Справа № 22-ц-713/2007               Головуючий
у першій інстанції КАРНАУХ А.С.
Категорія - цивільна                                                         Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2007 року                                                                                                         м.
Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

Головуючого-судді:      БОЙКО О. В.,

суддів:                     ШЕВЧЕНКА
В.М., ГОРОБЕЦЬ Т.В.,

при
секретарі:      РАЧОВІЙ 1.1.,

за
участю     ПРЕДСТАВНИКІВ ОСОБА_1 -
АДВОКАТА ОСОБА_2 ТА ОСОБА_3, ПРЕДСТАВНИКА СТО

„ПЕРЕМОГА"
- ЛЕМІШКО О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03 березня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю „Перемога" с.Смолин
Чернігівського району про зобов'язання включити до списків членів
товариства, що мають право на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вищевказане рішення
скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позов .

Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської
області від 03 березня 2007 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до СГ ТОВ „
Перемога" с.Смолин
про зобов'язання включення до списків членів товариства, що мають право на
земельну частку( пай ) -відмовлено.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення
суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме:
ст.ст.212, 213, 214 ЦПК України. Посилається, що документом, що підтверджував
її право на одержання земельного сертифікату є трудова книжка, яку їй повернула
адміністрація СТОВ у 2004 р. Трудову книжку їй було видано лише за вимогою
секретаря сільської ради, куди звернувся пенсійний фонд. Вважає, що представник
СТОВ „Перемога" навмисно створювала перешкоди для звернення позивачки до
суду. Також вказує на те, що вона є інвалідом 2 групи і ця обставина сприяла
тяжкому стану її здоров'я, що також перешкоджало їй у захисті своїх порушених
прав адміністрацією СТОВ „Перемога".

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
представників ОСОБА_1, та представника СТОВ „Перемога" перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом установленого 15 листопада 1995р., КСП „Перемога „
с.Смолин правонаступником якого є СТОВ „ Перемога „ отримало Державний Акт на
право

2

колективної власності на землю, та що ОСОБА_1, не була внесена
до списку - додатку осіб які мають право на отримання земельного паю.

Згідно з ст.71 ЦК
( в редакції 1963 року ) встановлено загальний строк позовної давності в
три роки. Як зазначила в засіданні апеляційного суду представник
позивачки-ОСОБА_3, про те що її не включили до списку осіб, які мають право на
земельний пай позивачці її матері стало відомо в 1998 р,.

Відповідно до положень ст.80 ЦК ( в редакції
1963 р.Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою
для відмови в позові.

Виходячи з матеріалів справи колегія суддів вважає що
об'єктивно ОСОБА_1, після одержання відповідачем Державного акту на право
колективної власності на землю знала про порушеня її прав : неодержання
земельного паю через невнесення її до списку-до датку осіб які претендують на
земельні паї.

Тому пояснення представника позивачки- адвоката ОСОБА_2,
про те, що ОСОБА_1, здійснювались
перешкоди для звернення до суду, оскільки ій не видавав відповідач трудову
книжку, а така була видана лише в кінці 2004р., не спростовують висновку суду
щодо початку перебігу строку позовної давності для позивачки з дня коли вона
довідалась про невнесення її до списку осіб які мають право на земельний пай,
що його додають до державного акту на право колективної власності на землю що
мало місце в листопаді 1995 року. І відсутність у позивачки трудової книжки не
позбавляла її можливості своєчасного звернення до суду і не впливає на початок
перебігу строку позовної давності.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції встановивши що
строк позовної давності ОСОБА_1пропущений без поважних причин і неподання нею
позову з необачності не є підставою поважності причин його пропуску, а позов
поданий нею по збігу строку позовної давності прийшов до правильного висновку
про відмову в позові.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області
від 03 березня 2007 р. - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання нею законної сили.