РІШЕННЯ

ІМ'ЯМ
УКРАЇНИ

29 березня 2007
року                                    Новогродівський
міський суд Донецької області

у
складі:    головуючого судді - Кочура
А.Т. при секретарі - Коваленко О.І.

з участю :
представника позивачки за зустрічним позовом - ОСОБА_4

розглянув
у відкритому судовому засіданні цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 про захист честі,
гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн.
Зобов'язати її по місцю його роботи прийти з донькою та у присутності не менш
шести мешканців принести перед ним свої публічні вибачення, розповсюджені нею
відомості визнати як такі, що не відповідають дійсності і принижують його
честь, гідність та ділову репутацію.

В судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги повністю підтримав.

Обґрунтовуючи власні вимоги, позивач вказує на те, що
07.02.2007 року відповідачка зі своєю донькою, без дозволу зайшли в приміщення
місця його роботи, квартиру АДРЕСА_1, де він займається підприємницькою
діяльністю і надає всім клієнтам світлокопіювання документів, листів, тощо. Є
інвалідом 1 групи. Посилавшись по-перше - відповідачка звинуватила його в
закритті у своєму приміщенні її малолітнього онука і в тому, що він не
відпускав його до -  дому. По-друге -
вона звинувачує його в тому, що він ніби - то втручається в їх спор між нею та
батьком цієї дитини. Допомагає батьку дитини не виплачувати 5000 грн. на утримання
дитини. При цьому погрожує йому розправою. По-третє - при такому моральному
обліку і відношенню до дітей, який би з нього був керівник місцевої Ради, коли
він раніше на виборах балатувався у мери м. Новогродівка та його порадах
батькові дитині, вона не може забрати 5000 грн. заборгованості по аліментам,
останнім на утримання дитини. В четвертих - він в м. Новогродівка зустрічає
деяких людей і незаконно вимагає з них гроші. По - п'яте-відповідачка публічно
висловила власну думку відносно його фізичного стану, як людини без обох ніг,
про те, що його Бог вже наказав.

Позивач вважає, що публічні звинувачення на його адресу є
неправдивими, і приниженням його честі, гідності та ділової репутації.

Визначаючи розмір моральної шкоди у 5000 грн.,
посилається на те, що відповідачка заявила йому про повернення ним та
ОСОБА_5(батьком дитини) їй 5000 грн., які ОСОБА_5заборгував перед нею по сплаті
аліментів на дитину за 7 років, тому він хоче саме таку заявлену нею суму
грошей стягнути з неї.

Відповідачка в
судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнає. Просила суд

відмовити йому у
позовних вимогах. По суті показала, що вона є опікуном над малолітньою дитиною
ОСОБА_8, учнем 3 класу ЗОШ № 7 м. Новгродівка, який проживає разом з нею. Вона
виконує всі батьківські обов'язки, щодо утримання, виховання, навчання,
духовного і фізичного розвитку дитини. Мати дитини (є її рідною донькою),
рішенням суду позбавлена батьківських прав та визнана судом безвісно
відсутньою. Дитина проживає з нею з дворічного віку. Оскільки батьки цієї
дитини покинули її, мати дитини пропала, а батько дитини ОСОБА_5 виїхав на
постійне місце проживання в Сумську область. Рішенням суду батько дитини
забов'язаний був сплачувати аліменти на утримання дитини, але більше 7 років не
сплачує. Має велику заборгованість по сплаті аліментів більше 5000 грн. Ніякої
матеріальної допомоги дитині не надавав. Вона його розшукувала. Виконавчий лист
декілька разів пересилався з місця в місто, але аліменти ні копійки не
надсилав. Створив нову сім'ю, має ще одну свою дитину. ОСОБА_1 і батько цієї
дитини ОСОБА_5являються між собою родичами. Восени 2006 року батько дитини
приїхав в м. Новогродівка. Проживає у своєї у своєї матері, працює на шахті.
Вирішив проявити до дитини батьківську увагу. Згадав про свою дитину. Почав
вчиняти дії, щодо спілкування, переманювання до себе дитини на постійне місце
проживання з ним. Дитина стала ходити до нього додому. Вона різко змінила свою
поведінку. Онук став пропускати уроки в школі, інколи стає неслухняним, бо
відчуває батьківську підтримку. Всіляко намагається вирішити питання, щодо
відібрання у неї дитини. За 7 років ні разу дитину не бачив і не допомагав їй.
Щодо спілкування дитини і батька вона категорично проти. З приводу відвідування
дитини він постійно радиться з ОСОБА_1 (своїм родичем), який старається
допомогти йому в цьому. На початку січня 2007 року, після школи дитина
своєчасно не з'являється дома. Вона розхвилювалася та вчинила її пошук. Ввечері
того дня з'ясувала, що дитину ОСОБА_1 і батько дитини заманили на місце роботи
ОСОБА_1, де його там утримували тривалий час. Розпитуючи у нього про умови
життя, спілкування у бабусі, тобто у неї. Вона оббігала все місто, але дитини
не знайшла. Після дитина їй розповіла, що знаходилась у ОСОБА_1. Розгнівавшись,
вона наступного дня пішла до ОСОБА_1 з'ясувати підстави утримання ним та
батьком дитини в приміщенні його роботи, але він не визнаючи своєї в цьому
провини, став на неї ображатися, погрожувати, що все рівно дитину вони у неї
заберуть. Тоді вона не витерпіла та стала ОСОБА_1 висловлювати про те, що де
вони були з батьком дитини, коли дитину покинули у два роки. Де вони були 7
років і чому не платили аліменти. Яке мали право без її дозволу, як опікуна
дитини, запросити онука до себе у приміщення і утримувати його. Вона сильно
розхвилювалася та думала, що щось трапилося з дитиною. Від цього у неї був
серцевий напад. Тобто, між нею і ОСОБА_1 виникла проста людська сварка із-за
дитини, аліментів, тощо. Вона категорично відкидає будь-які помисли чи дії,
щодо висловлювання по місцю роботи відомості, які б принижували його честь,
гідність та ділову репутацію. Ніяких порочащих
чи будь-яких висловлювань в присутності мешканців відносно ОСОБА_1 вона не
висловлювала. Вона намагалася йому в людській формі спілкування з ним з'ясувати
підстави утримання дитини до вечора у приміщенні ОСОБА_1. Звернення до суду
позивача вона вважає помстою їй за висловлювання нею йому правдивих фактів,
щодо утримання дитини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він є
родичем ОСОБА_1 Постійно підтримує з ним родинні стосунки. Звернувся до нього
за порадою про спілкування, утримання і виховання його дитини ОСОБА_8, який
проживає у відповідачки ОСОБА_2 Він намагається вирішити питання щодо
відібрання своєї дитини у опікуна. З цього приводу звертався за порадами до
ОСОБА_1, який йому надав деякі поради. Він і ОСОБА_1 дитину у приміщенні місця
роботи позивача не утримували. Брав дитину після школи і водив до
судово-медичної експертизи, оскільки побачив у дитини наявність тілесних
ушкоджень.

Свідок ОСОБА_9 в судовому
засіданні показала, що в лютому 2007 року в м. Новогродівка зайшла в
приміщення, де надає послуги світлокопіювання ОСОБА_1 Там знаходилося  декілька клієнтів,  в
черзі робили  світлокопії
документів.   В  цей час
в

приміщення
зайшла ОСОБА_2 і стала на ОСОБА_1 кричати за якусь дитину, стала на нього
кидатись за те, що він ніби то закрив і утримував у цьому приміщенні її дитину,
над якою вона опікується. Кричала за якісь гроші, але вона не зрозуміла про які
саме гроші. Кричала, що його Бог і так покарав, а він мов веде себе не
правильно. Присутні стояли мовчки.

СвідокОСОБА_6 В судовому засіданні показав, що в березні 2007 року прийшов
в приміщення до ОСОБА_1, де він надає послуги по світлокопіюванню документів. В
цей час в приміщення зайшла ОСОБА_2 і стала на нього кричати за якусь дитину.

Опитаний малолітній свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, у
присутності методиста-педагога
з соціального захисту дітей відділу освіти Новогродівської міської Ради ОСОБА_7, що проживає з
бабусею, до батька приходив два рази. Одного разу батько його зустрів і вони
пішли до приміщення де роблять світлокопіювання. Там знаходився ОСОБА_1. Вони
запитали у нього де він спить, що їсть та як до нього відносяться. ОСОБА_1
сказав, що він адвокат і може його відсудити у бабусі, напоїли чаєм з булкою.
Після чого відчинили двері та дозволили йти додому, сказали, щоб він сказав
бабусі, що їх класом водили до цирку. Додому він повернувся коли потемніло о 17
годині та розповів де він був і з ким. Бабуся його полаяла, тому як не знала де
він був і хвилювалась. Наступного дня в місті його зустрів батько, який посадив
в синю машину, за кермом якої був син ОСОБА_1, і вони поїхали до лікарні в м.
Селидове знімати побої. Зараз бабуся йому заборонила зустрічатися з батьком.

Відповідачка ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди та просила суд стягнути з нього на її користь за
викрадення дитини в сумі 10000 грн. посилаючись на те, що відповідач по
зустрічному позову та його родич ОСОБА_5(батько дитини, яку вона опікує),
незаконно та без будь-яких підстав, тривалий час утримували дитину у приміщенні
по місцю роботи ОСОБА_1, розпитуючи у дитини чим вона його кормить, де він
спить, як до нього відносяться. Він є адвокатом, тобто ОСОБА_1 зробить що
захоче. Батько дитини ОСОБА_5за підтримки та порад ОСОБА_1, намагається забрати
у неї дитину.

17.01.2007 року ОСОБА_1 і ОСОБА_5, коли дитина поверталася зі школи,
викрали її на автомобілі ОСОБА_1. За кермом був син ОСОБА_1. Спонукали дитину
брехати про те, що забрав дитину ніби то дядько ОСОБА_10, возили в цирк.

Вислухавши сторони, свідків, повно всебічно та об'єктивно дослідивши та
проаналізувавши факти і обставини, давши оцінку доказам по справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та вимоги по
зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є необгрунтованими і не основаними на
вимогах закону, з таких підстав.

Висловлювання висказані ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1, щодо незаконного
утримання ним і ОСОБА_5дитини на робочому місці ОСОБА_1 не утворюють ознак
образ чи приниження честі, гідності і ділової репутації ОСОБА_1. Він закидав на
неї висловлювання щодо дитини, а вона на нього, але при цьому ОСОБА_2 не
принижувала честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1.

За своєю формою і змістом відомості висказанні нею на
адресу ОСОБА_1 не є приниженим честь, гідність і ділову репутацію. Це загально
визначені правила співжиття та принципи людської моралі.

Вона не давала непристойної оцінки особистим якостям чи поведінці ОСОБА_1 в
формі, яка б суперечила прийнятому спілкуванню між людьми. Тільки вказувала
йому про його риси та поведінку.

Під моральною
шкодою розуміється втрата не майнового характеру, внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяній фізичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб порушення нормальних життєвих
з"язків через неможливість продовження громадського життя, порушення
стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. ОСОБА_1
і ОСОБА_2 не довели перед

судом моральної шкоди
та переживання у зв'язку з приниженням честі, гідності і ділової репутації.

Ними наданні відповідні докази, що стверджують зазначені
ними факти й обставини, які б принижували їх честь, гідність та ділову
репутацію. З яких обставин і якими діями (бездіяльністю) завдана їм моральна
шкода. Яких моральних та фізичних страждань вони зазнали.

Суд дійшов висновку, що відповідачка ОСОБА_2 у своїх
висловлюваннях відносно ОСОБА_1 не принижувала його честь, гідність і ділову
репутацію. Тому підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2
немає. За таких обставин, у позовних вимогах позивачу слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона забов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо своїх позовних вимог які б порочили їх
честь, гідність і ділову репутацію не доведені. Виходячи з принципів
справедливості, розумності, об'єктивності, підстав для задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 немає, тому слід у позовних вимогах їм відмовити.

На підставі вище викладенного і керуючись ст. ст.10, 11, 15, 57, 60, 208,
212, 213, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У позовних вимогах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди - відмовити.

По зустрічному позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди
- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду
Донецької області через Новогродіський міський суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня його проголошення та подачею
апеляційної скарги на нього протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне
оскарження.

Рішення
виготовлено у нарадчій кімнаті.