Справа № 22-1116 2007 року                                 Головуючий суддя у І інстанції - Крижова О.Г.
Суддя-доповідач в Апеляційному суді - Буцяк З.І.
УХВАЛА

8 листопада 2007 року                                                                                                    місто Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.

суддів Демянчук С.В., Григоренка М.П.

з участю секретаря судового
засідання Колесової Л.В.,

сторін та їх представників

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду
в м. Рівному цивільну справу за апеляційною скаргою
представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського
мі­ського суду від 16 серпня 2007 року про забезпечення позову у справі за
позовом Рів­ненської обласної організації
Товариства сприяння обороні України, третя особа на сто­роні позивача - ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у
користу­ванні приміщенням,

встановила:

Ухвалою Рівненського міського суду від 16 серпня 2007 року забезпечено
позов Рівненської обласної організації Товариства сприяння обороні України,
третя особа на стороні позивача - ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про витребування майна з
чужого незаконного володіння й усунення
перешкод у користуванні приміщенням. На примі­щення РОО ТСОУ на вул. Курчатова, 3, у м. Рівному, автомобіль ГАЗ-31
державний номер НОМЕР_1 та на р/р №
3067 в РОФ АКБ "Укрсоцбанк" (за винятком
рахунків по заробітній платі), які належать позивачу, накладено арешт.

В поданій на це судове рішення апеляційній скарзі представник відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення
місцевим судом норм проце­суального права, просить
апеляційний суд його скасувати і заяву позивача про забезпе­чення
позову повернути заявнику.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши подані докази
та доводи апелянта, колегія су­ддів приходить до висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких під­став.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі,
може на будь-якій стадії розгляду справи вжити заходи забезпечення позову, якщо
їх невжит­тя може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що гербова печатка, штамп,
установчі документи та частина іншого майна
позивача знаходяться у відповідача. Крім того, від­повідач, як стверджує
позивач, не допускає його до окремих приміщень РОО ТСОУ.

2

Тому з урахуванням викладених обставин та вимог закону в суду першої інстан­ції, на переконання колегії суддів, було достатньо
підстав для застосування у даній справі заходів забезпечення пред"явленого позову.

Окремі ж процесуальні упущення, які були допущені як заявником при поданні заяви про забезпечення позову, так і місцевим судом при
постановленні оскаржуваної ухвали, не можуть бути достатньою і безумовною
підставою для її скасування відповід­но до правил, що встановлені ч. 2
ст. 308 ЦПК України.

Доводи апелянта про недотримання судом вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України також
не заслуговують на увагу, оскільки у зазначеній нормі йдеться про те, що заява
про за­безпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває справа, а не складом суду, у провадженні якого перебуває справа, як це помилково вважає
апелянт.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника відповідача Кузенного Олександра Івановича -ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Рівненського міського суду від 16 серпня 2007 року про забезпечення
по­зову у справі за позовом Рівненської обласної
організації Товариства сприяння обороні України, третя особа на стороні
позивача - ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого
незаконного володіння та усу­нення перешкод у користуванні приміщенням залишити
без зміни.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили.