Справа№22ц- 1897/2007року                                               Головуючий по 1-й інстанції:
С.Г. Суддя-д оповідач: Корнієнко В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

2007 року жовтня
місяця "22" дня                                                                              м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду Полтавської області в

складі:

Головуючого судді : Корнієнка В.І.

Суддів : Гальонкіна С.А., Абрамова П.С.

При секретарі : Коротун І.В.

З участю адвокатів: ОСОБА_4,
ОСОБА_5

представника
відповідача    ОСОБА_2    -
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною

скаргою ОСОБА_2

на рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2007 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, КП "Кременчуцьке МБТІ",
приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним
,-

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача Апеляційного суду, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2007
року позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання договору
дарування житлового будинку з господарчими будівлями по АДРЕСА_1 від 19 грудня
2005 року недійсним, визнання права власності
на вказаний житловий будинок, зобов'язання КП "Кременчуцьке
МБТІ" оформити технічний паспорт на вказаний житловий будинок та стягнення судових витрат з відповідача ОСОБА_2 -
задоволено частково.

З даним рішенням не погодилася відповідач ОСОБА_2, у зв'язку з чим подала
на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення
суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

2

Вважає рішення суду необгрунтованим, поверховим, а також таким, що
постановлено з порушенням процесуальних норм законодавства.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
мотиви апеляційної скарги, підстав для її
задоволення і скасування рішення не вбачає.

Відповідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

У відповідності із ч.3ст. 10, ч. 1ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що 19 грудня 2005 року було
укладено договір дарування житлового будинку з господарчими будівлями по
АДРЕСА_1, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Даний
договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрований в
реєстрі за № 22474.

Також судом
вірно встановлено, що зазначений житловий будинок попередньо належав ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу, посвідченого 13 листопада 1979 року Третьою Кременчуцькою
державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 2199.

Далі, судом першої інстанції вірно встановлено, що спірний договір
дарування був вчинений позивачем під впливом
тяжких для неї обставин, які мали місце у зв'язку з подіями 23 листопада 2005 року близько 1 години ночі, коли
невідомі особи проникли до житлового будинку де
проживали позивач ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_3, викрали майно останніх,
заподіявши їм тілесні ушкодження, в результаті чого син позивача помер 28 листопад 2005 року. Крім того суд дійшов вірного висновку
щодо укладення ОСОБА_1 вказаного договору дарування на вкрай невигідних для
себе умовах, оскільки в результаті нього вона взагалі залишилася без житла.

Частиною 1 ст. 233 ЦК України передбачено право суду
визнати правочин недійсним незалежно від того, хто був
ініціатором такого правочину, якщо його було вчинено особою під
впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах.

Також судом вірно встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 була досягнута усна домовленість щодо утримання останньою
позивачки ОСОБА_1 та домовленість відносно здійснення догляду на нею, проте
договір довічного утримання укладено не було.

Виходячи з ч. 2 ст. 717 ЦК України договір, що встановлює
обов'язок обдарованого вчиняти на користь дарувальника
будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором
дарування.

Виходячи з вищенаведеного, суд вірно прийшов до висновку, що, в силу
відсутності юридичної обізнаності та відсутності
належного роз'яснення права на укладення договору довічного
утримання чи наслідків укладення договору дарування майна,  волевиявлення

3

ОСОБА_1 на укладення договору дарування житлового будинку
на користь відповідача не було вільним та,
взагалі, було пов'язано з настанням для неї тяжких обставин. Крім того,
в свою чергу ОСОБА_2 не було надано переконливих доказів у спростування позову

Також, суд першої інстанції, виходячи з положень ч. 1 ст. 216 ЦК України, якою передбачено,
що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з
його недійсністю, дійшов вірного висновку щодо визнання недійсним договору
дарування житлового будинку № 2 з господарчими
будівлями, розташованого по АДРЕСА_1, украденого
19 грудня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом
Кременчуцького нотаріального округу ОСОБА_6, зареєстрованого
в реєстрі за № 22474, визнавши його укладеним під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних для себе умовах,
та визнання за ОСОБА_1 право власності на вказаний житловий будинок з
господарчими будівлями.

Далі, суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог в частині вимоги до
КП "Кременчуцьке МБТІ" щодо оформлення технічного паспорту,
пославшись на вирішення даного питання на стадії виконання рішення суду та поновлення технічної документації на вказаний вище
житловий будинок після звернення позивача безпосередньо до КП "Кременчуцьке
МБТІ".

Врахувавши обставини справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку
частково задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої інстанції.

Крім того, з
матеріалів справи вбачається, що судом вірно було здійснено розподіл судових витрат між сторонами, виходячи з положень
ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи
викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції
з'ясовано всі обставини справи та надано їх належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б
могли призвести до зміни чи скасування рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2007 року, судовою колегією
не встановлено.

Керуючись ст.ст.303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 травня 2007
року -залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду
України.