Справа № 22-ц-1273/2007р.
у 1 інстанції Вінтоняк М.Б.
Доповідач Мелінишин Г.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2007 р.                                                                            м.
Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючої       Мелінишин Г.П.,

суддів Проскурніцького П.І., Соколовського В.М.,

секретаря Сем"янчук С.Й.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення
перешкод в користуванні земельною ділянкою та в зрізанні груші за апеляційною
скаргою ОСОБА_2на рішення Надвірнянського районного суду від 31.08.2007 року, -

встановила:

В квітні
2007 р. ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2. про усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги
мотивувала тим, що вона є власницею 0,1395 га земельної ділянки, що знаходиться
по АДРЕСА_1. її земельна ділянка межує з земельною ділянкою відповідачки.
Згідно Державного акту на право приватної власності на землю межа її та
відповідачки земельних ділянок повинна проходити по прямій лінії. Однак батько
ОСОБА_2.- ОСОБА_3. самочинно встановив металеву огорожу, яка неправильно
розмежовує їхні земельні ділянки та домоволодіння і проходить ламаною лінією,
зокрема на віддалі 0,8 м від гаражу- літньої кухні з фасаду і 0,2 м від задньої
стінки гаражу - літньої кухні. Згідно Державного акту межа повинна проходити по
прямій лінії і паралельно житловому будинку ОСОБА_2. на віддалі 5 м і
паралельно її, позивачки, гаражу - літній кухні на віддалі їм довжиною 46,74 м
вглиб їхніх присадибних ділянок. Встановлення відповідачкою металевої огорожі
ламаною лінією чинить їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Тому
просила задовольнити позов. Зазначала, що про порушення свого права дізналась в
2006 році, коли було проведено будівельно-технічну експертизу, а тому просила
поновити строк звернення до суду з даним позовом.

В ході
розгляду справи ОСОБА_1. збільшила позовні вимоги. Зазначала, що на межі їхніх
земельних ділянок росте груша, яка є старою і втратила свої біологічні
властивості. Посилаючись на вказані обставини просила зобов"язати
відповідачку не чинити їй перешкод у зрізанні цієї груші.

Рішенням
Надвірнянського районного суду від 31.08.2007 р. позов ОСОБА_1задоволено
частково. Поновлено їй строк звернення до суду та зобов"язано ОСОБА_2.
перенести металеву огорожу між будинковолодінням НОМЕР_1 таНОМЕР_2поАДРЕСА_1по
прямій лінії довжиною 46 м 74 см паралельно: на віддалі 5м від жилого
будинкуНОМЕР_2по АДРЕСА_1, на віддалі 1 м від гаражу-літньої кухні, які відносяться
до будинковолодіння НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

2

В задоволенні позову ОСОБА_1про усунення
перешкод в зрізанні груші відмовлено.

На дане рішення в
частині задоволення позову ОСОБА_1ОСОБА_2. подала апеляційну скаргу, в якій
посилається на необґрунтованість висновків суду та невідповідність їх дійсним
обставинам справи. Металічна огорожа, яка розмежовує їхні господарства та
земельні ділянки була встановлена в 1981 р. ще її батьком по згоді з
матір"ю позивачки. За будинковолодінням її батька ОСОБА_3 закріплено
0,1270 га землі. Позивачці надано у власність 0,1395 га землі, однак обмір
земельної ділянки при цьому не проводився. Задовольняючи позов ОСОБА_1та
зобов'язуючи її, відповідачку, перенести металічну огорожу, суд не врахував
висновку будівельно-технічної експертизи від 05.07.2006 р. про те, що
перенесення огорожі призведе до збільшення земельної ділянки позивачки.
Зокрема, в результаті перенесення огорожі земельна ділянка ОСОБА_1збільшиться
на 100 кв. м - з
0,1379 до 0,1479 га. Крім того, судом не враховано, що на відстані 1 м від
існуючої огорожі знаходиться гараж, який нею побудовано відповідно до проекту,
а перенесення огорожі саме на 1 м позбавить її права належним чином
користуватись цією спорудою. Поза увагою суду залишився і той факт, що вздовж
існуючої огорожі ростуть фруктові дерева, а тому перенесення огорожі буде
фактично неможливим. Також в результаті перенесення огорожі зменшиться земельна
ділянка, що закріплена за будинковолодіннямНОМЕР_2і становить 0,1270 га.
Посилаючись на зазначені обставини просила рішення суду в цій частині
скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1відмовити.

В засіданні
апеляційного суду ОСОБА_2. доводи скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_1. доводи
скарги не визнала, посилаючись на обгрунтованість висновків суду.

Вислухавши
доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до
роз"яснень Верховного Суду України, даних в постанові Пленуму від
29.12.1976 р. № 11 (з наступними змінами та доповненнями) "Про судове
рішення" законним є рішення суду, коли суд виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин. Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про
встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Задовольняючи
частково позов ОСОБА_1суд виходив з того, що відповідно до плану встановлення
меж згідно технічних паспортів та Державного акту на право приватної власності
на землю, виданого позивачці, межа між будинковолодіннями сторін повинна
проходити по прямій лінії. Оскільки існуюча металева огорожа, встановлена між
господарствами ОСОБА_1та ОСОБА_2. батьком останньої ламаною лінією чинить перешкоди
позивачці в користуванні земельною ділянкою та обслуговуванні господарської
споруди суд зобов"язав відповідачку перенести цю огорожу паралельно її
будинку на віддалі 5 м і паралельно гаражу- літньої кухні позивачки на віддалі
1 м довжиною 46,74 м.

Однак такий
висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, а тому погодитися з ним
колегія суддів не може.

Як
передбачено ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати
будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не
пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Зокрема,
захист права власності на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав,
відновлення стану земельних ділянок, який існував до

3

порушення прав,
і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку
порушення прав і т. п.

З
матеріалів справи вбачається, що позивачці на підставі рішення Надвірнянської
міської ради від 30.10.1997 р. передано у приватну власність 0,1395 га землі по
АДРЕСА_1. З них - 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та
господарських будівель; 0,0395 га - для ведення особистого селянського
господарства, про що 14.11.2002 р. видано Державні акти (а.с. 3-6). При цьому
обмір земельних ділянок не проводився, чого не заперечила в судовому засіданні
апеляційного суду і сама позивачка. Фактичний розмір земельних ділянок, що
передано позивачці у власність, становить 0,1379 га і ця обставина
підтверджується матеріалами справи.

Як видно
з матеріалів справи позивачка обґрунтовувала свої вимоги тим, що при видачі їй
Державного акту на право приватної власності на землю враховано внесення нею
змін в будівельний паспорт, державні будівельні норми 79-92, - згідно яких
відстань від межі суміжної ділянки до стін житлового будинку або господарської
споруди слід приймати не менше одного метра. А з врахуванням цього і
встановлено межу між господарствами по прямій лінії.

З
висновку будівельно-технічної експертизи від 05.07.2006 р. та додатку до неї
(а.с. 12-16, 95-102) видно, що в даний час існуюча огорожа знаходиться на
віддалі 0,8 м від гаражу - літньої кухні з фасаду і 0,2 м від задньої стіни
гаражу-літньої кухні позивачки. При цьому встановлено, що ОСОБА_1. при
будівництві гаражу - літньої кухні було порушено лінійний розмір прив"язки
бокової стіни до межі між будинковолодіннямиНОМЕР_2та НОМЕР_1 по АДРЕСА_1.

Крім
того, встановлено, що у випадку проведення межі між будинковолодіннями сторін
паралельно житловому будинку ОСОБА_2. на відстані 5 м і паралельно
гаражу-літній кухні позивачки на віддалі 1 м через всю земельну ділянку площа
земельної ділянки ОСОБА_1збільшиться і буде становити 0,1479 га. Тоді як в
приватну власність їй передано -0,1395 га землі.

Зобов'язуючи
відповідачку перенести таким чином огорожу між їхніми з позивачкою
господарствами суд не врахував цих обставин, а отже прийшов до невірного
висновку про задоволення в цій частині позовних вимог.

Тому
рішення суду не може залишатися в силі, а підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в задоволенні позову.

На
підставі наведеного, ст.ст. 373, 386, 391 ЦК
України, ст. 152 ЗК України та керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 313-314, 316
ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення
Надвірнянського районного суду від 31 серпня 2007 року скасувати.

Ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення
набирає законної сили з моменту проголошення, однак можу бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання ним законної сили.