Справа
№ 22Ц-21672007 р.                Головуючий у
суді 1 інстанції  Сердинський B.C.
Категорія  39                                          Доповідач
у суді 2 інстанції Червінко К.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 вересня 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого
судді  Яворського   М. А. суддів:   Червінко К.С,   Корзаченко
І.Ф. при секретарі   Велицькому
О.О.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області
від 10 листопада 2006 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражного
кооперативу „Травневий" про стягнення сум,
належних працівникові при звільненні,
середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні,  відшкодування моральної шкоди,  визнання неправомірною бездіяльності
адміністрації гаражного кооперативу „Травневий" щодо невиконання рішення
Броварського міськрайонного суду від 1 березня 2006 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 2006 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Гаражного кооперативу
„Травневий" про стягнення сум,
належних йому при звільненні,
зокрема,  заробітної плати за 1
липня 2003 року в сумі 25 грн. 62 коп.,
посилаючись на те,  що станом на
березень 2006 року розрахунок у зв'язку зі звільненням з роботи з ним не
проведено.

Позивач
зазначав,  що був прийнятий на роботу в
гаражний кооператив „Травневий" охоронником за сумісництвом з 1 червня
1997 року.

Наказом
від 30 червня 2003 року його звільнено з роботи за п. 2  ст.  36
КЗпП України по закінченню строку трудового договору.

В ході
розгляду справи,  8 червня 2006
року,  позивач доповнив свої вимоги і
просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при
звільненні,  за весь час затримки по день
фактичного розрахунку,  а саме з 1 липня
2003 року по 1 липня 2006 року (36 календарних днів),  виходячи з середнього заробітку 205 грн. за
36коп.,  що становить 7380 грн.

30
червня 2006 року позивач доповнив вищезазначені позовні вимоги вимогами про
визнання неправомірною бездіяльності адміністрації гаражного кооперативу
„Травневий" щодо невиконання рішення Броварського міськрайонного суду від
1 березня 2006 року та відшкодування йому моральної шкоди.

ОСОБА_1,  посилається на те,  що в зв'язку невиплатою йому розрахункових
грошей і невиконанням рішення Броварського міськрайонного суду від 1 березня
2006 року порушено його права і він морально страждав,  тому просить стягнути з відповідача на його
користь 30 грн. моральної шкоди.

Рішенням
Броварського міськрайонного суду від 10 листопада 2006 року ОСОБА_1 відмовлено
в задоволенні позову до Гаражного кооперативу „Травневий" про стягнення
сум,  належних працівникові при
звільненні,  середнього заробітку за
затримку розрахунку   при   звільненні,       визнання   неправомірною   бездіяльності   адміністрації

гаражного   кооперативу       „Травневий"   щодо
невиконання   рішення   Броварського міськрайонного суду від 1
березня 2006 року,  відшкодування
моральної шкоди.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове рішення по суті його позовних вимог,  посилаючись на неповне з'ясування судом
обставин,  що мають значення для справи,  невідповідність висновків суду обставинам
справи порушення і неправильне застосування судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши
доповідь судді-доповідача,  пояснення
позивача та представника відповідача,
перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає,  що
апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може
бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

По
справі встановлено,  що ОСОБА_1 працював
у гаражному кооперативі „Травневий" з 1 червня 1997 року охоронником за
сумісництвом.

Наказом
від 30 червня 2003 року він був звільнений з роботи з 1 липня 2003 року в
зв'язку з закінченням строку трудового договору. При звільненні з позивачем
було проведено розрахунок. Позивач не пред'являв будь-яких вимог щодо
неправильного проведення з ним розрахунку відповідачем.

Бухгалтерською
перевіркою було виявлено недоплату заробітної плати ОСОБА_1 за один день,  1 липня 2003 року,  яку йому перераховано поштовим переказом 21
червня 2006 року.

За
наведених обставин,  суд,  відмовляючи позивачеві у задоволенні позову
про стягнення розрахункових та середнього заробітку за затримку розрахунку при
звільненні обгрунтовано виходив з того,
що відсутня вина відповідача у не проведенні повного розрахунку з
позивачем.

Правильним
є висновок суду і про відсутність правових підстав для задоволення вимог
позивача про визнання неправомірною бездіяльності адміністрації гаражного
кооперативу „Травневий" щодо невиконання рішення Броварського
міськрайонного суду від 1 березня 2006 року та відшкодування йому моральної
шкоди.

Колегія
суддів вважає,  що районний суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини по справі,
надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон,  який їх регулює.

Висновки суду
ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Доводи ж
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  які призвели до неправильного вирішення справи,  тому апеляційна підлягає відхиленню.

Керуючись  ст.
ст.  303,  304,
пі  ст.  307,
308,  313,  п.1
ст.  314,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2006 року
залишити без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України
протягом двох місяців.