Справа №2-1585/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2007 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого   - судді Щасливої
О.В.,

при секретарі Морозової В.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу
за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання

угоди дійсною та визнання права користування об'єктом нерухомості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору
купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, який
укладено 12 жовтня 1997 року. Покупцем
за договором став позивач, продавцем -
відповідач. Сторони уклали згаданий правочин шляхом складення договору
купівлі-продажу в простій письмовій формі.

Позивач просить визнати договір дійсним, оскільки в порушення вимог
цивільного законодавства він не був нотаріально посвідчений, хоча сторони
виконали його повністю.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив доводи, викладені в
позовній заяві. Просить визнати за його довірителем право користування будинком
АДРЕСА_1,
оскільки при зверненні ОСОБА_1. до ОП „ЗМБТІ" з заявою про реєстрацію
права на об'єкт нерухомості з'ясувалося, що відповідач мав лише право
користування зазначеною будівлею.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,
до суду не з'явився з невідомих причин. Заперечень проти позову не надав.

За згаданих обставин за згодою представника позивача суд вважає за можливе
провести заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову та
необхідність його задоволення з наступних міркувань.

Згідно зі ст. 626 ЦК
України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 395
ЦК України речовими правами на чуже майно є, в тому числі, право користування.

13        змісту ст.
401 випливає,
що право користування чужим майном (сервітут) є таке

право, яке може бути встановлене щодо, зокрема,
нерухомого майна для задоволення

потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим
способом.

Надані суду докази свідчать про те, що сторони уклали угоду в простій
письмовій формі та домовилися щодо всіх її істотних умов, а також, що угода
виконана сторонами повністю, що підтверджується як поясненнями представника
позивача, так і договором купівлі-продажу.

Право користування відповідача будинкомАДРЕСА_1 підтверджує технічний
паспорт на домоволодіння.

Таким чином, суд вважає, що відповідач на підставі
договору, укладеного в присутності свідків та посвідченого головою квартального
комітету, передав належне йому право користування зазначеним об'єктом
нерухомості.

2

З огляду на наведені обставини суд вбачає всі підстави для визнання угоди
дійсною та визнання права користування жилим будинком.

Керуючись ст. ст. 626,
395, 401 ЦК України, ст.ст. 10,
59, 60, 212-215,292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладений 12 жовтня 1997 року між
ОСОБА_1, з одного боку, та ОСОБА_2 -
з другого.

Визнати ОСОБА_1 користувачем будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом
подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів після проголошення рішення і подання апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання
апеляційної скарги впродовж терміну, встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою ним протягом десяти днів
після отримання копії рішення.