Справа № 2-261/2007 p.
Рішення Іменем  України

04 травня
2007 року          Новобузький                       районний    суд
Миколаївської області

в складі:
головуючого судді                                                                                                    Бібік М.В.

секретаря                                                                                                       Слюсаренко А.І.

з участю:
позивачки                                                                                                              ОСОБА_1

відповідача                                                                                                            ОСОБА_2

розглянувши у
попередньому судовому засіданні у приміщенні суду м. Новий Буг цивільну

справу   за
позовною   заявою   ОСОБА_1
до   ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

Встановив:

Сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2003 року і мають від шлюбу неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження.

ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу де вказала, що
шлюбні відносини з відповідачем були зупинені в квітні 2007 році. Посилаючись на
неможливість дальшого спільного життя і збереження сім'ї позивачка просила
ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав,
на розірвання шлюбу згоден, не заперечував того факту, що з квітня 2007 року
проживає окремо від дружини, шляхів до примирення та збереження сім'ї не шукав
так як позивачка проживає з іншим чоловіком, вважає примирення неможливим.

Визнання
відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи
чи інтереси інших осіб. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази,
суд приходе до такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з
погіршенням взаємовідносин в сім'ї подружжя в квітні 2007 року припинили
сімейні та шлюбні стосунки і стали проживати окремо, жоден із сторін не вживав
заходів для примирення, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу з
відповідачем, який згоден на розірвання шлюбу, базуються на неможливості
дальшого спільного життя і збереження сім'ї.

За таких
обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого
волевиявлення у подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, тому
збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України
є підставою для задоволення позовної заяви про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 130,174, 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу задовольнити.

Шлюб укладений
між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження і ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
року народження, зареєстрований 14 березня 2003 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської
області, Україна, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено
запис за № 20, - розірвати.

2

При одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути  з ОСОБА_2 мито в дохід держави в розмірі 17 гривень.     ОСОБА_1 від сплати мита звільнити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду
Миколаївської області через Новобузький районний
суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього
протягом двадцяти днів апеляційної скарги,
або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.   .