ГАГАРІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
код суду 2702
Справа №2-5610/2006,
РІШЕННЯ

ІМ"Я М      УКРАЇНИ

Від 28 грудня  2007р.. Гагарінського районного суду м.  Севастополя

У
складі: головуючою                               Завгородньої
Л.М.

При секретарі                                              Колб
Т.П.

С прокурором                                             Юнюшкіна
В.В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1до КП СГС
«Севелектроавтотранс" ,  Акціонерне страхове товариство «Вексель" .3-я особа ОСОБА_2про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  суд

Встановив

Позивальниця
звернулася до суду з позовом на тих підставах,
що 26, 09.2005р. з вини водія тролейбуса ОСОБА_2.,  яка застосувала різке гальмування,  вона не утрималася за поручні тролейбуса і
впала,  внаслідок чого отримала тілесні
пошкодження у вигляді закритого компресійного не ускладненого перелому 12-го
хребця,  удару м'яких тканин голови,  потиличної частини. В судовому засіданні
позивальниця збільшила позовні вимоги у зв'язку з тим,  що вона продовжує лікування і по рекомендації
лікаря вона придбала диван з ортопедичним спальним місцем,  тому просить стягнути з відповідачів
матеріальний збиток в сумі 4 100 гр.93 коп.

Відповідач
КП СГС «Севелектроавтотранс» з позовом не згоден,  пояснивши,
що вина водія ОСОБА_2. не встановлена,
пасажир повинен також дотримувати правила користування міським
автотранспортом,  тим більше позивальниця
була інвалідом 2-ої групи,  користувалася
при русі паличкою.

Представник
відповідача Акціонерне страхове товариство «Вексель» з позовом не згодна,  пояснивши,
що в договірних відносинах вони знаходяться тільки з відповідачем КП СГС
«Севелектроавтотранс»,  тому вони можуть
виплачувати суму страховки тільки в порядку регресу.

3-а
особа з позовом не згодна,
пояснивши,  що вона виконувала
службове гальмування у зв'язку з розбіжністю токоприемников на автоматичній стрілці,  а позивальниця не утрималася за поручні в
тролейбусі,  оскільки в одній руці була
сумка,  а в іншій тростина.

Прокурор с позовом згоден.

Вислухавши
всіх учасників процесу,  вивчивши
матеріали справи,  суд вважає,  що позов підлягає частковому задоволенню.

В
судовому засіданні встановлено,  що
позивальниця 26.09.2005р.в 10
годинЗО хвил. знаходилася в тролейбусі під управлінням ОСОБА_2. як пасажир .

2

З
пояснень позивальниці убачається,  що у
вищезгаданий час вона знаходилася в тролейбусі,
стала готуватися до виходу,  в
одній руці у нею була сумка з продуктами і тростина,  а іншою рукою вона трималася за поручень
.Водій тролейбуса зробила різке гальмування,
вона не утрималася і впала,
внаслідок чого їй були заподіяні тілесні пошкодження,  з якими вона потрапила в лікарню і
знаходилася там на лікуванні 25
днів. У зв'язку з даним лікуванням їй був заподіяний матеріальна шкода на
суму 432гр.43 коп. В даний
час вона продовжує лікування,  на яке
витратила 268гр.50 коп.,  по рекомендації
лікаря придбала диван з ортопедичним спальним місцем,  який коштує 3400гр..

Той
факт,  що при падінні в тролейбусі
позивальниці були заподіяні тілесні пошкодження у вигляді закритого
компресійного не ускладненого перелому 12-го хребця,  удару м'яких тканин голови,  потиличної частини,  підтверджується довідкою,  виписуванням з медичної карти .Матеріальна
шкода в сумі 432гр.43 коп. підтверджується рецептами,  квитанціями,
призначенням лікаря.

В ході
судового засідання було встановлено,  що
позивальниця до отримання вищезгаданого тілесного пошкодження була інвалідом 2 -ої групи,  що підтверджується копією довідкою.

Що
стосується збільшення позовних вимог пов'язаний з витратами на лікування з
березня 2007р.по жовтень 2007
р. на суму 268гр.50 коп. і придбання дивана з ортопедичним спальним
місцем,  то суд вважає,  що дані вимоги не підлягають
задоволенню,  оскільки позивальниця не
представила достатньо переконливих доказів,
висновків лікарів,  що дане
лікування і придбання вищезгаданого дивана пов'язано з отриманням травми в
тролейбусі 26.09.2005р. і є причинно-наслідковим зв'язком.

Згідно
постанови про відмову у збудженому стані кримінальної справи від
13.10.2006р.,  то в дії водія ОСОБА_2.
відсутній склад злочину,  передбачений  ст. 268 КК України .В ходу судового засідання
було встановлено,  що ОСОБА_2. до
адміністративної відповідальності також не притягувалася.

В
судовому засіданні встановлено,  що
ОСОБА_2. полягає в трудових відносинах з відповідачем КП СГС «Севелектроавтотранс»,  є водієм тролейбуса.

Відповідно
до вимоги  ст.  1187
ЦК України особа,  що здійснює
діяльність,  що є джерелом підвищеної
небезпеки,  відповідає за заподіяну
шкоду,  якщо не доведе,  що шкоди було завдано внаслідок непереборної
сили або умислу потерпілого.

Таким
чином,  в судовому засіданні
встановлено,  що власником джерелом
підвищеної небезпеки є відповідач КП СГС «Севелектроавтотранс»,  який і зобов'язаний відповідати за заподіяну
матеріальну шкоду.

Керуючись  ст. 1166-1168,
1187, 1195 ЦК України,   ст.  10,
60, 179, 212 ЦПК України,  суд

Вирішив

Позов
задовольнити частково. Стягнути з КП СГС «Севелектроавтотранс"на користь
ОСОБА_1матеріальну шкоду в сумі 432гр.43 коп. і моральну в сумі 1000 гр.,  а в решті частини позову відмовити.

Заява про апеляційне
оскарження рішення суду першої інстанції може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення . Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом 20
днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання про апеляційне
оскарження ,  якщо апеляційне оскарження не було подано . Рішення
віддруковано в нарадчій кімнаті/