Справа- 22ц- 1120/2007                               Головуючий в 1
інстанції - Білик Г.О.
Категорія   -1,34                                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
травня    2007 року колегія судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого-Воробйової Н.С. суддів - Оношко Г.М., Голуб С.А. при секретарі -
Велицькому О.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2на рішення Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року у
справі за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про стягнення витрат на утримання дитини, -

встановила :

Позивачка звернулась до суду з названим позовом,
посилаючись на те, що є відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах
до 1995 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.
Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Згідно Постанови Броварського міськрайонного суду від
06.06.1995 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на
утримання доньки в розмірі % частини всіх видів заробітку до повноліття дитини.

У травні 2003 року з вини лікарів, від передозування антибіотиків, у дитини
відмовила підшлункова залоза. Дитина перебувала в реанімації і після виписки
вийшла інсулінозалежною з діагнозом «цукровий діабет», тяжка форма, 1 тип.

У зв'язку з хворобою дитини позивачці призначена пенсія
по інвалідності.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 12.06.2003 року з відповідача
на утримання дитини-інваліда було стягнуто додаткові витрати в розмірі 1/6
частини заробітку щомісячно, починаючи з 07.04.2003 року по 13.06.2006 року.

У зв'язку з тяжким захворюванням дитини позивачці
потрібні значні кошти на придбання лікарських засобів, на лікування доньки, на
її утримання.

Крім того, з 01.09.2005 року "донька навчається на
денному відділенні колледжу
ВНЗ «Економічно-технологічнго університету» на економічному факультеті. Форма
навчання платна і позивачка здійснює дану оплату щомісячно.

2

Строк виплати
додаткових витрат згідно рішення Броварського міськрайонного суду від
12.06.2003 року закінчився 13.06.2006 року.

Просила стягнути з відповідача - батька її дитини
додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 500 грн. щомісячно на її
користь до 13.06.2008 року, терміну до якого встановлено інвалідність дитини.

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року позов
задоволено частково. ( Ухвалою суду від 12.02.2007 року в рішенні виправлено
описку).

З відповідача на користь позивачки на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження стягнуто додаткові витрати в сумі 400 грн. його
заробітку щомісячно, починаючи з 12.07.2006 року по 13.06.2008 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду як
необгрунтоване та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог
позивачки.

На обгрунтування своїх доводів посилається на те, що на даний час він
одружений на ОСОБА_5. і має сина ОСОБА_4.Д996 рокународження. Син також
потребує додаткового харчування та лікування, оскільки є потерпілим внаслідок
аварії на ЧАЕС, перебуває на диспансерному обліку у дитячій поліклініці , з
діагнозом хронічний аденотозілліт, сколіоз осанки, невропатія дитячого віку.

З ним проживає теща ОСОБА_6., яка є учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС, і яка також потребує додаткового харчування та лікування.

Крім того, він за власною ініціативою, за місцем роботи подав заяву про
відрахування аліментів на сина у розмірі 25% заробітної плати щомісячно до
повноліття дитини та про відрахування на користь дружини на утримання сина
додаткових витрат в розмірі 1/6 частини заробітку на протязі двох років.

А тому з червня 2006 року він сплачує аліменти та
додаткові витрати як на дочку ОСОБА_3, 1990 року народження, так і на сина
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2р. народження.

Загальна сума
відрахувань складає понад 75% заробітної плати.

Позивачка ж має задовільний матеріальний стан, дочка отримує ліки
безкоштовно.

Суд не врахував
його матеріальне та сімейне становище.

Крім того, суд не врахував, що він має чорнобильське
посвідчення ліквідатора 2 категорії і стягнув з нього 51 грн. державного мита
на користь держави.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення частково. З
матеріалів справи встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження.

3

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 знаходиться
на диспансерному обліку у лікаря-ендокринолога . Діагноз - ювенільний цукровий
діабет, тяжка форма, тип-1.

Потребує постійного лікування інсуліном, потебує стаціонарного лікування
два рази на рік для усунення ускладнень цукрового діабету, санаторно-курортного
лікування щорічно, амбулаторного лікування курсами ліпотропних препаратів,
ангіо та гепатопроекторами, вітамінами.

У зв'язку із захворюванням дитині рекомендоване дієтичне
харчування.

Згідно ст.198 СК України батьки зхобов»язані утримувати
своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони
можуть надати таку допомогу.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з якого
присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога
про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Задоволяняючи позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача
додаткових втитрат на утримання дочки позивачки, суд дав належну оцінку
зібраним по справі доказам, врахував стан його здоров»я та здоров»я його дітей,
матеріальне становище сторін, наявність неповнолітнього сина, витрати позивачки
на навчання дочки на платному відділенні колледжу ВНЗ « Економічно -
технологічного університету«, а також розмір грошових коштів, які сплачені
відповідачем ( аліменти та додаткові витрати) на утримання дочки ОСОБА_3, 1990
року народження.

Колегія погоджується з висновком суду про те, що за матеріальним станом
відповідач може та зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на
дитину-інваліда.

Доводи відповідача про те, що відрахування на утримання дітей складають
понад 75% його щомісячної заробітної плати не можуть бути взяті до уваги.

Встановлено, що відповідач працює на посаді директора ТОВ «Смак».

15.06.2006 року, за власною ініціативою, видав наказ по
Товариству про призначення аліментів на користь свого сина ОСОБА_7.,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження в розмірі ХА частини доходу до повноліття дитини.
Отримувач - мати дитини ОСОБА_5.

Даним наказом призначені також додаткові витрати на
дитину - ОСОБА_7. щомісячно в розмірі 1/6 частини доходу на два роки, починаючи
з 15.06.2006 року до 14.06.2008 року. Отримувач - мати дитини ОСОБА_5.

Контроль за виконанням наказу покладено на головного
бухгалтера підприємства - ОСОБА_5. ( а.с.36, 37).

4

З пояснень відповідача ОСОБА_2. встановлено, що він
проживає з дружиною однією сім»єю, ведуть спільне господарство, мають спільний
бюджет, разом утримують та виховують сина ОСОБА_7.

З довідки начальника ДВС у м. Бровари та Броварському районі видно, що при
перевірці державним виконавцем бухгалтерії ТОВ «Смак» виявлено, що по
виконавчим листам Броварського міського суду № 2-2324 від 12.06.2003 року та №
58 від 06.06.1995 року про стягнення з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1. аліментів,
їх виплата затримувалася кожен місяць , а заборгованість, яка виникала,
виплачувалась частками ( а.с. 78).

З урахуванням викладеного, колегія вважає обгрунтованим визначений судом
розмір додаткових витрат на дитину -ОСОБА_3, 1990 року народження , що
становить 400 грн.

Доводи апелянта висновки суду не
спростовують. Разом з тим, суд безпідставно стягнув з відповідача на користь
держави 51 грн. державного мита , оскільки
останній являється учасником ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС (
категорія 2)      і згідно з чинним
законодавством звільняється від сплати державного мита.

Рішення  в  цій частині
слід змінити,  стягнення  з
ОСОБА_2. державного мита в сумі 51 грн. з резолютивної частини виключити
.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія

Вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково. Рішення Броварського
міськрайонного суду від 20 грудня 2006 року змінити в частині стягнення з
ОСОБА_2 державного мита на користь держави.

З резолютивної частини рішення виключити стягнення
державного мита в сумі 51 грн. з ОСОБА_2.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та
може

бути оскаржена до Верховного Суду України в касаційному
порядку

протягом двох місяців.