У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 грудня
2007 року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого       Лященко Н.П.,

суддів:                   Балюка М.І.,             Костенка А.В.,

Берднік І.С.,              Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в
судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням і виселення; та за зустрічним позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про визнання права користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою
ОСОБА_2на заочне рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 27
грудня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня
2007 року,

в с т а н о в и л а :

У червні 2006 року
ОСОБА_1. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2. про усунення перешкод у
користуванні жилим приміщенням і виселення без надання іншого жилого
приміщення.

Зазначав, що на підставі
договору купівлі-продажу, укладеного між ним та АТЗТ „Перший Донецький
авторемонтний завод” 27 січня 2006 року, він є власником гуртожитку, що  розташований на АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що
ОСОБА_2. проживає у кімнаті      №
НОМЕР_1без законних підстав, поселилась у гуртожиток із порушенням
установленого законом порядку, строк дії укладеного з нею договору найму від 27
липня 2005 року сплинув, відповідачка заважає йому користуватися власністю та
добровільно звільнити приміщення не бажає, позивач просив на підставі ст. 169
ЖК України, ст. 48 Закону України „Про власність” задовольнити позовні вимоги.

У вересні 2006 року
ОСОБА_2. звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1. про визнання права
користування жилим приміщенням.

Зазначала, що в 2000 році
їй разом із неповнолітньою дитиною, ОСОБА_3., була надана кімната № НОМЕР_1у
гуртожитку за адресою:АДРЕСА_1. За вказаною адресою їх тимчасово зареєстровано.
Строк реєстрації закінчився 15 березня 2006 року, у продовженні реєстрації їй
відмовлено.

Вважаючи, що вона та її
дитина набули право користування жилим приміщенням з 2000 року, яке не може
бути обмежене строком, установленим реєстрацією, а новий власник
гуртожитку  ОСОБА_1. безпідставно, у
порушення ст. ст. 33, 47 Конституції України, ст. ст. 127, 132 ЖК України, ст.
13 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 12 Міжнародного пакту про
цивільні та політичні права 1966 року не визнає за нею право користування жилим
приміщенням у гуртожитку, ОСОБА_2. просила позов задовольнити.

Заочним рішенням
Ворошиловського районного суду
м. Донецька від 27 грудня 2006 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року, позов ОСОБА_1.
задоволено. У зустрічному позові
ОСОБА_2. відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2., посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права, просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1., а її зустрічні
позовні вимоги  задовольнити.

Касаційна
скарга не підлягає  задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті
і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Установивши, що ОСОБА_2. разом із неповнолітньою дитиною, ОСОБА_3.,
поселилась у 2000 році в гуртожитку, що
розташований у будинку АДРЕСА_1, не в установленому законом порядку, а
строк дії договору найму двох ліжко-місць у кімнаті № НОМЕР_1від 27 липня 2005
року закінчився               1 жовтня
2005 року (а.с. 15-16) та не був продовжений, суд дійшов  правильного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. щодо визнання за нею права користування
жилим приміщенням і задоволення позову власника гуртожитку ОСОБА_1. про
усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням і  виселення ОСОБА_2. разом із дитиною,
ОСОБА_3., з кімнати № НОМЕР_1у гуртожитку, що розташований на АДРЕСА_1.

Заочне рішення Ворошиловського
районного суду м. Донецька від 27 грудня 2006 року та ухвала апеляційного суду
Донецької області від 25 квітня 2007 постановлені з дотриманням норм
матеріального й процесуального права. Підстав для їх скасування немає.

Керуючись
ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2відхилити.

Рішення Ворошиловського районного
суду м. Донецька від       27 грудня 2006
року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 25 квітня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                            Н.П.
Лященко

Судді :                                                      М.І.
Балюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук