Справа №2- 195/07
ЗАОЧНЕ       РІШЕННЯ
року Романівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді Бабича
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Романів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за
кордон неповнолітньої дитини, -
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2, про надання
дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що до 21 листопада 2003 року вони з
відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Впродовж останніх років відповідач не приймає участь у вихованні дочки, не
цікавиться її станом здоров»я, особистим життям, навчанням. В даний час
позивачка має намір поїхати разом з дочкою за кордон для відпочинку та
оздоровлення останньої, але відповідач не дає на це згоди, а тому просить
винести рішення про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дочки до
досягнення нею повноліття за відсутності згоди її батька.
В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала з підстав
наведених у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення представника позивачки, думку дитини, яка просила суд
надати дозвіл на її виїзд за кордон, дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 150, 155 СК України, батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я
дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Судом
встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач та позивачка є батьками
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження    (а.с.7).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, 21 листопада 2005
року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано (а.с.6).

Згідно довідки класного керівника ОСОБА_3, навчання останньої контролюють
мати та баба. Батько ОСОБА_3 навчанням останньої не цікавиться (а.с.12).

Згідно виписки з амбулаторної карти ОСОБА_3, вона потребує
санаторного лікування на березі моря (а.с.13).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку,
що ненадання згоди відповідачем на виїзд за кордон його дочки - ОСОБА_3
суперечить інтересам останньої.

Відповідно до ст.ст. 2,4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в
Україну громадян України», документом для дитини (віком від 14 до 18 років), що надає
право на виїзд з України та в»їзд в Україну є проїзний документ дитини. Його
оформлення провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків
у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності
згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може
бути дозволено на підставі рішення суду.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 150,155 СК
України, ст.ст. 2,4 Закону
України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1
задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за кордон, з оформленням усіх необхідних документів,
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження за відсутності згоди її батька - ОСОБА_2.

Рішення
може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської
області через Романівський районний суд шляхом подачі в 10 - денний строк з
дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.