Справа №22-ц-21492007.                                                                                                                                Головуючий
Категорія про стягнення
шкоди                                                                                                                                                                                 Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007
року судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого    -    судді Міненкової Н.О.

суддів                     -                 Ларенка
В.І., Гальянової І.Г.,

при
секретарі   -                       Набока
О.О.

розглянувши у  відкритому
судовому  засіданні  в  м.   Харкові цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 23
лютого 2007 року

по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 -
про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,

встановила:

У квітні 2005 року позивач
ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування
своїх вимог позивач посилався на те, що 11.06.2004
року він керував автомобілем «ВАЗ-2101» державний НОМЕР_1, який належить
йому на праві особистої власності. Рухаючись по пр. Тракторобудівників до
перехрестя з Салтівським шосе, зупинившись на червоне світло світлофора в
крайньому правому ряді, на зелене світло почав рух в сторону вул.
Краснодарської. Рухаючись на перехресті , справа від нього стояли транспортні
засоби, коли з права виїхав автомобіль ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_1, з яким відбулося зіткнення.

За даним фактом проводилася
перевірка, відповідно до якого було винесено постанову про відмову в порушенні
кримінальної справи, та в якій дізнавачем було встановлено, що в його діях
порушень правил дорожнього руху не було, та визначено порушення правил
дорожнього руху водієм ОСОБА_1.

Внаслідок ДТП його автомобілю
були заподіяні технічні пошкодження, згідно до висновку спеціаліста
товарознавця величина матеріального збитку складає 2 314 грн. 58 коп..

Позивач просив
стягнути з відповідача відшкодування матеріальної шкоди 2 314 грн. 58 коп. та моральну
шкоду в розмірі 2 500 грн.,
понесені судові витрати на проведення експертизи в сумі 195 грн.76 коп., сплаті
судового збору в сумі 51
грн..

Відповідач
позовні вимоги не визнав, вважає ,
що він не порушав правила дорожнього руху, тоді як позивач виїхав на
перехрестя на забороняючи світло світлофора.

Також заперечує
проти розміру величини матеріального збитку, так як вказує, що дізнавачем при
дослідженні факту ДТП було
встановлено декілька ушкоджень транспортного засобу, тоді як висновок
спеціаліста товарознавця вказує на більші ушкодження, що відповідно і впливає
на величину шкоди.

Рішенням
Комінтернівського  районного суду м.
Харкова від 23 лютого 2007 року позовні
вимоги   задоволено частково. Суд вирішив
стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі
2 314 грн. 58 коп., 51 грн. сплаченого судового збору, 195 грн. 76 коп. суму
сплачену за висновок спеціаліста авто товарознавця.

Не погоджуючись
із таким рішенням районного суду, в апеляційної скарзі відповідач просить
скасувати рішення в частині стягнення сумі і направити справу на новий розгляд
до суду першої інстанції

При цьому
посилається на те, що суд порушив ст. 58
ЦПК України відносно належності доказу предмету доказування та ст. 147 ЦПК України про
те, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за
правилами, встановленими статтею 212 ЦПК. Однак суд не надав належної оцінки
висновку експерта, тому що дізнавачем при дослідженні факту ДТП було
встановлено декілька ушкоджень транспортного засобу, тоді як висновок
спеціаліста товарознавця вказує на більші ушкодження, що відповідно і впливає
на величину шкоди.

Рішення в
частині того, що відповідач був винний в ДТП,
ОСОБА_1 не оскаржував.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в
межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вбачає, що вона не підлягає
частковому задоволенню, а рішення необхідно змінити, зменшивши розмір стягнення
матеріального збитку, з наступних підстав.

Так,
задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди
заподіяної дорожньо-транспортної пригодою, районний суд виходив з того, що
відповідач - ОСОБА_1
керуючи автомобілем порушив Правила дорожнього руху, допустив зіткнення
автомобілів, у результаті чого була завдана матеріальна шкода позивачу ОСОБА_2.
на суму 2 314 грн. 58 коп..

Величину
матеріального збитку в наслідок ДТП
у сумі 2 314 грн. 58
коп. районний суд визначив відповідно до висновку спеціаліста авто
товарознавця.

Однак судова
колегія вважає, що дані висновки суду в частині розміру матеріального збитку є
не правильними, оскільки вони зроблені не

відповідно до зібраним по справі
доказам, вимогам ст. ст.58,
147, 212 ЦПК України.
Суд  не  дав
висновку  належної  оцінки
та визнав  його беззаперечним.
Ушкодження автомобіля позивача, зафіксовані у
висновку  експерт від 21.10.2004
року не відповідають ушкодженням
автомобіля,  які  зафіксовані
у протоколі огляду місця ДТП від 11.06.2004 року та довідці відділу
дізнання Харківського міського управління УМВСУ від 19.07.2004 року (а.с.4, 8-10).

Так, в протоколі
і в довідці зафіксовано, що в результаті ДТП
автомобіль ВАЗ-2101 одержав механічні ушкодження : деформація
правого переднього крила, розбита права передня фара. Даний факт ствердив і
позивач ОСОБА_2, підписавши протокол огляду місця ДТП.

Праге, у висновку спеціаліст авто товарознавця в розділі «В
результате технического
осмотра установлено» вказуються пошкодження, які відсутні у
вищезгаданих документах, а саме -
«капот; бампер ;кронштейн; панель передка; стойка рамки радіатора; ...».
Всього експерт зафіксував 16
ушкоджень автомобіля, в той час як безпосередньо після ДТП компетентні
органи зафіксували всього 2
ушкодження. З тим, що автомобіль одержав всього два ушкодження, погодився і
його власник Гриненко, підписавши протокол огляду ДТП.

Технічний огляд
автомобіля проводився 28.09.2004
року, тобто більше ніж через три місяці після ДТП. В даному випадку
позивач не доказав причинний зв'язок між ушкодженнями, зафіксованими у висновку
експерта та ДТП від 11.06.2004 року. У висновку
експерта відсутні будь які посилання на те, що зафіксовані експертом ушкодження
с наслідком саме ДТП від 11.06.2004 року. Як вказано
у висновку експерта дізнавач в своєму листі від 15.09.2004 року на вирішення дослідження поставив одне питання:
«Прошу провести товароведческое
исследование на предмет установления
сумми причиненного ущерба автомобіля ВАЗ-2101 принадлежащего
Гриненко Н.В.», жодного слова про ДТП
від 11.06.2004 року в
лисії немає. Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач повинен був довести, що
вказані у висновку експерта ушкодження його автомобіля є безпосереднім
наслідком саме ДТП від 11.06.2004 року. Цього зроблено не було.

Таким чином,
визнаючи висновок експерта за беззаперечний доказ і не надавши йому належної
оцінки, районний суд порушив ст. 58
ЦПК України відносно належності доказу відносно предмету доказування та ст.
147 ЦПК
України про те, що висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється
судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

З довідки та
протоколу огляду вбачаєгься, що у результаті ДТП від 11.06.2004 року -
зіткнення автомобілю належному позивачу - були причинені технічні пошкодження,
а саме: крило та фара. Згідно до висновку спеціаліста авто товарознавця від 21.10.2004 року вартість
крила складає 52 грн.,
вартість фари складає 59
грн. Вартість ремонтних робот фари 50
грн., а вартість ремонтних робот крила 117 грн. 50
коп.. Вартість фарбових матеріалів складає 206 грн., вартість фарбування
380 грн.. Тобто ушкодження складає на суму 864 грн. 50 коп.

Крім того як вбачається з висновку спеціаліста, у зв'язку
з пошкодженням автомобіля були скритні дефекти, а саме - пошкоджений
відбійник вартістю 1,8 грн.,
шарова опора вартістю 18
грн., облицювання фари вартістю 3
грн., ремонтні роботи лонжерону на суму 87,50 грн.. А тому, всього позивачу
причинено матеріального збитку  в
наслідок ДТП 974 грн. 30 коп., а не 2 314 грн. 58 коп..

Доказів тому, що були інші
пошкодження : підфарник,
бампер, крильчатка, перекіс кузова, стойка,
панель, капот, - позивач
суду не надав. А тому суму стягнення матеріальної шкоди необхідно зменшити до 974 грн. 80 коп..

На підставі ст. 88 ЦПК України
судові витрати на проведення судової експертизи у сумі 195 грн. 76 коп також
необхідно зменшити наполовину, тому, що позов задоволений не повністю, тобто до
149 грн.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 303,
304, 307, п.п. 1,4 ч.1 ст.309,313-
315, 317,319 ЦПК України, судова колегія ,-

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Змінити рішення Комінтернівськогоо
районного суду м. Харкова від 23
лютого 2007 року,
зменшити стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 974 грн. 80 коп., та судових
витрат до 149 грн.

В інший частині
рішення суду залишити без змін. Рішення суду апеляційної інстанції набирає
чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі
двох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.