Справа № 2-243/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого
судді:                                    Лисенка Владислава Вікторовича

при
секретарі:                                                      Ярмольській
І.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.  Києві
справу за позовом ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3до ОСОБА_4про поділ житлового будинку
в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою,  -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2006 року
ОСОБА_1,  ОСОБА_2  ОСОБА_3 звернулись ;;о суду з позвом до
ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування
земельною ділянкою. Свої вимоги мотивують тим,
що на підставі рішення коллегії суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Київської області від 15.06.2006 року сторони по
справі є власниками житлового АДРЕСА_1по 1/4 частині кожний. Вказаний житловий
удинок складається із наступних приміщень: коридор площею

6, 4 м ,  кухня площею 6,
3 м ,  житлові кімнати площею 13, 5 м та 27
м ,  загальною площею

53, 2 м ,
житловою площею 40,
5 м . Біля
будинку знаходяться господарські будівлі та споруди: ґанок,  сарай,
погріб,  фундамент,  огородження. Житловий будинок перебуває у їх
спільній частковій власності. В зв'язку з тим,
що між сторонами склались неприязні стосунки і спільне користування
будинком неможливе,  тому позивачі
об'єднують свої частки в будинку і хочуть їх виділити в натурі. Об'єднавши їх
частки,  просять виділити в натурі 1/4
частини цього будинку у спільну часткову власність та спільне
користування,  а відповідачу виділити в
натурі його 1А частину. Вважають,  що з
розподілом житлового будинку необхідно визначити і порядок користування
земельною ділянкою,  площею 0, 54 га,  яка надана для обслуговування житлового
будинку з господарськими будівлями та спорудами.

В
судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2  ОСОБА_3 підтримали
позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач
ОСОБА_4 позов не визнав та суду пояснив,
що з 1919 року,  коли було побудовано будинок,  його ніхто,
крім нього,  не перебудовував та
не ремонтував. Позивачки з батьками не проживали та не доглядали за ними,  тому вважає,
що позивачі не мають права на спірну земельну ділянку та будинок.

Вислухавши
поясненя сторін,  дослідивши письмові
докази по справі,  суд вважає,  що позов підлягає не задоволенню з наступних
підстав.

Суд
встановив,  що згідно рішення колегії
суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області
від 15.06.2006 року за
сторонами було визнано право власності по Ул жилого АДРЕСА_1

Згідно
висновку судової будівельно-технічної експертизи № 2858/2859 від 07.05.2007
року „оскільки житловий будинок побудований в 1919 році має значний фізичний
знос,  морально застарілі технічні
характеристики уонструктивних елементів (фундамент -дерев'яні  ст.,
стіни - в закидку,  відсутність
комунікацій та інш.),  його ремонт для
приведення до задовільного технічного стану є недоцільний та неможливий.

2

Враховуючи
наведене вище,  технічний стан
будівель,  розташованих на земельній
ділянці,  а саме неможливість їх
подальшої експлуатації,  дійсна вартість
АДРЕСА_1Київської області,  визначається
як вартість земельної ділянки площею 1
500 м2 під забудову.'"
„дійсна вартість АДРЕСА_1 на час складання висновку становить 393450 грн. Розподіл
житлового АДРЕСА_1між співвласниками згідно часток 1/4 та 3/4 неможливий через
недостатню площу власника 1А частки для влаштування ізольованої квартири".

Відповідно
до ч 1  ст. 364
ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна,  що є у спільній частковій власності.

Відповідно
до ч 2  ст. 364
ЦК України,  якщо виділ у натурі із
спільного майна не допускається зігдно із законом або не є можливим,  співвласник,
який бажає виділу,  має право на
одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації
вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його
згодою.

Як
вбачається із матеріалів справи,  поділ
будинку на 1/4 та 3/4 частини неможливий,
а від грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки,  відповідач відмовляється,  крім того вартість спірного будинку визначена
як вартість земельної ділянки площею 1
500 м2 під забудову,  а позивачі не
ставлять питання в позові про її розподіл.

За таких
обставин позовні вимоги щодо поділу житлового будинку в натурі не підлягають задоволенню.

Відповідно
до ч 4  ст. 120
ЗК України при переході прав власності на будівлю та споруду до кількох
осіб право власності на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб
у вартості будівлі та споруди,  якщо інше
не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Враховуючи
вищевикладене та керуючись  ст. ст. 209,
215,  218 ЦПК
України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

В позові
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3до ОСОБА_4про поділ житлового будинку
в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Рішення
може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через
Києво-Святошинський районний суд протягом 20
днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту
його проголошення.