Апеляційний суд
Хмельницької області
колегія суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного  суду Хмельницької
області             в складі:
судді   Харчука В.М.,
суддів:                      Бережного С.Д.
секретарі:         Гребелюк Т.Б.
участю:                 представників
розглянула у відкритому судовому  засіданні
цивільну справу № 22ц-2332 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Хмельницького міськрайсуду від 05 листопада 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
обслуговуючого кооперативу „Садове товариство „Колос”, третіх осіб на стороні
відповідача - ОСОБА_2 та Хмельницької районної державної адміністрації про відновлення
права користування земельною ділянкою, заслухавши доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судова колегія,
звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 17 листопада
1988 року виконкомом Хмельницької районної ради виділено 19,4 га землі для
створення та діяльності кооперативу „Садове товариства „Колос”. Вона вступила
до зазначеного кооперативу і в її користування надано земельну ділянку № 176
(сектор № 5) площею 0,06 га. З 1988 по 2006 рік вона користувалась зазначеною
земельною ділянкою, але в жовтні 2006 року виявила, що ця ділянка захоплена
невідомою особою, Після звернення до голови правління кооперативу вона дізналась,
що рішенням правління кооперативу її виключили із кооперативу, вилучили її
земельну ділянку і перерозподілили її гр. ОСОБА_2., якому Хмельницькою
райдержадміністрацією вже видано Державний акт на право власності на землю.
Тому позивачка просила визнати
незаконним рішення правління кооперативу про виключення її з членів
кооперативу, поновити її право користування земельною ділянкою.
Представник відповідача обслуговуючого
кооперативу „Садове товариство _________________________________________________________________________Головуючий
у першій інстанції - Вавринчук О.М.                 Справа № 22ц-2332          Доповідач - Харчук В.М.
Категорія № 33
позову не визнав, посилаючись на те, що на протязі тривалого часу       ОСОБА_1 не сплачувала внесків до
кооперативу та запустила земельну ділянку. Тому вважає,  що позивачка обґрунтовано виключена із членів
кооперативу і рішенням правління припинено її право землекористування. Її
земельна ділянка виділена гр. ОСОБА_2., якому Хмельницькою
райдержадміністрацією видано Державний акт на землю.
Ухвалою суду притягнуто до участі у
справі в якості третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_2 та Хмельницьку
райдержадміністрацію, які позову позивачки не визнали, посилаючись на
законність дій відповідача та третіх осіб.
Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 05 листопада 2007 року у позові ОСОБА_1відмовлено.

В апеляційній скарзі на рішення суду
ОСОБА_1 посилається на ті ж обставини, що і в позовній заяві, на порушення
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права - ст.ст.141
Земельного кодексу України, п.12 Перехідних положень Земельного кодексу
України. Відповідно до цих норм земельна ділянка з її володіння могла
вилучатись лише за рішенням Хмельницької райдержадміністрації, а не правління
кооперативу.

Судом також не враховано, що на жодне
засідання правління кооперативу щодо допущених нею порушень вона не викликалась
і жодних пояснень з цього приводу не давала, добровільно від користування
земельною ділянкою не відмовлялась.

Тому просить скасувати рішення
Хмельницького міськрайсуду від 05 листопада 2007 року, ухвалити нове рішення
про задоволення її позову.

Судова колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення
Хмельницького міськрайсуду від 05 листопада 2007 року скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд з мотивів порушення судом першої інстанції норм
процесуального права.

Відповідно до ст.311 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд, якщо
суд розглянув не всі вимоги і цей недолік не був і не міг бути усунутий
ухваленням додаткового рішення судом першої інстанції.

З позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що
позивачка вимагає відновлення її права землекористування, тобто, повернення
вилученої земельної ділянки.

З цією метою ОСОБА_1 заявила клопотання
про долучення до розгляду справи в якості співвідповідача (другого
відповідача), а не третьої особи, ОСОБА_2, якому спірна ділянка передана у
власність Хмельницькою райдержадміністрацією. При цьому позивачка просила
визнати незаконним рішення Хмельницької райдержадміністрації про надання
земельної ділянки ОСОБА_2 (а.с.117).

Судом з участю сторін також досліджувався
Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_2 (а.с.72).

Однак, суд першої інстанції не ухвалив
процесуального рішення щодо вимог позивачки про визнання незаконним передачі
земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та не роз'яснив позивачці права заявляти
позовні вимоги в частині визнання Державного акту недійсним та рішення
Хмельницької райдержадміністрації незаконним. Цим самим суд проявив
упередженість та односторонність під час розгляду справи, адже без вирішення
зазначених питань та роз'яснення позивачці її прав в цій частині вирішити
зазначений земельний спір з дотриманням процесуального закону неможливо.

При таких обставинах суд апеляційної
інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення і справа підлягає
поверненню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду слід
роз'яснити позивачці її право змінити позовні вимоги, вимагати визнання
незаконним  фактичне вилучення у неї
земельної ділянки, визнання незаконним надання зазначеної ділянки гр. ОСОБА_2.,
визнання недійсним виданого ОСОБА_2.  Державного
акту на спірну земельну ділянку. При заявлені таких вимог допустити ОСОБА_2 та
Хмельницьку райдержадміністрацію в якості відповідачів у справі.

З мотивувальної частини рішення суду
першої інстанції також вбачається, що суд відмовив позивачці у позові і з тих
підстав, що у позивачки відсутній Державний акт на право власності на землю,
вона суду не надала договору оренди на право користування ділянкою на правах
оренди, а тому позивачка вважається такою, що не набула права користуватись
земельною ділянкою.

Такі висновки суду не зовсім відповідають
обставинам справи та не узгоджуються із діючим земельним законодавством.

Судом встановлено, і цього не
заперечують сторони і треті особи, що
ОСОБА_1 набула право користування спірною земельною ділянкою, як член
садового кооперативу ще в 1988 році під час дії ст.51 Земельного кодексу
Української РСР 1970 року, тому на законних підставах користувалась цією
земельною ділянкою до її фактичного вилучення правлінням кооперативу.

З
прийняттям Земельного кодексу України від 18 грудня 1990 року ОСОБА_1
набула право на приватизацію (отримання у власність)  чи на користування зазначеною ділянкою на
правах оренди (ст.ст.6, 8), але своє право не реалізувала, державного  акту на земельну ділянку не оформила,
договору оренди земельної ділянки не укладала, хоча продовжувала фактично
користуватись зазначеною земельною ділянкою.

Пунктом 6 Постанови Верховної Ради
України „Про земельну реформу” від 18 грудня 1990 року встановлено строк,
протягом якого громадяни зобов'язані оформити належним чином своє право
користування чи володіння земельними ділянками і зазначено, що право громадян
після закінчення строку на оформлення права землекористування втрачається.

Пунктом 8 постанови Верховної Ради
України „Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі” від 13
березня 1992 року передбачено, що громадяни, установи та організації, яким було
надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або
постійне володіння, зберігають свої права на використання цих ділянок до
оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного
кодексу України.

Відповідно до п.6 розділу Х ”Перехідних
положень”  Земельного кодексу України від
25  жовтня 2001 року громадяни та
юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але не
можуть їх мати на такому праві, зобов'язані до 1 січня 2005 року переоформити у
встановленому порядку право власності або оренди на них.

Відповідно до  постанови Верховної Ради України від 17
лютого 2004 року продовжено строк оформлення таких документів громадянами до 1
січня 2008 року.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 22 вересня 2005 року (справа № 1-172005) через незабезпечення
державою законодавчих, організаційних та фінансових умов оформлення прав власності
чи землекористування громадян на земельні ділянки, що перебувають у їх
використанні, визнано неконституційними пункт 6 Постанови Верховної Ради
України „Про земельну реформу” від 18 грудня 1990 року в частині припинення
права користування земельними ділянками та п.6 розділу Х „Перехідних положень”
Земельного кодексу України щодо зобов'язання оформити своє право власності чи
користування земельною ділянкою.

Тому висновки суду в частині ненадання
ОСОБА_1 доказів укладання договору оренди земельної ділянки та відсутності у
позивачки права на користування спірною земельною ділянкою до одержання
документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації, не являються
з правової точки зору безспірними.

Статтею 141 Земельного кодексу України
від 25 жовтня 2001 року визначено правові підставами припинення права
користування земельною ділянкою. При цьому припинення права користування
земельною ділянкою, за винятком добровільної відмови землекористувача,
проводиться лише в судовому порядку (ст.143 ЗК України).

Ці обставини суду слід врахувати при
новому розгляді спору, перевірити законність та підставність фактичного
вилучення земельної ділянки у ОСОБА_1, надання її гр. ОСОБА_2. і ухвалити
законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 311, 313-315,
317, 319 ЦПК України, судова колегія,

У  Х  В
А  Л  И
Л  А  :

апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05
листопада 2007 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для
розгляду в іншому складі суду.

Ухвала набирає чинності з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання чинності.

Головуючий:
/підпис/

Судді: /підписи/

Копія вірна:

Суддя апеляційного суду
Харчук В.М.