Справа № 33-ц- 120                                                                                               Категорія
Суддя-доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 травня 2007
року                                                                           м.
Рівне

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області
в складі: Собіни І.М.

Демянчук С В. Шимківа С.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, виконавчого комітету Данильченської сільської ради про визнання права
власності на будинковолодіння та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
виконавчого комітету Данильченської сільської ради про визнання заповітів
недійсними за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного
суду від 10 листопада
2004 року та
ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2005 року,

встановила:

У липні 2004 року
ОСОБА_3звернувся в суд з позовом до виконавчого комітету Данильченської
сільської ради про визнання права власності на будинковолодіння в селі Данильче
Рогатинського району.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що у 1977-1978 роках разом із
дружиною ОСОБА_4 та її батьками побудували в селі житловий будинок з надвірними
спорудами. Дружина та її батьки померли, а через відсутність свідоцтва про
право власності на будівлі не може оформити право власності за законом, тому й
звернувся з даним позовом до суду.

ІНФОРМАЦІЯ_1року
ОСОБА_3помер, тому як представник у справу вступив син ОСОБА_1.

Він просив визнати право власності на будинковолодіння батька, згідно
заповіту на його користь як спадкоємця.

В жовтні 2004 року до
суду із позовною заявою звернувся ОСОБА_1, брат позивача і просив визнати
недійсним заповіти ОСОБА_3та ОСОБА_5на
користь ОСОБА_1.

Заявлені вимоги обґрунтував тим, що заповіт складений 10.11.2000 року батьком
ОСОБА_3під тиском і погрозами брата ОСОБА_1.

Заповіт, складений 27.12.2000
року ОСОБА_5 на користь брата ОСОБА_1є недійсним тому, що від складений
імені недієздатної особи, і не за підписом заповідача.

Рішенням Рогатинського районного суду від 10 листопада 2004
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської області від

2

26 січня 2005 року, позов
ОСОБА_2та ОСОБА_1задоволено частково. Заповіт, складений ОСОБА_5 27 грудня 2000 року визнано
недійсним. За ОСОБА_1 суд визнав право власності на 3/4 будинковолодіння,
що в АДРЕСА_1, а за ОСОБА_2-
право власності на 1/4
його частину.

На дані рішення ОСОБА_2. подав касаційну скаргу в якій просить скасувати
вказані рішення, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно із ч. 2
ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного оскарження судового рішення є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги
правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими. Касаційний суд перевіряє законність
судових рішень лише в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статті 337
ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо
визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального
права.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права, і
доводи скарги висновків суду не спростовують.

Відсутні й передбачені ст. 338
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Керуючись Законом України "Про внесення змін до Закону України
"Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ" від 22
лютого 2007 року,
ст.ст. 331, 332,
335-337, 343, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Рівненської області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду від 10 листопада 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 січня 2005
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.