Справа № 2 - бб2007
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 травня 2007 року
Першотравенський       міський       суд Дніпропетровської області, в складі:
головуючої судді Кривошеї С.С. при секретарі
Міщенко А.Г.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про перерахунок
сум відшкодування шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я при виконанні трудових
обов'язків,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 28 жовтня 2001 року звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про перерахунок сум відшкодування шкоди здоров'ю , просить суд
стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 32554 гривен 05
копійок в рахунок не донарахованих щомісячних сум відшкодування шкоди за
період з Об грудня 1994 року по
30 червня 2001 року, не
донарахованої суми одноразової допомоги 2436
гривен 42 копійки,
а також 2 6 гривен 05 копійок витрат
пов'язаних з розглядом справи в суді.

В ході слухання
справи в суді позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА-4 повністю підтримали
позовні вимоги, просять позов задовольнити, з мотивів того, що саме наведений в
позовній заяві розрахунок щомісячних платежів та одноразової допомоги по
відшкодуванню шкоди завданої при виконанні трудових обов'язків був передбачений
Правилами відшкодування шкоди як єдиним, діючим на той час законодавством
України, а відповідач невірно застосував законодавство, що призвело до
зменшення розміру цих виплат.

Представник
відповідача ОСОБА_2 позов ОСОБА_1 не визнав, пояснивши, що позивачу було вірно
нараховано одноразову допомогу та щомісячні платежі сум відшкодування шкоди,
тому просить суд відмовити йому в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача -ОСОБА_3
позов ОСОБА_1 не визнала, вважає,
що  відповідачем -
ОСОБА_2  було  вірно
нараховані  та виплачені суми
відшкодування шкоди, просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних
вимог.

Вислухавши думку
сторін і вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як було
встановлено в ході слухання справи позивач ОСОБА_1 раніше перебував в трудових
відносинах з ОСОБА_4, правонаступником якої нині є ОСОБА_2, в якості гірничого
робітника очисного забою з повним робочим днем під землею. Внаслідок довгої
роботи в тяжких та шкідливих умовах праці, він захворів на професійне
захворювання: пиловий бронхіт 1
ст., емфізему легень 1
ст., відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 28 жовтня 1994 року, в зв'язку
з чим 20 грудня

2

1994 року за
висновком Дніпропетровської фтизіатричної МСЕК, йому було встановлено 35% стійкої втрати
професійної працездатності з Об.12.1994р.
(Т-1 а.с.18). Під час наступних оглядів на МСЕК, з 01 грудня  1995  року  йому  було
встановлено  45%
стійкої  втрати
працездатності безстроково (Т-1 а.с.18).

Після первинного
огляду ОСОБА_1 на МСЕК, ОСОБА-5 наказом №8
61 від 28 грудня 1994 року нарахувала
позивачу одноразову допомогу в розмірі 298788210
крб. (2987 грн. 88 коп.) і
щомісячні виплати по 2987882
крб. (29 грн.88 коп.), виходячи
із середнього заробітку по професії гірничого робітника очисного забою, який
склався в листопаді 1994р. 8
536 806 крб. (85
грн. 37 коп.) і 35% стійкої втрати
працездатності (Т-1 а.с.19). Одноразова допомога в розмірі 2987 гривен 88 копійок позивачу
була сплачена в грудні

1994    року ( Т-2 а.с.34).

Після повторного
огляду ОСОБА_1 на МСЕК по тому ж професійному захворюванню, ОСОБА-5 наказом №1078   від 25 грудня

1995       року
нарахувала позивачу одноразову допомогу в розмірі

297860000 крб. (2978
грн. 60 коп.) і
щомісячні виплати по

13403700 крб. (134
грн.04 коп.),
виходячи із середнього заробітку

по професії
гірничого робітника очисного забою, який склався в

листопаді 1995р.
29786000 крб. (297 грн.86 коп.) і 45% стійкої

втрати
працездатності ( Т-1
а.с.20). Одноразова допомога в

розмірі 2978 грн.60 коп. позивачу
була сплачена в січні 1996
року

-2889,24 гривні та в лютому 2004
року - 89,36 гривен
(Т-2 а.с.34).

Починаючи з 06 грудня 1994 року, позивачу
на ОСОБА_4 щомісячні виплати виплачувались на підставі п.12.27 Галузевої угоди
по тарифам, трудовим і соціальним гарантіям, укладеної між Держвуглепромом
України і галузевими профспілками 12.02.1992р. з послідуючими змінами і
доповненнями, розраховуючи їх розмір виходячи з середнього заробітку, який
склався на підприємстві по відповідній професії в місяці, який передував місяцю
виплати. За вказаний в позовних вимогах період: з 06 грудня 1994 року по ЗО
червня 2001 року,
виходячи з долученої до справи довідки (
Т-1 а.с.24), відповідачем були нараховані та сплачені позивачеві щомісячні
виплати на загальну суму 18906
гривен 70 копійок.

Розглядаючи
спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що для їх правильного
врегулювання необхідно зробити розрахунок виплат по відшкодування шкоди
відповідно до Правил відшкодування шкоди і інших нормативних актів, в діючій на
той час редакції, з порівнянням з фактичними виплатами,  сплаченими відповідачем:

Вирішуючи
питання про порядок обчислення середнього заробітку для нарахування виплат по
відшкодуванню шкоди, суд вважає, що це питання врегульовано п.22,23 «Правил
відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим
ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків», затверджених постановою Кабінету Міністрів
України за №472 від
23.06.1993р. із змінами, внесеними постановою №492 від 18.07.1994р.

Згідно п.22 цих
Правил ... по
професійному захворюванню, він має визначатись за 12 або останні 3 повні календарні
місяці роботи, що передували стійкій втраті працездатності потерпілим.

Згідно п.23 цих
Правил..., види оплати праці, що враховуються при обчисленні середньомісячного
заробітку, визначаються відповідно до чинного законодавства про пенсійне
забезпечення.

з

На момент виникнення правовідносин, який визначається
днем встановлення МСЕК позивачу стійкої втрати працездатності - Об грудня 1994 року, це питання
було врегульовано:

ст.66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» від 05
листопада 1991року, згідно якої, до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які
нараховується внески на обов'язкове державне пенсійне забезпечення....

У заробіток для
обчислення пенсії включається за відповідні періоди допомога по тимчасовій
непрацездатності чи середній заробіток,
що зберігається за працівником.»

Нормативними актами, які визначали види оплати праці, на
які нараховується  внески на пенсійне
забезпечення були:

-   Декрет Кабінету Міністрів України «Про прибутковий
податок з

громадян» від 26.12.1992р., згідно ст.5 якого «До
сукупного

оподатковуваного доходу, одержаного громадянами в період, за який

здійснюється оподаткування, не включаються:

а) допомога по
державному соціальному страхуванню і державному соціальному забезпеченню, крім
допомоги по тимчасовій непрацездатності (в тому числі допомога по догляду за
хворою дитиною)...»

-     Декрет Кабінету Міністрів України від 31.12.1992р. «Про

оплату праці», згідно ст.11 якого, оплата щорічних відпусток,

оплата праці переведених за станом здоров'я на легшу

нижчеоплачувану роботу і т.п.
виплат - є
гарантованою оплатою

передбаченою КЗпП України під час роботи працівника.

Таким чином, як
допомога по тимчасовії втраті працездатності, так і оплата відпусток - визначались
законодавством доходом, який підлягав оподаткуванню і на який нараховувались
внески на пенсійне забезпечення. А отже, місяці роботи, в яких потерпілому були
проведені оплата відповідних періодів перебування в відпустці, або коли він був
відсутнім на роботі з причин тимчасової непрацездатності та інших випадках,
коли за ним зберігався середній заробіток -
підлягаєть врахуванню при визначенні середнього заробітку, з якого мають
визначатись виплати по відшкодуванню шкоди.

Такий порядок
визначення видів оплати праці, на які нараховуються внески по пенсійному
забезпеченню і які відповідно до п.23 Правил... мають бути враховані при
обчисленні середнього заробітку для визначення розміру виплат відшкодуванню
шкоди, передбачено також:

п.16,23
Інструкції « Про
порядок обчислення і сплати страхових внесків підприємствами, установами,
організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України, а також обліку
надходження і витрачання його коштів», затвержденої постановою Правління
Пенсійного Фонду Уркаїни №5-5
від 10.Об.1994р., зареєстрованою в
Міністерстві Юстиції України 09.09.1994р. за №217/427;

- постановою КМУ №583 від 12.10.92р.
якою затверджено «Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не
нараховуються страхові внески, та які не враховуються при визначенні
середньомісячного заробітку для обчислення пенсій»

- роз'ясненням
Міністерства Праці України  від
09.12.1996р. №ДІП-4145  «Обчислення  середньомісячної  заробітної
плати  для

4

визначення розміру відшкодування шкоди» - стосовно видів оплати праці взагалі  і в вугільній галузі зокрема  (Газета «Праця і зарплата», 1997р. №1)

- п.13 постанови
Пленуму Верховного Суду України №6
від 27.03.92р. (із змінами за №7
від 08.07.94р. та N'11
від 30.09.94р.) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами
про відшкодування шкоди»

Згідно наданої
відповідачем довідки ( Т-2 а.с.29-32), з розшифровкою
видів оплат та застосуванням коефіцієнтів підвищення тарифних ставок (які
застосовувались на підприємстві відповідача по день встановлення позивачу
стійкої втрати працездатності -Об.12.1994р.) до виплат на які
нараховуються внески на пенсійне забезпечення, з врахуванням виплат по вислузі
років, - особистий
середньомісячний заробіток ОСОБА_1, в гривневому еквіваленті складав: з грудня 1993 року по листопад
1994року - за 12 місяців -80 гривен 13 копійок , з вересня по
листопад 1994р. - за З
місяці - 80 гривен 47 копійок. При
цьому всі 12 місяців
є повними, оскільки оплата проведена за повну кількість робочих днів
відповідного місяця.

Середній
заробіток по професії позивача -
гірничого робітника очисного забою за місяць перед встановленням стійкої
втрати працездатності, з якого відповідач своїм наказом №8 61 від 28 грудня 1994 року,
посилаючись на п. 12.27 Галузевої
угоди..., нарахував йому виплати відшкодування шкоди, становив 85 гривен 37 копійок.

Згідно п.12.27
Галузевої угоди..., середній заробіток, який склався за минулий місяць по
професії потерпілого, може братись для розрахунку виплат відшкодування шкоди,
якщо він є більшим його особистого заробітку взятого за Правилами...

В даному випадку
більшим є заробіток 85 гривен 37 копійок,
визначений за Галузевою угодою, а тому саме він мав бути застосованим для
визначення розміру виплат по відшкодуванню шкоди, оскільки він добровільно був
застосований відповідачем, незважаючи на те, що п.12.27, як і весь розділ 12 Галузевої угоди
не пройшов реєстрацію в Міністерстві Юстиції України  18.08.1993р. .

З врахуванням
вищевказаного, Об грудня 1994
року - дня встановлення
позивачу 35% стійкої
втрати професійної працездатності за висновком МСЕК від 20 грудня 1994 року виплати
відшкодування шкоди мали бути розраховані таким чином:

одноразова
допомога повинна була становити 2987
гривен 88 копійок
з розрахунку: 8536806 крб. х 35 = 298788210 крб., які
позивачу були фактично нараховані і сплачені.

Правилами
відшкодування шкоди..., виплата одноразової допомоги за додатково встановлені
відсотки втрати працездатності по одному і тому ушкодженню здоров'я - не передбачено.
А тому виплата відповідачем -
ОСОБА_2 за додатково встановлені з 01.12.1995р. МСЄК 10% стійкої втрати
працездатності по тому ж професійному захворюванню ще і 297 8 гривен 60 копійок
одноразової допомоги -не
порушувало  інтереси позивача.

щомісячні
виплати відшкодування шкоди мали становити по 29 гривен 88
копійок з розрахунку: 85,37
грн. х 35% = 29,88 грн.

За грудень 1994р.: 29,88 грн. : Зідн. х 26 дн. = 25,06 грн.

З 01.01.95р. по
01.02.1995р. 29,88 грн. х 1 міс. = 29,88 грн.

5

Згідно з постановою
Кабінету Міністрів України №102
від 08.02.1995р.  «Про  підвищення
заробітної  плати  на
державних підприємствах, в установах і організаціях», з 01.02.1995р.
тарифні ставки на підприємстві відповідача було підвищено на коефіцієнт 3.17 ( Т-1 а.с.23), а
тому подальші виплати мали становити:

З 01.02.95р. по 01.Об.1995р.: 29,88 грн. х 3.17 = 94,72 грн. х 4 міс.  =
378,88 грн.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України №409 від

13.06.1995р.
«Про підвищення заробітної плати на державних

підприємствах, в установах і організаціях», з 01.06.1995р. тарифні

ставки на підприємстві відповідача було підвищено на коефіцієнт

1.1 (Т-1 а.с.23), а
тому подальші виплати мали становити:

З 01 червня 1995 року по 01 вересня 1995 року: 94,72 грн. х 1.1 =

104,19 грн. х 3 міс.                             =312,57 грн.

Згідно телеграми Міністерства вугільної промисловості
України №2-4772/22 від
22.09.1995р.  на підприємстві відповідача
тарифні ставки з 01 вересня 1995 року було
підвищено на коефіцієнт 1.364
(Т -1 а.с.23),
а тому подальші виплати мали становити: З 01
вересня 1995р. по 01
грудня 1995р.: 104,19  х 1.364
= 142,12 грн. х 3
міс       = 426,36 грн.

З 01
грудня 1995 року
МСЕК встановила позивачу 45%
стійкої втрати працездатності по тому ж професійному захворюванню, а тому з
цього часу щомісячні виплати відшкодування шкоди мали складати по 182 грн.73 коп. з
розрахунку: 142,12 грн. : 35 х 45 = 182,73 грн.

З 01.12.1995р. по 01.04.1996р.: 182,73 грн. х  4
міс.

= 730,92 грн.

Пунктом 1 Указу Президента
України №41/96 від
09.01.1996р. «Про додаткові заходи щодо матеріального і морального заохочення
працівників вугільної промисловості», міністерства і відомства були зобов'язані
«визначити умови оплати праці, розміри тарифних ставок і схеми посадових
окладів працівників вугільної, промисловості та шахтного будівництва з
урахуванням умов складності праці, здійснивши їх перегляд з метою збільшення у
межах наявного фонду споживання».

На виконання
цього Указу, Міністерством вігільної промисловості України було видано
одноіменний наказ за №72
від 04.03.1996р. (Т-1 а.с.99),
яким структуру заробітної плати було змінено: було підвищено тарифні ставки
та посадові оклади, за рахунок зменшення інших її складових виплат (доплат,
надбавок, винагород, премій),
в межах наявного фонду споживання, без збільшення загального розміру заробітної
плати. При цьому тарифна частина заробітної плати на підприємствах вугільної
галузі була збільшена на коефіцієнт 2.38
за рахунок зменшення додаткових видів оплати праці, в межах наявних фондів
оплати праці станом на 01.04.1996р., що підтверджується довідкою відповідача
про розмір фонду заробітної плати по підприємству в березні і квітні 1996р.

(а.с. _________________ )
.

При такій
особливості застосування цього коефіцієнту, слід враховувати вимоги абз.5 п.22
Правил... в редакції постанови КМУ №4
92 від. 18.07.1994р. про те що «перерахування розміру відшкодування шкоди
(втраченого заробітку, витрат на соціальну допомогу)  проводиться
у  разі:  ...підвищення
тарифних  ставок

6

(окладів)
працівників
госпрозрахункових
підприємств,  а  також заробітної плати відповідно до
колективного договору».

Виходячи зі
змісту цієї норми, для визначення у цьому випадку порядку перерахування розміру
відшкодування шкоди, для їх збільшення визначальним є термінологія «у разі
підвищення тарифних ставок», а не «на коефіцієнт підвищення тарифних ставок».

Тобто, в даному
випадку, виходячи з умов, визначених Указом Президента України №41/96 від
09.01.1996р., перерахунок розміру відшкодування шкоди мав проводитись одночасно
з підвищенням на підприємстві тарифних ставок і посадових окладів, шляхом
збільшення суми відшкодування шкоди на величину фактичного збільшення
заробітної плати.

По
співвідношенню середньої заробітної плати, яка склалась на ОСОБА_4 по професії
гірничого робітника очисного забою після попереднього підвищення тарифних
ставок: в вересні 1995р. -
298,88 грн., з середньою заробітною платою - квітня 1996р. - 396,60 грн., фактичний
коефіцієнт росту заробітної плати становить 1.327 (Т-1 а.с._25), а тому саме цей коефіцієнт мав бути
застосованим при перерахунку розміру відшкодування щомісячних виплат з
01.04.1996р.

Таким чином щомісячні виплати
позивачу в подальшому мали становити:

З 01.04.96р. по 01.07.98р.: 182,73 грн. х  1.327
= 242,48 х 27
міс.    = 6546,96 грн.

З 01.07.98р. по 01.09.99р. по 254,26 грн.  х  14 міс.

= 3559,64 грн. оскільки , з врахуванням
змін внесених до п.22 и
п. 28 Правил ... постановою
КМУ №1100 від
03.10.97р. розрахунковий заробіток з застосуванням з 01.07.98г. коефіцієнта 1.1458 в перерахунку на
100% втрати
працездатності (242,48 х 1.1458 : 45 х 100 = 617,40 грн.) - перевищує
середній заробіток по професії ГРОЗ, який склався після його застосування в
липні 1998р. - 565,02 грн.( Т-2 а.с.ЗЗ), яким
виплати відшкодування шкоди і мають бути обмежені до 254 грн. 26 коп. із
розрахунку: 565,02 грн. х 45 : 100 = 254,26 грн.

З 01.09.99р. по 01.07.2000
р. по 261,65 грн. х 10 міс = 2616,50  грн. оскільки, з врахуванням змін внесених до п.22 и п. 28 Правил ... постановою КМУ №1100 від
03.10.97р.,  застосування з 01.09.99р.
коефіцієнта 1.268  в перерахунку на 100%
втрати працездатності (254,26
х 1.286  :  45 х 100 = 726,62 грн.)  перевищує середній заробіток по професії
ГРОЗ, що склався після його застосування в вересні  1999р.
-  581,44
грн.    (
Т-2  а.с.ЗЗ),  яким виплати відшкодування шкоди і мають бути
обмежені до 254 грн.26 коп. із
розрахунку: 581,44 грн. х 45 : 100 = 261,65 грн.

З 01.07.2000р. по
01.04.2001р.:  357 грн.68 коп. х 9 міс. = 3219,12 грн.

Оскільки , з врахуванням
змін внесених до п.22 и
п. 28 Правил ... постановою
КМУ №1100 від
03.10.97р. застосування з 01.07.98г. коефіцієнта 1.367 в перерахунку на 100%
втрати працездатності (261,65
х 1.367 : 45 х 100 = 794,84грн.) не
перевищує середній заробіток по професії ГРОЗ, який склався після його
застосування в липні 2000р.   - 894,05 грн. (Т-2 а.с.ЗЗ).

7

Всього з 06.12.94р.  по 01.04.2001р.,  за період за який відповідальність несе
відповідач ОСОБА_2,  відповідно до Правил
відшкодування шкоди... позивачу мало бути нараховані   щомісячні виплати на загальну суму: 25,06+29,88+378,88+312,57 +426,36+730,92+6546,9677+3559,64+2616,50+3219,12=11845,89грн.

За цей же
період, згідно довідки відповідача (Т-2 а.с.28), позивачу фактично сплачено 17699 грн. 73 коп.

Недоплата
сплачених відповідачем ОСОБА_2 щомісячних виплат становить 146,16 гривен: 17845,89 - 17699,73 грн.

Вирішуючи спір,
в межах позовних вимог позивача, суд вважає, що відповідно ч.2 п.43 Правил
відшкодування шкоди і ст.71 ЦК
України 1963 року (з
урахуванням правила п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003р.), п.1, 1-1, 1-2, 22 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992р. №6 «Про
практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодуванню шкоди (з
наступними змінами), загальний
строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого
права (позовна давність),
встановлюється тривалістю у три роки. У випадку коли вимоги потерпілого
стосується перерахунку сум щомісячних платежів, раніш визначених судом або
роботодавцем (у тому числі й у разі неправильного обчислення суми щомісячних
платежів) при задоволенні позову, кошти стягуються за час що не перевищує трьох
останніх років, які передували моменту звернення особи до суду.

Позивач ОСОБА_1
з позовом про перерахунок виплат відшкодуванню шкоди звернувся до суду 29 жовтня 2001 року. Таким
чином, трирічний термін позовної давності, за який його позовні вимоги
підлягають задоволенню, спливає 29
жовтня 1998 року.

Оскільки з
01.04.2001р. виплати проводились Фондом ССНВПЗУ, або за його рахунок, то строк
позовної давності для підприємства-роботодавця обмежується цією датою.

За цей період,
згідно наведеного вище розрахунку, з 29
жовтня 1998 року по 01 квітня 2001 року відповідач
ОСОБА_2 повинен був сплатити позивачу  8403 грн. 54 коп. з
розрахунку:

За жовтень 1998р.: 254,26
грн   :31дн. х 3 дн.        = 25,32 грн.

З 01.11.98р. по 01.09.99р. : 254,26 х 10 міс. 2542,60 грн.

З 01.09.99р. по 01.07.2000р.: 261,65 грн. х 10 міс. = 2616,50 грн.

З 01.07.2000р. по 01.04.2001р.: 357,68 грн. х 9 міс. 3219,12     грн.

Всього:     8403,54 грн.

Фактично підприємством
ОСОБА_2 за цей час: з 29.10.1998р. по 01.04.2001р.  позивачу
сплачено 8838 грн. 21 коп. ( Т-2 а.с.28)

Тобто, в цей
термін, відповідач ОСОБА_2 виплатив щомісячних виплат на 434 грн. 67 коп. більше
порівняно з тими, які в цей період мали бути йому нараховані за Правилами
відшкодування шкоди...

З 01.04.2001р.
по 30.06.2001р. відповідач ОСОБА_2 сплачував позивачеві за рахунок коштів Фонду
ССНВПЗУ по 402 грн.32 коп., що на 44 грн. 64 коп. перевищує
той розмір, на які він мав би при їх розрахунку за Правилами... - 357 грн. 68 коп.

На підставі
викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають.

8

Обговорюючи питання про сплату судового збору по справі
суд вважає за можливе віднести його сплату за рахунок держави, а також  стягнути
з  ОСОБА_1  витрати
на  інформаційно-технічне
забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом цивільної справи  в суді у розмірі 1 (однієї) гривні 50 копійок.

Керуючись ст.11
Закону України «Про охорону праці» 1992р., п. 22,23,28,48 Правил відшкодування шкоди... , ст.71 ЦК України 1963р.,
ст.ст.10,11,209,212,214-215
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про перерахунок виплат
відшкодування шкоди завданої його здоров'ю за період з 06 грудня 1994р. по
30 червня 2001р. та стягнення витрат по розгляду справи в суді - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судових процесів, пов'язаних з розглядом
цивільних справ у розмірі 1
(однієї) гривні 50 копійок.

Витрати по оплаті судового збору
віднести за рахунок держави.

Рішення суду
набирає законну силу після закінчення строку подання заяви на апеляційне
оскарження.

Заяву про
апеляційне оскарження може бути подано через Першотравенськии міський суд на
протязі 10 днів з
дня оголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області
через Першотравенськии міський суд на протязі двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження, з одночасною відправкою копії скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається в строк, встановлений для подання заяви ліро
апеляційне оскарження.

СУДДЯ :