Справа № 22-9403/2007
рік             Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач -    Ратнікова В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

15
листопада 2007 року          колегія
суддів    судової палати в цивільних
справах

Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого
-   Ратнікової В.М.

суддів -               Семенюк Т.А., Наумчук М. І.

при секретарі -          Погас О.А.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1
на рішення Святошинського районного суду м.
Києва від 26 вересня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Акціонерного товариства закритого типу « Науково-виробничого об»єднання «
Практика» про стягнення заборгованості по заробітній платі,  виплату належних сум при звільненні,  про зобов»язання видати довідку про середньомісячний
заробіток та довідку про роботу в АТЗТ НВО « Практика» для обчислення пенсії.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення осіб,  які з"явились в судове засідання,  перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги,  колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 26 вересня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства закритого типу « Науково-виробничого
об»єднання « Практика» про стягнення заборгованості по заробітній платі,  виплату належних сум при звільненні,  про зобов»язання видати довідку про
середньомісячний заробіток та довідку про роботу в АТЗТ НВО « Практика» для
обчислення пенсії відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення Святошинського районного
суду м. Києва від 26 вересня 2007 року та ухвалити нове рішення,  яким його позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі.

Зазначав,  що висновки суду не відповідають фактичним
обставинам справи,  рішення суду ухвалене
з порушенням норм процесуального та матеріального права,  а тому є незаконним.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду м.
Києва Ратнікової В.М. ,  пояснення
осіб,  що з'явились в судове засідання,  розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги,  перевіривши
законність і обгрунтованість постановленого по справі рішення,  суд приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає задоволенню
з слідуючих підстав.

Відмовляючи
в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства     закритого     типу
«  Науково-виробничого  об»єднання
«

Практика» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
виплату належних сум при звільненні,
про зобов»язання
видати довідку про середньомісячний,
заробіток та довідку про роботу в АТЗТ НВО « Практика» для обчислення
пенсії,  суд 1-ї інстанції виходив з
того,  що встановлені судом обставини
свідчать про відсутність достовірних доказів про виникнення трудових відносин
між позивачем та відповідачем,  про те,  що ОСОБА_1 знаходився на об»єкті АТЗТ НВО
"Практика" по вул. Малинській 20-А в м. Києві в період з травня 2006
року по лютий 2007 року з розпорядження чи відома відповідача або
уповноваженого ним органу,  достовірних
доказів про досягнення згоди між сторонами про укладення трудового договору та
про отримання відповідачем трудової книжки від позивача,  в зв»язку з чим правові підстави для
задоволення позовних вимог відсутні за недоведеністю юридичних фактів,  що підлягають доведенню згідно п. 7 Постанови
ПВС України №9 від 06.11.1992р. "Про практику розгляду судами трудових
спорів " з наступними змінами та доповненнями та коментованої  ст.  24
КЗпП України,  а відповідно і
зоб'ов»язань по оплаті правці позивача та видачі відповідних довідок.

Судова
колегія вважає,  що   даний висновок суду   1-ї інстанції    ґрунтується на доказах,  що є в матеріалах справи та вимогах закону.

Згідно
частин 1 і 3  ст. 24 КЗпП України,  трудовий договір укладається,  як правило,
в письмовій формі,  оформлюється
наказом або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу,  а згідно ч.4 вказаної вище статті,  трудовий договір вважається укладеним і
тоді,  коли наказ або розпорядження не
були видані,  але працівник фактично був
допущений до роботи.

Відповідно
до статті 60 ЦПК України,  кожна сторона зобов »язана довести ті
обставини,  на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими
особами,  які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини,  які
мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших
осіб,  які беруть участь у справі,  виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як
вбачається з витягу №951006 з Єдиного державного реєстру підприємств та
організацій України,  Акціонерне
Товариство закритого типу Науково-виробничого об"єднання
"ПРАКТИКА" зареєстроване за адресою: м. Киї'в вул. Малинська
20-А,  та його керівником є Висоцька Юлія
Олегівна,  вказану реєстрацію проведено з
25.05.2006 року. Відповідно до наказу №47-к1 від 15.05.2006 року на підставі
протоколу загальних зборів учасників АТЗТ НВО "Практика" №20 від
15.05.2006 р. звільнено з посади генерального директора ОСОБА_3 та призначено
на вказану посаду ОСОБА_2,  про що
проведені відповідні зміни в облікових,
розрахункових та кадрових документах.

З витягу
з книги реєстрації наказів по Акціонерному Товариству закритого типу
Науково-виробничого об"єднання "ПРАКТИКА",  06.03.2007 року не видавався наказ про
звільнення з роботи ОСОБА_1

Відповідно
до Журналу обліку трудових книжок,  витяг
з якої в копії було надано суду відповідачем,
за період з 12.04.2006 р. по 28.03.2007 р. відомості щодо обліку
трудової книжки позивача,  як і запис про
прийом на роботу чи звільнення позивача відсутні.

З
дублікату трудової книжки НОМЕР_1 виданої на ім"я ОСОБА_1 вбачається,  що останнім місцем роботи позивача була
Бородянська ЦРЛ де він працював з 01.11.2002 року по 30.01.2003 року на посаді
охоронця будівництва.

Як
вбачається з зразків пропусків які діяли на АТЗТ НВО "Практика" і на
лютий і на червень 2007 року,  пропуск
має порядковий номер,  дату видачі,  фотографію особи на ім"я якої видано
пропуск,  круглу печатку підприємства.
Наданий позивачем пропуск суттєво відрізняються від наданих зразків
пропусків,  які діяли на АТЗТ НВО «
Практика» та,  крім того,  не містить фотографії особи на ім"я якої
видано пропуск,  не містить круглої
печатки підприємства,  виданий,  як тимчасовий ,  без зазначення року дії та містить реквізити
підприємства,  які діяли на ньому з 1998
року по 2005 рік.

Будь-яких
інших належних та допустимих доказів на підтвердження того,  що між ним та відповідачем був укладений
трудовий договір,  позивач суду не надав.

Допитані
в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_4 ,
який працює у відповідача з 2001 року на посаді головного механіка,
ОСОБА_5 ,  який працює начальником охорони АТЗТ НВО « Практика» пояснили,  що позивач не перебував з відповідачем в
трудових стосунках,  вони ніколи його не
бачили на підприємстві,  свідокОСОБА_6,  яка працює у відповідача начальником відділу
кадрів з березня 2007 року,
пояснила,  що на підприємстві
немає жодного документу,  який би свідчив
про те,  що позивач перебував з АТЗТ НВО
« Практика» у трудових стосунках.

Таким
чином,  колегія суддів вважає,  що встановлені судом обставини свідчать про
відсутність достовірних доказів про виникнення трудових відносин між позивачем
та відповідачем,  про те,  що ОСОБА_1 знаходився на об»єкті АТЗТ НВО
"Практика" по вул. Малинській 20-А в м. Києві в період з травня
2006р. по лютий 2007 р. з розпорядження чи відома відповідача або
уповноваженого ним органу,  достовірних
доказів про досягнення згоди між сторонами про укладення трудового договору та
про отримання відповідачем трудової книжки від позивача,  а тому суд 1-ї інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про відсутність правових підстави для задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі,  виплату належних сум при звільненні та видачу
довідки про середньомісячний заробіток та довідки про роботу в АТЗТ НВО «
Практика» для обчислення пенсії.

Доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про те,  що
рішення суду є необгрунтованим,  а його
висновки не відповідають дійсним обставинам справи є безпідставними,  оскільки суд 1-ї інстанції повно та
об»єктивно дослідив надані сторонами докази,
дав їм належну правову оцінку та вірно застосував норми матеріального
права.

Рішення
суду відповідає вимогам закону,  зібраним
доказам,  обставинам справи і підстав для
його скасування з мотивів,  викладених в
апеляційній скарзі,  немає.

На
підставі викладеного та керуючись  ст. .
ст.  303,
307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м.  Києва
від 26 вересня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена в касаційному порядку
до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.