СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УхвалА

Іменем України

"18" грудня 2007 року

Колегія суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого Зварича С.Б.

Суддів Бершадської Г.В., Бахметової В.Х.

при секретарі Любчик Л.В.

з участю сторін ОСОБА_1

ОСОБА_2

та адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Кременецького районного суду від 27 червня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та визнання частково
недійсним свідоцтва про право власності на будинковолодіння, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2007 року ОСОБА_1. звернулась з позовом в Кременецький районний суд до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя.

Позивач
зазначила, що з 18 червня 1983 року вона з відповідачем перебуває в
зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання вони побудували будинок з
надвірними будівлями АДРЕСА_1. Оскільки між ними не досягнуто згоди щодо
користування спільним майном просить визнати за нею право власності на ½ частину
будинку та  надвірних будівель та
провести їх поділ.

У
червні 2007 року позивач доповнила вимоги і просила визнати частково недійсним
на ½ його частину свідоцтво про право власності видане згідно
рішення виконкому  Білокриницької
сільської ради від 29.12.2002 року за №96
та зареєстрованого в Кременецькому БТІ 29.12.2002 року за №883.

Рішенням Кременецького районного суду від 27
червня 2007 року вирішено:

Провести реальний поділ будинковолодіння розташованого в
с.Білокриниця по вул.Шкільній Кременецького району Тернопільської області,
виділити та визнати право власності за ОСОБА_1 згідно 6 варіанту
будівельно-технічної експертизи приміщення в житловому будинку:

1-1 площею 2,8 м.кв вартістю
2423 грн. 1-6 площею 14,5 м.кв. вартістю 12550 гри., 1-7 площею 14.8 м.кв.
вартістю 12809 гри., 1-8 площею 19.0 м.кв. вартістю 16444 грн., 1-9 площею 6,3
м.кв. вартістю 5453 грн..

Із господарського приміщення: хлів площею 14.5 м.кв.
вартістю 3705 грн., гараж площею 28.4 м.кв. вартістю 17049 грн.. Вартість
будинковолодіння, що виділяється 1-му
власнику   становить   70433
грн.,   що   складає
45/100   ідеальних  долі будинковолодіння.

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на
приміщення в житловому будинку:

1-2 площею 7.4 м.кв. вартістю 6405 грн.. 1-3 площею 5.0
м.кв. вартістю 4328 грн., 1-4 площею 12,2 м.кв. вартістю 10559 грн., 1-5 площею
27.8 м.кв. вартістю 24061 грн.. літня кухня площею 48.8 м.кв. вартістю 35992
грн., майстерня площею 23,8 м.кв. вартістю 6082 грн..

Вартість будинковолодіння, що виділяється 2-му власнику
становить 87427 грн., що складає 55/100 ідеальних долі будинковолодіння.

При цьому варіанті ОСОБА_2 повинен замурувати двері з
приміщення 1-І в приміщення 1-2, з приміщення 1-9 в приміщення 1-4 та 1-5,
зробити окремий вхід та пробити дверний отвір з приміщення 1-3 в приміщення
1-4, з приміщення 1-4 в приміщення 1-5.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 компенсацію в розмірі 8
497 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати по
справі в розмірі 1939 грн..

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на
будинковолодіння, видане на ім'я ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому
Білокриницької сільської ради 23.12.2002р. №96.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1. просить рішення суду скасувати і справу
направити  на новий судовий розгляд
посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В
судовому засіданні апелянт апеляційну скаргу підтримала і погоджується лише на
перший  варіант поділу.

ОСОБА_2вважає
рішення суду законним і обгрунтованим.

Розглянувши
справу в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга  не підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони за час
спільного подружнього проживання побудували АДРЕСА_1 будинок  з надвірними будівлями.

Згідно висновку судової будівельно-технічної
експертизи житловий будинок площею  109,8
м.кв. вартістю  95032 грн. (вартість
1м.кв. - 865 грн.50 коп.), літню кухню площею 48,8 м.кв. вартістю 35992 грн,
хлів площею 14,5 м.кв. вартістю 3705 грн, майстерню площею 23,8 м.кв. вартістю
6082 грн. та гараж площею 28,4 м.кв. вартістю 17049 грн.

Позивач
погоджувалась  лише  на перший або третій варіант поділу.

Проводячи
поділ будинковолодіння по шостому варіанту поділу суд виходив з того, що
відповідачу доцільно виділили в житловому будинку дві кімнати, ванну та
кладовку, до якої можна зробити окремий вхід та які будуть задовольняти його
житлові потреби, а з господарських приміщень літню кухню з підвалом та
майстерню і врахував те, що позивач на жоден з варіантів поділу крім 1 та 3 не
погоджується.

Колегія
суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно
до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із
майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу  частки із майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки кожного
із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо
інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно обраного судом варіанту поділу
апелянту - позивачці в житловому будинку загальною площею 109, 8 м.кв. виділено
приміщень площею 57,4 м.кв. вартістю 49679 грн., а відповідачу  залишаються приміщення площею 52,4 м.кв.
вартістю  45353 грн., що є близьким до
рівності часток.

Щодо
господарських приміщень, то у власність ОСОБА_1. виділено гараж та хлів, а
ОСОБА_2 - літню кухню з підвалом, так як кухня в будинку залишається у позивача
та майстерню, оскільки відповідач займається столярними роботами.

Крім
цього зобов'язано ОСОБА_2 замурувати три дверних отвори та пробити  три: один для влаштування окремого входу в
частину будинку, а другий та третій - в кімнати, а також сплатити компенсацію в
сумі 8447 грн. із-за того, що його ідеальна доля більша реальної.

Такий
варіант поділу є вірним, відповідатиме інтересам сторін, та є близьким до
виділення рівних частин приміщень в житловому будинку для задоволення житлових
потреб сторін.

Доводи
апелянта про проведення поділу житлового будинку та господарських приміщень по
першому варіанту поділу суд не приймає до уваги так як по цьому варіанту
відповідачу із житлового будинку загальною площею 109, 8 м.кв. виділяється 29,8
м.кв. площі та  майже всі господарські
приміщення (площею 85,7 м.кв.), а позивачці 80 м.кв. житлового будинку і хлів
площею 14,5 м.кв. та цей варіант передбачає залишення в спільному користуванні
підвалу.

Посилання
ОСОБА_1. на  порушення судом норм
процесуального права, яке полягає в прийнятті як доказ  3-9 варіантів поділу, в тому числі шостого,
по якому проведено поділ будинковолоідння є безпідставним, оскільки як
вбачається з пояснень експерта, допитаного в суді першої інстанції, вказані
варіанти поділу були розроблені експертом по ухвалі суду від 20 лютого 2007
року про призначення будівельно-технічної експертизи, в якій експерт
попереджався про кримінальну відповідальність, однак зразу не були  долучені до висновку (повторні дослідження не
проводились).

Твердження
про невірно розраховані експертом площі і відповідно вартості приміщень
житлового будинку не порушують прав позивачки, тому що площа приміщень, які
виділяються ОСОБА_1. по наведеному нею розрахунку збільшується на 1,34 м.кв, а
ОСОБА_2 на 0,42 м.кв.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав
для скасування рішення суду з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Керуючись
ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Кременецького районного суду від 27 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді