АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

31 травня 2007 року колегія
суддів судової палати у цивільних

справах апеляційного суду Житомирської області в
складі:

головуючого - судді
Олексієнка М.М.,

суддів:                             Косигіної Л.М., Жигановської О.С.,

при секретарі
судового

засідання                              Хоменко Р.В.,

з участю: ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та їх представника,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення
Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2007 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Підкевич» в особі ОСОБА_4, ОСОБА_2,
третя особа -ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної, моральної
шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

встановила:

У листопаді 2006 року ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «Підкевич» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, завданої в
результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги ґрунтувались на тому,
що 12 вересня 2006 року на 74 кілометрі автодороги Київ-Чоп водій ОСОБА_5, який
будучи в трудових відносинах з відповідачем та керуючи транспортним засобом, належним останньому, допустив порушення Правил
дорожнього руху України, що привело до пошкодження автомобіля «HYUNDAI H200», на відновлювальний ремонт якого необхідно
19104.05 грн. Із-за даної пригоди переніс моральні страждання, які виразились у
стресі від самої події та від пошкодженого
автомобіля, тому розмір компенсації має становити

Справа № 22 - ц / 1106                                              Головуючий у 1 інстанції Миколайчук В.Л

Категорія 23                                                                Доповідач
- суддя Олексієнко
М.М.

8000
грн. Крім того, понесено судові витрати на суму 396.20 грн. Оскільки
відповідач добровільно збитки відшкодовувати не бажає, змушений стягувати їх в
судовому порядку.

В процесі
розгляду справи ухвалою від 11.12.2006
року судом залучено до справи співвідповідачем ОСОБА_2.

Рішенням Коростишівського районного суду від 20.03.2007 року позов ОСОБА_1
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2., як приватного підприємця, 9552.03
грн. матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль, 500 грн. компенсацію за
моральні страждання, 530.22 грн. судових витрат. В позові до ОСОБА_3 відмовлено
за безпідставністю. Суд виходив з того, що винуватцями дорожньо-транспортної
пригоди, яка привела до матеріальної шкоди, є в однаковій мірі як водій
ОСОБА_5, так і водій ОСОБА_6, який керував
автомобілем позивача. Розмір матеріальної шкоди визначено на підставі
висновку експертно-автотоварознавчого дослідження.

При визначенні
моральної шкоди судом враховано обставини транспортної пригоди, наявність
доказів, наданих позивачем.

Не погоджуючись
із судовим рішенням, ОСОБА_1
подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права, допущених судом, просив його скасувати,
справу направити на новий судовий розгляд. Скаржник виходить з того, що суд, не
прийнявши до уваги покази свідків, безпідставно визнав винним у транспортній
пригоді ОСОБА_6, в результаті чого зменшив розмір матеріальної шкоди.

ОСОБА_2 теж в апеляційній
скарзі просить судове рішення, в частині стягнення матеріальної та моральної
шкоди з нього, скасувати за безпідставністю. На переконання апелянта, не встановлено вину водія ОСОБА_5 у
дорожньо-транспортній пригоді, тому суд не мав права стягувати збитки з
нього, як з роботодавця.

Вислухавши
доводи осіб, які з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи в
межах, передбачених ст. 303
ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про задоволення
апеляційних скарг частково.

Відповідно
до п.4 ч.1 ст.311
ЦПК України, рішення суду підлягає
скасуванню  з  направленням
справи  на  новий
судовий

розгляд, якщо суд вирішив питання
про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Як свідчить
зміст рішення, судом фактично визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, а
відповідно і у спричиненні матеріальної шкоди, водія ОСОБА_6, хоча його не було
залучено до справи як третю особу без самостійних вимог, не обговорювалось питання і про притягнення
співвідповідачем. Таким чином, судом вирішено питання про права та
обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Окрім того, при
розгляді справи суд повинен визначитись із належним відповідачем. Виходячи з
позовної заяви (а.с.4), відповідачем
виступає Приватне підприємство «Підкевич», збитки стягнуто з приватного
підприємця ОСОБА_2. У справі від 11.12.2006 року (а.с.40) є ухвала про
залучення до справи співвідповідача, проте,
як це передбачено ч.1 ст.ЗЗ ЦПК України, не вирішено питання про заміну
відповідача, якщо в цьому є потреба.

В процесі
розгляду справи суд, з дотриманням п.2 ч.1 ст.215 ЦПК України, в мотивувальній
частині повинен навести мотиви, з яких
вважає встановленою наявності або відсутності фактів щодо моральної
шкоди, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, чому бере до уваги одні
докази і відхиляє інші, тобто рішення повинно бути вмотивованим.

На підставні
наведеного, керуючись ст. 303,
304, 307, п.4 ч.1
ст.311, 314, 315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційні
скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення
Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 березня 2007 року скасувати,
а справу передати до того ж суду першої інстанції на новий судовий розгляд
іншим суддею.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і може
бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.