УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03"  липня 2007 року                                                                        м.
Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого               Гвоздика П.О.,

суддів:                         Фединяка
В.Д., Вакарук В.М.,

секретаря                    Пожар Р.В.,

за
участю:                   позивача
ОСОБА_1.,

його
представника ОСОБА_2, представника ВАТ "Агромаш - ІФ"- Кукуєти Л.І.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Івано-Франківського міського суду від 05 квітня 2007 року,   -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВАТ "Агромаш
- ІФ" про поновлення на роботі і стягнення 3000 грн. моральної шкоди,
посилаючись на те, що перебуваючи з відповідачем у трудових відносинах за
безстроковим трудовим договором, його наказом №37-ОД від 14 березня 2006 року
незаконно звільнено з роботи за п.2 ст. 40 КЗпП України за невідповідність
займаній посаді заступника начальника штампувально-складального цеху, так як
порушень обов'язків за трудовим договором він не допускав.

У квітні 2006 року ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги і
зазначив, що працював у відповідача з 07 грудня 2006 року за безстроковим
трудовим договором з випробувальним терміном в один місяць і за період
випробувального терміну до нього не застосовувалось дисциплінарних стягнень.
Однак, 14 і 17 березня 2006 року з невідомих причин, його не допущено до роботи
і без відібрання письмових пояснень, наказом відповідача №73-ОД від 14 березня
2006 року його звільнено з займаної посади вже за п.3 ст. 40 КЗпП України,
тобто за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків покладених
трудовим договором. Тому, просив поновити його на посаді заступника начальника
штампувально - складального цеху відповідача, стягнути середньомісячну
заробітну плату за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 6000
грн., а у травні 2006 року також просив визнати незаконним наказ відповідача
від 27 лютого 2006 року про накладення дисциплінарного стягнення -догани з
підстав допущення порушень трудового законодавства при накладенні дисциплінарного
стягнення.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 квітня
2007 року ОСОБА_1. відмовлено у задоволенні позову.

Справа №
22-Ц-798/07                                             Головуючий
у 1 інст. Островський Л.Є.

Категорія 40                                                                Доповідач
- суддя Фединяк В.Д.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення і
задоволення позову у справі, вказуючи на те, що при вирішенні спору у справі
суд допустив порушення норм матеріального і процесуального права. Зокрема, на
думку апелянта, з посадовою інструкцією його ніхто не ознайомлював і посадові
обов'язки визначені 23 грудня 2005 року начальником штампувально-складального
цеху відповідача є неправомірними, так як адміністрацією відповідача не
видавався наказ з цього приводу. Також незаконним апелянт вважає звільнення
його з роботи на підставі доповідної записки ОСОБА_3 від 13 березня 2006 року,
так як викладені підстави у цій доповідній записці не перевірялись
адміністрацією відповідача і в нього не відбирались письмові пояснення по даних
підставах. Щодо відмови у дачі пояснень з приводу надуманих порушень трудових
обов'язків, то такі акти вважає надуманими і складеними зацікавленими особами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просить
їх задовольнити.

Представник ВАТ "Агромаш - ІФ" апеляційну скаргу не визнала,
вважає доводи цієї скарги безпідставними.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, заперечення
представника відповідача, дослідивши письмові докази, колегія суддів приходить
до висновку про відхилення   апеляційної
скарги з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1. у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з
того, що на позивача наказом адміністрації ВАТ "Агромаш - ІФ" №62-ОД
від 27 лютого 2006 року з дотриманням трудового законодавства накладено
дисциплінарне стягнення - оголошено догану і таким же наказом №73-ОД від 14
березня 2006 року правомірно звільнено з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України, так
як позивач без поважних причин систематично не виконував посадові обов'язки,
покладені за трудовим договором.

Висновок суду
відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно п.3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом
лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього
трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 з 07 грудня 2006 року
перебував у трудових відносинах ВАТ "Агромаш - ІФ" на посаді
заступника начальника штампувально-складального цеху і 14 березня 2006 року був
звільнений з роботи за п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без
поважних причин обов'язків покладених трудовим договором.

За змістом посадової інструкції заступника начальника
виробничого цеху ВАТ "Агромаш - ІФ" передбачено, що заступник
начальника виробничого цеху підпорядковується начальнику відповідного цеху,
начальнику виробничого відділу, заступнику директора по виробництву і
директору. Крім інших обов'язків покладених цією інструкцією, зобов'язаний
здійснювати загальний контроль за роботою цеху, сприяти впровадженню нових
високопродуктивних технологічних процесів, контролювати дотримання встановленої
технології, виробничої і трудової дисципліни, правил охорони праці, техніки
безпеки і промислової санітарії.

Так,
представленими суду письмовими доказами, зокрема, копіями: постанови
"Держнаглядохоронпраці" України від 26 січня 2006 року про
притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення техніки
безпеки (а.с.53); доповідної записки заступника директора відповідача від 16
лютого 2006 року про неналежне виконання
позивачем   обов'язків   за
трудовим   договором (а.с.
38);    акта   про
відмову

позивача
дати письмове пояснення про допущення порушень обов'язків за трудовим договором
від 16 лютого 2006 року (а.с.51); наказу відповідача №62-ОДвід 27 лютого 2006
року про оголошення позивачу догани за порушення трудової дисципліни
(а.с.48,104); акта про ознайомлення позивача з цим наказом (а.с.34); службової
записки від 13 березня 2003 року про повторне порушення позивачем трудових
обов'язків та його ознайомлення з цим (а.с.35); акта від 14 березня 2006 року
про відмову позивача дати письмове пояснення з цього приводу (а.с.36); наказу
відповідача №73-ОД від 14 березня 2006 року про звільнення позивача з роботи за
п.3 ст. 40 КЗпП України підтверджується, що позивача звільнено з роботи з
дотриманням вимог трудового законодавства, так як ОСОБА_1 без поважних причин
систематично не виконував обов'язки за трудовим договором.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача про незаконність
звільнення його з роботи, оскільки такі доводи спростовуються вищевказаними
доказами, яким суд дав правильну оцінку.

За таких обставин, відповідно п.3 ст. 40 КЗпП України,
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відмовивши ОСОБА_1. у
задоволенні позову, так як позивачем не доведено у судовому засіданні, що його
звільнено з роботи з допущенням порушення трудового законодавства.

Доводи   апеляційної
скарги   не   спростовують   правильності   висновків
судді викладених в оскаржуваному рішенні, тому задоволенню не
підлягають.

Враховуючи наведене, колегія суду вважає оскаржуване рішення суду по суті
правильним і таким, що постановлене з дотриманням норм матеріального та
процесуального права. Підстав для скасування цього рішення, за доводами
апеляційної скарги, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Івано-Франківського міського
суду від 05 квітня 2007 року в даній справі залишити без зміни.

Ухвала набирає
чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двох місяців безпосередньо до Верховного Суду України з часу
набрання законної сили.