Апеляційний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 липня
2007 року                                                                                   м.  Харків

Колегія
суддів з касаційного розгляду справ судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області в складі:

Колтунової
А.І.,  Ларенка В.І.,  Яцини В.Б.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за касаційною скаргою ОСОБА_1   на рішення Іллічівського місько­го суду
Одеської області від 17 вересня 2004 року та ухвалу апеляційного суду Одеської
області від 16 грудня 2004 року по справі за позовом ОСОБА_1    до державного підприємства «Іллічівський
морський торгівельний порт» про визнання незаконним наказу та до комісії по
трудових спорах державного підприємства «іллічівський морський торгівельний
порт» про скасування ії рішення,

ВСТАНОВИЛА:

19
квітня 2004 року ОСОБА_1  звернувся до
суду з позовом про визнання незаконним наказу № 347-л начальника державного
підприємства «Іллічівський морський торгівельний порт» від 24.12.2003 року про
накладення на нього дисциплінарного стягнення за перебування на робочому місці
у нетве­резому стану та просить скасувати рішення комісії по трудових спорах
від І квітня 2004 року,  яким йому
відмовлено в задоволенні клопотання про визнан­ня наказу незаконним.  Позивач посилався на те,  що він на робочому місці не був у нетверезому
стані.

Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської області бід 17 вересня 2004 року,  залишеним без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 16 грудня 2004 року в позові ОСОБА_1  відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1  просить
скасувати ухвалені по спра­ві судові рішення та постановити нове рішення про
задоволення його позову,

Справа № 406 -
кс-07

Головуючий у
першій інстанції: Всргопуло К.В.

Доповідач:
Ларснок В.І.

посилаючись на
неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Касаційна скарга
задоволенню не підлягає,  виходячи з
наступного.

Відмовляючи
в позові ОСОБА_1  про визнання наказу про
дисци­плінарне стягнення незаконним,  суд
правомірно виходив з того,  що дисциплі­нарне
стягнення до ОСОБА_1  застосовано за
порушення трудової дис­ципліни.

Відповідно
до ч.2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскаржен­ня є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Доводи
скарги та матеріали витребуваної справи не дають підстав для висновку,  що судами при розгляді справи допущені
порушення норм матеріа­льного чи процесуального права,  які передбачені ет. ст. 338-341 ЦПК України
як підстави для скасування рішень.

Згідно
із ч.1  ст.  335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування су­дом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними
обставини,  що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним,  вирішувати
питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над ін­шими,  а тому доводи касаційної скарги в цій частині
також не можуть бути ви­знані як підстава для призначення справи до судового
розгляду.

Оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріально­го і процесуального
права.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336 ЦПК України,  колегія суддів з касаційного розгляду справ
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харків­ської області

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1   відхилити. Рішення
Іллічівського міського суду Одеської області від 17 вересня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від 16 грудня 2004 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.