2006 року на 23 км автотраси
Київ-Харків внаслідок ДТП,  пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків.

Зобов'язати
Державне підприємство .Державний міжнародний аеропорт „Бориспіль" скласти
акт за формою Н-1 щодо нещасного випадку зОСОБА_1  що мав місце 06.04.2006 року на 23
км автотраси Київ-Харків внаслідок ДТП.

Рішення
може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва протягом 20 днів після
подачі заяви про апеляційне оскарження,
яка подається протягом 10
днів з дня проголошення рішення.