Справа №
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
судді Дрішлюка А.І.,
судового засідання Іскрич В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання
районний суд м. Одеси з позовом про визнання договору довічного утримання
недійсним звернулась ОСОБА_1. В обґрунтуванні заявлених вимог вона зазначила,
що була введена в оману відповідачкою, оскільки вважала, що підписала у
нотаріуса заповіт на її ім'я. Проте два роки потому вона з'ясувала, що
підписала в реальності договір довічного утримання, за яким передала у
власність свою квартиру ОСОБА_2. Відповідно позивачка просила суд визнати
положеннями ст. 45 ЦПК України, ст..
36-1 Закону України „Про прокуратуру" в справу в інтересах позивачки
судом був допущений прокурор, представник якого підтримав заявлені позовні
судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання
повідомлялися належним чином. Письмових заперечень до суду не надав. Суд у
зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої
неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача
ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що
заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
процесі судового розгляду між сторонами по справі 25 жовтня 2005 р. був
укладений договір довічного утримання, засвідчений держаним нотаріусом Третьої
нотаріальної контори Чередниченко Г.А. Згідно з умовами укладеного договору
відповідачка ОСОБА_2 зобов'язується
прийняти на себе обов'язок довічного утримування позивачки, забезпечувати її,
надавати право довічного мешкання у квартирі, що знаходиться АДРЕСА_1, яка
відповідно до договору відчужується ОСОБА_2.
за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає
другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх
частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін
чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або)
у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види
матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими
набувач має забезпечувати відчужувача. Якщо обов'язки набувача не були
конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувача
іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно
до засад справедливості та розумності.
України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності
правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати йог внутрішній
волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути
сформований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;
правочин, що вчиняється батьками (усиновителями) не може суперечити правам та
інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою ст. 203 ЦК України.
зазначила, що через свій вік, а вона 1926 року народження, постійні хвороби,
поганий зір та поганий слух і за своїм станом здоров'я, не могла розібратись з
обставинами викладеними у договорі.
відомостей наданих позивачкою суду, зокрема довідки від 06.07.2007 року № 268
виданою КУ „Міською поліклінікою" - ОСОБА_1, знаходиться під медичним
наглядом з 1987 року. Станом на 2007 рік, вона стоїть на диспансерному обліку з
діагнозом ішемічна хвороба серця, стенокардія спокою і напруження, аліментарна
анемія, і ін. Дані відомості підтверджують існування таких фізичних вад, на які
вказувала позивачка, як поганий слух та відповідний стан здоров'я, з чого суд
вбачає збільшення можливості введення позивачки в оману.
Згідно ст. 230 ЦК України, якщо
одна із сторін правочину навмисно ввела іншу сторону в оману щодо обставин, які
мають істотне значення, правочин визнається недійсним судом.
Згідно ст. 216 ЦК України
недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю. Уразі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана
повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього
правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане
майно полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, -
відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент
Таким чином, суд
вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини
справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.
203,215, 216, 744, 749, ЦК
України, ст. ст.ст. 10, 11, 60, 130,208,209,212, 213-215, 224-225 ЦПК
України суд
ОСОБА_2 про визнання договору довічного утримання недійсним задовольнити.
недійсним договір довічного утримання від 25.10.2005 року, посвідчений
державним нотаріусом Чередниченко Г.А. Третьої одеської державної нотаріальної
контори, зареєстрований за №5-3288.
реституцію за правочином визнаним судом недійсним.
ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1.
порядок виконання рішення суду згідно з яким воно після набрання ним законної
сили є підставою для реєстрації права власності за ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_1, та анулювання попереднього реєстраційного запису про право власності
на вказану квартиру ОСОБА_2.
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача,
поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.