Справа № 22 Ц-2275/2007 p.          Суддя 1-ї інстанції: Висоцька Г.А.
Категорія-23                                    Суддя-доповідач
апеляційного суду Галущенко О.І.
УХВАЛА

2007р.,  грудня
місяця,  05 дня,    Судова колегія   судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:     Галущенка О.І.

суддів:                             Шолох З.Л.

Колосовського С.
Ю.

при секретарі -
Аніщенко Д.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у м.
Миколаєві цивільну справу за

апеляційною
скаргою

ОСОБА_1
на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області   від 18.09.2007 р.,  у справі за

позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановила:

04.06.2007
р. ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,  завданої внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Позивач
зазначав,  що 25.04.2007 p.,
відповідач,  який
керував автомобілем ВАЗ-2115,  порушив
Правила дорожнього руху,  рухаючись
заднім ходом по вул.  Леніна м.  Вознесенська та допустив зіткнення з належним
йому автомобілем ВАЗ-21061,  який зазнав
механічних ушкоджень.

Пошкодженням
автомобіля йому завдано матеріальної шкоди у розмірі 540 грн. 00 коп..

Крім
того,  внаслідок моральних страждань з
приводу пошкодження власного майна,  йому
завдана моральна шкода на 300 грн.

Посилаючись
на ці обставини,  позивач просив про
відшкодування зазначеної суми.

Рішенням
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.09.2007 р.
постановлено про часткове задоволення позовних вимог.

Зазначеним
рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача 540 грн. матеріальної та 100
грн. моральної шкоди,  а також 141 грн.
00 коп. в рахунок
відшкодування судових витрат.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про зміну рішення та відмову у
задоволенні вимог про відшкодування моральної шкоди з підстав порушення норм
процесуального права.

Перевіряючи
законність та обгрунтованність оскаржуваного рішення в межах оскарження,  визначених
ст.  303 ЦПК України,  судова колегія вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає,    виходячи   з таких підстав.

Згідно з
вимогами  ст.   ст.
1166,  1187 ЦК України,  власник транспортного засобу має відповідати
за шкоду,  завдану внаслідок дії цього
джерела підвищеної небезпеки,  якщо не
доведе,  що шкода є наслідком
непереборної сили,  або умислу
потерпілого.

2

Що
стосується моральної шкоди,  то вона
відшкодовується особою,  яка її завдала
залежно від її вини.

З
матеріалів справи вбачається,  що
25.04.2007 р. відповідач,  який керував
автомобілем ВАЗ-2115,  в порушення п.
10.9 Правил дорожнього руху,  рухаючись
заднім ходом по вул.  Леніна м.  Вознесенська та створюючи перешкоду іншим
учасникам руху,  допустив зіткнення з
автомобілем позивача «ВАЗ-21061»,  який
зазнав механічних ушкоджень.

Пошкодженням
автомобіля позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 540 грн. 00 коп.,  що дорівнює вартості його відновлювального
ремонту.

Внаслідок
перенесених моральних Страждань з приводу пошкодження власного майна,  йому завдана також моральна шкода,  яку з врахуванням характеру та обставин
правопорушення,  глибини і тривалості
моральних переживань,  ступеню вини
відповідача,  суд обґрунтовано визначив у
розмірі на 100 грн.

Доводи
відповідача про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди,  не підлягають врахуванні при вирішенні
спору,  оскільки достовірними доказами
підтверджується наявність вини відповідача в порушенні ПДР,  яке призвело до пошкодження майна позивача та
яке,  знаходиться в безпосередньому
причинному зв'язку з перенесеними моральними стражданнями з цього приводу.

Не
можуть бути враховані і посилання на порушення що стосуються підстав відкриття
провадження у справі,  оскільки вони не
вплинули на правильність висновків судового рішення.

Керуючись
ст.
ст.  303,  307,
308,  314,  315 ЦПК України,  судова колегія

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -відхилити,  а рішення
Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області  від 18.09.2007 р. - залишити без зміни.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення,  але з цього часу,  на протязі двох місяців,  може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України.