Справа № 22-ц-6146 / 2007 року                                                            Головуючий
: про право власності                                                               1
інстанції - Федосенко В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20
грудня 2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного
суду Харківської області в складі:

головуючого-судді:                                 - Бородіна М.
М. ,

суддів:                                                      -
Гальянової І.Г., - Ларенка В.І.,

при
секретарі:                                          -
Сватенко Н.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1
на заочне рішення Дзержинського район­ного суду м.  Харкова від 30 жовтня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Дзержинської районної ради м.
Харкова та Харківської міської ради про визнання права власності на
гараж,  -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 22 травня 2007
року звернувся у суд з позовом до вико­навчого комітету Дзержинської районної
ради м.  Харкова та Харківської мі­ської
ради про визнання права власності на цегельний гараж АДРЕСА_1

На
обґрунтування своїх вимог позивач вказував,
що є членом гаражно­го кооперативу «Ювілейний» (далі - ГК «Ювілейний») і
власником боксу № 1248 площею 18 кв. м. ,
що розташований АДРЕСА_1. Пайові внески ним сплачені повністю,  однак,
на його звернення до вико­навчого комітету Дзержинської районної ради
м.  Харкова про видачу свідоц­тва про
право власності на гараж - отримав відмову з посиланням на те,  що гаражі ГК «Ювілейний» не прийняті в
експлуатацію.

ОСОБА_1 також
зазначає,  що гаражний бокс № 1248 у ГК
«Ювілей­ний» був побудований на земельній ділянці,  спеціально відведеній Управлін­ню
капітального будівництва міськвиконкому для будівництва гаражів рі­шенням
виконавчого комітету Харківської міської ради. Позивач вважає,  що оскільки гаражний бокс № 1248 був
побудований на спеціально відведеній для цього земельній ділянці,  за особисті кошти - внески членів кооперативу,  що повністю виплачені,  то він фактично набув права власності на
гараж.

Представник
виконавчого комітету Дзержинської районної ради м.  Ха­ркова у запереченнях на позовОСОБА_1
посилався на відсутність у ГК «Ювілейний» документів,  які б підтверджували право користування
земель­ною ділянкою,  на якій розташовані
гаражі. Також вказував,  що до вирішення
питання надання земельної ділянки у встановленому порядку право власності на
гаражі не може бути визнане за членами ГК «Ювілейний» у судовому по­рядку.

2

Заочним
рішенням Дзержинського районного суду м.
Харкова від 30 жовтня 2007 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Суд
першої інстанції вказав,  що позивачем не
надані докази виділення у від­повідності з діючим законодавством земельної
ділянки,  на якій розташований
гараж,  а також доказів того,  що гаражний бокс було збудовано з додержан­ням
архітектурних,  будівельних,  санітарних,
екологічних та інших норм і правил.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
заочне рішення Дзержинсь­кого районного суду м.
Харкова від ЗО жовтня 2007 року скасувати та ухва­лити нове
рішення,  задовольнивши його позовні
вимоги та визнавши за ним право власності на цегельний гараж № 1248 площею 18 кв. м.  у ГК «Ювілей­ний»,  що розташований за адресою: АДРЕСА_1

На
обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1
вказує,  що судом першої інстанції
неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми
процесуального права.

Судова
колегія,  заслухавши
суддю-доповідача,  пояснення осіб,  які з'явились у судове засідання,  дослідивши матеріали цивільної справи,  вва­жає,
що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

На а.
с.  10 міститься довідка ГК
«Ювілейний»,  яка свідчить,  що ОСОБА_1 дійсно
є власником гаражного боксу № 1248 площею 18 кв. м. ,  що зна­ходиться по АДРЕСА_1

Як
свідчать матеріали справи,  виконавчим
комітетом Харківської місь­кої ради депутатів трудящих 10 липня 1968 року було
прийняте рішення про додатковий відвід земельної ділянки Управлінню
капітального будівництва міськвиконкому для будівництва двоповерхового гаражу в
Дзержинському районі м.  Харкова. Згідно
п.3 вказаного рішення,  головного
архітектора міс­та було зобов'язано відвести додатково земельну ділянку в
натурі,  а началь­ника
міськжитлоуправління - оформити відвід (а. с.
4).

За ч.
1  ст.
376 ЦК України,  житловий будинок,  будівля,
споруда,  інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,  якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці,  що не була відведена для цієї мети,  або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту,  або з істотними
порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно
листа начальника Управління з будівництва,
ремонту та реконст­рукції міста Головного управління
житлово-комунального господарства ви­конкому Харківської міської ради від
31.08.04р.,  Управління з
будівництва,  ремонту та реконструкції
міста замовником на будівництво індивідуальних гаражів ГК «Ювілейний» не
виступало і земельна ділянка в користування Управлінню не оформлялась (а.
с.  5). Відсутність у ГК «Ювілейний»
відведе­ної відповідно до вимог законодавства земельної ділянки та
правовстанов-люючих документів на неї підтверджується також листом виконавчого
комі­тету Дзержинської районної ради м.
Харкова від 10.05.07р. (а. с.  6).

Відповідно
до ч.3  ст.  376 ЦК
України,  право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за
особою,

3

яка
здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці,  що не була їй відведена для цієї мети,  за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Оскільки
матеріали справи не містять доказів,  які
б підтверджували на­дання у користування ГК «Ювілейний» у встановленому порядку
земельної ділянки,  а також доказів
того,  що питання надання земельної
ділянки під збудовані гаражі на даний час є вирішеним,  то суд першої інстанції обґрун­товано
відмовив ОСОБА_1 у задоволенні
позовних вимог.

Доводи
апеляційної скаргиОСОБА_1 не спростовують висновків ра­йонного суду та не дають
підстав для зміни чи скасування судового рішення. Рішення суду першої інстанції
є законним та обґрунтованим.

Однак,  суд першої інстанції допустився помилки,  посилаючись у моти­вувальній частині рішення
на ч.3  ст.  375 ЦК
України,  оскільки вказана стат­тя
надає право забудови земельної ділянки тільки її власнику. Судова колегія
вважає,  що зазначене посилання підлягає
виключенню із мотивувальної час­тини рішення.

Судова
колегія,  керуючись  ст.
ст.  303,  307,
309,  314,  319 ЦПК України,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частко­во.

Заочне
рішення Дзержинського районного суду м.
Харкова від 30 жов­тня 2007 року - змінити.

Виключити
з мотивувальної частини рішення посилання на ч. 3  ст.
375 ЦК України.

В іншій частині
- рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту

проголошення.