Справа № 2 - о - 75/07
Р ІШ Е Н Н Я

ІМ"ЯМ            УКРАЇНИ

18 травня 2007р.                            Вільногірський
міський суд Дніпропетровської обл.

у складі:

головуючого                                   судді Болоніної М.Б.

при секретарі                                            Шараповій О.О.

за участю заявника                                   ОСОБА_1

зацікавленої особи                  ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Вільногірську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту
належності часток в спільному майні,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 із заявою, де зазначає, що згідно свідоцтва про право
власності на житло від 28.01.2002р. її тітці ОСОБА_3 та сину ОСОБА_2 на праві спільної сумісної приватної власності
належить квартира АДРЕСА_1, яка була отримана ними в порядку приватизації
житла. При видачі свідоцтва про право власності на житло не було
зазначено розмір часток, якими володіє кожен з співвласників квартири. За життя
тітка зробила заповіт, яким належну їй частку у вказаній квартирі заповідача
заявнику.

ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_3 померла, на її майно, в тому числі і на частку квартири, відкрилась
спадщина.

Заявник звернулась
до держнотконтори із заявою про прийняття спадщини, де їй було роз'яснено про
необхідність визначення частки кожного співвласника квартири.

Згідно ст.372 ЦК
України вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності
є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю або законом. Власники
зазначеної квартири вважали, що кожен з них має рівне право на вказану
квартиру, домовленості стосовно іншого розміру часток не існувало.

Заявник вважає,
що кожному співвласнику квартири належить по 1/2 частці і просить встановити цей факт та визначити за
кожним такий розмір часток.

У судовому
засіданні заявник повністю підтримала свою заяву, суду також пояснила, що за
життя тітки суперечок між власниками квартири не виникало, частки у спільному
майні не визначались.

Зацікавлена
особа по справі - співвласник
квартири ОСОБА_2 - проти
задоволення заяви не заперечував, підтримав пояснення матері щодо відсутності
спору про розмір часток.

Зацікавлена особа по справі - завідуюча Вільногірською
держнотконторою - своєю телефонограмою
(ар.с.12) просила справу розглядати без її участі, проти чого учасники процесу
не заперечували.

Вислухавши пояснення заявника і зацікавленої особи, дослідивши та оцінивши
у сукупності надані по справі докази, в тому числі свідоцтво про право
власності на житло від 28.01.2002р.
(ар.с.7), заповіт від 15.04.2002р. від імені ОСОБА_3 (ар.с.8), свідоцтво про смерть
ОСОБА_3 (ар.с.9), суд доходить до висновку про задоволення заяви.

Діючим цивільним
законодавством, зокрема ст.ст.355,368,370
ЦК України, встановлено, що спільна власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною
власністю, вважається, що частки кожного з

співвласників є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Під час судового
розгляду справи було встановлено, що на момент приватизації квартири ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 належало по 1/2 частці
квартири, іншої домовленості між ними не існувало, спорів з цього приводу не
виникало.

Таким чином, є
підстави для визначення за співвласниками квартири часток у праві їх власності
на спільне майно у такому розмірі, як просить заявник.

Керуючись ст.ст.
10,11,212,213,215,259 ЦПК
України, ст.ст. 355,368,370
ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
про встановлення факту належності часток в спільному майні задовольнити.

Визначити, що
розмір частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, становить
по 1/2 за
кожним співвласником.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня його
проглошення, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Дніпропетровської
області через Вільнгірський міський суд.

Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано, або після закінчення строку,
встановленого на подачу апеляційної скарги.