Справа № 2-145/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2007 року                                                                                          смт.
Новомиколаївка

Новомиколаївський районний суд Запорізької області

в складі:

Головуючого - судді Риженка
А.Г.

при секретарі -           Блажко
О.П.

за участю позивача -
ОСОБА_1 представника відповідача -
Менчука П.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Новомиколаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до малого
підприємства „Таврія" Новомиколаївського району Запорізької області про
визнання угоди дійсною та визнання права власності на нежиле приміщення
(адмінбудівлю),

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що 7 серпня 1996 року МП „Таврія" по
договору купівлі-продажу придбало в Новомиколаївському райагробуді нежиле
приміщення (адмінбудівлю), розташоване за адресою: смт. Новомиколаївка, вул.
Леніна, 48-К Новомиколаївського району Запорізької області. Договір був
укладений без нотаріального оформлення, так як в Новомиколаївському райагробуді
на цю будівлю технічної документації не було. Як зазначено в позові, розрахунок
з Новомиколаївським райагробудом був проведений в повному обсязі. Претензій по
розрахунку з боку продавця за адмінбудівлю не було і остання була передана у
власність МП „Таврія".
Рішенням виконкому Новомиколаївської селищної ради № 85 від 1999 року МП „Таврія"
була виділена земельна ділянка площею 0,12
га для розміщення матеріальної бази.

За твердженням
позивача, з вересня 1996
року МП „Таврія"
користується вищезазначеною будівлею, після її придбання була проведена її*
реконструкція.

Далі в позові
позивач зазначив, що 2 січня 2006 року він придбав
у МП „Таврія"
вищевказану будівлю. Угоду нотаріально оформити не змогли, оскільки нотаріально
засвідченої угоди у МП „Таврія"
не було. Згідно рішення Новомиколаївської селищної ради № 83 від 19 квітня 2001 року „Про
визнання права власності на виробничі споруди за Новомиколаївським
райагробудом" адмінбудівля, яку придбав позивач, як він зазначає в позові,
ніде не значиться.

Позивач в позові
стверджує, що він вищезазначену адмінбудівлю придбав по домашній угоді.

В позові позивач
просить суд визнати дійсною угоду від 2
січня 2006 року,
згідно якої МП „Таврія"
продало йому адмінбудівлю, розташовану за адресою: смт. Новомиколаївка, вул.
Леніна, 48-К Новомиколаївського району Запорізької області, визнати за ним
право власності на вищезазначену адмінбудівлю.

Представник
відповідача Менчук П.С. позов визнав повністю і пояснив суду, що ОСОБА_1 дійсно
2 січня 2006 року по домашній
угоді придбав у МП „Таврія"
адміністративну будівлю, розташовану за адресою: смт. Новомиколаївка, вул.
Леніна, 48-К. Також просить суд визнати за позивачем право власності на
вищезазначену адміністративну будівлю.

Вислухавши
пояснення сторін по справі, а також ретельно дослідивши інші матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Відповідно до
ст. 658 ЦК України
право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків,
встановлених законом, належить власникові товару.

Згідно довідки
Новомиколаївського БТІ Запорізької області від 20 лютого 2006
року будівля, що знаходиться в смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, буд. 48-К
не зареєстрована і

2

технічна документація на неї не
виготовлена. Таким чином станом на 2
січня 2006 року,
коли ОСОБА_1 начебто придбав адміністративну будівлю, розташовану за адресою:
смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48-К в МП
„Таврія" Новомиколаївського району Запорізької області, остання не
була власником вищезазначеної будівлі і не мала права її відчужувати.

Крім цього,
згідно ст. 657 ЦК України
договір купівлі-продажу земельної ділянки єдиного майнового комплексу,
житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

З урахуванням
вищезазначеного суд приходить до висновку, що станом на 2 січня 2006 року МП „Таврія"
Новомиколаївського району Запорізької області, не будучи власником
адмінбудівлі, розташованої за адресою: смт. Новомиколаївка, вул. Леніна, 48-К, -не мало права
вирішувати питання щодо його продажу, а отже подальше отримання від ОСОБА_1
суми вартості адмінбудівлі та передача її йому суперечить ст. 658 ЦК України.

Крім цього,
відповідно до ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В ході
з'ясування обставин справи і перевірки їх доказами було встановлено, що ОСОБА_1
власником вищезазначеної адмінбудівлі не є, що його право власності на
вищезазначену будівлю ніким не оспорюється і не визнається, що документи на
вищезазначену будівлю він ніколи не втрачав. Тому законних підстав для визнання
його права власності на вищезазначену будівлю на підставі ст. 392 ЦК України немає.

Згідно ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу,
докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивачем
будь-яких доказів, які б підтверджували його право власності на спірну
адміністративну будівлю, суду надано не було.

З урахуванням
вищезазначеного суд вважає за необхідне ОСОБА_1 у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст.ст. 10,
60, 88, 212, 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 у
задоволенні позову до малого підприємства „Таврія" Новомиколаївського
району Запорізької області про визнання угоди дійсною та визнання права
власності на нежиле приміщення (адмінбудівлю) відмовити.

Заява про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подана до Апеляційного суду
Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області
протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької
області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду.