Справа №2-63/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007
року Димитровський міський суд Донецької області у складі: головуючої - судді Клепка
Л.І.,  при секретарі Мушинській М. В.,

за участю
представників позивача -
органу опіки і піклування виконкому Димитровської міської Ради
ОСОБА_1,  ОСОБА_2 ,  відповідачки ОСОБА_3,  прокурора ОСОБА_4,

розглянувши в
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Димитров справу за позовом
органу опіки і піклування виконкому Димитровської міської Ради - служби у справах
неповнолітніх до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,  -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
орган опіки і піклування виконкому Димитровської міської Ради - служба у справах
неповнолітніх звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про позбавлення її
батьківських прав. В обгрунтування вимог вказав,  що відповідачка є матір'ю неповнолітнього
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.
Батько дитини записаний відповідно до ч. 1 ст.
135 Сімейного Кодексу. 13 лютого 2007року до органу опіки і піклування
надійшла інформація з Димитровської міської центральної лікарні про те,  що неповнолітній ОСОБА_5 залишився без
догляду і піклування,  оскільки місце
перебування його матері було невідоме,  а
дідуся дитини 13.02.2007року було госпіталізовано до лікарні. ІНФОРМАЦІЯ_2року
дідусь ОСОБА_5 помер,  і того ж дня
завідувачем дитячого відділення,  де
перебував ОСОБА_5,  в присутності
представника Димитровського відділення кримінальної міліції у справах
неповнолітніх був складений акт про дитину,
яку залишено в закладі охорони здоров'я. Посилаючись на те,  що мати дитини не виконує своїх батьківських
обов'язків щодо виховання дитини,  не
дотримується санітарно-гігієнічних норм,
не створює необхідних умов для її утримання,  позивач просить суд позбавити її батьківських
справ.

В судовому
засіданні представники позивача,
посилаючись на викладені в позовній заяві обставини,  просили суд позбавити відповідачку
батьківських прав щодо її сина ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження.

Відповідачка
позов не визнала,  вважала вимоги
позивача незаконними і такими,  що
задоволенню не підлягають. В судовому засіданні відповідачка пояснила,  що вона проживала разом з неповнолітнім сином
ОСОБА_5,  2003 року народження,  і
батьком-пенсіонером за адресою: АДРЕСА_1. Дохід їх сім'ї складався з державної
допомоги,  що надавалася їй на
дитину,  та батькової пенсії,  розмір якої був мінімальним.  Оскільки цей дохід не задовольняв потреби
сім'ї і в м. Димитров працевлаштуватися було важко,  то вона в січні 2007року поїхала на заробітки
в м. Москву,  залишивши дитину разом з
батьком.  ІНФОРМАЦІЯ_3 року її сповістили
про те,  що батько помер. ІНФОРМАЦІЯ_5
року вона повернулася в м. Димитров і їй стало відомо,  що дитина знаходиться в дитячому відділенні
Димитровської міської лікарні. Вона прийшла до лікарні і просила повернути їй
сина,  оскільки він був здоровий,  проте сина їй не віддали,  повідомивши про те,  що вона має звернутися до органу опіки і
піклування. Коли вона звернулася до органу опіки і піклування,  представник органу ОСОБА_1 обстежила
матеріально-побутові умови їх сім'ї і
стала

вимагати
від неї зробити в квартирі ремонт і привести житло в придатний для проживання
стан і тоді їй віддадуть дитину. Вона виконала ці умови,  проте,
коли вона пішла до лікарні,  щоб
провідати сина,  їй стало відомо,  що сина в лікарні вже немає. Вона звернулася
до органу опіки і піклування,  де її
повідомили,  що орган опіки і піклування
підготоував до суду позов про позбавлення її батьківських прав. З березня 2007 року вона
знаходиться на обліку в Димитровському міському центрі зайнятості,  де їй виплачують допомогу по безробіттю,  в теперішній час отримала направлення на
роботу. Посилаючись на те,  що вона
любить свою дитину,  бажає її виховувати
та жити разом з нею,  відповідачка
просить суд відмовити органу опіки і піклування в задоволенні позову.

Вислухавши
пояснення сторін,  дослідивши докази по
справі,  суд вважає,  що позов не підлягає задоволенню,  виходячи з наступних підстав.

Судом
встановлено,  що відповідачка є матір'ю
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1року народження,  що стверджується свідоцтвом про народження
дитини (арк.спр.21). Батько в свідоцтві про народження дитини зазначений зі
слів матері відповідно до ч.1  ст. 135
Сімейного Кодексу.

Згідно
довідки з місця проживання дитина проживає разом зі своєю матір'ю ОСОБА_3,
1986 року народження,
за адресою: АДРЕСА_1
(арк..спр.20). Договір житлового найму на квартиру оформлено на ім'я батька
відповідачки - ОСОБА_6
,  який ІНФОРМАЦІЯ_2року помер (арк.спр.20, 22).

Згідно
довідок Димитровської міської лікарні відповідачка ОСОБА_3 здорова,  на обліку в наркологічному та
психоневрологічному диспансерах не знаходиться (арк.спр.11-12).

З
письмового повідомлення завідуючої дитячим відділенням Димитровської міської
лікарні на ім'я начальника служби у справах неповнолітніх Димитровської міської
Ради від 13 лютого 2007 року
вбачається,  що дільничою службою
встановлений неповнолітній ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,  який проживав разом
з дідусем.  Дідусь дитини
паралізований,  за онуком доглядати
невзмозі,  а мати знаходиться на
заробітках,  в зв'язку з чим дитина була
поміщена в дитяче відділення Димитровської міської лікарні (арк.спр.14).

20 лютого 2007року
за участю представників Димитровської центральної лікарні та представника
Димитровського відділення кримінальної міліції у справах неповнолітніх був
складений акт про залишену дитину (арк..спр.17).

Згідно
рішення Димитровської міської Ради НОМЕР_1
від 21.02.2007року малолітнього ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження,  було відібрано у матері
ОСОБА_3 (арк.спр.25). Як пояснила в судовому засіданні представник органу опіки
і піклування ОСОБА_7,  сім"я
ІНФОРМАЦІЯ_4 на той час на обліку в органі опіки і піклування не
перебувала,  з матір'ю дитини це питання
не обговорювалося,  дитина направлена в
дитячий будинок. Поспішність прийняття такого рішення пояснює стислими
строками,  протягом яких дитина могла
знаходитися в дитячому відділенні. Самій відповідачці про наявність такого
рішення  відомо не було.

Статтею
164 Сімейного Кодексу України встановлені підстави позбавлення батьківських
прав. Однією з таких підстав,  на яку в
обгрунтування позову посилається позивачка,
є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Проте
позивачем не надано,  а судом не
встановлено доказів щодо ухилення відповідачки від виконання своїх обов'язків.

Допитана
в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила,  що відповідачка її сусідка. їй відомо,  що вона виховувалася батьком,  бо мати відповідачки,  коли їй було 12 років,  померла. В
неповнолітньому віці відповідачка народила сина ОСОБА_5,  який проживав разом з нею та дідусем.  Вона знала,
що відповідачка шукає роботу,  бо
батькової пенсії сім'ї не вистачало. В січні 2007 року вона поїхала на заробітки,  а дитина залишилася з батьком,  якого паралізувало,  а потім ІНФОРМАЦІЯ_2року він
помер. Оскільки близьких родичів у ІНФОРМАЦІЯ_4 не було,  то ОСОБА_5 помістили в дитяче відділення
Димитровської міської

лікарні.
Відповідачка повернулася додому ІНФОРМАЦІЯ_5
року на похорони батька. їй повідомили,
що дитина знаходиться в лікарні і вона відразу туди поїхала,  проте сина їй не віддали,  зобов'язали її зробити в квартирі ремонт і
повідомили,  що лише тоді їй віддадуть
дитину. Вона сама працює в лікарні і також цікавилась в дитячому
відділенні,  чому матері не віддають дитину,  і їй також було роз'яснено,  що відповідачка має зробити в квартирі
ремонт. Відповідачка зробила в квартирі ремонт,
проте дитину їй не віддали,  а
направили в Дитячий будинок. Вважає,  що
твердження позивача про те,  що
відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків,  безпідставні,
бо дитина завжди була чисто вдягнена,
не голодна,  відповідачка постійно
гуляла з сином,  піклувалася про його
здоров'я,  приводила на щеплення в
лікарню.

Такі ж
пояснення дала ОСОБА_9,  яка також вважає
вимоги органу опіки і піклування про позбавлення відповідачки ОСОБА_3
батьківських прав безпідставними.

Свідок
ОСОБА_10 суду пояснила,  що після похорон
батька відповідачка звернулася до лікарні,
а потім до органу опіки і піклування,
щоб забрати дитину назад,  проте
їй в цьому було відмовлено. Вона разом з відповідачкою приходила до органу
опіки і піклування,  щоб підтримати
відповідачку,  проте в її присутності
головний спеціаліст служби у справах неповнолітніх вимагала від ОСОБА_3,  щоб та відмовилася від дитини,  і тоді їй допоможуть знайти роботу,  а потім відновити її в батьківських
правах,  з чим ОСОБА_3 не погоджувалася.
Вона вимагала від органу опіки і піклування повідомити,  де знаходиться її син,  проте такої інформації вона не отримала. Також
ОСОБА_10 суду пояснила,  що відповідачка
на вимогу органу опіки і піклування зробила в квартирі ремонт,  бо їй обіцяли повернути сина,  проте так цього і не зробили.

Згідно
долученого до матеріалів справи акту,
підписаного шістнадцятьма мешканцями будинку,  в якому проживає відповідачка,  вона позитивно характеризується,  любить свою дитину і піклується про неї
(арк.хпр.    ).

Суд не
може залишити поза увагою те,  що
відповідачка любить свою дитину,  хоче
піклуватися про неї та займатися її вихованням,  а також того,
що материнська турбота та увага вкрай необхідна дитині для її розвитку.
Тому з урахуванням вищенаведеного суд вважає,
що підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав
відсутні. Позивачем не надано суду жодного доказу щодо доцільності позбавлення
відповідачки батьківських прав,  тому суд
вважає висновки органу опіки і піклування щодо відібрання дитини та доцільності
позбавлення відповідачки батьківських прав безпідставними,  необгрунтованими і такими,  що суперечать матеріалам справи і не
відповідають вимогам закону. Зазначені обставинами є підставою для відмови в
задоволенні позову.

На
підставі вищевикладеного,  керуючись  ст.
ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України,
ст.  ст. 10,  60,
79,  81,  88,
213,  214,  215,
224-226 ЦПК України,  суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити
органу опіки і піклування Димитровської міської Ради в задоволенні позову про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,  який народився в м. Димитров.

Рішення може
бути оскаржено в апеляційному порядку.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано до Димитровського
міського суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області через
Димитровський міський суд протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.