Справа
№ 5199                                           Головуючий
1-ї інстанції -Олещенко Л.Б.
5                                                                 Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

10 серпня 2007 року       м.  Донецьк

Апеляційний суд
Донецької області в складі: Головуючого-судді Ювченко Л.П. Суддів-
АзевичаВ.Б.,  Єлгазіної Л.П. При
секретарі- ТумаО.В. За участю : відповідачки ОСОБА_1

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 27 квітня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_1
-  „Про стягнення суми боргу і
моральної шкоди "

ВСТАНОВИВ:

до апеляційного суду з апеляційною скаргою
звернулася ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Донецька від 27
квітня 2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,  ОСОБА_1 - „Про стягнення суми боргу і
моральної шкоди "- в якій просить рішення суду скасувати і постановити
нове рішення,  яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог,  оскільки суд
першої інстанції невірно застосував матеріальний закон і не надав можливості
надати додаткові докази про наявність трудових відносин.

Рішенням
Ленінського районного суду м. Донецька від 27 квітня 2007 року -частково
задоволено позовні вимоги ОСОБА_2  - „Про
стягнення суми боргу і моральної шкоди. Суд першої інстанції посилався на
те,  що між позивачкою та відповідачами
25.06.2005 року був укладений договір позики у письмовій формі на суму

11 122гривні,  які відповідач ОСОБА_3 зобов, язався повернути грошові кошти

частками - 5000гр.- 10.08.05року,  6
122 гр. - 20.08.2005 року,  про що надав
розписку

позивачкі,  але до вказаного часу
повернув лише 4000гривень,  а не повернув
7 122гр.,  тому

суд стягнув суму заборгованості за договором позики - 7 122гр.,  суму прострочки за

індексом інфляції - 491, 42гр.,  та
3% річних від простроченої суми - 165, 66гр. та судові

витрати понесені по сплаті судового збору-78, 0гр. та витрати на
інформаційно - технічне

забезпечення-30, 0гр.,  в решті
позовних вимог відмовив.

Заслухавши
суддю- доповідача.,  пояснення
відповідача,  яка просила задовольнити
апеляційну скаргу,  та скасувати рішення
суду,  як таке,  що що постановлене з порушенням вимог
матеріального закону,  перевіривши
матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги,  судова колегія вважає за необхідне її
відхилити з наступних підстав.

Згідно  ст. . 11 ЦПК України - суд розглядає
цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,  поданим відповідно до цього Кодексу,  в межах заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб,  які беруть
участь у справі.

Кожна сторона
повинна довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,  крім випадків,  встановлених цим кодексом ( ст. ЛОч.3. ЦПК
України)

Апеляційним
судом встановлено ,  що дійсно між
позивачкою та відповідачами 25.06.2005 року був укладений договір позики у
письмовій формі на суму 11 122гривні,
грошові кошти відповідач ОСОБА_3 зобов, язався повернути частками -
5000гр.-10.08.05року,  6 122 гр. -
20.08.2005 року,  про що надав розписку
позивачці(а.с. 52) Відповідачка ОСОБА_1 виступила гарантом повернення суми
позики 11 122гривні її сином ОСОБА_3 Вказану обставину відповідачка не
заперечувала у судовому засіданні. Позивачці було повернуто 10.08.2005року -
ЗОООгр. та 29.12.2005 року - 1000гривень(а.с. 52 - оборотна сторона).

Відповідно до
вимог  ст. . 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (
позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти
або інші речі,  визначені родовими
ознаками,  а позичальник зобов, язується
повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є
укладеним з моменту передання грошей або інших речей,  визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі,  якщо його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів
громадян,  а у випадках,  коли позикодавцем є юридична особа,  - незалежно від суми.

На підтвердження
укладення договору позики та його умов,
може бути представлена розписка позичальника або інший документ,  який посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або визначеної кількості речей,  (
ст. . 1047 ЦК України)

Позивачка
довела суду укладення договору позики і наслідки його невиконання
відповідачами,  що підтверджено письмовою
розпискою. Апеляційний суд не приймає до уваги пояснення відповідачки про
перебування її сина ОСОБА_3 у трудових відносинах з позивачкою. Крім того,  посилання відповідачки на те,  що вказана розписка була написана ними
вимушено,  нічим не спростовується,  оскільки відповідачі до правоохоронних
органів на неправомірні дії позивачки не зверталися,  доказів перебування ОСОБА_3 у трудових відносинах
з позивачем суду не надано. Письмова розписка про отримання грошових коштів
нічим не спростована.

Розглядаючи
спір ,  судова колегія вважає,  що місцевий суд повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі,  надані
сторонами докази,  правильно визначив
юридичну природу спірних правовідносин і закон,
який їх регулює.

Судова колегія
вважає,  що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального
права,  які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

Відповідно
до  ст.
308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає
рішення без змін,  якщо визнає,  що суд першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись  ст. . 304 п.1 ,  307, 308,
313 п.1,  314,  315,
317, 319 ЦПК України,  апеляційний
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу   ОСОБА_1  - відхилити.

Рішення   Ленінського районного суду м. Донецька від
27 квітня 2007 року - залишити без змін .

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення,  і може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання законної сили.