Справа №2-212/07
Рішення

іменем
України

4 квітня 2007 року Рокитнянський районний суд Київської
області у складі:

головуючого     - судді Литвина
О.В., при секретарі   -Кавун І.О.,

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в смт.Рокитне цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до
Запрудянської сільської ради Рокитнянського району Київської області

про визнання права власності на
жилий будинок в порядку успадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому
посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
її батько ОСОБА_2, який проживав на час відкриття спадщини в житловому будинку і господарськими спорудами по
АДРЕСА_1  і що останній є
спадковим майном. Діти померлого ОСОБА_3., ОСОБА_4 на яких був складений
заповіт, а також дружина померлого ОСОБА_5., яка має право на обов»язкову
частку, відмовилися від спадщини, подавши відповідні заяви до Рокитнянської
державної нотаріальної контори. Вона є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину в установлені законом строки. Разом з
тим, вона не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей
будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося
право власності спадкодавця на це майно.

Просить визнати за нею
право  власності на жилий будинок
з  господарськими спорудами,
розташованого по АДРЕСА_1. Будучи належним
чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, сторони у судове засідання
не з»явилися та подали заяви, якими
позивач позов підтримує, а відповідач визнає та просять розглянути
справу у їх відсутності.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього
судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК. України при визнанні
позову ухвалюється судове рішення в порядку,
встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому
засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2., який
проживав на час відкриття спадщини в житловому будинку з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1і що останній є спадковим майном. Діти померлого ОСОБА_3., ОСОБА_4 на яких був складений заповіт,
а також дружина померлого ОСОБА_5., яка має право на обов»язкову частку,
відмовилися від спадщини, подавши
відповідні заяви до Рокитнянської державної нотаріальної контори. Вона є спадкоємцем
за заповітом, який прийняв спадщину в установлені законом строки. Разом з тим,
вона не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок
через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право
власності спадкодавця на це майно. Факт смерті ОСОБА_2. підтверджується
свідоцтвом про смерть, копія якого мається у матеріалах справи.

Відповідно до п. 216 «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 року №
20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього
майна спадкодавцеві. Отримати такий документ в даний час не можливо, тому що
власник майна

2

помер, а відповідно до п. 2.3. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно»
від 07.02.2002 року в редакції від 19.05.2005 року реєстрація рухомого майна може бути здійснена лише за заявою власника або
уповноваженої ним особи. Відповідно до роз»яснень, викладених в п. 8
Постанови Пленуму Верховного суду України від ,
24.06.1983 року № 4 « Про практику розгляду судами України справ про
спадкування» та в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від
04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює
право власності громадян на жилий будинок», право
власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в
установленому порядку земельній
ділянці і прийнятий і експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої
ради.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав
та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших
осіб (спадкоємців).

За викладених встановлених обставин
суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі ОСОБА_2. на час своєї смерті
мав право на спадкове майно.

За викладеного суд приходить до висновку, що таке право в
порядку успадкування  перейшло до позивача. Інших спадкоємців, які б претендували
на спадкове майно, судом не встановлено. Таким чином, визнання
відповідачем пред»явленого позову не суперечить закону, не порушує права та свободи чи інтереси інших осіб, а тому
позов підлягає задоволенню. Сторони підлягають звільненню від сплати
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 8 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 24.06.1983 року № 4 « Про практику розгляду судами
України справ про спадкування» та п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду
України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами
законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» ст.ст. 1216, 1261, 1268 ЦК України, ст.хт.. 10, 11,57-60,88, 169, 212-215 ЦК України, суд.

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на жилий будинок з господарськими спорудами, розташований в АДРЕСА_1.

Сторони
звільнити від сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і
поданням після цього протягом 20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.