Справа №2-1874
РІШЕННЯ

Іменем України

17
грудня 2007 р.             ТУЛЬЧИНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД Вінницької області

в
складі:    головуючого судці                                                            Люлько
В.В.

при
секретарі                                                                                       Скавронській
Т.О.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Тульчинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1
звернувся в суд з позовною заявою про визнання права власності,  мотивуючи свої позовні вимоги тим,  що він проживає в місті Тульчині по АДРЕСА_1.
Біля будинку всі власники квартир мають в своєму розпорядженні земельні
ділянки,  які закріплені за будинком і
які розподілені між всіма власниками квартир. Так як в приватній власності він
має автомобіль,  то на земельній
ділянці,  якою користується,  побудував гараж.

Будівництво
гаража було ним проведено за власний рахунок та з використанням власних
будівельних матеріалів. В результаті проведених будівельних робіт було
побудовано гараж,  позначений на плані
літерою «Г»,  погріб,  позначений на планг літерою «П»,  оглядова яма,
позначена на плані літерою «Я» та сарай,
позначений на плані літерою «С».

Але,  проводячи будівельні роботи,  він не виготовив проектну документацію та не
отримав відповідний дозвіл в архітектурно-планувальному бюро,  так як вважав,  що може провести будівельні роботи ,  а в подальшому після закінчення будівництва
провести оформлення побудованої нерухомості..

В даний
час оформити належним чином свої права власності через Тульчинську міську
раду,  на території якої знаходиться
нерухомість,  та органи БТІ він не має
можливості,  так як всі проведені
добудови є самочинним будівництвом,  на
які відсутні документи. Але так як всі будівельні роботи проводились за його
власні кошти,  за рахунок власних
будівельних матеріалів і на земельній ділянці,
якою він користувався і яка була за ним закріплена,  самочинно побудована нерухомість не порушує
права власності інших осіб,  а тому він
має всі підстави для звернення до суду за визнанням за собою права власності на
нерухоме майно.

В судовому
засіданні позивач позовні вимоги підтримав,
на їх задоволенні наполягає та просить суд в разі задоволення позову
судовий збір та витрати на інформаційно-технічні послуги,  сплачені ним,
з відповідача не стягувати.

Відповідач      в
судовому   засіданні   позов
визнав   повністю   та
просить   його задовільнити.

Вислухавши
позивача,  відповідача,  дослідивши матеріали справи,  суд прийшов до висновку,  що позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі  ст. .328 ЦК України позивач має право на набуття права власності на
підставах,  що не заборонені
законом,  зокрема,  за рішенням суду.

Правовідносини,  що виникли між сторонами,  регламентуються  ст. . ст. 376,  392 ЦК
України.

Відповідно до
вимог  ст. .88 ЦПК України судові витрати
підлягають зарахуванню в дохід держави.

Керуючись  ст.
ст.  4,  8,
10,  14,  15,
18,  57-60,  64,
88,  130,  209-215 ЦПК України,   ст.
ст. .376,  392 ЦК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право
власності на     гараж,  позначений на плані літерою «Г»,  погріб «П»,
оглядову яму «Я» та сарай «С»,
самочинно побудовані ним в місті Тульчині Вінницької області по
АДРЕСА_1.

Зобов"язати
Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації провести державну
реєстрацію самочинно збудованої нерухомості на його ім"я з видачею йому
відповідної технічної документації.

Рішення
суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.