Справа
№ 22ц-7742007 р.
1-й інстанції:  Кашпур О.В. Доповідач:   Редька
УХВАЛА

ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

7 травня 2007 року                                             місто
Чернігів

Апеляційний    суд
Чернігівської області у складі:

головуючого
- судді Литвиненко І.В., суддів - Смаглюк Р.І., Редьки А.Г.,

при
секретарі - Рябчук СВ.,

за участі: позивача ОСОБА_2 та її

представника адвоката ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні
суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Деснянського районного суду міста Чернігова від 19 березня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства "Чернігівський річковий порт" про
зобов'язання надати квартиру,

встановив:

Рішенням деснянського районного суду міста Чернігова від
19 березня 2007 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до відкритого
акціонерного товариства "Чернігівський річковий порт" про
зобов'язання надати їм однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що звільнилася після
смерті наймача цієї квартири.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять скасувати зазначене рішення та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їх позовні

2

вимоги,    посилаючись    на
порушення    судом    норм
матеріального    та процесуального закону.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2
та її представника адвоката ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної
скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_4, яка вважає рішення суду
законним та обгрунтованим в межах заявлених позовних вимог, перевіривши доводи
скарги та матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2
не може бути задоволена.

Суд першої
інстанції у повному обсязі дослідив надані сторонами документи, перевірив та
заперечення сторін у межах заявлених позовних вимог і висновок суду, що надання
вивільнених жилих приміщень не є компетенцією ВАТ "Чернігівський річковий
порт" та що спірна квартира належить на праві приватної власності іншим
особам, грунтується на матеріалах справи та законі.

За матеріалами
справи встановлено, що позивачі, мешканці АДРЕСА_1, 14
грудня 2005 року звернулися до суду з позовом, у якому просили зобов'язати
відповідача надати їм у користування кв.5
у цьому ж будинку, яка звільнилася після смерті у грудні 2004 року наймача
цієї квартири ОСОБА_5, посилаючись,
що на їх заяву про надання їм зазначеної квартири, підприємство не надало
ніякої відповіді, чим фактично незаконно відмовили у задоволенні заяви.

За матеріалами
справи також встановлено, що спірна квартира є житловим фондом комунальної
власності і ВАТ "Чернігівський річковий порт" є
житлово-експлуатаційною організацією зазначеного житла.

Суд першої
інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до житлового законодавства
надання вивільненого житла з фонду комунальної власності є компетенцією органів
місцевого самоврядування та їх виконавчих органів, а не
житлбво-експлуатаційного підприємства, що обслуговує житлові приміщення і
вимоги позивачів до підприємства необгрунтовані.

Суд також дійшов
правильного висновку, що спірна квартира на підставі розпорядження від 16
грудня 2005 року за № 1403 органу приватизації житлового фонду передана
безоплатно у спільну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і ці обставини
підтверджуються наданою копією свідоцтва про право власності на житло, виданого
21 грудня 2005 року виконавчим комітетом Деснянської районної ради міста
Чернігова, але позивачі до подружжя ОСОБА_7 ніяких претензій не заявили.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив
у задоволенні позовної заяви у межах заявлених позовних вимог, рішення суду

3

ухвалено
відповідно до вимог матеріального та процесуального закону і доводи апеляційної
скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.307,308,314,315,319 Цивільного
процесуального кодексу України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 19
березня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців після
проголошення.