УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12 вересня 2007 року                                                                                  м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого:
судді Медяного В.М. ,

суддів:
Морозовського В.І.,  Чорного B.І.,

при секретарі Шевчук
О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.  Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду
м.  Вінниці від 23 травня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1в інтересах ОСОБА_2до ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5,  третіх осіб на стороні
відповідача,  які не заявляють самостійних
вимог щодо предмету спору Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори та
Першої Вінницької державної нотаріальної контори про визнання права власності
на спадкове майно та усунення перешкод в розпорядженні ним та зустрічним
позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2про визнання заповіту не
дійсним,  -

встановила:

У грудні
2006 року ОСОБА_1. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Дев'ятої
Київської державної нотаріальної контори про захист спадкового права,  мотивуючи свої вимоги тим,  що рідною сестрою ОСОБА_2 - є ОСОБА_6. За життя
останньою,  під час перебування у нього в
гостях 12.12.2002р. було зроблено на його користь заповіт на належне їй
майно,  який посвідчено Китайгородською
сільською радою Іллінецького району.

ІНФОРМАЦІЯ_1р.
ОСОБА_6. померла.
Після її смерті відкрилась спадщина. Однак,
при отриманні ОСОБА_2. в Першій Вінницькій державній нотаріальній
конторі витягу із спадкового реєстру,
він дізнався про відсутність даного заповіту в загальному спадковому
реєстрі заповітів. Наявним є лише заповіт,
посвідчений 03.10.2002 p.,  який вважається скасованим в силу ч.ч. 2, 3  ст. 1254 ЦК України.

На його
звернення до Китайгородської сільської ради Іллінецького району,  останньою,
з метою усунення даного недоліку 17.11.2006р. було направлено на адресу
реєстратора заяву про реєстрацію архівного заповіту,  зареєстрованого ними 12.12.2002 р. Оскільки
останній заповіт до часу звернення ОСОБА_2 до суду не внесено до Загального
спадкового реєстр,  термін шість
місяців,  передбачений  ст.
1270 ЦК України для прийняття спадщини,
закінчується 10.12.2006 р.,  тому
позивач просив суд захистити спадкові ОСОБА_2,
заборонивши Дев'ятій Київській державній нотаріальній конторі видавати
свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_6. до внесення Реєстратором
до загального спадкового реєстру заповітів Заповіт ОСОБА_6.,  посвідчений 12.12.2002 р. Китайгородською
сільською радою Іллінецького району.

Згодом ОСОБА_1. в інтересах
ОСОБА_2 змінив позовні вимоги та просив суд визнати право власності на
кв.АДРЕСА_1за ОСОБА_2. на підставі заповіту від 12.12.2002 року посвідченого
Китайгородською сільською радою Іллінецького району,  а також зобов'язати   ОСОБА_3,  ОСОБА_5. та

Справа № 22-1861/2007 р.           Рішення
ухвалено під головуванням судді Голоти Л.О.

Категорія
26                                  Доповідач
Медяний В.М.

ОСОБА_4.
не чинити перешкоди та передати ключі від кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2

Під час
судового слідства у березні 2007 року ОСОБА_5.
звернувся до суду із зустрічним позовом в інтересах ОСОБА_4. до ОСОБА_2 про
визнання заповіту від 12.12.2002 р. не дійсним,
посилаючись на те,  що є чинним
лише заповіт ОСОБА_6. складений
на їх ім'я та посвідчений 03.10.2002 р. Дев'ятою Київською державною
нотаріальною конторою. Заповіт від 12.12.2002 p.,  посвідчений Китайгородською сільською радою
вони вважають сфальсифікованим,  оскільки
є сумніви щодо достовірності даного заповіту,
надавши суду свої докази з цього приводу. Таким чином він просив суд
визнати заповіт від 12.12.2002р. не дійсним,
а в задоволенні позову ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2 - відмовити.

Рішенням
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 23 травня 2007 року позов ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2 задоволено та визнано
право власності на кв. АДРЕСА_1 за ОСОБА_2. на підставі заповіту від 12.12.2002
p.,  посвідченого
Китайгородською сільською радою Іллінецького району,  а в решті позовних вимог відмовлено. Також
даним рішенням в задоволенні зустрічного позову відмовлено і стягнуто з ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. таОСОБА_5. держмито в сумі 51 грн. на користь
держави.

Не
погодившись із вказаним рішенням суду,  ОСОБА_5. подав
апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_4.,
у якій просить через неповноту з'ясування судом обставин по справі,  що мають значення для справи,  неправильне застосування норм матеріального
та процесуального права рішення Ленінського районного суду м.  Вінниці скасувати та ухвалити нове
рішення,  яким повністю задовольнити
зустрічний позов про визнання заповіту недійсним.

У своїх
доводах апеляційної скарги ОСОБА_5.
посилається на те,  що заповіт від
12.12.2002 року є фальшивим,  оскільки не
міг бути складений та підписаний ОСОБА_6.,  а складений та підписаний особою,  яка не мала на це права,  який не відповідав волі ОСОБА_6. Апелянт також
ставить під великий сумнів те,  щоОСОБА_6. при житті могла
приїхати самостійно до свого брата ОСОБА_7 в с Китайгород та скласти на його ім'я даний заповіт.

Також у
своїй апеляції ОСОБА_5.
стверджує те,  що він не заявляв ні
усних,  ні письмових клопотань про
відмову від витребування додаткових доказів,
виклик свідків та призначення експертиз,
однак суд безпідставно їх не виконав.

Представники
позивача-відповідача ОСОБА_2 заперечували доводи апеляційної скарги,  вважаючи їх необгрунтованими та
безпідставними та просили апеляційну скаргуОСОБА_5. відхилити,  а судове рішення залишити без змін.

Представник
Першої Вінницької державної нотаріальної контори при вирішенні даної справи
повністю покладався на думку суду.

Колегія
суддів,  заслухавши пояснення сторін по
справі,  що з'явилися до суду,  дослідивши матеріали та обставини
справи,  перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог,  вважає,  що остання є безпідставною,  а тому не підлягає задоволенню з таких
мотивів.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без зміни,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Задовольняючи
позов ОСОБА_2,  районний суд виходив з
того,  що його рідною сестрою є ОСОБА_6,  яка так як і він родилась в с. Пашківка
Бишівського (Макарівського) району Київської області,  що підтверджено відповідним рішенням суду.

За життя
ОСОБА_6на
випадок її смерті було зроблено два заповіти на належне їй майно,  а саме:

1)
03.10.2002 p.,  посвідчений Дев'ятою Київською державною нотаріальною
конторою,  де спадкоємцями вказані
племінники ОСОБА_6. -
ОСОБА_5та ОСОБА_4(а.с 131);

2)
12.12.2002 p.,  посвідчений
Китайгородською сільською радою Іллінецького району Вінницької області,  де спадкоємцем вказаний рідній брат ОСОБА_6. - ОСОБА_2(а.с.
6, 66).

Відповідно
до  ст. 1254 ч.ч. 2, 3, 4 ЦК України,  заповідач має право у будь-який час скласти
новий заповіт. Заповіт,  який було
складено пізніше,  скасовує попередній
заповіт повністю або у тій частині,  в
якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не
відновлює заповіту,  який заповідач склав
перед ним.  Якщо новий заповіт,  складений заповідачем,  був визнаний недійсним,  чинність попереднього заповіту не
відновлюється,  крім випадків,  встановлених
ст.  ст.  225 і 231 ЦК України.

Згідно
свідоцтва про смерть (а.с. 8) ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1р. Після її смерті
відкрилась спадщина на належне їй майно,
яке складається з кв. АДРЕСА_1

Факт
належності даної квартири ОСОБА_6.
підтверджується свідоцтвом про право власності від 21.12.2006 р. ( а.с.
38),  довідками ЖЬК "Локомотив"
№168,  згідно якої за вказаною адресою
проживала і була зареєстрована до дня смерті лише ОСОБА_6. (а.с. 49) та №17
від 12.02.2007 p.,  згідно якій квартира входить до складу ЖБК
"Локомотив",  пайовий внесок
сплачено в повному розмірі в липні 1988 р. Власником даної квартири є ОСОБА_6. Станом на
10.06.06р. за даною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.  70).

Відповідно до
вимог  ст.  1270 ЦК України в термін шість місяців за
місцем відкриття спадщини,  до Дев 'ятої
Київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини
звернулись:   рідні брати ОСОБА_6. -  ОСОБА_2.( ас. 44);ОСОБА_3. (а.с. 42) та
племінники ОСОБА_6. - ОСОБА_4. (а.с. 45) і ОСОБА_5. (а.с. 46).

Відповідно до судової
практики розгляду спадкових прав спадкоємці за попереднім заповітом позбавленні
оспорювати його законність за підстав,
передбачених  ст.  ст. 222, 229, 230, 233-235 ЦК України. В цих
випадках вони визначені як незацікавлені особи.

Стаття 1257 ЦК України
передбачає виключні випадки підстав визнання заповіту недійсним.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що суд
першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність задоволення даного
позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову,  оскільки не встановлені жодні виключні
випадки підстав визнання заповіту недійсним.

Посилання
апелянта в апеляційній сказі на те,  що
суд вирішив справу по суті,  не
призначивши при цьому за їх клопотанням необхідних експертиз,  колегія суддів не може прийняти до уваги та
оцінює критично,  оскільки як вбачається
з матеріалів справи на вимогуОСОБА_5. у зустрічному позові провести по справі
почеркознавчу,  трасологічну та хімічну експертизу
щодо достовірності підпису ОСОБА_6.
на заповіті від 12.12.2002 р. районним судом було витребувано ряд
документів,  однак після їх надходження
даною стороною так і не було заявлено клопотання про призначення експертиз
і,  як вбачається з протоколу судового
засідання (а.с 231) сторони заперечили проти її призначення,  а тому судом розглянута дана справа на
підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи
вищевикладене,  районний суд дійшов
вірного висновку про те,  що заповіт від
12.12.2002 p.,  посвідчений Китайгородською сільською радою Іллінецького
району є чинним,  з дотриманням форми та
волевиявлення,  чинність даного заповіту
сторонами спростовано не було,  а тому
наявність даного заповіту,  в силу  ст.
1254 ЦК України скасовує заповіт від 03.10.2002 p.,  посвідчений Дев'ятою Київською державною
нотаріальною конторою.

Також
при визнанні за викладених обставин судом права власності на спадкове майно за
ОСОБА_2.,  суд не виявив перешкод на
розпорядженні даним майном,  а тому суд
першої інстанції цілком обґрунтовано вирішив в решті позовних вимог ОСОБА_1. в
інтересах ОСОБА_2 відмовити.

Таким
чином,  судова колегія вважає,  що доводи апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм
матеріального   чи   процесуального   права,
які   призвели   або
могли   призвести   до

неправильного вирішення справи. Постановлене
рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його
скасування немає.

На
підставі наведеного та керуючись  ст.
ст.  303,  304,
307,  308,  313-315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів , -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 23 травня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двох місяців з дня її
проголошення до Верховного Суду України.