УХВАЛА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

2007 року
травня місяця 14 дня                                                Колегія
суддів судової палати у

цивільних
справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого - судді   Курської А.Г., суддів-  Горбань В.В.,

Шаповалової
О.А., при секретарі -   Галіч Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1до Відділу
охорони здоров'я ГУ МВС
України в АР Крим, Головного управління МВС України в АР Крим про визнання
незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення, за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на ухвалу Київського районного суду м. Сімферополя від 14 грудня 2006 року,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1.
звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати наказ про накладення
дисциплінарного стягнення незаконним.

Ухвалою
Київського районного суду м. Сімферополя від 14 грудня 2006
року зазначену позовну заяву повернуто позивачеві для звернення до суду в
порядку адміністративного судочинства.

На вказану
ухвалу ОСОБА_1. подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про її
скасування як незаконної та направлення справи до суду першої інстанції на
новий судовий розгляд. Апелянт вважає, що суддя в ухвалі неправильно
посилається на ст. 17 КАС України, відповідно якої компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскаржень його рішень, дій чи бездіяльності, а також спори з
приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з
публічної служби. Згідно зі ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, які виникають Із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин. У зв'язку з тим, що він звернувся до суду з
питанням про оскарження дисциплінарного стягнення, яке випливає саме із
трудових відносин, апелянт вважає, що справу необхідно розглядати у порядку
цивільного судочинства. Також апелянт звертає увагу на те, що в оскаржуваній
ухвалі викладені факти, які не відповідають дійсності, наприклад, у абзаці
шостому установчої частини даної ухвали вказано „позивач, з його слів, був
прийнятий на службу, проходив службу, був звільнений ОВС із служби",
оскільки він і зараз црацює у ВОЗ ГУ МВС України в АР Крим службовцем по
вільному найму, а не проходить публічної служби.

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення
сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Справа № 22-ц-2295/2007
р.                       Головуючий у
першій інстанції - Чумаченко
Р.Д

____________________________________  Доповідач Шаповалова О.А.

Постановляючи ухвалу про повернення позову ОСОБА_1. до ВОЗ ГУ МВС Украини в АР
Крим Головного управління МВС України в АР Крим про визнання незаконним  наказу
про  накладення  дисциплінарного   стягнення,
суддя  суду   першої інстанції виходив з того, що посада,
яку займає позивач, працюючи у ГУ
МВС України в АР Крим, належить до посад працівників міліції, тобто, є
публічною службою.

Однак погодитись
з таким висновком не можна, оскільки суддя дійшов його з порушенням норм
процесуального права.

Відповідно до матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом про
визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного
стягнення. Як убачається з наказу №
50 від 17.10.2006 року
„Про покарання співробітника ЦПП і ППФО ОСОБА_1.", він працює у Відділі
охорони здоров'я ГУ МВС
України в АР Крим лікарем-психіатром. Згідно
з поясненнями у судовому засіданні позивача, він є вільнонайманою особою, на
яку не розповсюджується законодавство України про міліцію, оскільки він
працює за трудовим договором. Тому у нього з відповідачем склалися саме трудові
відносини, а не відносини щодо проходження публічної служби.

Ці обставини при розгляді справи в апеляційному порядку підтвердив і
представник відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17, п. 15 ч. 1 ст. З КАС
України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної
служби. При цьому, як це випливає із змісту п. 15 ч. 1 ст. З КАС України, публічна служба - це служба, яка створена для захисту публічного інтересу,
а всі посади, які віднесені до публічної служби, наділені владними
повноваженнями.

Посада
лікаря-психіатра - вільнонайманого
працівника органів МВС України -
не належить до посад, які створені для захисту публічного інтересу; вона не
наділена владними повноваженнями. Отже, ОСОБА_1. не відноситься до кола осіб,
які проходять публічну службу.

За таких
обставин судова колегія дійшла висновку, що справа за позовом ОСОБА_1. до ВОЗ ГУ МВС України в АР Крим, Головного
управління МВС України в АР Крим про визнання незаконним наказу про накладення
дисциплінарного стягнення підлягала розгляду у порядку саме цивільного, а не
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.
З ч. 1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд в суд першої
інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Виходячи з наведеного та керуючись
статтями 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319, 325 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Ухвалу
Київського районного суду м. Сімферополя від 14 грудня 2006
року -скасувати.

Передати питання на новий розгляд в
суд першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею
законної сили безпосередньо до Верховного суду України.