Справа № 22-2378/07                                                              Головуючий у 1-й інстанції
Категорія:- 18                                                                                      Каралюс В.М.
апел. інстанції Кіт І.Н.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2007 року   колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Кота І.Н.

суддів: Монастирецького Д.І.,
Штефаніци Ю.Г.

при секретарі: Терземан Б.В. розглянула
у   відкритому   судовому
засіданні   у   місті
Львові   цивільну   справу
за апеляційною    скаргою
Закритого    акціонерного    товариства    комерційний    банк „ Приватбанк „ , в особі його Західного головного регіонального
управління   на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від
16 липня 2007 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши
матеріали цивільної справи, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 16 липня 2007р. з підстав визначених п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України
відмовлено у відкриті провадження в цивільній справі за поданим 18 жовтня
2006р. до суду позовом ЗАТ „
Приватбанк" до ОСОБА_1про стягнення з відповідача 63 947 грн. 47 коп. боргу за укладеним між сторонами 27 червня 2002р.
договором про відкриття та обслуговування
карткового рахунку відповідача. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що з даного спору між цими ж сторонами 08
грудня 2005р. вже ухвалювалось судове
рішення про відмову в задоволенні позову, яке набрало законної сили, й це виключає можливість відкриття провадження у
цивільній справі за повторно поданою цим же позивачем заявою.

Ухвалу суду оскаржило ЗАТ „ Приватбанк" . В апеляційній скарзі
покликається на її безпідставність та невідповідність вимогам процесуального
закону. Зокрема, зазначає, що поза увагою суду залишився факт відкриття
провадження у даній цивільній справі ухвалою
Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2007 року, що відповідно
виключало можливість прийняття Городоцьким районним судом Львівської області оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження.
Крім того, невірним є висновок районного суду, що у справі
№ 2/ 86 Городоцького районного суду Львівської області по якій вже було ухвалено судове рішення 08.12.05р. та поданим
18.10.06р. позовом йдеться про один і той же
предмет та підставу. Просить оскаржувану ухвалу районного суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для
подальшого її розгляду по суті.

Перевіривши у межах доводів апеляційної скарги та пред"явлених
позовних вимог, законність та обґрунтованість ухвали
районного суду колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного. Відповідно до
положень п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у
цивільній справі якщо є

2

рішення суду, що набрало законної
сили у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і
з тих самих підстав.

При цьому слід виходити з того, що предметом спору є матеріальний зміст позовних вимог який полягає у бажанні позивача отримати
певне матеріальне право, а підставою позову є конкретні
обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може
змінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

В судовому засіданні колегії суддів оглянуто матеріали витребуваної
апеляційним судом цивільної справи № 2-86/05, у
якій Городоцьким районним судом 08.12.05р. ухвалено рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ЗАТ „
Приватбанк" про стягнення із ОСОБА_1 58 575 грн.02
коп. заборгованості, що утворилась станом на 20.09.04р. за укладеним сторонами 27.06.02р. договором ( а.с.146-149
спр.2-86/05) та пред"явлений 18.10.06р. тим же
позивачем до цього ж відповідача позов про стягнення боргу в сумі 63 947 грн.47 коп., який утворився за цим же договором , однак
вже станом на17.10.06р.(а.с.49-50).

Таким, чином безспірно встановлено, що в обох випадках йдеться про спір
який має місце між цими ж сторонами, про той же,
предмет, який полягає у бажанні позивача повернути суму боргу за одним і тим же
договором від 27.06.02р. , а підставою, якою обґрунтовуються обидві позовні вимоги, є стягнення відповідачем протягом
квітня-серпня 2004р. з рахунку відкритого у банку
позивача більшої суми грошових коштів, від тої, яка ним фактично була внесена до банку в сумі 10 000 євро ( а.с. 2-3 спр.
2-86/05 та а.с.49-50, а.с. 56). В цьому зв"язку ,
збільшення позивачем суми позову за жодних обставин не може розцінюватися як новий предмет позову, а зміна посилань у
новому позові на інші норми ЦК України не може відповідно
вважатись новою підставою повторно пред"явленого позову. Тому, Городоцький
районний суд Львівської області перевіривши матеріали цивільної справи № 2-544/07 , надіслані йому 30.05.07р. Галицьким районним
судом м. Львова для розгляду за підсудністю ( а.с.37),
підставно відмовив у відкритті провадження у цьому суді, оскільки
така справа між цими ж сторонами, про той самий предмет та підстави позову вже розглядалась цим судом і у ній 08.12.05р.
ухвалено судове рішення, яке вступило в законну силу.

Оскаржувана ухвала районного суду відповідає повно і всебічно з'ясованим обставинам справи та вимогам процесуального закону, тому
скасуванню не підлягає. Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються матеріалами обох цивільних справ. Ухвала судді Галицького районного суду
м.Львова від 14.05.07р. про відкриття
провадження у цьому суді втратила свою чиність у зв"язку із надісланням
цієї справи для її вирішення за територіальною підсудністю до іншого суду, судді якого власне і потрібно було відповідно до положень
ст.122 ЦПК належно вирішити питання про відкриття провадження у цьому суді.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.303, 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ЗАТ „ Приватбанк" відхилити. Ухвалу Городоцького районного
суду Львівської області від 16 липня 2007р. залишити без змін .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,
та може бути оскаржена протягом двох місяців з дня
набрання нею законної сили, шляхом подання на
неї касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України.