Справа № 22ц-6000/2007                     Головуючий по 1-й
Категорія-26                                           суддя-
Доповідач: суддя
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року                                                   м
Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області у складі головуючого: судді Резникової Л.В., суддів: Стратіло
В.І, Будулуци М.С., при секретарі Кошмак Т.С., з участю позивача ОСОБА_2, відповідачки
ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької
області від 14 червня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
подовження строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2007
року позивач ОСОБА_2 звернувся
з цим позовом до відповідачки ОСОБА_1 і вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла його
мати ОСОБА_3 яка на момент смерті перебувала у юридичному шлюбі з ОСОБА_4. У
період шлюбу за життя матері було придбано будинок АДРЕСА_1. Мати заповіту не
залишила, а спадкоємцями за законом першої черги були він та чоловік матері
ОСОБА_4. Спадщину, що відкрилась після смерті матері і складалася з 1/4 частини
вказаного будинку він своєчасно не прийняв. Орок, встановлений законом для
прийняття спадщини ним було пропущено з поважної причини, оскільки ОСОБА_4.
переконав його про те, що якщо він не подасть до нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, він надасть йому можливість проживати у спірному будинку і
користуватися ним без будь-якого розподілу і, у свою чергу, складе заповіт на
його ім'я на весь будинок. Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4. помер і ніякого заповіту
на його ім'я не склав, тобто ошукав його. У зв'язку з обманом з боку ОСОБА_4.
він і пропустив строк на прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері.

Просив
відповідно до положень, передбачених ст.ст. 1268 та 1272 ЦК України
постановити рішення яким визнати причину пропуску строку для прийняття спадщини
поважною та визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про
прийняття спадщини.

Рішенням
Краматорського міського суду від 14 червня 2007 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
повністю. Вказаним рішенням суд визнав частково недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом від 16.10.2003 p., посвідчене державним нотаріусом Третьої Краматорської
державної нотаріальної контори Соловйовою С.С. в частині успадкування ОСОБА_4.
1/4 частини будинку АДРЕСА_1, визнав за позивачем право власності на 1/4
частину вказаного будинку, визнав за померлим ОСОБА_4. право власності на 3/4
частини вказаного будинку, визнав частково недійсним заповіт ОСОБА_4. на ім'я
ОСОБА_1, який було посвідчено приватним нотаріусом Краматорського міського
нотаріального округу Донецької області Костенком С.О. в частині заповідання 1/4 частини спірного будинку, а також
визначив позивачу додатковий строк - п'ять місяців для прийняття спадщини, що
відкрилась після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачка
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на це рішення, вважає його незаконним,
необгрунтованим. Апелянт вказує, що судом порушені норми процесуального та
матеріального права, допущено невідповідність висновків фактичним обставинам.
ОСОБА_1 вказувала, що, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог,
оскільки позивач ОСОБА_2 просив у своєму позові лише визначити йому додатковий
строк для прийняття спадщини, а суд вирішив й інші питання щодо визнання
заповіту недійсним та визнання права власності.

Апелянт просила
рішення суду першої інстанції скасувати і закрити провадження у справі.

Від позивача
письмових заперечень на скаргу не надійшло.

У судовому
засіданні у апеляційний інстанції апелянт ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу,
просила її задовольнити.

Позивач
заперечував проти скарги, просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Заслухавши суддю
- доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляційної скарги в межах оскарження, апеляційний суд вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні
з наступних підстав.

Відповідно до
п.4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції
і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального або процесуального права.

Вирішуючи
питання про визначення позивачу додаткового строку на подання заяви про прийняття
спадщини, суд першої інстанції правильно встановив, що матір'ю позивача
являється ОСОБА_3 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її сперті відкрилася спадщина
на нерухоме майно, а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1. Спадкоємцями першої
черги за законом на момент відкриття спадщини були ОСОБА_4. та позивач ОСОБА_2
Вказані обставини підтверджені матеріалами справи і сторонами не заперечується.

Згідно заяви
ОСОБА_4., яку він подав до Третьої Краматорської державної нотаріальної контори
він повідомив нотаріуса про те, що саме він ОСОБА_4. являється єдиним
спадкоємцем першої черги і інших спадкоємців немає (а.с. 24).

Отже, ОСОБА_4.
надав нотаріусу неправдиві свідчення та приховав наявність іншого спадкоємця
першої черги - позивача ОСОБА_2

З матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_4. прийняв спадщину, що залишилась після смерті
матері позивача і за життя склав заповіт на ім'я відповідачки ОСОБА_1

Помер ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_2( а.с.27).

Судом також
встановлено і сторонами не заперечується, що позивач не подавав до нотаріальної
контори заяву про відмову від прийняття спадщини протягом строку, встановленого
статтею 1270 ЦК України
(шість місяців).

Відповідно до
ч.3 ст.1272 ЦК України
за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної
причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним
заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд
вважає, що доводи позивача про те, що між ним та померлим ОСОБА_4. мала місце
усна домовленість про те, що у разі неподання ним заяви до

нотаріальної
контори про прийняття спадщини, заповіт буде складено на його ім'я на все
майно, не спростовані а ні матеріалами справи, а ні відповідачкою ОСОБА_1

За таких
обставин суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що цей строк було
пропущено з поважної причини і відповідно до чинного законодавства визначив
позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд
вважає, що доводи апеляційної скарги щодо цієї частини судового рішення
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином,
рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Разом з тим, з
рішенням суду першої інстанції в іншій частині погодитись не можна, оскільки
воно не ґрунтується на законі.

Згідно зі ст. 11
ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних
чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний
розсуд.

Вказаною статтею
ЦПК України закріплено головні ознаки основного принципу цивільного судочинства
- принципу диспозитивності, який визначає механізм виникнення, розвитку і
закінчення цивільної справи.

Відповідно до
ст.55 Конституції України кожному гарантується право судового захисту його
прав, свобод і інтересів. Можливість здійснення кожною особою права на судовий
захист, залежить перш за все, від самої заінтересованої особи. Можливість
вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами фактично і
є принципом диспозитивності.

Як вбачається з
матеріалів справи позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом про
визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини і
інших вимог не заявляв.

Вирішуючи
питання про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину,
визнання за позивачем права власності на частину спадкового майна, визнання за
померлим права власності на частку спадкового майна та визнання частково
недійсним заповіт, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог,
порушивши принцип диспозитивності цивільного судочинства, що є неприпустимим.

З огляду на
викладене апеляційний суд вважає за необхідне виключити з резолютивної частини
судового рішення посилання на вказані обставини, а в іншій частині рішення суду
залишити без змін.

Керуючись
ст.ст.303,304,307,п.4 ст.309,316,317,319 ЦПК України, апеляційний суд, -

ВИРІШИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Краматорського міського суду Донецької області від 14 червня 2007 року змінити.

Виключити з
резолютивної частини рішення суду першої інстанції посилання на визнання
частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.10.2003 p., посвідчене
державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори
Соловйовою  С.С.
в частині успадкування ОСОБА_4. ¼ частини будинку АДРЕСА_1, визнання
за ОСОБА_2 права
власності на 1/4 частину будинку АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_4 права власності
на 3/4 частини будинку АДРЕСА_1, визнання частково недійсним заповіту ОСОБА_4
на ім'я ОСОБА_1, який було посвідчено приватним нотаріусом Краматорського
міського нотаріального округу Донецької області Костенком С.О. в частині
заповідання 1/4 частини будинку АДРЕСА_1.

В іншій частині
рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути
оскаржене протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили безпосередньо
до суду касаційної інстанції.