Справа № 22ц-881-2007р.                                                     Головуючий
Категорія про виселення                                                        Гибало O.I.
Доповідач в апеляційній інстанції Бурлака
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р. Колегія суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого               Храпко В.Д.

суддів                           Бурлаки В.О.,
Подороги В.М.

при секретарі              Шанауріної І.О.

за участю адвоката     ОСОБА_3.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1на рішення Смілянського
міськрайонного суді від 16 березня 2007р. по справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про виселення без надання іншого житлового приміщення та за зустрічним
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання
договору дарування недійсним,-

встановила:

Рішенням
Смілянського міськрайонного суду від 16.03.2007р. задоволено позов ОСОБА_2. і
виселено ОСОБА_1. з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про визнання недійсним договору
дарування 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, посвідченого державним нотаріусом
Смілянської державної нотаріальної контори 23.01.1997р. відмовлено.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. просить скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду та
ухвалити нове, яким відмовити позивачці в задоволенні позову і задоволити його
позов про визнання недійсним договору дарування /4 частини житлової квартири АДРЕСА_1. Посилаючись при цьому на
порушення судом матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідача, сторони, адвокатів, вивчивши та обговоривши матеріали справи судова
колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення зі
слідуючих підстав.

Згідно
матеріалів справи сторони під час шлюбу в травні 1996р. придбали трикімнатну
квартиру АДРЕСА_1.

23.01.1997р.
ОСОБА_1. подарував належну йому 1/2 частину вказаної
квартири дружині ОСОБА_2.,
а сам виписався з неї і прописався 25.10.1999р. в будинку АДРЕСА_2.

2

28.01.1997р.
шлюб між ОСОБА_1. і
ОСОБА_2розірвано на підставі рішення суду від 15.01.1997р.

По показах позивачки та відповідно довідок комунальних підприємств міста
ОСОБА_1. продовжував проживати у вказаній квартирі, але не
сплачував квартирну плату та комунальні послуги.

В результаті чого створився борг

По причині
виниклих конфліктів ОСОБА_2вимушена була проживати з жовтня 2006р. на іншій
житловій площі.

Відповідно
ст.150 ЖК України громадяни які мають у приватній власності квартиру (будинок)
мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Судова колегія вважає, що при вказаних обставинах суд зробив правильний
висновок, що відповідач ОСОБА_1. розпорядився належною йому 1/2
частиною усвідомлено, на власний розсуд. Але в послідуючому обмежив у певному
обсязі право позивачки ОСОБА_2.,
як власника квартири, на користування належною їй квартирою.

В той же час позивачкою не надано достатніх доказів, які б свідчили про
необхідність виселення ОСОБА_1. по ст.. 116 ЖК України або іншій статті
цього Кодексу.

Статтею 156 ЖК
України передбачено, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє бувших членів сім'ї користування
займаним приміщенням, але в цьому випадку встановлюється угодою сторін
плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги.

Згідно ст.168 ЖК
України договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений так і на
невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле
приміщення, займане наймачем, необхідне йому жиле приміщення, займане наймачем,
необхідне йому або членам його сім'ї.

У цьому випадку
власник будинку(квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання
договору за 3 місяці.

Проте такі докази в справі
відсутні.

До того ж суд, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2. керувався нормами цивільного
Кодексу України. Таким чином, не примінив Закон який необхідно було примінити в
даній ситуації.

А тому рішення підлягає частковому скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задоволити частково.

Рішення
Смілянського міськрайонного суду від 16.03.2007р. в частині виселення ОСОБА_1з
квартири АДРЕСА_1без надання іншого житла
скасувати, відмовивши ОСОБА_2 в задоволенні позову.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення може
бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду України на протязі 2
місяців з дня проголошення.