УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

26 грудня 2007  року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Лященко  Н.П.,

суддів:

Балюка М.І.,

Костенка А.В.,

Берднік І.С.,

Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Луганського обласного військового комісаріату
про перерахунок призначеної пенсії,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2005
року  ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до Луганського обласного військового комісаріату про перерахунок призначеної
пенсії, посилаючись на те, що після його звільнення в запас 19 листопада 1972
року для військовослужбовців мало місце введення додаткових видів грошового
забезпечення, на підставі чого відповідач повинен був провести перерахунок
пенсії позивача. ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь
заборгованість у розмірі 47 004 грн. 29 коп., що утворилася в результаті
несвоєчасного перерахування пенсії.

Рішенням  Ленінського районного суду м. Луганська від
28 жовтня 2005 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Рішенням
апеляційного суду Луганської області від 22 травня                2006 року рішення районного
суду скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення
апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно з п. 2, п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України  адміністративний суд - це суд загальної
юрисдикції, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення
адміністративних спорів.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України цей Кодекс набирає чинності з 1 вересня 2005 року за винятком,
встановленим пунктом 2 цього розділу.

З матеріалів справи вбачається, що дана справа розглянута
судами після         1 вересня 2005 року
за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Таким чином, суд, вирішивши по суті справу, помилково
визнав, що виник цивільно-правовий спір і вимоги позивача повинні розглядатися
за правилами позовного провадження з посиланням на норми Цивільного
процесуального кодексу України.

Ураховуючи вищевикладене та суть спору, колегія суддів
вважає, що в даному випадку виник публічно-правовий спір і вимоги позивача
повинні були розглядатися за правилами, встановленими КАС України.

За таких обставин ухвалені в справі судові рішення
підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України, з
передачею справи до суду першої інстанції для розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 333, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 28 жовтня 2005 року та
рішення апеляційного суду Луганської області від 22 травня 2006 року скасувати,
а справу направити до суду першої інстанції для розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді:

М.І. Балюк

І.С. Берднік

А.В. Костенко

Ю.В. Прокопчук