АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
22ц-648/2007р.                                                       Головуючий
інші позовні                                                              Мішін
апеляційній інстанції Захарова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"ЗО"
березня 2007 р. Колегія судців судової палати в цивільних справах апеляційного
суду Черкаської області в складі:

головуючого                            Захарової А.Ф.

суддів                                       Подороги
В.М., Адаменко Л.В.

при
секретарі                           Бурдуковій
О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2007 р. по
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про повернення оплаченої за товар суми.

Вивчивши
матеріали справи, вислухавши ОСОБА_2, яка заперечувала на доводи апеляційної
скарги ОСОБА_1, судова палата, -

встановила:

В січні
2007 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про повернення за
товар сплаченої суми.

Вказувала,
що 05 грудня 2006 року між нею та відповідачем був укладений договір
купівлі-продажу, за яким вона придбала у нього корову за 2600 грн. Візуально
подивившись на корову, покуштувавши молоко, корова їй сподобалася і вона
домовилася з ОСОБА_1, що купляє у нього тварину за 2600 грн. Вона, позивачка,
віддала відповідачу оговорену договором суму, а він їй передав паспорт на корову,
яку вона погнала по місцю свого проживання 05.12.2006 року та 06.12.2006 року
вона намагалася подоїти корову, але та її до себе не підпускала. їй говорили,
що якщо корова звикла, що її доїть чоловік, і якщо вона не підпускає до себе
доїти молоко відразу, то вона не буде давати подоїти молоко і в майбутньому.

Так як
вона купляла корову саме з метою отримання від неї молока, то в зв'язку з
вказаними обставинами вона не могла використовувати корову саме для вказаних
цілей і вказаний недолік не могла усунути самостійно, тому і вирішила повернути
корову відповідачу, який приховав вказаний недолік корови, - що вона не дає
доїти молоко не в його присутності.

Вважає,
що вона мала всі законні підстави відмовитися від договору та вимагати
повернення сплаченої за товар суми.

Коли
вона, позивачка, привела корову до домоволодіння відповідача в с Товмач
Шполянського району, він в грубій формі відмовився забрати корову назад, але
вона в

2

присутності в .
о. сільського голови Гетьман Г.В. та депутата Товмацької сільради Крещенко С.В.
залишила корову біля домоволодіння відповідача.

Відповідач
не бажає добровільно повертати сплачені нею кошти за корову, тому вона змушена
звернутись до суду.

На
підставі викладеного , ст. ст. 655-658, 678, 688 ЦК України, ст. ст.4,6,8,9 Закону України «Про захист прав
споживачів», просила постановити рішення , яким зобов'язати відповідача
повернути їй 2600 грн., сплачених за корову відповідно до договору
купівлі-продажу від 05.12.2006 року, стягнувши з відповідача на її користь і
судові витрати по справі.

Рішенням
Шполянського районного суду Черкаської області від 09 лютого 2007 року позов
ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2600 грн. договірної вартості корови, 581 грн.
судових витрат, всього загальну суму 3181 грн.

В апеляційній
скарзі на це рішення ОСОБА_1 просить його скасувати, оскільки висновки суду не
відповідають обставинам справи, та постановити нове рішення , яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Обговоривши
матеріали справи, судова палата вважає, що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Судом
встановлено, що 05.12.2006 року в с
Товмач Шполянського району ОСОБА_2 купила у ОСОБА_1 корову і передала йому
гроші в сумі 2600 грн. - домовленої вартості корови. 07.12.2006 року ОСОБА_2
повернула корову ОСОБА_1, який не прийняв корову, вважаючи, що вона це робить
безпідставно і немає причин розривати договір купівлі-продажу корови. Тоді
ОСОБА_2 звернулася у сільську раду с
Товмач для погашення конфлікта з ОСОБА_1. Разом з в. о. голови села Гетьман
Г.В. і депутатом сільради Крещенко С.В. вони пішли до садиби ОСОБА_1, де
останній в їх присутності відмовився брати корову назад. Тоді ОСОБА_2 залишили
корову біля двору ОСОБА_1 і поїхали.

Як
встановлено, 13.12.2006 року ОСОБА_1, який взяв корову спірну до себе на утримання,
продав цю корову іншим незнайомим людям. Паспорт на тварину залишився у
ОСОБА_2, гроші останній відповідач не віддав, тому обґрунтовано позивачка
поставила питання про стягнення з відповідача сплачених йому за товар грошей.

Перевірялись
твердження ОСОБА_1 про те, що він продавав корову ОСОБА_2 у борг, що вони
домовились про те, що ніби вона пізніше віддасть йому гроші, і правомірно
визнані судом безпідставними, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 визнавав
спочатку, що отримав гроші в сумі 2600 грн. за корову від ОСОБА_2 і в поясненні
письмовому по даному факту на ім'я начальника Шполянського РВ УМВС від 12
грудня 2006 року він теж зазначає, що ОСОБА_2 віддала йому 2600 грн. за корову
( ар. спр. 6).

За таких
обставин , коли, як встановлено, корову (товар) ОСОБА_2 повернула відповідачу і
він нею належним чином розпорядився, продавши її іншим людям, суд обґрунтовано
стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2600 грн. - суму, сплачену нею за, як
виявилось неякісний товар, який вона повернула продавцеві.

Як вбачається
із справи, позивачка купила корову саме для отримання від неї молока, чого
досягнути не могла, оскільки корова б'ється і не надає можливості їй себе
доїти, звикнувши до того, що її доїв чоловік до цього. Відповідно до ч. 2 ст.
673 ЦК України
у разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець
зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого
роду звичайно використовується.

В даному
випадку договір між сторонами укладався в усній формі і позивачка говорила
продавцеві з якою метою купляє у нього корову, тому остання, як товар виявилась
для неї неналежної якості.

3

Рішення
відповідає матеріалам справи, ст.ст.
673, 678 ЦК України
і підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги, - не
вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, 304, 307, 308 , 314 ЦПК України, судова палата, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Шполянського районного суду від 09 лютого
2007 року залишити без змін. Ухвала може бути оскаржена   в касаційному порядку до Верховного Суду
України протягом двохмісячного строку.