АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
липня   2007 року                                                                                                  м.  Одеса

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у
складі:

головуючого -
Ващенко Л.Г.,

суддів -                    Фадєєнко А.Ф.,  Вадовської Л.М.

при
секретарі - Повар О.В.,  розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю (далі-СТОВ)
"Ірен-агронатурпродукт" на рішення Біляївського районного суду суду
Одеської області від 26 березня 2007 року у справі за позовом Біляївського
міжрайонного прокурора в інтересах ОСОБА_1 до СТОВ
"Ірен-агронатурпродукт", треті особи: Біляївська районна державна
адміністрація, Великодальницька сільська рада про визнання договору оренди
земельної частки (паю) таким, що втратив чинність, стягнення заборгованості з
орендної плати,

ВСТАНОВИЛА:

25.06.2005
року ,  прокурор,  звернувся в інтересах ОСОБА_1  із позовом до відповідача про визнання
договору оренди земельного паю від 17.01.2001 року між ОСОБА_1  і відповідачем таким,  що втратив чинність та стягнення
заборгованості по орендній платі у сумі 4340 грн. 34 коп.

Вимоги
обгрунтував тим,  що на підставі
сертифікату ОД 0572765 від 28.12.2000 року про право ОСОБА_1  на земельну частку (пай),  між сторонами 17.01.2001 року був укладений
договір оренди земельного паю строком на 7 років,  яким визначено,  що відповідач має сплачувати позивачці
щорічно орендну плату у сумі 1446 грн.

25.09.2003
року позивачка отримала державний акт про право власності на земельну ділянку
площею 5, 80 га.,  тому з цього часу
втрачає чинність договір оренди земельної частки (паю),  оскільки суттєво змінився предмет договору.

Однак
відповідач фактично використовував спірну земельну ділянку протягом 2003-2005
років й орендну плату позивачці не сплачував,
у зв'язку з чим просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник
позивачки і Біляївської районної державної адміністрації позов підтримали.

Представник
відповідача позов не визнав.

Представник
Великодальницької сільської ради участі у судовому засіданні не приймав.

Справа слухалась
судами неодноразово.

Останнім
рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 26.03.2007 року позов
задоволено: визнано договір оренди земельного паю від 17.01.2001 року між
позивачкою і відповідачем таким,  що
втратив чинність з 25.09.2003 року і з відповідача на користь позивачки
стягнуто 4340 грн. 34 коп.3аборгованості по орендній платі.

В апеляційній
скарзі відповідач просить рішення суду скасувати,  ухвалити нове рішення про відмову  у
позові,  посилаючись  на
порушення норм матеріального  та

1
Головуючий у першій інстанції Крачкова С.
В..                      Справа №
22ц-323907

Доповідач
Ващенко Л.Г.                                                               Категорія
33 ЦП

процесуального
права.

У засіданні
колегії суддів представник апелянта скаргу підтримала, позивачка та її
представник, прокурор і представники третіх осіб у судове засідання не
з'явились.

Рішення
суду першої інстанції підлягає залишенню без змін на підстав  ст.
308 ЦПК України.

Відповідно
до п. 17 розділу IX "Перехідних положень" ЗК України,  сертифікати на право на земельну частку (пай)
є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на
місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності
на землю.

25.09.2003 року
ОСОБА_1  одержала державний акт на право
приватної власності на землю, а 21.12.2003 року встановлені у натурі межі
земельної ділянки (а.с.  14, 15),  тому сертифікат на право на земельну частку
(пай), який був підставою для укладення договору оренди від 17.01.2001
року,  підлягав поверненню районній
державній адміністрації,  яка його
видала.

Задовольняючи
вимоги у частині визнання договору оренди земельного паю таким,  що втратив чинність, суд першої інстанції
правильно виходив з того, що предмет договору змінився і це  унеможливлює його виконання.

Згідно
зі  ст.
222 ЦК України
у редакції 1963 року (діяв на час припинення зобов'язання),  зобов'язання припиняється неможливістю
виконання,  якщо воно виникло
обставинами, за які боржник не відповідає.

Правильним
є висновок суду про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 4340 грн.
34 коп.,  оскільки встановлено,  що після припинення договору оренди,  на протязі 2003-2005 років відповідач
фактично використовував спірну земельну ділянку,  яка з вересня 2003 року на праві власності
належить позивачці ОСОБА_1

Доводи
апелянта про те,  що договір оренди від
17.01.2001 року був розірваний між сторонами ще 16.12.2002 року і тоді ж
земельна ділянка повернута позивачці, безпідставні.

Суд
першої інстанції перевірив доводи відповідача у цій частині і у рішенні навів
належну оцінку,  як твердженням
відповідача, так і запереченням позивача.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи,  висновки
суду першої інстанції у цій частині не спростовують.

Не
заслуговують на увагу твердження апелянта, що після втрати чинності договору
оренди позивачка на має право на одержання орендної плати за 2003-2005 роки.

Встановлено,  що у 2003-2005 роках відповідач фактично
використовував для своїх потреб земельну ділянку,  що належить на праві власності ОСОБА_1 ,  хоча сторони у встановленому законом порядку
договір оренди земельної ділянки не укладали.

За своєю
правовою природою правовідносини між сторонами у 2003-2005 роках характерні для
правовідносин,  що випливають з договору
оренди земельної ділянки.

Тому позивачка
має право на отримання орендної плати.

Посилання
апелянта на те,  що спірна земельна
ділянка у 2004-2005 роках використовувалась ним у складі земель,  що були передані відповідачу Біляївською
районною державною адміністрацією на підставі договору оренди від 23.01.2004
року зі сплатою відповідної орендної плати,
також колегією не беруться до уваги, оскільки не мають правового
значення.

Відповідач,  у встановленому законом порядку,  не позбавлений можливості витребувати у
Біляївської районної державної адміністрації надмірно сплачену ним орендну
плату.

Інших,  правових доводів,  апеляційна скарга не містить.

Підстави для
скасування або зміни рішення суду відсутні.

Керуючись  ст. 303, 307 ч.1п.1, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України,  колегія суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну  скаргу
Сільськогосподарського
товариства   з   обмеженою відповідальністю
"Ірен-агронатурпродукт" - відхилити.

Рішення
Біляївського районного суду Одеської області від 26 березня 2007 року залишити
без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала
апеляційного суду може  бути   оскаржена
у   касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох місяців з моменту її проголошення.