overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 22ц-429/2007                                    Головуючий
у суді 1 інстанції:
Категорія      44                                                  Доповідач:
УХВАЛА

28 березня 2007 року                   Апеляційний суд Дніпропетровської області у
складі:

Головуючого судді:
Перцової В.А.

Суддів:                          Козлова С.П., Повєткіна В.В.

При секретарі:              Білоус
A.M.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДФ ТОВ
"Мультімедіа Софт",
ЗАТ АБ "Радабанк", ОСОБА_2
про визнання торгів недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

ЗАТ АБ
"Радабанк" в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська від 21
листопада 2006 року,
якою залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1. до ДФ ТОВ "Мультімедіа Софт", ЗАТ АБ
"Радабанк", ОСОБА_2 про визнання торгів недійсними, посилаючись на те, що
вони не були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Залишаючи без
розгляду позовну заяву ОСОБА_. до ДФ ТОВ "Мультімедіа Софт", ЗАТ АБ
"Радабанк", ОСОБА_2 про визнання торгів недійсними, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач та його представник не з'явились у судові засідання,
які призначались на 27 липня, 13 жовтня та 21 листопада 2006 року, не
повідомивши суд про причини неявки.

Але з даним
висновком суду не можна погодитись, оскільки районний суд при вирішенні цього
питання припустив порушення норм процесуального права.

Згідно п. З ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд
постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних
причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з
матеріалів справи, Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська в судовому
засіданні 13 жовтня 2003 року у зв'язку з
неявкою сторін розгляд справи було відкладено на 21 листопада 2006
року. Але повідомлення всім особам, що беруть участь у справі, були
направлені із зазначенням дати розгляду справи - 22 листопада 2006
року, про що свідчать копія повідомлення та запис в журналі реєстрації
вихідної кореспонденції судді (а. с. 102,
103).

Таким чином,
оскільки ніхто з учасників процесу, в тому числі і позивач, не були повідомлені
належним чином про час розгляду справи, у суду першої інстанції не було підстав
для залишення позовної заяви без розгляду.

Тому,
апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу
суду - скасувати
і справу направити на новий розгляд.

Керуючись ст.307, п.З ч.1 ст. 311
ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
ЗАТ АБ "Радабанк" задовольнити.

Ухвалу
Жовтневого районного суду від 21
листопада 2006 року
скасувати; справу направити на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення; оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц- 463
/2007                                                  Головуючий 1
інстанції Шестакова З.С.
Категорія 44                                                                           Доповідач Болтунова Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

28 березня 2007
року Колегія суддів судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.
суддів -
Болтунової Л.М., Лаченкової О.В. при секретарі - Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську ци­вільну
справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ух­валу
Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 грудня 2005
року про залишення без розгляду заяви, -

встановила:

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 09 грудня 2005
року заява ОСОБА_1. до ОСОБА_2. про розподіл ква­ртири залишена без розгляду.

Не погодившись із зазначеною ухвалою позивач звернувся з апеляцій­ною
скаргою, в якій просить її скасувати, як необгрунтовану, оскільки про роз­гляд
справи повідомлений не був.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали су­ду
першої інстанції в межах доводів скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду
скасуванню з наступних підстав.

09 грудня 2005
року залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_1. з якою він 08
вересня 2003 року звернувся до суду,
суд першої інстанції виходив з п.З ч. 1 ст. 207 ЦПК України, посилаючись на те, що позивач повторно не з'явився в судове
засідання, про причини неявки не повідомив, заяву про розгляд спра­ви в його
відсутність суду не надав.

З таким висновком колегія суддів погодитися не може, оскільки він супе­речить
закону та матеріалам справи.

Як вбачається з матеріалів, дана справа неодноразово призначалася до
розгляду та відкладалася з різних причин.

У подальшому, в судові засідання на 25
лютого, 29
червня, 2
вересня та 9
грудня 2005
року сторони не з'являлися,
будь-які дані, а саме про виклик по­зивача в матеріалах
справи відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції були допущені порушення норм процесуального права, а тому ухвала суду
підлягає скасуванню з направлення справи на
новий розгляд, в зв'язку з чим апеляційна скарга задовольняється.

Керуючись ст. ст. 307,
312 ЦПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 09 грудня 2005 року скасувати і справу направити на новий розгляд до
того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголо­шення, але може бути оскаржена до Верховного Суду України протягом
двох місяців.
Справа № 2-п-4760/07 Категорі
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 18 грудня 2007 року місто Жито мир
Богунський районний суд мі ста Житомира в складі: голову ючого - судді Григорусь Н.Й. се кретар Лисенко Н.О. розглянув у відкритому судовому засід анні цивільну справу за позо вом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 п ро розірвання шлюбу, встановив:
Сторони перебувають в шлю бі з 1984 року. Від шлюбу мають не повнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Просить шл юб розірвати, посилаючись на ті обставини, що сім'я розпал ася, оскільки вони не знайшли порозуміння в побуті, тому п остійно виникали сварки, крі м того кожен з них живе особис тим життям. Тривалий час вони не підтримують шлюбних стос унків та не ведуть спільного господарства. Подальше сумі сне життя і збереження сім'ї в важає неможливим. На примире ння не погоджується, наполяг ає на розлученні.
В судовому засіданні позив ач позовні вимоги підтримав з тих же підстав, просив позо в задовольнити.
Відповідач в судове засіда ння після наданого строку на примирення не з'явилась, про день розгляду справи була по відомлена належним чином, пр ичини неявки суду не повідом ила, а тому справа була розгл янута в її відсутності.
Заслухавши пояснення пози вача та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов так им, що підлягає до задоволенн я, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружні х стосунків та не ведуть спіл ьного господарства - тому спі льне життя подружжя і збереж ення шлюбу суперечило б інте ресам кожного з них.
Враховуючи інтереси непов нолітньої дитини, її доцільн о залишити на подальше вихов ання при матері.
Керуючись ст. ст. 110, 112 Сімей ного Кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, главою 8 ЦПК України , суд -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб гр. України
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 т а гр. України ОСОБА_2, ІНФ
ОРМАЦІЯ_3, який зареєстрова ний Житомирським міським від ділом РАЦС Житомирської обла сті, актовий запис № 2046 від 17.11.1984 року.
Неповнолітню дитину ОСОБ
А_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на подал ьше виховання залишити при м атері.
Витрати, пов'язані з отрима нням свідоцтва про розірванн я шлюбу покласти на позивача в сумі сімнадцяти гривень, в ідповідача від витрат звільн ити.
Рішення може бути оскаржен е позивачем до апеляційного суду Житомирської області че рез Богунський районний суд міста Житомира шляхом поданн я заяви про апеляційне оскар ження рішення суду протягом десяти днів з дня оголошення рішення суду та апеляційної скарги поданої протягом два дцяти днів після подання зая ви про апеляційне оскарження рішення суду.
Заочне рішення може бути пе реглянуто судом, який його по становив за заявою відповіда ча поданої протягом десяти д нів з дня отримання копії ріш ення суду.
Справа
№2-2175 2007рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2007 року                            Святошинський
райсуд м.Києва

в складі головуючої судді                        Кохановської
З.С.

при секретарі                                            Довгій
І.М.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в м.Києві цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню
житлового господарства Святошинського р-ну м. Києва до ОСОБА_1про стягнення
заборгованості по сплаті витрат на утримання будинку і при будинкової території
та платі за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

КПУЖГ Святошинського р-ну м. Києва звернулось до суду з
даним позовом, яким просить стягнути з відповідачки 3598 грн. 41коп.
заборгованості по сплаті витрат на утримання будинку і при будинкової території
та платі за комунальні послуги і витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., посилаючись на ті обставини, що
відповідачка не сплачує витрат на утримання будинку і прибудинкової території
та плати за комунальні послуги з грудня 2002 року по березень 2007 року, в
наслідок чого утворилась заборгованість.

В судовому засіданні представник позивача підтримала
позовні вимоги, посилаючись на мотиви, викладені в заяві.

Відповідачка не заперечувала проти позову і пояснила, що
борг утворився за браком коштів.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали
справи, вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачка проживає в квартирі
АДРЕСА_1 (а.с - 5).

Згідно рахунку-попередження заборгованість по сплаті
витрат на утримання будинку і прибудинкової території та комунальні послуги за
період з грудня місяця 2002 року по березень місяць 2007 року становить 3598
грн. 41 коп. (а.с - 10), яку відповідно до вимог ст. 162 ЖК України, суд вважає
необхідним стягнути з відповідачки.

Відповідно ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає
стягненню сплачені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп., а в дохід держави судовий збір у сумі
51 грн.00 коп.

Керуючись
ст. 162 ЖК України, ст. ст. 10, 57-60,130,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Заявлені
вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженки м.Києва, індентифікаційний код не відомо, що проживає в АДРЕСА_1, на
користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства
Святошинського р-ну м. Києва (р/р ЖЕО № 807 № 0492, у Святошинському
відділенні ОБ № 8069, МФО
320218 м. Києва, ЗКПО - 05756033) заборгованість по сплаті витрат на
утримання будинку і при будинкової території та платі за комунальні послуги у
сумі 3598 грн. 41 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду
справи в

2

сумі 30
грн. 00 коп., всього
3628 грн. 41 коп, в дохід
держави судовий збір у сумі 51 грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження рішення суду протягом десяти днів
з дня проголошення рішення та апеляційної скарги на рішення суду протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.
Справа
№2-397/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

06 березня 2007 року                            Бериславського
районний суд Херсонської області

у складі головуючого -судді Сіянко В. М.

за участю секретаря -                                                                        Третьякової
Т. М.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання
шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1. звернулася
до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2., посилаючись на
те, що подружнього життя не склалося, не зійшлись характерами, не розуміють
один одного. Шлюбні відносини між сторонами припиненні з 20.11.2006 року.
Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження
шлюбу не можливе.

Позивачка в судовому засіданні на задоволенні позову
наполягала з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач
в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи,
судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони вступили в шлюб 29 жовтня 1994 року (а.с. 5), від
якого мають неповнолітніх дітей, а саме доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження (а.с. 6-7).
Подружнього життя не склалося через несхожість характерів. Шлюбні стосунки
припинені з 2006 року, кожен живе своїм життям, до примирення не прагнуть.
Сім'я розпалась, шлюб існує формально.

Тому в
силу ст.ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 29 жовтня 1994 року
Тягинської сільською Радою Бериславського району Херсонської області, актовий
запис № 11, між ОСОБА_2та ОСОБА_1.

Стягнути при видачі свідоцтва про розірвання шлюбу
судовий збір на користь держави в розмірі 17 грн. з ОСОБА_1, ОСОБА_2від сплати
звільнити.

На рішення суду може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційну скаргу
на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через Бериславський районний суд. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
встановлений строк, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СFпFрFаFвFаF №F2-4327
РFІFШFЕFНFНFЯF
ІFМFЕFНFЕFМF УFКFРFАFЇFНFИF
20 гFрFуFдFнFяF 2007 рF.
ГFіFрFнFиFцFьFкFиFйF рFаFйFоFнFнFиFйF сFуFдF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF ДFоFнFеFцFьFкFоFїF оFбFлFаFсFтFіF уF сFкFлFаFдFіF:
гFоFлFоFвFуFюFчFоFгFоF сFуFдFдFіF МFіFрFоFшFнFиFчFеFнFкFоF МF.АF.
пFрFиF сFеFкFрFеFтFаFрFіF МFіFрFоFшFнFиFчFеFнFкFоF ОF.ЛF.,
рFоFзFгFлFяFнFуFвFшFиF уF вFіFдFкFрFиFтFоFмFуF сFуFдFоFвFоFмFуF зFаFсFіFдFаFнFнFіF вF мF. МFаFкFіFїFвFкFиF цFиFвFіFлFьFнFуF сFпFрFаFвFуF зFаF пFоFзFоFвFнFоFюF зFаFвFоFюF ОFСFОFБFАF_1 дFоF МFаFкFіFїFвFсFьFкFіFйF мFіFсFьFкFіFйF РFаFдFиF, тFрFеFтFяF оFсFоFбFаF: МFаFкFіFїFвFсFьFкFеF мFіFсFьFкFеF бFюFрFоF тFеFхFнFіFчFнFоFїF іFнFвFеFнFтFаFрFиFзFаFцFіFїF, пFрFоF вFиFзFнFаFнFнFяF пFрFаFвFаF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF сFаFмFоFвFіFлFьFнFоF зFбFуFдFоFвFаFнFіF бFуFдFіFвFлFіF тFаF вFнFеFсFеFнFнFяF їFхF дFоF пFлFаFнFуF зFаFбFуFдFоFвFиF,
ПFоFзFоFвF ОFСFОFБFАF_1 дFоF МFаFкFіFїFвFсFьFкFіFйF мFіFсFьFкFіFйF РFаFдFиF, тFрFеFтFяF оFсFоFбFаF: МFаFкFіFїFвFсFьFкFеF мFіFсFьFкFеF бFюFрFоF тFеFхFнFіFчFнFоFїF іFнFвFеFнFтFаFрFиFзFаFцFіFїF, пFрFоF вFиFзFнFаFнFнFяF пFрFаFвFаF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF сFаFмFоFвFіFлFьFнFоF зFбFуFдFоFвFаFнFіF бFуFдFіFвFлFіF тFаF вFнFеFсFеFнFнFяF їFхF дFоF пFлFаFнFуF зFаFбFуFдFоFвFиF - зFаFдFоFвFоFлFьFнFиFтFиF. ВFиFзFнFаFтFиF зFаF пFоFмFеFрFлFоFюF 19 лFиFпFнFяF 2001 рFоFкFуF ОFСFОFБFАF_2 пFрFаFвFоF вFлFаFсFнFоFсFтFіF нFаF сFаFмFоFвFіFлFьFнFоF зFбFуFдFоFвFаFнFіF бFуFдFіFвFлFіF: гFаFрFаFжF пFіFдF лFіFтFеFрFоFюF «ГF-1», лFіFтFнFюF кFуFхFнFюF «БF-1», сFаFрFаFйF «ДF-1», сFаFрFаFйF «ВF-1», сFаFрFаFйF «3-1», лFаFзFнFюF «ЖF-1», яFкF нFаFлFеFжFнFоFсFтFіF дFоF жFиFлFоFгFоF бFуFдFиFнFкFуF, рFоFзFтFаFшFоFвFаFнFоFгFоF вF мF. МFаFкFіFїFвFкFаF-11, вFуFлFиFцFяF ГFлFуFхFоFвFсFьFкFаF, бFуFдFиFнFоFкF 12, жFиFтFлFоFвFоFюF пFлFоFщFеFюF 38,9 кFвFаFдFрFаFтFнFиFхF мFеFтFрFіFвF, зFаFгFаFлFьFнFоFюF пFлFоFщFеFюF 81,0 кFвF.мF. ЗFоFбFоFвF'яFзFаFтFиF МFаFкFіFїFвFсFьFкFеF мFіFсFьFкFеF бFюFрFоF тFеFхFнFіFчFнFоFїF іFнFвFеFнFтFаFрFиFзFаFцFіFїF вFнFеFсFтFиF дFоF пFлFаFнFуF жFиFтFлFоFвFоFгFоF бFуFдFиFнFкFуF зFаF аFдFрFеFсFоFюF: мF. МFаFкFіFїFвFкFаF-11, вFуFлFиFцFяF ГFлFуFхFоFвFсFьFкFаF, бFуFдFиFнFоFкF 12 вFкFаFзFаFнFіF бFуFдFіFвFлFіF: гFаFрFаFжF „FГF-1", лFіFтFнFюF кFуFхFнFюF „FБF-1", сFаFрFаFйF «ДF- 1», сFаFрFаFйF „FВF-1", сFаFрFаFйF «3-1», лFаFзFнFюF «ЖF-1» тFаF зFмFіFнFиF, зFаFгFаFлFьFнFоFїF пFлFоFщFіF - 81,0 кFвF.мF., жFиFтFлFоFвFоFїF пFлFоFщFіF 38,9 кFвF.мF.
Справа
№ 2- 254 2007 p.
квітня 2007 р. Корабельний районний суд м. Миколаєва
складі: головуючого по справі судді - Селіщевої Л.І.,
при секретарі                                                                          -
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
14.12.2006 року позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем
по справі сімейні стосунки припинені, спільне життя не склалося через різні
погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до
одного. Тому вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім'ї з
відповідачем не можливо.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.198 3
року, сумісних дітей не мають.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив
суд його задовольнити. Пояснив, що спільне життя з відповідачем та збереження
сім»ї вважає неможливим, спору майнового характеру між ними не має. Витрати по
сплаті державного мита просив покласти на нього.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та
місце судового засідання була повідомлена належним чином, про що свідчать
наявні у справі повідомлення про вручення судових повісток. Причини її неявки
суду не відомі, своїх заперечень по суті позову суду не надала.
Тому, на підставі ст.224 ЦПК України, за згодою позивача,
суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши докази по справі, вислухавши пояснення
сторін, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,
або інтересам їх неповнолітньої дитини. При цьому суд
також враховує, що рішення сторін прийнято з усвідомленням його наслідків.
Суд
вважає необхідним покласти витрати по сплаті державного мита на позивача.
ст.ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158;214-215 ЦПК України,
ст.105,110 СК України суд -
Позов  задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 2 6 листопада
198 3 року Корабельним райвідділом РАЦС,актовий запис № 698,  розірвати.
При розірванні шлюбу, який здійснюється за рішенням суду
в державному органі реєстрації актів цивільного стану, стягнути з позивача ОСОБА_1- 2 5грн. 00
коп. держмита, а відповідача - ОСОБА_2від сплати такого звільнити.
заочного рішення направити відповідачеві .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який ухвалив
рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів
з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк
. з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і поданням після
цього протягом 20 днів апеляційної скарги, до апеляційної інстанції або в
порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.
Справа
№ 2 - 805 2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

«07»
травня 2007 р.  Корабельний районний суд
м. Миколаєва у складі: головуючого - судді - Давченко Т.М. при секретарі -     Боровик О.С.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

Встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить
розірвати шлюб з відповідачем.

У судове засідання позивач з'явилась, вимоги позову
підтримала, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в
якій вимоги позову визнав та просив слухати справу у його відсутність.

Вивчивши доводи позову й матеріали справи, судом
установлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1. зареєструвала
шлюб з відповідачем 05.03.1999 року у Корабельному районному відділі реєстрації
актів громадянського стану м. Миколаєва, запис акту № 75. Від спільного шлюбу
мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкають разом з
матір'ю. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між сторонами відсутнє взаємо
порозуміння по багатьом питанням подружнього життя, втрачено почуття поваги та
любові. Сторона вважає збереження шлюбу неможливо, спору майнового характеру не
має, вони з 2002 року не підтримують подружні стосунки.

На підставі викладеного у відповідності зі ст.ст. 104,
105, 110, 112, 114 СК України, суд, дійшов висновку, що шлюб належить
розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя та зберігання шлюбу
суперечили б інтересам одного з них, що мають суттєве значення. В зв'язку з
наведеним, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Згідно
зі ст. 8 8 ЦПК України судовий збір сплачено у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.8,14,209,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,   зареєстрований   05.03.1999
року   у

2

Корабельному районному відділі
реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, запис акту № 75.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито на користь держави у
розмірі 17,00 гривен, ОСОБА_1 звільнити від сплати державного мита.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через
суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення
заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом 20 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч. 4 ст. 295 ЩІК України.