Справа №22- 1337/
2007р.                          Головуючий
у 1 інстанції: Микитчин І.М.
Категорія: 19                                                  Доповідач:
УХВАЛА

Іменем України

11   червня
2007   року   Колегія
суддів   Судової   палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Львівської області
в складі:

Головуючого-
Юхименко А.Г. Судців: Бермеса І.В.,  Шашкіної С. А. при секретарі: Щербаті І.М.  з участю ОСОБА_2.,  ОСОБА_3.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1на рішення Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від   13 березня 2007
року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням частково задоволено позов ОСОБА_2.

Стягнуто
з відповідачки ОСОБА_1в користь позивачки 1160 грн. матеріальної шкоди,  300 грн. моральної шкоди,  200 грн. витрат на правову допомогу,  98 грн. судових витрат,  100 грн. за проведення експертизи,  а всього 1858 грн.

Рішення суду
оскаржила відповідачка ОСОБА_1.

В апеляційній
скарзі покликається на те,  що
відповідачем по даній справі повинно бути ДП "Добробут" в гуртожитку
якого проживає відповідачка ОСОБА_1.,  оскільки саме директор підприємства недобросовісно
поставився до початку опалювального сезону. Саме він повинен був попередити
мешканців гуртожитку,  коли саме буде
підключено тепло і перевірити у всіх мешканців гуртожитку справність батарей.

Що
стосується крану "Маєвського",
то таки кран існував ще до вселення її сім'ї в цю кімнату,  і вона ніколи цим краном не
користувалась,  і не знала взагалі чи
можна його включати.

Крім
цього,  суд,  постановляючи рішення,  взяв за основу той факт,  що вона пропонувала позивачці 300 грн.,  а тим самим визнала свою вину. Однак вона
пропонуючи гроші намагалась уникнути зайвих скандалів.

Просить
скасувати рішення суду та ухвалити нове,
яким відмовити позивачці ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши
доповідача,  заперечення ОСОБА_2. та
ОСОБА_3.,  перевіривши матеріали справи
та доводи скарги,  колегія суддів вважає,  що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Встановлено
що позивачка просила стягнути з відповідачки в її користь 1160 грн.
матеріальної та 1650 грн. моральної шкоди,
а також повернути судові витрати по справі,  мотивуючи тим,  що 13.10.2006 року з вини відповідачки,  яка не закрила кран "Маєвського" на
батареї центрального опалення в своїй кімнаті № АДРЕСА_1,  сталося затоплення її кімнати № АДРЕСА_2,  чим їй заподіяна матеріальна шкода,  розмір якої згідно висновку спеціаліста
становить 1160 грн.

Крім того,  їй було заподіяно моральну шкоду,  оскільки вона перенесла нервове
потрясіння,  були зіпсуті її особисті
речі,  в неї розвинулася хвороба
"ситуаційний невроз",  з
приводу чого вона змушена була лікуватися.

Як
вбачається з матеріалів справи,  пояснення
свідків так і згідно акту від 13.10.2006 року,
затоплення кімнати № 220 сталося з вини відповідачки,  яка не закрила кран "Маєвського" на
батареї центрального опалення в кімнаті № 320,
де вона проживає,  хоча всі
мешканці гуртожитку були повідомлені про початок опалювального сезону.

Відповідно до  ст.  1166 ЦК України майнова
шкода,  завдана майну фізичної
особи,  відшкодовується в повному обсязі
особою,  яка її заподіяла.

Відповідно
до  ст.
1167 ЦК України
моральна шкода,  завдана фізичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала.

Судом
першої інстанції достовірно встановлено,
що кімната позивачки була затоплена з причини халатного ставлення
відповідачки до утримання теплових комунікацій у кімнаті,  де вона проживає.

Згідно
кошторису вартість відновлювальних робіт по ремонту квартири позивачки
становить 1160 грн.

При
визначенні розміру стягнення моральної шкоди,
суд врахував обставини,  а саме
те,  що діями відповідачки позивачці
дійсно була завдана моральна шкода,
оскільки вона перенесла нервове потрясіння в неї розвинулася хвороба
"ситуаційний невроз" з приводу чого вона змушена була лікуватися. А
також врахував глибину фізичних та душевних страждань,  ступінь вини відповідачки,  матеріальний стан сторін та виходячи з вимог
розумності та справедливості.

Судом
також встановлено,  що мешканці
гуртожитку по АДРЕСА_2 були повідомлені про початок опалювального сезону.

Не
заслуговують на увагу покликання в апеляційній скарзі на те,  що директор підприємства недобросовісно
поставився до початку опалювального сезону,
т.я. встановлено,  що ОСОБА_3.
повідомляв про початок опалювального сезону і про необхідність перевірки опалення
кожним з мешканців було оголошення на прохідній гуртожитку по АДРЕСА_2.

Він
також пояснив,  що відповідачка через
свою халатність та безвідповідальність не закрила кран "Маєвського"
на батареї центрального опалення у своїй кімнаті,  що й стало причиною затоплення кімнати
позивачки.

Безпідставними
є покликання і на те,  що свідок ОСОБА_4.
в судовому засіданні не підтвердив,  що
13.10.2006 року був присутній при огляді кімнат та виявив,  що затоплення кімнати № 220 сталося з вини
відповідачки,  т.я. з пояснень свідка
вбачається що такі пояснення він давав (а.с. 35).

Виходячи
з вищенаведеного,  колегія суддів прийшла
до висновку,  що рішення відповідає
вимогам закону і зібраним по справі доказам,
доводи скарги висновків суду не спростовують,  тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись
ч.1 п.1  ст. 307, ч.1  ст. 308,
ч.1 п.1  ст. 314,   ст. 315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 березня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.