Справа №
22-4378/2007 р.                        Головуючий в 1
інстанції - Коновалов ВЛ.
Категорія - 17                                                             Доповідач
17 травня 2007 року                                                                    м.
Апеляційний суд
головуючого судді Голубинського А.М.,
суддів Прокопчук
Л.М., Жданової B.C.,
за участю: представник позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_2,
представник відповідача Костюкевич Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за агіеяяційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на рішення
Ворошиловського районного суду м. Донецька Донецької області від 06 березня
2007 року по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_3 до ТВД СК „Альфа-гарант" про виплату страхового відшкодування та
моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -
В вересні 2005 року представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Посилався на те, що 09.08.2004 року між ОСОБА_1 та відповідачем був підписаний
10.08.2004 року по 09.08.2005 рік. Страховий платіж в сумі 1298 грн.85коп. був
внесений страхувальником ОСОБА_1
09.08.2004 року. Вказаний договір страхування у п.5.2 передбачає настання
страхового випадку у разі пошкодження чи знищення застрахованого транспортного
засобу внаслідок , дорожньо-транспортної пригоди. 10 лютого 2005 року позивач
ОСОБА_1 керуючи належний йому на праві власності вище названим автомобілем, не
впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху де сталась дорожньо -
транспортна пригода, в результаті якої його автомобілю були спричинені технічні
коп. і відповідач повинен виплатити йому страхове відшкодування у даному
розмірі оскільки це передбачено ст.979 ЦК України та п. 15.5.3 укладеного
договору страхування. Проте, страхова компанія відмовляється виплатити йому
страхове відшкодування за пошкодження автомобіля, посилаючись на те, що даний
випадок виключається з страхових випадків, оскільки на момент
дорожньо-транспортної пригоди у нього були відсутні документи, підтверджуючи
право на керування транспортним засобом. Крім того, просив стягнути з
відповідача пеню в сумі 3701 грн.20коп., в зв"язку з несвоєчасним
виконанням умов договору по виплаті страхового відшкодування та в рахунок
Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька Донецької області від
06 березня 2007 року, позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволеня.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить
скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні
вимоги, посилаючись на

порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права
та неповне з"ясування судом фактичних обставин по справі.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення осіб які брали участь у справі, перевіривши
матеріали

справи
апеляційний суд вважає, що апеляційна скарги
підлягають частковому задоволенню
з

таких підстав.

Вирішуючи
заявлені  вимоги,  суд першої інстанції прийшов до  висновку,
що  відповідач

обгрунтовано  відмовив у здійснені  страхового відшкодування,  оскільки у страхувальника

ОСОБА_1 відсутні
документи, які б підтверджували його право на момент ДТП керувати

автомобілем.

Проте, до такого
висновку суд першої інстанції прийшов передчасно, не врахувавши усіх обставин

по справі.

Як вбачається із
матеріалів справи, 09 серпня 2004 року між ОСОБА_1 та відповідачем
був

підписаний
договір страхування наземного транспорту № 06/14-100-00007, згідно якого був

застрахований
автомобіль ВАЗ-21093 державний НОМЕР_1 строком на один рік з

10.08.2004 року
по 09.08.2005 рік. Страховий платіж в сумі 1298 грн.85коп. був внесений

страхувальником  ОСОБА_1  09.08.2004
року.  Вказаний договір
страхування  у п.5.2

передбачає
настання страхового випадку у разі пошкодження чи знищення застрахованого

транспортного
засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 10 лютого 2005 року позивач

ОСОБА_1 керуючи належним
йому на праві власності вище названим автомобілем, не

впорався з
керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху де сталась дорожньо - транспортна

пригода, в
результаті якої його автомобілю були спричинені технічні ушкодженн^Вартість

спричиненої йому
матеріальної шкоди складає 24628 грн.87 коп.

Відмовляючи
ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог,   суд першої інстанції
виходив з

того, що у
страхувальника ОСОБА_1 відсутні документи, які б підтверджували його право

на момент ДТП керувати
автомобілем.

Між тим, з
п.14.1, п.14.1.5 Договору страхування наземного транспорту №06/14-100-00007 від
09

серпня 2004 року
вбачається, що до страхових випадків не відносяться і виплата страхового

відшкодування не
здійснюється у разі управління транспортним засобом особою, яка не має

посвідчення
водія відповідної категорії, особою яка перебуває у стані алкогольного,
наркотичного,

чи токсичного
сп"яніння або знаходиться під впливом лікарських препаратів, що зменшує

концентрацію
уваги, викликають загальмованість реакції та/або сонливість.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 29 червня 2000 року було видане

посвідчення
водія автомобіля категорії ,3" НОМЕР_2. З довідки Начальника ВДАІ

Торезького MB УМВС
України в Донецької області від 14.01.2006 року вбачається, що ОСОБА_1 в числі
позбавлених прав на керування автомобілем не значиться і за останні 12 місяців

порушень з його
боку ПДР не зареєстровано.

З довідки
Обласної травматологічної лікарні вбачається, що 10.02.2005 року ОСОБА_1 не

перебував у
стані алкогольного сп"яніння.

В судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_1 10.02.2005 року після ДТП був доставлений

у Обласну
травматологічну лікарню з тяжкими тілесними ушкодженнями. Допитаний в суді в

якості свідка
старший слідчий відділу ДТП
ОВП в Донецької області ОСОБА_5
пояснив,

підчас огляду
транспортного засобу власника машини не було і водійських прав у автомобілі він

не знайшов.
Позивач ОСОБА_1 посилався на те, що посвідчення водія було втрачено ним

під час
дорожньо-транспортної пригоди, але він мав зазначене посвідчення коли управляв
своїм

автомобілем.

Враховуючи
наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що відмова ТДВ СК „Альфа-

Гарант" у
виплаті ОСОБА_1 страхового відшкодування є незаконною, оскільки суперечить

умовам
укладеного договору, а тому позовні вимоги про стягнення страхових виплат
підлягає

задоволенню.
Таким чином, з ТВД СК „Альфа-Гарант"
на користь ОСОБА_1 підлягає

стягненню, за
виключенням франшизи в розмірі 618 грн.50коп., страхове відшкодування в сумі

24010 грн.37коп.
та в рахунок відшкодування судових витрат207 грн.65коп.

Апеляційний суд вважає, що вимоги позивача про стягнення пені в розмірі
3701 грн.20коп. та стягнення з відповідача моральної шкоди не підлягають
задоволенню, оскільки їх стягнення не передбачено укладеним між сторонами
договором або законом, який регулює спірні правовідносини.

Наведені
в апеляційній скарзі доводи дають підстави для висновку, що неправильне
застосування судом норм матеріального і процесуального закону призвело до
неправильного вирішення спору. Згідно із статтею 309 ЦПК України апеляційний
суд скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове рішення по суті
позовних вимог, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з
порушенням або неправильним застосуванням норм матеріального або процесуального
права.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції необхідно скасувати і ухвалити нове
рішення, яким позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 1 п. 2,
309, 313, 314, 316 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд
,-

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 -ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька
Донецької області від 06

березня 2007 року скасувати, стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю Страхова

компанія „Альфа-Гарант"
на користь ОСОБА_1 в рахунок страхового

відшкодування 24010 грн.37 коп., судових витрат 207
грн.65 коп., в задоволенні
інших вимог

відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його
проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.