Справа №
22-2089/2007 р.                                  Головуючий
у 1 інстанції: Стрельнікова Н.В.
Суддя-доповідач:
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
червня 2007 року                                                                                    м.
Запоріжжя

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у
складі:

Головуючого:    Полякова
О.З.

Суддів :                Бабак A.M.

Онищенка
Е.А. При секретарі:    Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною
скаргою

ОСОБА_1 на рішення Великобілозерського районного суду ЗапорЬькоїобласті від
06 квітня 2007року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 особисто, а також у
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 у інтересах неповнолітнього ОСОБА_7,
ОСОБА_8 у інтересах неповнолітньої ОСОБА_9, треті особи: опікунська рада при
Великобілозерській районній державній адміністрації, Енергодарська міська
державна нотаріальна контора про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2006
року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 особисто, а також
у інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 у інтересах неповнолітнього
ОСОБА_7, ОСОБА_6 у інтересах неповнолітньої ОСОБА_9, треті особи: опікунська
рада при Великобілозерській районній державній адміністрації, Енергодарська
міська державна нотаріальна контора про стягнення боргу за договором позики .

В позові зазначав, що 23.03.2003 року він передав
ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 5500 грн., які той повинен був повернути до
23.11.2003 року. У зв'язку з тим, що позивач дізнався про смерть позичальника,
звернувся до державного нотаріуса та надав необхідні документи'для обліку
вказаного боргу при розділі спадщини. 26.06.2006 року позивач запропонував
спадкоємцям першої черги за законом, „після смерті ОСОБА_10, а саме батькові
померлого - ОСОБА_3 та жінці - ОСОБА_4 повернути суму боргу, проте до цього
часу не отримав ніякої відповіді. У зв'язку з чим, просив суд стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4 суму коштів за договором позики 8460 грн.

В ході судового розгляду справи позивач неодноразово уточнював позовну
заяву, просив стягнути з відповідачів суму боргу за договором позики з
урахуванням індексу інфляції, та 3% річних - 9338 грн.

Ухвалами Великобілозерського районного суду Запорізької області від 08
лютого 2007 року залучено у якості третьої особи Енергодарську міську державну
нотаріальну контору Запорізької області, та опікунську раду при
Великобілозерській районній державній адміністрації.

Рішенням Великобілозерського районного суду Запорізької області від 06
квітня 2007 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального
та процесуального права, просить рішення суду скасувати, та направити справу на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати
рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Відповідно ст. 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові
кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в
порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 23.01.2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_10
укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_10 5500 гривень, а
ОСОБА_10 зобов'язався упродовж 11 місяців рівними частками повернути борг, але
не пізніше 23.11.2003 року (а.с. 2).

Відповідно ксерокопії свідоцтва про смерть, ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.
43).

Судом першої інстанції встановлено, що спадкоємцями після померлого
ОСОБА_10 є його батьки - ОСОБА_3 та ОСОБА_11, дружина -ОСОБА_4, та неповнолітні
діти - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7

Відповідно матеріалів ксерокопії спадкової справи № 16, із заявою про
прийняття спадщини до Енергодарської міської державної нотаріальної контори
18.01.2006 р. звернулася ОСОБА_4, в своїх, та в інтересах неповнолітнього сина
ОСОБА_5, а 21.02.2006 р. звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_11, яка відмовилася від
прийняття спадщини на користь ОСОБА_3 (а.с. 40-42).

Таким чином, спадкоємцями є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які відповідно ст. 1278 ЦК України мають
рівні частки у спадщині, що залишилася після смерті ОСОБА_10

Спадкове майно складається з жилого будинку АДРЕСА_1, земельної ділянки,
розташованої там же, та автомобіля (а.с. 40-42).

Суд першої інстанції правильно встановивши, що у позивача.виникло право
вимоги стягнення боргу із спадкоємців, оскільки ОСОБА_10 порушив зобов'язання
щодо повернення боргу, відмовив у задоволенні його позовних вимог, виходячи з
того, що на день звернення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2, жоден із
спадкоємців не отримав свідоцтва про право на спадщину, їх частки у спадщині не
визначені, та вони не виділені в натурі.

З таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає
обставинам справи, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на
підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції скасувати
та ухвалити нове із наступних підстав.

Відповідно ч.2 ст. 1282 ЦК
України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня,
коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої
вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку
вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 27.04.2006 року звернувся до
нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини померлого ОСОБА_10 з вимогами
до спадкоємців про стягнення суми боргу за договором позики від 23.01.2003 року
(а.с. 50).

Зі змісту ст. 1282 ЦК
України вбачається, що якщо спадкоємці прийняли на себе- успадковане майно,
тобто прийняли на себе права по управлінню, користуванню та розпорядженню
майном спадкодавця, то вони прийняли також на себе зобов'язання щодо цього
майна. Вимоги по боргах спадкодавця кредитор має право пред'явити тільки тим
спадкоємцям померлого, які прийняли спадщину. Ці вимоги задовольняються усіма
спадкоємцями, що отримали спадщину, але тільки в розмірі вартості успадкованого
майна.

Так як, з заявами про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то вони прийняли на
себе права по управлінню, користуванню та розпорядженню майном спадкодавця -
жилим будинком АДРЕСА_1, земельною ділянкою, яка розташована там же, та
автомобілем.

Оцінивши наведені обставини справи згідно вимог ст. 10,60,212 ЦПК України,
судова колегія приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу за договором позики від 23.01.2003 року зі спадкоємців у рівних
частках, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, доводи
апеляційної скарги в цій частині є обгрунтованими, тому рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з постановлениям
нового рішення про часткове задоволення позовних вимог про стягнення суми
боргу зі спадкоємців, які прийняли спадщину, у рівних частках на користь
ОСОБА_2, що складає 5500.00 гривень.

Крім того, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення
суми з боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми
не підлягають задоволенню і в цій частині позову необхідно відмовити, оскільки
відповідно ст. 625 ЦК України
боржник зобов'язаний сплатити вказані відсотки у разі якщо договором не
встановлено інший розмір процентів. Відповідно зазначеного договору позики п.3
передбачений штраф за прострочую однак розмір його не зазначений, а так як
договором передбачено, що боржник зобов'язався протягом 11 місяців повертати
суму боргу рівнозначними частками і кредитор не використав своє право на
отримання боргу частками, відповідно ст. 613 ЦК України втратив право на стягнення з боржника процентів,
передбачених ст. 625 ЦК України.

Відповідно   ст.   88
ЦПК   України,   судові
витрати   підлягають   стягненню
з

відповідача.

Керуючись ст.
ст. 209,218,307,309, 313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Великобілозерського районного суду Запорізької
області від 06 квітня 2007 року по цій справі скасувати та ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 особисто, а також у
інтересах неповнолітнього ОСОБА_5, ОСОБА_6 у інтересах неповнолітнього ОСОБА_7,
ОСОБА_8 у інтересах неповнолітньої ОСОБА_9, треті особи: опікунська рада при
Великобілозерській районній державній адміністрації, Енергодарська міська
державна нотаріальна контора про стягнення боргу за договором позики
задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_3, ОСОБА_4 по
2750.00 гривень (дві тисячі сімсот п'ятдесят) з кожного на користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір у сумі 51.00
гривня з кожного на користь держави.

В іншій частині
позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Верховного Суду України протягом двох місяців.