РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 червня 2007
року

Колегія судців
судової палати з цивільних справ апеляційного суду

Одеської області в складі:

Головуючого
судді-Галушко Л.А.

Суддів -                  Плавич
Н.Д.,  Кварталова А.М.

При
секретарі       -Кодінцевій С. В.

За участю
позивача-ОСОБА_2. та його представника ОСОБА_3

Представника
відповідача- ОСОБА_4

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Київського районного суду м.
Одеси від 16 січня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_2до ОСОБА_1про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні
2006 року
позивач звернувсь до суду з вищезазначеним позовом в якому вказував,  що 30.01.2006
року позивач взяв у нього в борг 55
тисяч доларів США,  котрі зобов'язавсь повернути до 01.04.2006 року,  про що була написана розписка.06.02.2006 року
він позичив ще 10 000 доларів США,
які теж зобов'язавсь повернути до 01.04.2006 року.28.02.2006
року позивач позичив у нього 125
000 доларів США,  та зобов'язавсь повернути борг в строк
01.09.2006 року,  про що була знов написана власноруч розписка.
Оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань позивач просив суд
стягнути на його користь суму боргу-959, 500 грн.,  3%
річних за прострочку платежу в розмірі 8147, 50 грн.,  та судові
витрати-держмита та ІТЗ-1764грн.

Відповідач
позов не визнав посилаючись на те,  що
боргові зобов'язання ним виконані повністю. Борг в сумі 65 тисяч доларів США ним повернутий
позивачеві,  а гроші в сумі 125 000 доларів США,
сплаченіОСОБА_2. за посередницькі послуги при придбанні
ним об'єкту нерухомості.

Справа
№22ц-2400-07р.      Головуючий 1 -ї
інстанції-Сватаненко В.І.

Категорія-18            Доповідач-Галушко
Л.А.

Рішенням
Київського районного суду м.  Одеси від 16 січня 2007 року позов
задоволено Суд стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2. суму боргу за
договорами позики у розмірі 96941,
50 грн.

Дослідивши
матеріали справи,  заслухавши доповідь
судді-доповідача,  пояснення сторін,  що з'явились,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія дійшла висновку,
що рішення підлягає зміні з таких міркувань.

Задовольняючи
вимоги позивача суд виходив з того,  що
між сторонами були укладені договори позики у письмовій формі на суму 190 000 доларів США,
що становить еквівалент 959, 500 грн. котрі відповідач взяв в борг у позивача,  однак не повернув у строки взяті на себе
зобов'язань. Сума 3% річних
складає відповідно до суми боргу та їх прострочку-8147, 50 грн. Судом
стягнуто судові витрати на користь позивача 1734 грн. та витрати на ІТЗ-30 грн.

Судова
колегія погоджується з таким судження суду першої інстанції , оскільки
розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по
справі,  надані сторонами докази,  правильно визначив юридичні природу спірних
правовідносин і закон який їх регулює.

Судом
встановлено,  підтверджено матеріалами
справи та сторонами не оспорюється,  що
позивач передав відповідачеві за трьома письмовими розписками,  написаними власноруч відповідачем 190 000 доларів СІЛА

Згідно
розписок відповідач зобов'язавсь 65
000 доларів СІЛА повернути в строк до 01.04.2006
року,  а 125 000 доларів СІЛА
повернути-до 01.09.2006 року.(а.с.
5, 18).

На
підставі наведеного судова колегія вважає,
що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те,  щоОСОБА_1 зобов'язаний повернути позивачеві
борг в сумі еквівалентній 190
000 доларів США,  що складає 959,
500 гр. у відповідності до  ст.  1049
ЦК України.

Доводи
відповідача,  що ним повернута сума боргу
65 000 грн.,  не може бути прийнята судом до уваги,  за відсутністю доказів про повернення ним
боргових зобов'язань,  оскільки
відповідно до ч.3  ст. 545 ЦК України
наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого
обов'язку. Оскільки відповідач не надав суду підтвердження виконання зобов'язань
відповідно до написаних ним розписок,
його твердження про повернення боргу не може бути прийнято до уваги.

Не
приймається до уваги і доводи відповідача про те,  що сума в 125 000 доларів СІЛА ним отримана за послуги позивачеві при
придбанні ним об'єкта нерухомості,
оскільки ці твердження спростовуються власноруч написаною ним розпискою
від 28 .02.2006 року(а.с.
5).Посилання на придбання позивачем об'єкту нерухомості,  котре знаходилось в оренді його дружини,  не може бути прийнято до уваги,  оскільки не має правового значення щодо
виконання ним зобов'язань згідно договору позики.

Відповідно
до  ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до  ст. 625 цього Кодексу.

За таких
обставин судова колегія дійшла висновку,
що районний суд правомірно стягнув з відповідача 3% річних від
простроченої суми.

Судова
колегія погоджується і з висновком суду щодо стягнення судових витрат у
відповідності до  ст. 88 ЦПК
України,  оскільки ці витрати
підтверджені квитанціями.

Проте
судова колегія дійшла висновку,  що при
ухваленні резолютивної частини районним судом порушені вимоги  ст. 215 ч.1 п.4 ЦПК України,  оскільки відсутній висновок по суті заявлених
вимог. Зокрема по сумі боргових зобов'язань,
3% річних
та судового збору,  так як стягнуто суму
в сукупності заявлених вимог.

Відповідно
до  ст. 309 ч.3 ЦПК України,  порушення норм процесуального права можуть
бути підставою для скасування або зміни рішення,  якщо це порушення призвело до неправильного
вирішення справи.

Оскільки
боргові зобов'язання становлять 959,
500 грн. , а не 969411,
50 грн.,  котрі стягнуті районним
судом,  судова колегія вважає за можливим
змінити рішення районного суду з викладенням резолютивної частини в новій
редакції.

Керуючись  ст.
ст.  304, 307 ч.3, 314 4.2, 316, 319 ЦПК
України,  судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Київського районного суду м.  Одеси від 16 січня 2007 року
змінити,  виклавши в такій редакції

Стягнути
з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2суму боргу- 959,
500 грн.(дев'ятсот п'ятдесять дев'ять тисяч п'ятсот ) грн.,  3%
річні-8147, 50(вісім тисяч сто сорок сім),
та судові витрати- 1764(тисячу сімсот шістьдесять чотири).

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його

проголошення,  однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної скарги

протягом двох місяців з дня набрання законної сили до суду касаційної

інстанції.