Справа № 2-245
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

08
травня 2007 року        Жидачівський  районний суд Львівської області

в складі:   головуючої-судді      Галій О.Й.

при
секретарі               Швед І.І.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні  в м.
Жидачеві  цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Жидачівського ДЛГП Галсільліс" про задоволення грошових вимог,

встановив:

Позивач
перебував у трудових відносинах з відповідачем до 20.12.2005 року. Наказом № 20
від 20.12.05 року звільнений з роботи за ст. 38 КЗпП України. У підтвердження
заявлених вимог, позивач покликається на те, що на день звільнення з роботи
відповідач не виплатив йому належні при звільненні суми : грошову компенсацію
за затримку виплати відпускних - 246,72 грн., грошову компенсацію за затримку
виплати зарплати при розрахунку -164.48 грн., вихідну допомогу - 411.52 грн. та
компенсаційні виплати за невиданий спецодяг - 15 0 грн. Крім того, він є
учасником бойових дій і відповідно до Закону України "Про статус ветеранів
війни та гарантії їх соціального захисту" з нього не повинні були
утримувати прибуткового податку за 2005 рік. Перед тим як йшов на лікарняне
подав у контору лісгоспу ксерокопію посвідчення учасника бойових дій та
ветерана праці від 20.01.05 року. Однак, незважаючи на це, із нього стягнули
незаконно 299 грн. прибуткового податку за 2005 рік. Через невиплату йому
відпускних і розрахункових , втратив путівку на санаторно - курортне лікування
і через нервове потрясіння при розрахунку захворів ще на цукровий діабет, тому
вимагає від відповідача відшкодувати моральну шкоду в сумі 1000 грн.

В
судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, покликаючись на
обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що грошову компенсацію в сумі
105.76 грн. за рішенням суду від 27.07.06 р. відповідач виплатив йому в березні
цього року, після його звернення за виконанням рішення суду. Оскільки, при
попередньому зверненні до суду в 2006 року невірно були визначені розміри сум ,
які просив стягнути , через те змушений звертатися з даним позовом. Навести
механізм визначення розміру заявлених сум пояснити не може.

Представник
відповідача Подвадцятник С.М. - директор Жидачівського ДЛГП Галсільліс" з
позовом згідний частково та пояснив, що у зв"язку з відсутність коштів на
рахунку підприємства, несвоєчасно провели виплату відпускних позивачу. А тому
вимоги в частині стягнення грошової компенсацію за затримку виплати відпускних
визнає частково в розмірі 06 грн. 97 коп. Вимоги в частині стягнення середнього
заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визнає в розмірі
105 грн. 76 коп. Несвоєчасна виплата позивачу належних йому сум при звільненні
виникла із-за неплатоспроможності підприємства. Оскільки, дана сума уже
виплачена позивачу після його звернення за виконанням рішення суду від 26.07.06
p., через те цю вимогу та решта позовних вимог вважає
безпідставними і просить  відмовити в їх
задоволенні.

Суд,
заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши матеріали справи, вбачає
підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступних обстави:

В судовому
засіданні встановлено, що позивач з вимогами про стягнення грошової компенсації
за затримку зарплати при розрахунку, вихідної допомоги та компенсаційних виплат
за невиданий спецодяг уже звертався до суду. З приводу заявлених вимог 26.07.06
року постановлено рішення суду. При повторному зверненні до суду з даною заявою
позивач змінив тільки розмір сум заявлених вимог.

У
відповідності з ст. 115 КЗпП України передбачено, що зарплата працівникові за
весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку
відпустки.

Факт
порушення відповідачем вимог зазначеної норми закону знайшов своє підтвердження
в судовому засіданні. Дана обставина підтверджується довідкою, виданою ДЛГП
Галсільліс", з якої видно, що ОСОБА_1 була надана чергова відпустка з
21.09.2005 року по 16.10.2005 року і що нараховані позивачу відпускні в сумі
332 грн. були виплачені частинами: в жовтні, листопаді, грудні місяці 2005
року.

Оскільки,
позивачу були нараховані відпускні, але не виплачені своєчасно через те в
даному випадку до виплати підлягає компенсація в розмірі 6.97 грн. , із
розрахунку 332 грн. (сума нарахованих відпускних ) х 2.1 приріст індексу
споживчих цін за період не виплати доходу . Позов заявлений в цій частині
підлягає до задоволення.

В решті
заявлені позивачем вимоги є безпідставними. У відповідності з ст. 116 КЗпП
України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить
йому від підприємства провадиться вдень звільнення.

Факт
порушення відповідачем вимог зазначеної норми закону знайшов своє підтвердження
у судовому засідання. Дану обставину не заперечив    представник    відповідача і    крім того вона

підтверджується   довідкою, з якої видно, що тільки 13.01.06
року   позивачеві   виплачено
450     грн. Розмір сум, належних
позивачу при звільненні сторонами не оспорювався.

Згідно
до вимог ст. 117 КЗпП України - в разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у вищезгаданій статті, при відсутності спору про їх розмір,
підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час
затримки.

В даному
випадку до виплати підлягає 105.67 грн. , із розрахунку 6.61 грн.
(середньоденний заробіток) х 16 роб. днів ( 20.12.05 р. по 13.01.06 р. - час затримки).
Як встановлено в судовому засіданні, що дана сума уже виплачена позивачеві
згідно рішення суду від 27.07.06 року.

Статтею
44 КЗпП України передбачено підстави виплати працівникові вихідної допомоги при
припиненні трудового договору. Однак, підстава, за якою звільнено позивача не
передбачає виплати вихідної допомоги.

Крім
того, згідно колективного договору міжгосподарського підприємства і
профспілкового комітету Жидачівського ДЛГП "Галсільліс" - виплата
допомоги при виході на пенсію виплачується в залежності від стажу роботи на
підприємстві за рахунок прибутків. Відповідно до довідки № 64 від 21.06.06 р.
видно, що підприємство станом на 01.01.06 р. -збиткове.

Свідок
ОСОБА_2 - представник ДПІ у Жидачівському районі пояснив, що з 01.01.04 р.
вступив в дію Закон України "Про податок з доходів фізичних
осіб"  Згідно згаданого закону на
позивача, як учасника бойових дій в Чехословакії, не поширюється податкова
соціальна пільга .

Дана
обставина підтверджується ст. 6 вищезгаданого Закону.

Позивач
не пред"явив жодних доказів у підтвердження заявлених вимог щодо
відкодування моральної шкоди.

А тому в
цій частині заявлених позивачем вимог слід відмовити.

Керуючись
ст.ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 115,116,117 КЗпП України, суд, -

вирішив:

Позов
задоволити частково.

Стягнути
з Жидачівського ДЛГП Талсільліс" (смт. Журавно вул. Шептицького, 2
Жидачівського району Львівської області):

- в
користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1   р.н.,
жителя   с Корчівка
Жидачівського району Львівської області - 6 (шість) грн. 97 коп.
компенсація за затримку виплати відпускних.

-
судовий збір державне мито в розмірі 51 грн. 00 коп. в доход держави.

-
витрати на   інформаційно-технічне
забезпечення розгляду  цивільної справи в
розмірі 30 грн. в користь територіального управління ДСУ у Львівській області.

Врешті
заявлених позовних вимог відмовити.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.