АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19
червня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого            Віхрова В.В.

суддів:                      Гайдук
В.І.,                     Дерев янко О.Г.

Красвітної
Т.П.,                                              Козлова
С. П.

розглянувши
в касаційному порядку (Закон України №697-V від
22.02.2007 р.) в попередньому
судовому засіданні в місті Дніпропетровську справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
колегії суддів судової палати апеляційного суду Київської області від 16
березня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
Житлово-будівельного кооперативу «Супутник»,  Фастівського міськвиконкому про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру,  визнання права власності,  за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання втративши право користування жилим приміщенням,  -

встановила:

У
вересні 2002 року ОСОБА_2 звернувся до ОСОБА_1,
Житлово будівельному кооперативу «Супутник» з позовом про визнання
недійсним свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру,  визнання права власності,  обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим,  що в 1964 році отримав трьохкімнатну квартиру
АДРЕСА_1 на сім'ю,  яка складала чотири
чоловіка. У 1977 році разом з дружиною сплатив вартість квартири.

В серпні
2002 року йому стало відомо,  що
відповідачка оформила на цю квартиру право власності. Оскільки у 1988 році він
мав тільки намір на переоформлення квартири на відповідачку,  але передумав,  та заяву до кооперативу не передавав,  просить суд визнати зазначене свідоцтво
недійсним,  задовольнивши його позовні
вимоги.

У жовтні 2002
року ОСОБА_1
пред'явила зустрічний позов,  вказуючи на
те,  що батько не проживає в квартирі з
1988 року без поважних причин,  тому
відповідно до вимог  ст. . 148 ЖК України просила суд визнати
його таким,  що втратив право
користування нею. Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням
Фастівського міського суду Київської області від 30 грудня 2003 року ОСОБА_2 в
задоволенні позову відмовлено,  зустрічні
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням
колегії суддів судової палати апеляційного суду Київської області від 16
березня 2004 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Рішення
Фастівського міського суду Київської області від ЗО грудня 2003 року скасоване,  та постановлено нове рішення,  яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено,  визнано недійсним свідоцтво про право
власності на кооперативну квартиру на ім'я ОСОБА_1,  визнано за
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним по 1 2 частині кооперативної
квартири АДРЕСА_1. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Справа
№33ц-114кс/07    №6-24621кс04 Головуючий
у першій інстанції Остахнович А.В. Суддя-доповідач Дерев'янко О.Г.

В
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення колегії суддів судової палати апеляційного суду Київської
області від 16 березня 2004 року. В обґрунтування касаційної скарги посилається
на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального
права,  в зв'язку з чим ставить питання
про скасування судового рішення й направлення справи на новий розгляд.

Колегія суддів
вважає,  що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи
рішення суду першої інстанції та постановляючи нове рішення,  апеляційний суд виходив з того,  що позивач не заперечував про те,  що пайові внески вносилися під час
шлюбу,  тому право власності на
кооперативну квартиру повинно бути визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 1 2
частині за кожним.

Проте повністю
погодитися з таким висновком апеляційного суду не можна.

Постановляючи
рішення про визнання за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним по 1 2
частині спірної квартири,  суд
апеляційної інстанції вийшов за межі позовних вимог,  оскільки ОСОБА_2 свої позовні вимоги не
змінював,  а ОСОБА_3 із самостійними позовними
вимогами до суду не зверталась.

Крім
того,  з матеріалів справи
вбачається,  що спірна квартира АДРЕСА_1
на підставі рішення виконкому Фастівської міської ради № 203 від 15.06.1966
року та № 333 від 19.09.1969 року надана ОСОБА_2 на підставі ордеру на жиле
приміщення № 349 на склад сім'ї чотири чоловіка,  (а.с. 5) Відповідно до квитанції від
22.09.1964 року ОСОБА_2 сплачено пайовий внесок у сумі 1518 руб. (а.с. 186)

Розглядаючи
спір по спірній квартирі суду належало відповідно до вимог  ст. . 202,
203 ЦПК України (1963 року ) встановити ким сплачувались пайові внески і
в якому розмірі,  до переходу цієї
квартири відповідачці,  оскільки із
довідки ЖБК не убачається рух по сплаті пайових внесків та остаточний час
сплати паю,  що має суттєве значення для
правильного вирішення спору.

За таких
обставин,  рішення апеляційного суду
підлягає скасуванню в повному обсязі з направленням справи на новий апеляційний
розгляд.

Керуючись  ст.
ст.  333,  336,
338 ЦПК України,  колегія суддів ,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1
задовольнити.

Рішення
колегії суддів судової палати апеляційного суду Київської області від 16
березня 2004 року скасувати,  а справу
направити на новий апеляційний розгляд.

Ухвала
оскарженню не підлягає.