АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
Справа №
22ц-536/2007р.                                                               Головуючий
23                                                                                      Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007
року колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду міста
Севастополя в складі: головуючого      -
Єфімової В.О.

суддів                                          -  Водяхіної Л.М. ,  Володіної Л.В.

при
секретарі    -  Баран М. Л.

за
участю позивача ОСОБА_2.,  відповідача
ОСОБА_1.  представника відповідача
ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 24 жовтня 2006 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної події,  -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2005 року ОСОБА_2. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1.  про відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 5323, 68 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн.,  завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної
події (далі - ДТП),  а також стягнення
витрат за послуги експерта 706 грн.,  за
виклик відповідача - 6, 30 грн.,  за
сплату судового збору - 61, 75 грн. Свої вимоги мотивував тим,  що 20 січня 2004 року з вини відповідача
відбулося ДТП,  в якому зіткнулися
автомобілі позивача та відповідача. Завдані пошкодження автомобілю
позивача,  відповідачем в добровільному
порядку не відшкодовані.

Рішенням
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 24 жовтня 2006 року позов ОСОБА_2. задоволено в повному
обсязі.

Не
погодившись з рішенням суду,  відповідач
подав апеляційну скаргу,  в якій просить
скасувати рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої
інстанції. Вважає рішення незаконним та необґрунтованим,  постановленим з порушенням норм
процесуального права,  при неповному
з'ясуванні всіх обставин ДТП.
Вказує,  що висновок автотехнічної
експертизи,  проведеної по незасвідченим
копіям постанов,  не може бути доказом
його вини в скоєні ДТП.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  доводи учасників
процесу,  дослідивши матеріали
справи,  вважає,  що апеляційна скарга ОСОБА_1.  на рішення місцевого суду Гагарінського
району м.  Севастополя від 24 жовтня 2006
року підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно
до  ст. 1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана майну фізичної або
юридичної особи,  відшкодовується в
повному обсязі особою,  яка її завдала.

Згідно  ст. 1188 ЦК України шкода,  завдана внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки,  відшкодовується на
загальних підставах,  а саме шкода,  завдана одній особі з вини іншої особи,  відшкодовується винною особою.

Судом встановлено,  підтверджується матеріалами справи,  що 20 січня 2004 року на вул. Вакуленчука в
м.  Севастополі відбулася
дорожньо-транспортна подія за участю автомобілів „ДЕУ-Ланос",  держномер НОМЕР_1,  яким керував відповідач ОСОБА_1. ,  та ВАЗ-2103,
держномер НОМЕР_2,  яким керував
позивач ОСОБА_3.,  в результаті якої
автомобілю позивача були заподіяні механічні пошкодження.

постановами
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 31 березня 2005 року провадження у справах про
адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_1.  за  ст.
124 КпАП України закрито на підставі п.7
ст. 247 КпАП України у зв'язку з закінченням строку притягнення до
адміністративної відповідальності.

Відповідно
до висновку судової авто-технічної експертизи № 417-АТ від 13 липня 2006
року,  яка була проведена в рамках даної
цивільної справи на підставі ухвали суду від 07 червня 2006 року,  водій ОСОБА_1. ,  з технічної точки зору,  мав технічну можливість запобігти ДТП. Для
цього він повинен був діяти згідно вимогам п.п.2.3 б) і п.12.3 Правил
дорожнього руху України. Водій ОСОБА_3.,
з технічної точки зору,  не мав
технічної можливості запобігти ДТП. В
діях водія ОСОБА_3.,
невідповідностей вимогам ПДРУ,
які знаходилися б в причинному зв'язку з ДТП,  з
технічної точки зору,  не убачається. В
діях водія ОСОБА_1.  убачаються
невідповідності вимогам п.п.2.3 б) і п.12.3 ПДРУ,  які,  з
технічної точки зору,  знаходяться в
причинному зв'язку з ДТП (арк.с. 81).

Таким
чином,   судом встановлена наявність  вини відповідача в скоєнні ДТП і спричиненні
позивачу матеріальної і моральної шкоди. Підстав для сумніву у достовірності
наданого експертом автотехніком ОСОБА_4 зі стажем роботи з 1983 р.
висновку,  ні суд першої інстанції,  ні колегія суддів не вбачає.

Доводи
відповідача про те,  що його вина не була
встановлена в ході розгляду адмінматеріалу і провадження по справі закрито у
зв'язку з закінченням строку притягнення до адміністративної
відповідальності,  судовою колегією не
можуть бути прийняті до уваги,
оскільки,  згідно з висновком
судової авто-технічної експертизи,  дії
відповідача знаходились в причинному зв'язку з ДТП,  а інших доказів відсутності вини в скоєнні
ДТП,  ОСОБА_1.  суду не надано.

Згідно
звіту про оцінку матеріальної шкоди № 2195 від 30.01.2004 р. (арк.с.
12-18),  сума матеріальної шкоди,  заподіяної власнику автомобіля ВАЗ-2103,  держномер НОМЕР_2 складає 5323, 68 грн.,  яка обґрунтовано стягнута з відповідача на
користь позивача.

Також
судом у відповідності із  ст. 23,  ч.1
ст. 1167 ЦК України,  обґрунтовано
задоволені позовні вимоги ОСОБА_2. в частині відшкодування моральної
шкоди,  виходячи із змісту позовних
вимог,  характеру та тривалості моральних
страждань та хвилювань.

Судова
колегія вважає,  що суд першої інстанції
правильно оцінив викладене,  ухвалив
правильне та обґрунтоване рішення про задоволення вимог позивача.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для зміни
чи скасування винесеного судом рішення по справі.

Враховуючи
наведене,  оскаржуване рішення суду
скасуванню чи зміні не підлягає,  а
апеляційна скарга,  відповідно до ч.1  ст. 308 ЦПК України,  підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.  ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
судова колегія, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
місцевого суду Гагарінського району м.
Севастополя від 24 жовтня 2006 року залишити без змін.

Ухвала
набирає законної чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців із дня
набрання законної сили.