№ 2-1554/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

21 березня 2007 року                                                                                м.
Запоріжжя

Шевченківський районний суд М.Запоріжжя у складі:

головуючого судді                                                                         Дмитрюк
О.В.,

при секретарі                                                                                               Прохорові
Р.С.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа - П"ята
Запорізька державна нотаріальна контора) про визнання права на спадщину і права
власності на житловий будинок у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати
ОСОБА_3, яка на момент смерті мешкала в АДРЕСА_1. Цей будинок був
зареєстрований в Запорізькому бюро технічної інвентаризації за чоловіком
ОСОБА_3. - ОСОБА_4., на підставі договору на право забудови від 10.08.1936р.,
посвідченим народним судом М.Запоріжжя 20.09.1936р. р. за № 406. Власник будинку - ОСОБА_4 загинув
під час Великої Вітчизняної війни. 19.11.1954р. на підставі рішення суду від
ІНФОРМАЦІЯ_2. Сталінське райбюро РАГС М.Запоріжжя видало свідоцтво про його
смерть. ОСОБА_3 проживала в цьому будинку з 1936 року до дня своєї смерті. Але право власності на жилий
будинок не оформила, прийнявши спадщину фактичним проживанням й користуванням
спадковим майном. Через хворобу ніг ОСОБА_3 не пересувалась та на дому зробила
заповіт, посвідчений 24.01.1985р. державним нотаріусом П"ятої Запорізької
держнотконтори та зареєстрований в реєстрі за № 2-390, згідно з яким жилий
будинок АДРЕСА_1, вона заповідала позивачці. Після смерті ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1
відкрилась спадщина на жилий будинок АДРЕСА_1, який вона успадкувала фактично
після свого чоловіка ОСОБА_4., бо прийняла, але не оформила спадщину у вигляді
житлового будинку. Позивачка є спадкоємицею за заповітом, прийняла спадщину
шляхом фактичного проживання й користування будинком, бо проживає постійно в
ньому й прописана (зареєстрована) з 1974
року. Непрацездатних та неповнолітніх спадкоємців, передбачених ст.535 ЦК України, на той
час не було. Син спадкоємиці -
ОСОБА_2., відповідач по справі, на час смерті ОСОБА_3. не підпадав за віком,
або станом до обов"язкового кола спадкоємців.

Державна нотаріальна контора не має можливості видати
свідоцтво про право на спадщину. За позовом просить визнати за нею у порядку
спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3, право власності
на жилий будинок АДРЕСА_1, що
зареєстрований як жилий будинок АДРЕСА_1 за
ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2. .

У судовому засіданні представники позивачки підтримали
позовні вимоги. Просять суд визнати за нею право власності на жилий будинок АДРЕСА_1.

2

ОСОБА_3. шляхом
фактичною, управління та володіння житловим будинком, суд задовольняє позовні
вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. 10,
11, 88, 208, 209, 212, 214, 215, 225-228 ЦПК України, ст.ст. 524, 534, 549 ЦК України
(в ред. 1963 р.),-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа -
П"ята Запорізька державна нотаріальна контора) про визнання права на
спадщину і права власності на житловий будинок у порядку спадкування за
заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1, що
зареєстрований як житловий будинок АДРЕСА_1за
ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду
Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом
подання заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення
рішення та апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, або шляхом подання апеляційної скарги без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення
рішення.