overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа № 2-1672/2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Заочне

25 травня 2007 року                                                                                      м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський
місцевий суд Івано-Франківської областів складі

головуючої-судді                                            Шалаути
Г.І.

секретаря                                                         Гаврилів
М.М.

представника
позивача                                 ОСОБА_3

представника ООП                                         Тупяк
Т.Р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Івано-Франківську цивільну справу за
позовом заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1 до ОСОБА_2про позбавлення батьківських прав

встановив:

заступник прокурора м. Івано-Франківська в інтересах неповнолітньої
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 подав позов до ОСОБА_2про позбавлення його батьківських
прав.

Позов мотивовано тим, що батьки дитини разом не
проживають, мати дівчинки -ОСОБА_4 веде аморальний спосіб життя, зловживає
спиртними напоями та наркотичними засобами, від виховання дитини самоусунулась.
Батько дитини-ОСОБА_2, раніше судимий, повторно вчинив злочин, згідно вироку
засуджений до 2 років
позбавлення волі. Дитина проживає разом із бабусею- ОСОБА_5 і фактично
утримується за рахунок її пенсії. Просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав
відносно його дочки-ОСОБА_1.

В   судовому   засіданні
представник   прокурора     позов
підтримала,   просила  його задоволити з мотивів наведених у
позовній заяві.

Представник   органу   опіки
і   піклування   підтримала
висновок   про   доцільність позбавлення відповідача
батьківських прав, просила позов задоволити.

Заслухавши представника прокурора, представника ООП, дослідивши
письмові матеріали справи: висновок ООП
Івано-Франківського МВК від 19.01.2007
року, згідно якого доцільно позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно
його неповнолітньої дитини. п.2 ст.164 СК України передбачає, що батьки ( один з батьків)
може бути позбавлений батьківських прав, якщо він не займається вихованням
неповнолітньої дитини. Судом встановлено ,
що малолітня Каріна проживає зі своєю бабусею- ОСОБА_5, яка її виховує та
утримує за рахунок своєї пенсії. Згідно інформації міської прокуратури від
15.01.2007 p., батько дитини за скоєння злочину засуджений до двох
років позбавлення волі, про що свідчить і копія вироку ( а.с.17).

Тому суд вважає, що позов слід задоволити , позбавити
ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2., батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки-
ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1

2

На підставі
ст. 164 п.2 Сімейного
кодексу України,
керуючись ст.ст. 215,
216 ЦПК України суд

вирішив:

Позов
задоволити.

Позбавити ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2.уродженця м. Івано-Франківська,
(відбуває покарання у Катеринівській виправній колонії № 46 с. Катеринівка,
Сарнинського району, Рівненської обл.)
-батьківських прав відносно неповнолітньої дитини
дочки-ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене до Івано - Франківського
апеляційного суду через місцевий суд на протязі 10 днів з часу його проголошення шляхом подачі заяви до
міського суду про намір подати апеляцію та подання апеляції на протязі 20 днів з моменту
подачі заяви.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

13
вересня 2007 року                                                                                            м.  Вінниця

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області
у складі:

Головуючого:
Нікушина В.П.

Суддів: Цюри
Т.В.,  Гуцола П, П.

При секретарі:
Шевчук Л. В.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_3про поділ
спільного сумісного майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 5 липня 2007 року,  якою накладено
арешт на аватомобіль "Мерседес"
державний номер НОМЕР_1 1989 року випуску,
зареєстрований на ОСОБА_1,

ВСТАНОВИЛА:

В липні
2007 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом доОСОБА_3. про розподіл спільного
сумісного майна нажитого під час шлюбу і зокрема автомобіля "Мерседес - Венц"
1989 року випуску державний номер НОМЕР_1при цьому вона з метою забезпечення
позову звернулась до суду з заявою про накладення арешту на вказаний
автомобіль.

Заява
про забезпечення позову була розглянута і задоволена з винесенням ухвали.

ОСОБА_1
на ім'я,  якої даний автомобіль був
зареєстрований не погоджуючись з ухвалою суду оскаржила її в апеляційному
порядку. При цьому вона ставить питання про скасування ухвали,  як такої,
що винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В   обґрунтування   своїх
вимог   вона   посилається
на   те,    що
автомобіль зареєстрований не неї і вона є його власником.  Позивачка при подачі позовної

Справа
№22-1786                                                             Категорія:
5

Головуючий у І
інстанції: Овсюка Є.М.

Суддя-доповідач:
Нікушин В.П.

заяви не надала жодних доказів,
які б свідчили про її права на спірний автомобіль. Отже,  як вона,
вважає суд першої інстанції наклавши арешт на автомобіль порушив її
права як власника.

Колегія
суддів заслухавши доповідача,  ОСОБА_1.
,  яка підтримала свою апеляційну
скаргу,  перевіривши її обґрунтованість
та законність оскаржуваної ухвали,
дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної
скарги,  а від так і для скасування
оскаржуваної ухвали.

Як
вбачається із позовної заяви ОСОБА_2 доОСОБА_3. вказаний автомобіль є предметом
спору між подружжям з посиланням на те ,
що його було придбано під час шлюбу і позивачка претендую на 1/2 частину
цього автомобіля.

За таких
обставин суд першої інстанції мав всі правові підстави для накладення на нього
арешту. При цьому судом не обмежено право користування даним автомобілем.

А тому
на підставі викладеного та керуючись
ст.  ст. 307,  312,
313,  315 ЦПК України,  колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити,  а ухвалу
Ленінського районного суду м.  Вінниці
від 5 липня 2007 року про накладення арешту на автомобіль "Мерседес - Бенц" 200
- Д 1989 року випуску державний номер НОМЕР_1,
зареєстрований на ОСОБА_1 залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення.

Справа
№22-1786                                                                   Категорія:
5

Головуючий у І
інстанції: Овсюка Є.М.

Суддя-доповідач:
Нікушин В.П.
Справа№2«О»-188
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2007 року                                                                                 м.
Бердянськ

Бердянський
міськрайонний суд Запорізької області, у складі:

головуючого
судді Петягіна В.В.

при секретарі                   Ледовської
А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, заінтересована
особа: АБ «ТАС-Бізнесбанк» про встановлення факту належності
правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Бердянського міськрайонного суду із
заявою, у якій про­сив: установити факт належності йому свідоцтва на заняття
підприємницькою діяльні­стю НОМЕР_1,
виданого ІНФОРМАЦІЯ_1
року № на ім'я
«ОСОБА_2», та встановити факт належності йому довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру НОМЕР_2,
виданої на ім'я «ОСОБА_2».

У судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги та
пояснів, що 09 жовтня 1996 року Бердянським
MB УМВС України в Запорізькій області йому був виданий
паспорт громадянина України серія ОСОБА_3,
в якому його ім'я та ім'я по батькові було зазначено «ОСОБА_2».
ІНФОРМАЦІЯ_1 року він зареєструвався у якості приват­ного підприємця і йому
було видано свідоцтво НОМЕР_1 на ім'я «ОСОБА_2». 21.11.2001 року йому було
надано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_2, в якій він
також зазначений як «ОСОБА_2». Тому що його справжнє ім'я та ім'я по батькові
«ОСОБА_1», 22.04.2005 року Бердянським MB УМВС
України в Запорізькій області йому був виданий новий паспорт громадянина
України серія ОСОБА_4, в якому ім'я та ім'я по батькові були зазначені як
«ОСОБА_1». 14.05.2007 року листом за №197 заступник керуючого по корпоративному
бізнесу АБ «ТАС-Бізнесбанк» повідомив його, що у зв'язку з розбіжністю у
паспортних даних з документами юридичної справи №10367, відмовлено в отриманні
грошових кош­тів. Щоб уникнути даних розбіжностей, заявник просив задовольнити
його заяву.

Уповноважена особа АБ «ТАС-Бізнесбанк» письмово
повідомила суд, що підтри­мує заяву ОСОБА_1, і просила розглянути справу у її
відсутність.

Належність заявнику свідоцтва приватного підприємця і
довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру підтверджується копією
колишнього паспорту громадянина України серія ОСОБА_3, у якому ім'я та ім'я по
батькові було зазначено «ОСОБА_2», тому заява підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ч.4 ст. 174, ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 235, п. 6 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

2

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1
про встановлення факту належності право-встановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 свідоцтва на заняття
підприємницькою діяльністю НОМЕР_1
від ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
виданого на ім'я «ОСОБА_2».

Встановити факт належності ОСОБА_1 довідки про присвоєн­ня
ідентифікаційного номеру НОМЕР_2,
виданої на ім'я «ОСОБА_2».

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а апеляційну скаргу - протягом 20
днів після подання заяви на апеляційне оскарження в апеляційний суд
Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд в порядку,
передбаченому ст. 292-296
ЦПК України.
Справа № 2-284 /2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2007 року Заставнівський районний суд
Чернівецької області в складі: головуючого судді - Спіжавка Г.Г.,

при секретарі
Цюпа Г.М.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1,
відповідачки Туник Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Заставна цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.03.2007 року
звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано
між ним та відповідачкою 30
вересня 2005 року
виконкомом Васловівської сільської ради, Заставнівського р-ну, Чернівецької
області за актовим записом №
06 .

Від шлюбу мають
дочку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обгрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачкою
спільне життя не склалось, вона не прислухається до його думки у всьому
слухається своїх батьків. З жовтня 2006 року не проживають разом.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтував його
вищенаведеним, а також вказав, що в нього є інша жінка з якою він бажає укласти
шлюб.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, просила суд шлюб між нею
та позивачем розірвати.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове
рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК
України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних
підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Статтею 110 СК
України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним
із подружжя.

Обставин, які б
унеможливлювали пред'явлення позову судом не встановлено.

Сторони не проживають разом більше шести місяців, їхній
шлюб носить формальний характер, а тому даний позов про розірвання шлюбу
підлягає до задоволення.

Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись
ст.ст.110, 112 СК
України, ст.ст. 214, 215
ЦПК України ,-

ВИРІШИВ :

Позов
задовольнити.

Шлюб зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30 вересня 2005 року виконкомом
Васловівської сільської ради, Заставнівського р-ну, Чернівецької області за
актовим записом № 06, розірвати.

2

При одержані свідоцтва про розірвання шлюбу стягнути з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави по 8,50
грн. судового збору.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у
строк, встановлений ст.294 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Копія  апеляційної  скарги
одночасно  надсилається  особою,
яка її  подає,  до

суду апеляційної інстанції.
ГОРОДНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
СУДОВИЙ НАКАЗ
року                                                                                                     м.
Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Березовський О.Д.
СТЯГУВАЧ : Закрите акціонерне товариство
видачу судового наказу про стягнення з БОРЖНИК : ОСОБА_1, адреса : АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1
заборгованості по кредиту, відсотках, комісії за
користування кредитом та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за
27 березня 2007 року в суд звернулося ЗАТ КБ „ПриватБанк" і заявою про
видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості : по кредиту в
сумі 1067 грн., по відсотках за користування кредитом в сумі 968, 74 грн., по
комісії за користування кредитом в сумі 99, 77 грн., пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором в сумі 262, 28 грн., яка виникла в зв'язку з
невиконанням боржником зобов'язано по договору НОМЕР_2 від 28.10.2005 року,
згідно якого банк надав боржнику кредит в сумі 1067 грн., зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 2 % у місяць на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.10.2006 року. Мотивуючи вимоги,
стягувач зазначив, що боржник в порушення ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України не
виконує умови зазначеного кредитного договору, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість.
В силу ст.ст. 1048, 1049 ЦК
України Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві позику /грошові
кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем/ та сплатити
відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановлених договором.
З наданих суду матеріалів вбачається, що заборгованість боржника перед
стягувачем по кредитному зобов'язанню складає 2397, 79 грн., із них :
заборгованість г:о кредиту - 1067 грн., заборгованість по відсотках за
користування кредитом - 968, 74 грн., заборгованість по комісії за користування
кредитом - 99, 77 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за
договором - 262,28 грн..
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу судового наказу
відповідає вимогам ст. ст. 96-99 ЦПК України, а вимоги, викладені в заяві є
обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 612, 614, 623-625,
629, 1048, 1049, 1054 ЦК
України, ст. 88, 95, 96,102,103,105 ЦПК України,
1. Стягнути з ОСОБА_1, адреса : АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1
на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку
1067 грн. /одна тисяча шістдесят сім грн. /
заборгованості по кредиту, 968, 74 грн. /дев'ятсот шістдесят вісім грн. 74
коп./ заборгованості по відсотках за користування кредитом, 99, 77 грн.
/дев'яносто дев'ять грн. 77 коп./ заборгованості по комісії за користування
кредитом, 262, 28 грн. /двісті шістдесят дві грн. 28 коп./ пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, а всього стягнути 2397, 79 грн. /дві тисячі
триста дев'яносто сім грн. 79 коп./.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь З AT КБ „Приватбанк" 25 грн.
50 коп. (двадцять п'ять грн. 50 коп.) судового збору, що були сплачені при
ГОРОДНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
СУДОВИЙ НАКАЗ
року                                                                                                             м.
Суддя Городнянського районного суду Чернігівської області Березовський О.Д.
СТЯГУВАЧ : Закрите акціонерне товариство
видачу судового наказу про стягнення з БОРЖНИК : ОСОБА_1, адреса : АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1
заборгованості по кредиту, відсотках та пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, -
17 квітня 2007 року в суд звернулося З AT КБ „ПриватБанк"
-; заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника заборгованості :
1023, 14 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі
1196, 08 грн., яка виникла в зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань по
кредитному договору НОМЕР_2 від 05.08.2005 року, згідно якого банк надав
включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1, 67 %
місячних (20 % річних ) від суми залишку непогашеної заборгованості за
кредитом. Згідно умов догозору при порушенні боржником зобов'язань по погашенню
кредиту, останній сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 3, 33 %
місячних ( 40, 08 % річних ) від суми залишку непогашеної заборгованості.
Мотивуючи вимоги, стягувач зазначив, що боржник в порушення ст. ст. 526, 527,
не виконує умови зазначеного кредитного договору,
у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість.
Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банку ( кредитодавець )
зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та
сплатити відсотки. В силу ст.ст. 1048, 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути Позикодавцеві
позику /грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем/
та сплатити відсотки за користування коштами у строк та у порядку, встановлених
З наданих суду матеріалів вбачається, що заборгованість боржника перед
відсотках за користування кредитом - 1023, 14 грн., пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором - 1196, 08 грн..
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про видачу судового наказу
відповідає вимогам ст. ст. 96-99 ЦПК України, а вимоги, викладені в заяві є
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 526, 527, 530,
612, 614, 623-625, 629, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 88, 95, 96, 102, 103, 105 ЦПК України,
1. Стягнути з ОСОБА_1, адреса : АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1
на користь Закритого акціонерного товариства комерційного банку
грн. 84 коп. /одинадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят вісім грн. 84 коп./
заборгованості по кредиту, 1023 грн. 14 коп. /одна тисяча двадцять три грн. 14
коп./ заборгованості по відсотках за користування кредитом, 1196 грн. 08 коп.
/одна тисяча сто дев'яносто шість грн. 08 коп./ пені за несвоєчасність
/чотирнадцять тисяч сто сімдесят вісім грн. 06 коп./.
2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ
„Приватбанк" 159 грн. 64 коп. (сто п'ятдесят дев'ять грн. 64 коп.)
судового збору, що були сплачені при подачі заяви.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19 вересня 2007
року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Бабія А.П.,  Ступакова О.А.,  Станкевича
В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.  Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ПСП
«Приморський» про витребування майнової частки /паю/,  за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Приморського районного суду Запорізької області від 19 липня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2005 року , -

встановила:

ОСОБА_1
звернулася з касаційною скаргою на рішення Приморського районного суду
Запорізької області від 19 липня 2005 року,
залишене без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 31
жовтня 2005 року,  яким у задоволені
позову ОСОБА_1 відмовлено.

В
обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судами норм
матеріального права,  в зв'язку з чим
ставиться питання про зміну ухвали апеляційного суду Запорізької області від 31
жовтня 2005 року та задоволення її позовних вимог.

Колегія
судців дійшла висновку,  що підстави для
перегляду судового рішення апеляційної інстанції відсутні,  виходячи з наступного.

Відмовляючи
у задоволені позову,  районний суду
виходив з того,  що відповідно до п.3.2
Положення про паювання майна КСП «Приморський» до списку осіб,  які мають право на майновий пай вносяться
спадкоємці померлих осіб після 28.01.2000 року,
які мали право на майновий пай. ОСОБА_2 з 28.01.2000 року був виключений
зі списку на отримання майнового паю і до 2005 року позивач,  як спадкоємець,  ці обставини не оспорювала до суду.

Відповідно до ч.
2  ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального чи порушення процесуального права.

Справа №
33ц- 1057/07                                                                                   Категорія
ЦП: 33

Головуючий у
першій інстанції Осоцький І.І1. Доповідач Станкевич
В.А.

2

Згідно  ст.  335 ЦПК
України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судове рішення ухвалене з додержанням судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального права,
а також відсутні передбачені ч. 1
ст.  338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновок судів не спростовують.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської області , -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Приморського районного суду Запорізької області від 19 липня 2005 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 31 жовтня 2005 року залишити
без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.