АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-268/2007 р.                                                   Головуючий
спорам,   що                                                Ксенофонтова
шлюбно-                                                 Доповідач
в апеляційній інстанції
відносин                                                                Бородійчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05"
квітня 2007 р.
Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської
області в складі:

головуючого                Трюхана Г.М.

суддів                            Бородійчук В.Г.,
Скіць М.І.

при
секретарі               Петренко С.П.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2006 р. по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та заінтересованої особи на стороні
позивача : служби у
справах неповнолітніх Маньківської районної державної адміністрації Черкаської
області про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним , визнання права
власності на квартиру та розподілу майна подружжя.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, представника , колегія суддів, -

встановила:

Представник позивача звернувся до відповідачів та
заінтересованої особи про визнання договору купівлі-продажу квартири нікчемним,
визнання права власності на квартиру та розподілу майна подружжя.

В підтримку своїх вимог спирається на те, що 19.07.1997 р. позивачка уклала шлюб з відповідачем , від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився
син - ОСОБА_4.

Відповідно до медичного висновку № 99 від 28.09.01 р. її сина
визнано інвалідом з дитинства з діагнозом -
бронхіальна астма, змішана форма, тяжкий перебіг.

В зв'язку із захворюванням дитини, вони як сім'я, відповідно з довідкою № 566 від 11.10.01 р. по ордеру
серії БЦЦ № 004401 від 09.11.01 p.. отримали, в
позачерговому порядку, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

В зв'язку із тим, що військова частина в якій проходив
службу чоловік скорочувалась, то він вговорив позивачку, після приватизації
вказаної квартири на них трьох, продати її та переїхати в м. Кіровоград , де проживають
його родичі, з метою там працевлаштування та купити житло для них.

Ними вказана квартира, загальна площа якої складала 56,6 кв. м 21.02.2005 р. була
продана по договору купівлі-продажу за 59100
грн., кошти від якої отримав чоловік.

2

Переслідуючи
ціль обману та привласнення коштів отриманих за квартиру, чоловік придбав по
договору купівлі-продажу від 10.06.2005
р. на нас трьох квартиру АДРЕСА_2 24,2 кв. м вартістю 10160 грн.

13.07.2005 р. мій чоловік
розірвав зі мною шлюб та проживає постійно в м. Кіровоград.

Враховуючи
те, що права дитини позивачки, яка використала своє право на приватизацію житла
порушуються, колишній чоловік не бажає добровільно розділити майно та кошти
отримані ним за продану квартиру в м. Біла Церква, а у придбану квартиру в смт.
Маньківка вписав себе як співвласника, що і змушує позивачку звернутись з позовом
до суду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні змінили позовні вимоги і
остаточно

просили визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 від 06.03.2006 р. , посвідченого 06.03.2006 р. приватним
нотаріусом ОСОБА_5 за №
745754 нікчемним та визнати право спільної власності позивачки
та її сина на

квартиру АДРЕСА_3, а на
квартиру АДРЕСА_2 визнати
за відповідачем ОСОБА_3

Відповідачі
та їх представник звернулись до суду з зустрічним позовом, в якому просили
квартиру АДРЕСА_3
залишити за відповідачем, а решту майна залишити на користь позивачки та її
малолітньої дитини.

Рішенням Маньківського районного суду від 19.12.2006 р. позов
задоволено частково. Визнано нікчемним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 укладений між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 06.03.06
р. посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_5 за № 745754.

Визнано
право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_3 за
ОСОБА_3, на 1/3 частини
цієї ж квартири за ОСОБА_2 та 1/3
частину за ОСОБА_6

Визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 за
ОСОБА_3, на 1/3 частину
цієї ж квартири за ОСОБА_2 та 1/3
частину за ОСОБА_6 В решті позовних вимог відмовлено. В задоволенні
зустрічного позову відмовлено.

Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь держави 51
грн. державного мита, 30
грн. інформаційно-технічного забезпечення за розгляд справи.

Скасовано
арешт , накладений
ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 23.095.06 р. на квартиру АДРЕСА_3.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить змінити рішення Маньківського районного суду
від 19.12.2006 р. та винести нове рішення , яким стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на її користь борг в сумі 4000 доларів США (20000 грн.). солідарно по 10000 грн. з кожного,
оскільки нею надавалась позика 12.04.05
р. в період шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Перевіривши
законність і обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Як вбачається із
змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду з тих підстав,
що судом першої інстанції не вирішено питання про повернення боргу. Проте, такі
доводи ОСОБА_1 є безпідставні із слідуючих підстав. В матеріалах справи є
тільки зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,
яка і була предметом розгляду суду .
ОСОБА_1 зустрічний позов з приводу вимог . вказаних в апеляційній скарзі, не заявляла.

Таким чином вимоги, зазначені ОСОБА_1 в апеляційній
скарзі, не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

3

Судове рішення
ґрунтується на наявних по справі доказах і відповідає вимогам діючого
законодавства.

А тому керуючись
ст.ст. 307,308 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Маньківського районного суду від 19
грудня 2006 р.
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України в 2 місячний строк.