Справа № 22- ц- 2962/2007 р.                                    Головуючий
1 ін ст. - Русанова В.Б.
Доповідач - Маміна О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14   червня
2007   року   Судова
колегія   судової   палати
з   цивільних   справах апеляційного суду Харківської
області в складі:

Головуючого
-  Маміної О.В.

Суддів -  Цвірюка В.О.,
Хребтова В.П.

при секретарі
-  Каменковій C.O.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Московського районного суду м.  Харкова від 11 квітня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1до ВАТ " Харківський турбінний завод",  відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Фрунзенському районі м.
Харкова про стягнення суми та відшкодування моральної шкоди, -

встановив:

У червні
2005 року ОСОБА_1.  звернувся до суду із позовом до ВАТ " Харківський
турбінний завод",  відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України у Фрунзенському районі м.  Харкова про стягнення суми. В подальшому
неодноразово змінював та уточнював свої позовні вимоги. Так, відповідно до
останньої заяви від 15.01.2007 року просив стягнути з ВАТ "Харківський
турбінний завод" недоплачену суму одноразової допомоги в сумі 14710
грн.,  недоплачену суму відшкодування
шкоди за період 28.04.1998 р. по 01.05.2001 p.- 3958 грн.,  моральну шкоду в сумі 58.000 грн. ,  а всього 76 668 грн.99 коп., а з Фонду
стягнути недоплачену страхову суму втраченого заробітку за період з 29.03.2002
р. по 01.01.2007 р. одноразово 22469 грн.27 коп. та починаючи з 01.01.2007 р.
по 665 грн.39 коп. з подальшим перерахунком.

Представник
відповідача ВАТ " Турбоатом" позовні вимоги не визнав з посиланням на
те,  що розрахунок відшкодування шкоди ОСОБА_1. зроблено у
відповідності з вимогами законодавства,
діючого на час призначення виплат.

Представник
відповідача Фонду позов не визнала,
зазначивши,  що нарахування та
виплати ОСОБА_1.  страхових виплат проводилися на підставі наданих ВАТ
"Турбоатом" документів.

Рішенням
Московського районного суду м.  Харкова
від 11.04.2007 р. позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань у Фрунзенському районі м.  Харкова перерахувати страхові виплати,  виходячи із суми відшкодування втраченого
позивачем заробітку станом на 01.05.2001 р. у розмірі 171 грн.97 коп.,  починаючи з 13.06.2002 р. щомісячно з
подальшим перерахунком відповідно до законодавства.

2

У
апеляційній скарзі ОСОБА_1.  просить рішення суду скасувати і ухвалити нове,  яким задовольнити його позовні вимоги у повному
обсязі,  оскільки суд при постановленні
рішення допустив порушення матеріального та процесуального права,  які призвели до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши
суддю - доповідача,  дослідивши матеріали
справи та перевіривши наведені в скарзі доводи,
судова колегія вважає,  що
апеляційна скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

З
матеріалів справи вбачається,  що ОСОБА_1.  з 1982 року працював у ВАТ "Турбоатом"
електрозварювальником п'ятого розряду. В 1998 році він був визнаний інвалідом
3-ї групи у зв'язку із професійним захворюванням з втратою професійної
працездатності 50%. У 2000 році розмір втрати працездатності складав 40%,  з 29.03.2002 р. по 01.04.2004 р.-70%,  а
с 26.05.2004 року-50%.

ВАТ
" Турбоатом" виплатило ОСОБА_1.  одноразову допомогу,
та призначило щомісячні виплати з відшкодування шкоди,  які у подальшому перераховувалися відповідно
встановленому відсотку втрати працездатності.

Середній
заробіток для обчислення розміру одноразової допомоги та відшкодування шкоди був
визначений,  виходячи з середнього
заробітку за квітень 1998 року електрозварювачів 5 розряду цеху,  в якому працював позивач до звільнення.
Розмір середнього заробітку відповідних працівників складав 276 грн. 39 коп.
(а.с.  103,  113,
181). Тому сума,  що підлягала
відшкодуванню,  була визначена
відповідачем в розмірі 138 грн. 21 коп.,
з урахуванням вимог п. 28 Правил відшкодування власником
підприємства,  установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я,  пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків,  затвердженими постановою КМУ
від 23.06.1993 року № 472,  які діяли до
11.07.2001 року (далі - Правила).

Доводи
апелянта про те,  що середній заробіток
для обчислення розміру відшкодування шкоди позивачу треба було визначати,  виходячи з фактичного заробітку ОСОБА_1.  за три повних місяця перед звільненням - за
березень - травень 1996 року,  суперечать
вищезазначеному п. 28 Правил,  згідно з
яким нарахований чи перерахований розмір втраченого заробітку в перерахунку на
100% втрати професійної працездатності не може перевищувати середньомісячний
заробіток відповідних працівників підприємства (після підвищення тарифних
ставок) за повний календарний місяць або в перерахунку на повний календарний
місяць.

Суд
першої інстанції встановив,  що наказом
генерального директора ВАТ „Турбоатом" від 17.01.2001 року тарифні ставки
та оклади працівників підприємства з 01.02.2001 року підвищено на 15%. Але
перерахунок відшкодування шкоди ОСОБА_1.  у зв'язку з підвищенням тарифних ставок на
коефіцієнт 1, 15 проведений не був.

Тому
висновок суду про необхідність проведення такого перерахунку є обґрунтованим та
відповідає вимогам п. 28 Правил щодо обов'язку власника перерахувати розмір
втраченого працівником заробітку в разі підвищення тарифних ставок (окладів) на
підприємстві.

При
цьому суд першої інстанції врахував роз'яснення,  викладені в п. 22 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 „Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди",  стосовно того,  що вимоги про перерахунок сум щомісячних
платежів,  раніше визначених судом або
роботодавцем,  підлягають задоволенню за
час,  що не перевищує трьох років.

Рішення
суду ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи
апеляційної скарги виводи суду не спростовують.

Керуючись  ст. ст. 303,
304,  307,  308,
313,  315,  317,
319 ЦПК України судова колегія,  -

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Московського районного суду м.  Харкова
від 11 квітня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення,  але може бути оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців.