УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня
2007р.                                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного
суду Івано-Франківської області в складі суддів:

Вакарук В.М.,
Бідочко Н.П., Павлишиної А.Т.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в м. Івано-Франківську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Греко-католицької громади м.Рахів,  третьої особи Рахівської районної державної
нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Рахівського районного суду від 31 березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 15 червня 2005 року, -

встановила:

У травні
2004 року ОСОБА_1 звернулася з позовом в суд до Греко-католицької громади
м.Рахів,  третьої особи - Рахівської
районної державної нотаріальної контори про визнання заповіту недійсним.

Рішенням
Рахівського районного суду від 31.03.2005 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду Закарпатської області від 15.06.2005 року дане рішення
залишено без змін.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,  а
також невідповідність висновків судів фактичним обставинам справи,  у зв"язку з чим просила постановлені по справі
рішення скасувати,  а справу направити на
новий розгляд суду першої інстанції.

Колегія
суддів дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Судом
встановлено,  що 18.11.2003 р.
ОСОБА_2,  яка виконувала обов"язки
чергового лікаря Рахівської ЦРЛ,
відповідно до вимог чинного на той час законодавства,  посвідчено заповіт,  згідно якого ОСОБА_3 заповів належний йому на
праві власності будинок АДРЕСА_1 Свято-Юріївській греко-католицькій громаді
м.Рахів. Даний заповіт зареєстровано у журналі заповітів. Суд обґрунтовано не
взяв до уваги доводи позивачки про те,
що на час укладення заповіту ОСОБА_3 перебував у такому стані,

Справа №
33-ц-439кс/07р.                              Головуючий
у 1 інстанції Пересунько B.C.

Категорія
34                                                                    Доповідач
Вакарук В.М.

2

що не міг
розуміти значення своїх дій та керувати ними,
оскільки з цього приводу нею не представлено суду жодних доказів,  а згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи № 180 від 16.03.2005 року підпис на заповіті від імені ОСОБА_3
вчинено ним самим. За таких обставин суд першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за недоведеністю.

Апеляційний
суд обгрунтовано погодився з таким рішенням суду,  залишаючи його без змін.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги,  виходячи з наступного.

Відповідно
до ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається із матеріалів справи,  що
судові рішення постановлені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч.1 ст.338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись
ст.ст. 332,  336 ЦПК України,  колегія суддів судової палати в цивільних
справах по розгляду касаційних скарг Апеляційного суду Івано-Франківської
області, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Рахівського районного суду від 31 березня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду
Закарпатської області від 15 червня  2005
року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.