Справа № 22-ц-4611/07 р.                                                   Головуючий
трудові                                                                  1
інстанції - Срокіна І.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 вересня 2007
року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного - суду
Харківської області в складі:

головуючого
- Шаповал Н.М. ,

суддів -                                                Пономаренко
Ю.А.,

Цвірюка В.
О.,  при секретарі - Дмитренко A.M.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Жовтневого районного суду м.  Харкова від
16 липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Харківський завод
електротехнічного обладнання»,  третя
особа - Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.  Харкова про визнання довідки про заробітну
плату по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС незаконною,  зобов'язання відповідача видати нову довідку
з перерахунком заробітку,  стягнення
заробітної плати та відшкодування моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Жовтневого районного суду м.  Харкова від
16 липня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ «Харківський завод електротехнічного
обладнання»,  3-я особа - Управління
Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м.
Харкова про визнання довідки про заробітну плату за роботу по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС,  видану ВАТ
«Харківський завод електротехнічного обладнання» незаконною,  про зобов'язання відповідача видати нову
довідку з перерахунком заробітку,  згідно
діючого на той час законодавства,
стягнення недорахованої та відповідно не сплаченої заробітної плати,  а також компенсації за завдану моральну шкоду
- відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. ставиться питання про скасування вказаного рішення
та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Вважає рішення
Жовтневого районного суду м.  Харкова від
16 липня 2007 року незаконним і необгрунтованим,  постановленим з порушенням норм матеріального
і процесуального права.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді,  пояснення учасників процесу,  перевіривши матеріали справи,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  вважає,
що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно  ст.
308 ЦПК України,  апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Судом
встановлено,  що ОСОБА_1 отримує пенсію
згідно ЗУ « Про статус і
соціальний захист громадян,  які
постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Позивач є ліквідатором 1
категорії,  інвалідом 2 групи
захворювання,  отриманого під час
виконання обов'язків військової служби при ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС,  з 80% втратою працездатності.

Під час
роботи ОСОБА_1. в зоні відчуження з 24.06. 1986 р. по 22.07. 1986 року діяло
розпорядження Ради Міністрі СРСР від 17.05.
1986 р. № 964 щодо оплати праці

працівників,  зайнятих на роботах в 3, 2,  1 зонах небезпеки,  відповідно у 4 -х,  3 -х та 2 -х кратному розмірі,  виходячи з тарифної ставки,  встановленої за основним місцем роботи понад
збережений середньомісячний заробіток.

Зазначеним
розпорядженням робота працівників у зонах небезпеки оплачувалась у кратному
розмірі,  виходячи з тарифної ставки за
місцем роботи,  без застосувань
підвищених тарифів,  які застосовувались
відповідно до Постанови ЦК
КПРС,  Президії
Верховної Ради СРСР,  Ради Міністрів та
ВЦСПС від 07.05. 1986 р. № 254 -156.

Зазначені
нормативні акти не застосовуються одночасно,
так як розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17.05. 1986 року № 964
вводить нові умови оплати праці замість попередніх.

Оплата
працівників,  які виконували зазначені
роботи у 3,  2,  1 зонах небезпеки проводились відповідно у 5,
4 та 3 -х кратному розмірі у порівнянні з встановленими діючим
законодавством.  На решту територію 30 -
км.  Зони ЧАЕС ( яка не увійшла до зон
небезпеки) оплата проводилася без змін,
тобто по підвищеним до 100% тарифним ставкам.

За таких
підстав районний суд обґрунтовано прийшов до висновку,  що для застосування показників кратності до
тарифних ставок на 100% підстав немає.

Постановою
РМ СРСР і ВЦСПС від 05.06. 1986 року № 665 - 195 встановлено,  що підвищена оплата праці у зоні відчуження
застосовується з дня аварії і працівникам,
за якими зберігався за основним місцем роботи середній заробіток,  за виконання роботи у 3, 2,  1 зонах небезпеки оплата праці вводилася із
застосуванням « показників кратності»,
лист Міністерства праці і соціального політики України від 28.08. 2000
р.

Для
врахування у заробітну плату для обчислення пенсії премії у розмірі 60%
необхідно,  що б це було передбачено
положенням про преміювання підприємства -відповідача,  чого матеріали справи не містять.

Суд
повно та всебічно з'ясував обставини по справі,
наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне і обґрунтоване
рішення.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  303 304,  308,
3115,  317 ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Жовтневого районного суду м.  Харкова від
16 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
набуває чинності негайно,  але може бути
оскаржена протягом двох місяців з дня проголошення безпосередньо до Верховного
Суду України.