overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа 2-256/2008р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем    України

17 квітня 2007
року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Спіжавка Г.Г.,

при секретарі - Брус Д.Я.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Заставна  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право  користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2008 року ОСОБА_1., звернувся до суду з позовною
заявою про  визнання ОСОБА_2  таким що втратив право на користування
житловим приміщенням, а саме його житловим будинком по АДРЕСА_1

В обґрунтування своїх позовних вимог, посилається на те,
що даний будинок згідно свідоцтва про право особистої власності належить йому.
Відповідач проживав з його дочкою ОСОБА_3,
в зареєстрованому шлюбі. Дочка
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, і з моменту смерті дочки відповідач  в  його
будинку не проживає, його місце знаходження не
відоме. Залишаючи   його будинок відповідач
добровільно  не виписався. На даний час у
нього виникла необхідність в отриманні субсидії по сплаті комунальних послуг,
проте прописка відповідача в його будинку перешкоджає йому в оформленні всіх
документів.

В  судовому
засіданні позивач позов підтримав, обґрунтувавши вищенаведеним, просив його
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча належним
чином ( через пресу) був повідомлений про час та місце його проведення.

Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає в будинку
позивача більше шести місяців, а також не має підстав для зберігання за ним
житлового приміщення понад 6 місяців, тому він втратив право користування
житловим приміщенням ( ст. 71 ЖК України).

На підставі наведеного, ст. 71 ЖК України,  керуючись ст. ст. 174, 213- 215 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право на
проживання в будинку ОСОБА_1, який розташований по АДРЕСА_1.

Заяву  про  апеляційне
оскарження  рішення  суду
першої  інстанції  може
бути  подано  протягом
десяти  днів  з
дня  проголошення  рішення.
Апеляційна  скарга  на
рішення суду  подається  протягом
двадцяти  днів  після
подання  заяви  про
апеляційне  оскарження.

Рішення  суду
набирає  законної  сили
після  закінчення  строку
подання  заяви  про
апеляційне  оскарження,  якщо
заяву  про  апеляційне
оскарження  не  було
подано.  Якщо  було
подано  заяву  про
апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
ст.294 ЦПК  України,  рішення
суду  набирає  законної
сили  після  закінчення
цього  строку.  У
разі  подання  апеляційної
скарги  рішення,  якщо
його  не  скасовано,
набирає  законної  сили
після  розгляду  справи
апеляційним  судом.

Копія  апеляційної
скарги  одночасно  надсилається
особою,  яка  її
подає,  до  суду
апеляційної  інстанції.

Суддя                                                                           Спіжавка
Г.Г.
Справа № 22ц- 1467/07                                          Головуючий
першої інстанції: Тихонова
Судля-доповілач
апеляційного сулу: Базовкіна T.M
УХВАЛА

6   вересня
2007 року                    колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Миколаївської області у складі:

головуючого:
Галущенка О.І.,

суддів:             Довжук Т.С.,

Базовкіної Т.М.,

при секретарі судового засідання:                                                                         Танцурійній
СМ.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали за
апеляційною

скаргою                                           ОСОБА_1

на
ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 травня 2007 року,
постановлену за позовом ОСОБА_1 до Заводської районної державної адміністрації
виконавчого комітету Миколаївської міської ради про відшкодування майнової та
моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

встановила:

З травня 2005 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Заводської районної
державної адміністрації виконавчого комітету Миколаївської міської ради про
відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною
пригодою.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 травня 2007 р.
позовну заяву повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на помилковість висновків судді щодо
непідсудності даного спору Ленінському районному суду й просить ухвалу
скасувати, повернути позовну заяву до місцевого суду для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суддя виходив з того, що позивачем порушено
правила підсудності, встановлені ст. 109 ЦПК України, оскільки відповідач по
справі знаходиться в Заводському районі м. Миколаєва.

Однак, такий висновок суперечить положенням процесуального закону, оскільки
суддею не враховано, що з загального правила підсудності справ за
місцезнаходженням відповідача, передбачених ст. 109 ЦПК України, встановлено
виключення.

Так, з позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду для
відшкодування шкоди, завданої його майну внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, яка відповідно до протоколу огляду місця ДТП та схеми
(а.с.22-23) була скоєна на території Ленінського району м. Миколаєва.

В силу ч. 6 ст. ПО ЦПК України позови про відшкодування шкоди, завданої
майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред'являтися також за місцем
завдання шкоди.

За такого ОСОБА_1 правомірно пред'явив позовну заяву до Ленінського
районного суду м. Миколаєва, тобто за місцем спричинення шкоди.

З урахуванням викладеного ухвала судді підлягає
скасуванню як помилкова, а позовна заява - направленню до суду для вирішення
питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.
ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу
судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 8 травня 2007 року скасувати,
позовну заяву ОСОБА_1 направити до того ж суду для вирішення питання про
відкриття провадження у справі.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області
у складі:

Головуючого - Собослой Г.Г.,

суддів: Белякова II, Ігнатюка Б.Ю.,
при секретарі - Махмутової
В.Ю.,

розглянувши
апеляційну скаргу ОСОБА_2на ухвалу Тячівського районного суду від 21 лютого 2007 року про
перегляд рішення цього ж суду від 7
вересня 2006 року за
нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1. до Буштинської
селищної ради, Тячівського ТРДГТП, Тячівської державної нотаріальної контори
про визнання права власності на самочинно забудоване майно,-

встановила :

ОСОБА_2. подав апеляційну скаргу на ухвалу Тячівського районного суду від 21 лютого 2007 року, якою
відмовлено йому у задоволенні заяви про перегляд рішення цього ж суду від 7 вересня 2006 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_1. до Буштинської селищної ради,
Тячівського ТРДПТІ, Тячівської державної нотаріальної контори про визнання
права власності на самочинно забудоване майно.

Вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм
процесуального права, оскільки при розгляді вищезазначеної справи він не був
залучений у її розгляді і суду не було відомо, що даний спірний будинок
будувала не позивачка зОСОБА_3., а його бабуся ОСОБА_4, яка заповідала усе своє майно йому і що даний будинок
знаходиться на земельній ділянці, яка належить йому, так як він прийняв її, як
спадщину разом з будинком згідно свідоцтва про право на спадщину від 16 березня 1999 року. Земельна
ділянка 18 лютого 1992 року рішенням
Буштинської селищної ради для будівництва спірного будинку не виділялась, а
даним рішенням затверджувалися списки жителів смт. Буштино для виділення
земельних ділянок, однак самого рішення про виділення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування спірного будинку немає.

Справа № 22ц - 744/07

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

ОСОБА_2. посилається на обставини, як нововиявлені в заяві і вони не можуть
вважатися такими, оскільки на момент вирішення спору вони існували і були
предметом розгляду при
постановлены рішення, а тому суд першої інстанції обгрунтовано
відмовив у задоволенні заяви.

Ухвала суду є
законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

Доводи апеляційної скарги судова колегія до уваги не приймає, так як вони
не грунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах справи.

Керуючись ст.ст.
312-315 ЦПК
України , судова
колегія, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2відхилити.

Ухвалу Тячівського районного суду від 21 лютого 2007 року залишити
без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути
оскаржена до Верховного Суду України на протязі двох місяців з дня набрання нею
законної сили, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної
інстанції.
Справа № 22 ц- 1545 /07                                                    Головуючий
в 1-й інстанції - Романюк ММ.
- 41                                                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
квітня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного
суду

Дніпропетровської
області в складі:

головуючого -
Гайдук В.І.

суддів -
Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при
секретарі - Колесніченко О.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну
скаргу відкритого акціонерного товариства "Дніпровськпромбуд"

на
ухвалу Бабушкінського районного суду М.Дніпропетровська від 10 листопада 2006
року

цивільну
справу за заявою державного виконавця Державної виконавчої служби в

Бабушкінському  районі
м.  Дніпропетровська  про
заміну  сторони  у
виконавчому

провадженні,
-

встановила:

В апеляційній
скарзі Відкрите акціонерне товариство "Дніпровськпромбуд" ставить

питання
про скасування ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська

від 10
листопада 2006 року, вказуючи на те, що справа була розглянута без участі їх

представника,
вони не були належним чином повідомлені про час слухання справи і не

могли
дати свої пояснення по справі. Крім того, виводи суду в ухвалі не відповідають

фактичним
обставинам справи.

Ухвалою
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада

2006
року задоволено заяву старшого державного виконавця Державної виконавчої служби

в
Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_1 про заміну сторони у

виконавчому
провадженні.

Розглянувши
матеріали справи, перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду

в межах
доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за
необхідне

апеляційну
скаргу задовольнити, а ухвалу суду скасувати по наступних підставах.

Як
вбачається і матеріалів
справи, суд своєю ухвалою від 10 листопада 2006 року замінив

сторону
у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ДП ВАТ
"Дніпровськпромбуд" "Завод Буддеталь" про стягнення

заборгованості
по заробітній платі, з ДП ВАТ "Дніпровськпромбуд" "Завод
Буддеталь" на

ВАТ
«Дніпровськпромбуд», проте останній в порушення вимог ст. 169 ЦПК України, не
був

повідомлений
про час і місце розгляду справи належним чином, відповідно до вимог

ст.ст.74-76
ЦПК України, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про його повідомлення

на
10.11.2006 р.

За таких
обставин, ухвалу суду не може бути визнано законною та обгрунтованою і

підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий розгляд відповідно до п. З ч. 1 ст.
311

ЦПК
України.

2

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного товариства
"Дніпровськпромбуд"

задовольнити.

Ухвалу
Бабушкінського районного суду М.Дніпропетровська від 10 листопада 2006

року скасувати і
справу направити на новий розгляд.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може

бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.
Справа № 22-ц- 828                                             Головуючий
Категорія 02                                                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
квітня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного
суду Київської області у складі: головуючого - Лащенка В.Д. суддів - Корзаченко
І.Ф., Червінко К.С. при секретарі - Левочко І.Я.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської
області від 7 липня 2004 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 12 частину будинку,

встановила:

У травні 2005 року
ОСОБА_2. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1. про визнання права власності на
12 частину будинку. Свої вимоги мотивував тим, що 25 квітня 1986 року
зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох дітей.

Оскільки подружнє життя не склалося, 18
лютого 2004 року
вони розлучилися. Під час шлюбу в 1996
році вони придбали житловий будинок в с
Петрівське, Києво-Святошинського району, в якому проживають. Вказаний
будинок оформлено на відповідачку.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 7 липня 2004 року позов
задоволено. Постановлено визнати частково недійсним договір купівлі-продажу
будинку АДРЕСА_1
укладений між ОСОБА_3та ОСОБА_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати, посилаючись
на неправильне застосування норм процесуального права.

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч. 1
ст. 311 ЦПК
України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий
розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з осіб, які беруть
участь у справі, належним чином не повідомлених про час і місце судового
засідання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка про розгляд справи 7 липня 2004 року не була
повідомлена, справу розглянуто за її відсутності.

Крім того рішенням суду постановлено визнати частково недійсним договір
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1

2

укладений між
ОСОБА_3та ОСОБА_1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий
будинокАДРЕСА_1, хоч позивачем заявлялися вимоги тільки про визнання за ним
права власності на 12 частину будинку, придбаного в період шлюбу. В порушення
вимог ст. 15-1 ЦГТК
України (1963р), якою передбачено розгляд цивільної справи в межах заявлених
вимог, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог.

За таких обставин рішення суду необхідно скасувати, а справу направити на
новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст.
307, 311 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 7 липня 2004 року скасувати,
справу направити на новий розгляд до того ж суду іншим складом суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців.
СПРАВА № 22ц-
2223 від 2007 р.                           Головуючий у І
Інстанції Ткаченко Н.Ю.
Категорія 19-21                                                                             Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007
року                                                                            м.
Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого
Костюченко Н.Є.

Суддів Осіяна
О.М.,   Прозорової Л.М.

при
секретарі Качур Л.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділення ВД Фонду ССНВВ ПЗУ в м. Тернівка про стягення страхової виплати за моральну
шкоду,-

встановив:

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення Тернівського міського
суду Дніпропетровської області від 24 листопада 2006 року про стягнення з нього
на користь позивача 30 000 грн моральної шкоди - з тих підстав, що суд ухвалив
рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене згідно вимог ст.ст. 21,28
Закону № 1105 від 23.09.1999 року, однак повинно бути змінене в зв'язку із
зменшенням стягнутої судом 1-ї інстанції суми моральної шкоди.

Встановлено, що висновком МСЕК від 09.01.2002 позивачу встановлено 60 %
втрати профпрацездатності в зв'язку з травмою та безстроково третя група
інвалідності - по травмі. Ця обставина спричинила йому моральну шкоду, яку суд
стягнув у сумі 30 000 грн. з відповідача.

В
зв'язку із травмою позивач поніс моральну шкоду, тому висновок суду 1-ї
інстанції про стягнення останньої з відповідача відповідає встановленим
обставинам, доказам та вимогам ст.ст. 21,28 Закону № 1105-XIV від
23.09.1999.

Однак апеляційний суд вважає, що сума шкоди, стягнута міським судом - 30
000 грн. є завищеною, а тому зменшення її до розміру 15 000 грн. буде
відповідати обставинам, характеру та тяжкості понесених позивачем моральних
переживань та принципу розумності.

Довод скарги
про те, що дія норм закону про стягнення моральної шкоди - призупинена не
заслуговує на увагу, оскільки встановлення ступеню профпрацездатності мало
місце у 2002 році до такого призупинення, яке діє з січня 2006 р.

Необгрунтованим є твердження у скарзі про відсутність доказів про отримання
позивачем моральної шкоди, оскільки уже самим фактом отримання ним травми йому
спричинена така шкода

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 307,309,316 ЦПК України, апеляційний суд,-

виріш и в:

Апеляційну скаргу
- частково задовольнити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 24
листопада 2006 року -змінити, зменшивши суму стягнутої моральної шкоди до 15
000 грн. В решті - рішення залишити без змін.

Рішення чинне з моменту проголошення, може бути оскаржено
у 2-місячний строк у касаційному порядку.
Справа
№22ц-1904/2007р.                                          Головуючий в 1 інстанції Кривошея С.С.
Категорія 21                                                                     Доповідач Козлов С.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2007 року Апеляційний суд
Дніпропетровської області в складі: головуючого: Повєткіна В.В., суддів: Козлова С.П., Красвітної Т.П.,
при секретарі: Білоус A.M., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську цивільну справу за позовом
ОСОБА_1  до   ВВД
ФССНВ   та   ПЗ
України   в   м. Першотравенську про стягнення моральної
шкоди, -

ВСТАНОВИВ.

В апеляційній скарзі посилаючись на порушення судом норм матеріального
права та неналежне дослідження обставин
справи ВВД ФССНВ та ПЗ України в м.Першотравенську просить скасувати рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2006 року, яким стягнуто з нього на користь
позивача 22000 грн. моральної шкоди.

Як встановлено судом, позивач тривалий час працював на шахті імені
М.І.Сташкова ВАТ „Павлоградвугілля", де отримав травму та професійне
захворювання, після чого йому Об.
12.05.2005р. за висновком ВТЕК первинно-повторно було встановлено
65% втрати професійної працездатності і 3 група інвалідності
безстроково, чим спричинено йому моральну
шкоду, оскільки він втратив роботу, значну частку працездатності та
здоров"я, вимушений затрачувати додаткові зусилля для організації свого
повсякденного життя.

При таких обставинах, суд обгрунтовано згідно зі ст.21,28,34 Закону України
„Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку
на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" стягнув з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 22000 грн. з
урахуванням конкретних обставин справи, характеру і ступеня моральних страждань позивача,
розміру втраченої ним працездатності.

Доводи скаржника
про відсутність заподіяння позивачеві моральної шкоди при встановлених
обставинах справи є безпідставними і спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну
оцінку. Крім того, самі по собі втрата позивачем професійної працездатності та
визнання його інвалідом свідчать про заподіяння йому моральної страждань.
Посилання скаржника про накладення мараторію на 2006 рік Законом України
„Про бюджет 2006 року" в частині призначення моральної шкоди потерпілим
від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності, також не може бути прийняти до уваги тому, що
позивачеві втрата професійної працездатності
була встановлена ще до цього року.

Рішення суду постановлене з додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ВВД ФССНВ та ПЗ в
м. Першотравенську відхилити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 28
грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена у

касаційному порядку протягом двох місяців.
Справа
№ 22ц-661/2007
Головуючий в Іінстанції: Горбатенко О.В. Доповідач:
УХВАЛА

I М Е Н ЕМ   УКРАЇНИ

18 квітня 2007
року   судова колегія судової палати у
цивільних справах

апеляційного
суду Луганської області у складі:

головуючого: Маляренко І.Б. суддів: Галан Н.М.,
Луганської В.М. при секретарі: Дорошенко Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської
області від 27 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1до ВАТ „Механізатор"
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди на загальну суму 12604.28
грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним
рішенням відмовлено у задоволенні вищезазначених позовних вимог ОСОБА_1.

В апеляційній
скарзі ОСОБА_1. ставиться питання про скасування рішення Сєвєродонецького
міського суду Луганської області від 27 листопада 2006 року як такого, що не
відповідає вимогам матеріального і процесуального права, і прийняття нового
рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Обговоривши
доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідача, пояснення позивача,
перевіривши законність і обгрунтованість скаржуваного рішення, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Так, як
вбачається з матеріалів справи, суть позовних вимог полягає в тому, що, на
думку позивача, внаслідок несвоєчасної видачі відповідачем належно складеної
довідки про його заробіток за час роботи по ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС, він певний період одержував пенсію в меншому, ніж слід, розмірі.

Відмовляючи у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1., суд обгрунтував свій висновок скасуванням
судового рішення, на підставі якого ВАТ „Механізатор" видало ту довідку,
на яку посилається позивач.

Між; тим, суд не
залучив до участі у справі відповідне УПФУ, у веденні якого знаходиться
пенсійна справа ОСОБА_1. і не перевірив, чи продовжується виплата пенсії на
підставі спірної довідки, виданої ВАТ „Механізатор", і чи не відкликало її
останнє.

2

Згідно із п.4 ст. 311 ЦПК України,
рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо
суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

При скасуванні
рішення із зазначеної підстави оцінка, інших доводів апеляційної скарги є, на
думку судової колегії, передчасною, оскільки вони можуть бути предметом
обговорення при новому розгляді справи.

Враховуючи
наведене, керуючись ст. ст. 303,307,311,313-315 ЦПК України, колегія
суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу    ОСОБА_1-    задовольнити частково,

рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області
від 27 листопада 2006 року за позовом ОСОБА_1до ВАТ „Механізатор" про
відшкодування матеріальної і моральної шкоди на загальну суму 12604.28 гривень
- скасувати, справу направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

Ухвала набирає
чинності негайно, але протягом двох місяців може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України.