АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 липня
2007 року                                                                                                   м.
Харків.

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі суддів:

-    Луспеника Д.Д., Швецової Л.А., Яцини В.Б.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговий порт» на ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2005 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до
Державного підприємства «Ізмаїльський морський торговий порт» про поновлення на
роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

10
червня 2003 року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до відповідача про
поновлення його на роботі підсобним робочим та стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтований тим, що 2 червня 2003 року
відповідач порушив вимоги законодавства при його звільненні, яке відбулося за
п. 4 ст. 40 КЗпП України, у зв'язку з відсутністю на роботі більше 3-х годин
без поважних причин, згідно наказу начальника порту № 345 від 02.06.2003р.

Зазначив,
що звільнення проведено незаконно, оскільки з поважних причин був відсутній на
роботі 13 травня 2003 року: він знаходився до 12 годин на засіданні
адміністративної комісії Ізмаїльського райвиконкому, повернутися до місця
роботи не зміг з об'єктивних причин. Із врахуванням знаходження у дорозі, до
роботи він дістався о 14 годині 30 хвилин. Але приступити до роботи не зміг,
оскільки погіршився стан здоров'я, внаслідок чого він був доставлений машиною
додому. Крім того, після повернення із засідання адміністративної комісії
фактично на роботі він був відсутній 2 години 30 хвилин, що не є підставою для
звільнення; відповідач порушив порядок звільнення тим, що не вимагав у позивача
пояснень по обставинам його відсутності на роботі.

Рішенням
Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28 січня 2005 року, яке
ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2005 року

Справа №
795-кс-07

Головуючий у
першої інстанції: Жигулін С.М.

Доповідач: Яцина В.Б.

2

залишено без
змін, позов задоволений.

ОСОБА_1, поновлено на
роботі, з відповідача на користь позивача стягнуто 9611 грн. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, без утримання податку та інших
обов'язкових платежів.

Рішення
в частині поновлення на роботі і стягнення 506 грн. звернено до негайного
виконання.

Не
погоджуючись з ухвалою апеляційного суду, начальник Державного підприємства
«Ізмаїльський морський торговий порт» в касаційній скарзі просить її скасувати
і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши
матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає,
що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що наказом № 345 від 2 червня 2003 року ОСОБА_1. з 5 червня 2003
року звільнено з роботи підсобного робочого ППК-2 порту за відсутність на
роботі 13 травня того ж року в період з 13 до 17 годин, тобто за відсутність на
роботі більше 3-х годин без поважних причин. З 10 до 12 годин того ж дня
ОСОБА_1. знаходився на засіданні адміністрації Ізмаїльської
райдержадміністрації у зв'язку із розглядом стосовно нього протоколу про
адміністративне правопорушення, після чого під час повернення на роботу, у
позивача порушився стан здоров'я, тому після прибуття на робоче місце о 15-й
годині, він не зміг стати до роботи і у хворобливому стані повернувся додому.

Задовольняючи
позов і поновляючи позивача на роботі, районний суд, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив з того, що при режимі роботи до 17 годин,
відсутність позивача до 15 години викликана поважними причинами, а відсутність
на роботі після цього на протязі двох годин, не може вважатися прогулом, за
який можливе звільнення за п. 4 ст. 40 КЗпП України.

Такий
висновок обґрунтований, відповідає наведеній нормі матеріального права.

Таким
чином, встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове
рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а
доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відповідно
до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або
(та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної скарги та матеріали справи не
дають підстав для висновку про порушення судами норм матеріального й
процесуального права, що згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України є підставами
касаційного оскарження, то відсутні й підстави для скасування постановлених
судових рішень, і тому колегія суддів відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

3

Керуючись
статтями 323, 332, 335, 345 ЦПК України, колегія суддів з касаційного розгляду
справ судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області,
-

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу Ізмаїльського морського торгівельного порту відхилити.

Ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 19 травня 2005 року - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.