РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

05 лютого 2007
року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого                                                                                                                 Лили В. М.

секретаря                                                                                                                      Зурак
А. А.

розглянув
у відкритому судовому засіданні м. Новомосковська цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до військової частини А - 1302 про стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню, -

встановив:

01.02.2007р.
позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до військової частини А-1302 про стягнення
грошового забезпечення в сумі 651грн.82коп., мотивуючи тим, що з 20 жовтня
1994р, вона безперервно проходить військову службу в Збройних Силах України.
Відповідно до частини 5 ст. 17 Конституції України, частини 1,2 ст. 16 Закону
України «Про Збройні Сили України», ст 18 Закону України «Про соціальний та правовий
захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава здійснює державний та
правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей і гарантує
військовослужбовцям отримання за рахунок держави помешкання, фінансового,
речового, продовольчого, медичного та інших видів забезпечення у розмірах
визначених Кабінетом Міністрів України, що стимулюють їх зацікавленість у
військовій службі. її грошове забезпечення в період проходження військової
служби на підставі ч.З ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист
військовослужбовців і членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011 (далі «Закон»)
складалось із посадового окладу, окладу по військовому званню, наукового
ступеня і вченого звання, строку та умов військової служби. У відповідності до
Указу Президента України «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил
України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України та Управління державної охорони України за
безперервну службу «№389 від 5 травня 2003 року Міністру Оборони України в
процентах до грошового забезпечення, тим які мають високі результати в
службовій діяльності, при вислузі більше 10 років в розмірі до 30 процентів,
починаючи з 1 травня 2003 року. При цьому сам порядок та умови виплати вказаних
надбавок визначаються Міністром оборони України. Згідно п.2.3 «Інструкції про
порядок та умови виплати щомісячної надбавки за безперервну військову службу у
Збройних Силах України», затвердженою наказом Міністра оборони України №149 від
26 травня 2003 року, надбавка виплачується за місцем штатної служби за
попередній місяць одноразово з виплатою грошового забезпечення за поточний
місяць, а згідно, п. 4.3 Інструкції, надбавка не виплачується на протязі дії
накладеного на військовослужбовця наказом відповідного командира (начальника)
дисциплінарного стягнення до його зняття, але не більш ніж на протязі шести
місяців у випадку: попередження про неповну службову відповідність; пониження
на посаді; пониження у військовому звання на одну ступінь; позбавлення сержантського
(старшинського) звання; військової звання старший солдат (матрос).В порушення
вимог ст.22 Конституції України, в порушення вимог вищевказаних Указу
Президента України та Наказу Міністра оборони України, починаючи з травня 2003
року по листопад 2005 року їй військовій частині А1302 вказана надбавка за
безперервну службу у Збройних Силах України виплачувалась не в повному обсязі,
тільки листопаді та грудні 2003 року та вересні-грудні 2004 в розмірах
передбачених Указом Президента та наказом Міністра оборони. За період
проходження служби в військовій частиниА1302, вона мала високі результати в
службовій діяльності, не мала від вищестоящого командування ніяких стягнень,
мала вислугу більше 5 років, а з серпня 2003 року 10 років, в зв'язку з чим
повинна була отримувати щомісячну надбавку за безперервну військову службу у
Збройних Силах України в процентах до грошового забезпечення спочатку в розмірі
10 відсотків, а з серпня 2004 року в розмірі 30 відсотків. Тому просить
стягнути з відповідача заборгованість по грошовому забезпеченню в сумі
651,82грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засіданні не з'явилася, надала
заяву про розгляд справи в її відсутність підтримавши позовні вимоги.(а.с.13)

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки
не повідомив, тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе
розглянути справу без його участі та винести заочне рішення.

Суд, дослідивши докази в сукупності, дійшов висновку, що
позов підлягає задоволенню, як доведений в суді, та відповідний вимогам Указу
Президента України № 389 від 05.05.2003р. «Про надбавки військовослужбовцям
Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України
за безперервну службу» та Наказу міністра оборони України №149 від 26.05.2003р.
«Про затвердження Інструкції про порядок і умови виплати щомісячної надбавки за
безперервну військову службу в Збройних Силах України».

Суд вважає, що відповідно до ст. 82 ЦПК України, відповідач повинний нести
судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 51 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Конституції України, ст. 1166 ЦК України, ст. ст.
10. 60. 213, 215 ЦПК України, Указу Президента України № 389 від 05. 05. 2003
року, суд,-

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити, стягнути з військової частини
А - 1302, Новомосковський район смт. Черкаське на користь ОСОБА_1
заборгованість по грошовому забезпеченню у розмірі 651,82грн ( шістсот
п'ятдесят одна гривня, вісімдесят копійок) та 30грн. як судові витрати.

Стягнути з
військової частини А-1302 - судові витрати в сумі 51грн. на користь держави.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської обл. шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення рішення,
та на нього може бути подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів з дня
подання заяви про апеляційне оскарження.