Справа № 2-364
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2007р.

Доманівський
районний суд Миколаївської області в складі:

Головуючої-судді:    Єгорової Н.І.

При
секретарі:           Маковецькій Л.А.

За участю
представника:   Вовчанської Г.С.

Розглянувши
в відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до приватного сільськогосподарського підприємства «Едем»,
Доманівського району про зміну причини звільнення, витребування трудової книжки
та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПСП «Едем» с.Богданівка, Доманівського
району про зміну причин звільнення , витребування трудової книжки та стягнення
моральної шкоди в розмірі 1000 грн. посилаючись на те, що з січня 2005р. він
працював в ПСП «Едем» трактористом. 16 січня 2007р. позивач подав заяву про
звільнення за власним бажанням за сімейними обставинами. Керівник підприємства,
отримавши заяву, повідомив позивача про необхідність відпрацювати 2 неділі і
тоді він буде звільнений. 29 січня 2007р. позивач захворів, в зв'язку з чим по
9 лютого 2007р. перебував на амбулаторному лікуванні. 9 лютого 2007р.прийшовши
на роботу, позивачу стало відомо, що його звільнено за ст..40 п.4 КЗпП України,
тобто за прогули і видали нову трудову книжку з останнім записом про трудову
діяльність на підприємстві. Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки його
звільнили без встановлення поважності причини його відсутності на роботі та без
згоди профспілкового комітету, як зазначено в трудовому законодавстві. Крім того,
йому не повернули трудової книжки, яку він передав керівництву при
працевлаштуванні. Незаконні дії керівництва підприємства завдали позивачу
значних моральних страждань, які знайшли свій прояв у нервовому перенапружені і
порушені нормальних життєвих зв'язків, що дало поштовх до загострення
виразкової хвороби. Моральну шкоду позивач оцінює в 1000 грн. і просить
стягнути її з відповідача.

В
судовому засіданні позивач відмовився від позовних вимог в частині внесення
змін, причини звільнення його з займаної посади, до наказу. ОСОБА_1 просив
зобов'язати ПСП «Едем» повернути йому трудову книжку , в якій зазначена його
повна трудова діяльність. В зв'язку з тим, що наказ про його звільнення з
роботи відповідачем був скасований після звернення ним до суду, просить стягнути
з підприємства «Едем» моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та судові витрати в
сумі 150- грн..

Представник
відповідача ПСП «Едем», Доманівського району в судовому засіданні позовні
вимоги визнав частково і пояснив, що ОСОБА_1 своєчасно не повідомив керівництво
підприємства, що захворів і знаходиться на лікуванні, тому його було звільнено
з роботи у зв'язку з прогулами. Після того, як стало відомо, що він дійсно
хворів, керівництво підприємства добровільно скасувало наказ про звільнення
ОСОБА_1 та видало новий наказ про звільнення позивача з займаної посади за
власним бажанням. Облік трудових книжок на підприємстві не вівся, тому невідомо
куда поділася трудова книжка ОСОБА_1 У зв'язку з тим, що трудова книжка була
загублена, позивачу видана нова трудова книжка з зазначенням трудової
діяльності на підприємстві «Едем». Представник відповідача просив в задоволені
позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити, так як позивач сам
винен в тому, що своєчасно не

повідомив про
хворобу. Відносно судових витрат не заперечує відшкодувати відповідно доданих
квитанцій.

Вислухавши
пояснення сторін, свідка, допитаного в судовому засіданні, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку , що позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Із
матеріалів справи вбачається, що наказом № 2-к від 09.02.2007р. ОСОБА_1 був
звільнений з роботи за невихід на роботу без поважних причин за ст..40 п.4 КЗпП
України.

Наказом
№ 4-к від 13.02.2007р. були внесені зміни в формулюванні причин звільнення,
ОСОБА_1 звільнений з роботи за власним бажанням за ст..38 КЗпП України з
09.02.2007р.

Спір між
сторонами відносно причини звільнення з роботи вичерпаний і позивач відмовився
від позовних вимог в зазначеній частині позову.

Згідно
ст..48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність
працівника.

Власник
або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові
належно оформлену трудову книжку, як передбачено ст.,47 КЗпП України.

Позивач
стверджує, що при працевлаштуванні в ПСП «Едем» ним була передана керівництву
підприємства трудова книжка, в якій зазначена вся його трудова діяльність
протягом більш 20 років. При звільнені з роботи, трудову книжку йому не
повернули , що суперечить вимогам трудового законодавства.

Так, як
позивач наполягає на поверненні трудової книжки і його вимога не суперечить
діючому законодавству, суд приходить до висновку про необхідність задоволення
зазначеної вимоги.

Позивач
вважає, що неправомірним та незаконним звільненням його з роботи, йому була
завдана моральна шкода, яка була спричинена моральними стражданнями в вигляді
нервового перенапруження і порушені нормальних життєвих зв'язків, що дало
поштовх до загострення виразкової хвороби.

Згідно ст..237-1 КЗпП
України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди
працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до
моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації свого життя.

Звільнення
позивача з займаної посади на незаконній підставі, порушуючи його права і
інтереси, привели ОСОБА_1 до моральних страждань, які виразилися в нервовому
перенапружені і порушені нормальних життєвих зв'язків. Діями відповідача
ОСОБА_1 була спричинена моральна шкода, яка відшкодовується винною особою
відповідно до вимог ст..237-1 КЗпП України.

Визначаючи
спосіб відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги і поведінку позивача,
який своєчасно не повідомив керівництво підприємства про хворобу та лікування,
що призвело до видання незаконного наказу про звільнення.

Виходячи
із засад добросовісності дій сторін у правовідношенні й справедливості, вже
само по собі змінення наказу з зазначенням іншої причини звільнення (за
бажанням працівника) є належним і достатнім засобом відшкодування позивачу його
моральних страждань.

Судові
витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі, проти чого не заперечує і
відповідач.

Керуючись
ст..ст.47,48, 237-1,232,235 КЗпП України, ст..5,6,8,10,11,60,88,205,
209,212-215 ЩІК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні
вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Прийняти
відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ПСП «Едем» Доманівського району в частині
зміни формулювання причин звільнення, провадження в зазначеній частині позову
закрити.

Зобов'язати
ПСП «Едем», Доманівського району повернути ОСОБА_1 його первинну трудову книжку
з повним викладенням записів його трудової діяльності.

В
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ПСП «Едем» про відшкодування моральної
шкоди в грошовому виразі - відмовити.

Стягнути
з ПСП «Едем», с.Богданівка, Доманівського району на користь ОСОБА_1 судові
витрати в сумі 150 грн.

Стягнути
з ПСП «Едем», Доманівського району на користь держави судовий збір в розмірі 17
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 7.50 грн.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подачи заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження може бути подана до суду протягом 10 днів з моменту проголошення
рішення суду. Апеляційне оскарження проводиться в порядку ст..294 ЦПК України.