АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем  України

"05"  червня  2007року

Колегія     суддів
судової     палати     у
цивільних     справах

апеляційного  суду
Житомирської  області  в
складі: головуючого-судді:   Худякова
A.M., суддів:
Зарицької  Г.В.,   Балашкевича  С.В., при
секретарі   судового  засідання:
Хоменко  Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Романівського районного суду Житомирської області від 5 травня 2006 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат  на
дитину,

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2006 року ОСОБА_2
звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначала,
що з 2003 року перебуває з ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі, від якого мають
неповнолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження. Посилалась на те, що рішенням Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 24.01.2006
року з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку та 50 грн. на утримання позивачки до досягнення  дитиною
трьох  річного  віку.

Враховуючи, що
дитина постійно хворіє, перебуває на диспансерному обліку і в зв'язку з
придбанням ліків та освідуванням дитини в медичних закладах потребує додаткових
витрат, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 200 грн.
щомісячно для лікування дочки на період перебування  її  на  диспансерному
обліку.

Рішенням
Романівського районного суду Житомирської області від 5 травня 2006 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., щомісячно,
додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, з
дня подачі позову до суду 22.03.2006
року, в розмірі 150 грн. до
минування  потреби  в
додаткових  витратах.

У апеляційній
скарзі відповідач порушує питання про скасування постановленого по справі
рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити в задоволенні позову.
Апелянт посилається на те, що суд не врахував його матеріальне становище та не
в повній мірі з'ясував всі обставини справи, зокрема те, що він проживає у
незареєстрованому шлюбі з іншою жінкою.

Справа №
22ц/1034
Головуючий в суді 1 інст. Васильчук С.Ф.

Категорія 42                                                                                                                     Доповідач Худяков
A.M.

Перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга  не  підлягає
задоволенню  з  наступних
підстав.

Судом
встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2003
року перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого народились  дочка
ОСОБА_3   ІНФОРМАЦІЯ_1  народження.

Відповідно до
ст.185 СК
України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком здібностей
дитини,   її  хворобою,
каліцтвом,   тощо).

Таким чином,
нести додаткові витрати на неповнолітню дитину,   які
викликані   її  хворобою
є  обов'язком  батьків.

Як видно з
матеріалів справи, ОСОБА_1 є працездатним,
працює  і  має
постійний  заробіток.

Згідно довідки
Романівської центральної районної лікарні №88 від 03.05.2006 року, стан неповнолітньої дочки ОСОБА_3 визначений
таким, що вона потребує подальшого лікування та зазначений перелік необхідних
медичних препаратів (а.с.20-28).

На підставі
наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до правильного висновку,
що з ОСОБА_1 слід стягувати додаткові витрати на лікування неповнолітньої
дочки  в
розмірі   150   грн.
щомісячно.

Апеляційний суд
вважає, що вказаний розмір витрат визначений обґрунтовано з урахуванням всіх
обставин, що мають істотне  значення.

Наведені в
апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду й не дають підстав
вважати про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які
призвели до неправильного  вирішення  справи.

Як   видно    з
матеріалів                              справи    суд
об'єктивно   оцінив

зібрані   по   справі
докази,   дав                                 їм   правильну
правову   оцінку   і

ухвалив   обґрунтоване   рішення,                                    підстав   для
скасування   якого

немає.

Керуючись ст.
ст. 304, 307,
308,314,315
ЦПК України, колегія  суддів  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну     скаргу
ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Романівського районного суду Житомирської області  від  5
травня  2006
року  залишити  без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до
Верховного Суду України  на  протязі
двох  місяців.