СУД  ЛУГАНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Справа № 22ц- 563/2007                                             Головуючий в
суді 1-ої інстанції
РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2007 року                                                    місто
Луганськ

Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

Головуючого:         Савченко
В.О.

Суддів:                    Карташова О.Ю., Свинцової
Л.М.

при секретарі:         Ковальчук Є.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області
в місті Луганську

апеляційну
скаргу прокурора м. Ровеньки

на
рішення  Ровеньківського міського суду
Луганської області від 06.12.2006
року

у цивільній справі за позовом
прокурора м. Ровеньки в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства «Ровенькиантрацит» ВП «Шахта
ім. Космонавтів» про відшкодування заборгованості в забезпеченні побутовим
паливом,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Ровеньківського міського суду Луганської області від 06.12.2006 року в
задоволенні позовних вимог прокурора м. Ровеньки в інтересах ОСОБА_1. до
Державного підприємства «Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Космонавтів» про
відшкодування заборгованості в забезпеченні побутовим паливом відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній
скарзі прокурор м. Ровеньки в інтересах ОСОБА_1. на погоджуючись з судовим
рішенням просить скасувати його як постановлене з порушенням норм матеріального
та процесуального права.

В обгрунтування
доводів апеляційної скарги вказано, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд
не дав належну оцінку наданим доказам, його висновки не відповідають фактичним
обставинам справи та грубо порушують права ОСОБА_1. на отримання палива у
належному обсязі.

У запереченнях
на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим і що підстав,для його скасування немає..

Заслухавши доповідача,
дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинне бути законним і обґрунтованим. Цим вимогам закону
оскаржене рішення   не відповідає повною
мірою.

Суд повно і
всебічно з*ясував  обставини у справі,
але його висновки     щодо відсутності
права у позивача на отримання вугілля у розмірі 5900 кг на рік, є помилковими.

Обставини
справи, правильно встановлені судом, свідчать про те, ОСОБА_1. з 1997 року до
теперішнього часу працює на ДП «Ровенькиантрацит» ВП «Шахта ім. Космонавтів»
підземним прохідником. У квітні 2001 року позивач, за дозволом відповідних
органів, відключився від централізованого опалення у зв*язку з його аварійним
станом, користується пічним обігрівом. Вказані обставини не заперечується
відповідачем.

До 2004 року
останній отримував щорічно 5900 кг вугілля на рік, після чого у 2005-2006 p.p. паливо
стало надаватися у розмірі 50% від річної норми.

Згідно ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на
підстави своїх вимог і заперечень. Відповідачем не надано доказів
обгрунтованості своїх заперечень, які у достатній мірі є у позивача.

Стаття 43 Гірничого Закону
України передбачає, що підприємства з видобутку вугілля безоплатно надають
вугілля для побутових потреб у розмірі, визначеному колективним договором,
пенсіонерам, що працювали на підприємствах з вибобутку (переробки) вугілля на
підземних роботах - не менше
10 років, на
роботах, на роботах, пов'язаних з підземними умовами, - не менше 15 років. Особи, що
мають право на безоплатне отримання побутового вугілля, але які
проживають у будинках з централізованим опаленням, від сплати за електричну
енергію і газ звільняються за рахунок коштів підприємства з видобутку вугілля.
Ці кошти перераховуються на потреби в місцевий бюджет.

Відповідно до
Положення про порядок забезпечення паливом для побутових потреб у підрозділах
Державного підприємства «Ровенькиантрацит», яке є додатком до Тарифної угоди
між трудовим колективом і адміністрацією Державного підприємства
«Ровенькиантрацит» на 2005-2009
роки особи, які проживають в домах з центральним опаленням і кухонними вогневиками
на твердому паливі, мають право на забезпечення вугіллям у розмірі 50 % річної норми,
тобто у розмірі 2950 кг
вугілля. Особи, які самостійно відключилися від централізованого опалення у
будинках з централізованим опаленням і кухонними вогневиками на твердому
паливі, не мають права на збільшення річної норми палива.

Відмовляючи у
задоволенні позову суд першої інстанції без законних підстав виходив з того що
оскільки позивач проживає у будинку з центральним опаленням, він має право
отримувати тільки 50 % від
річної норми палива. З такими висновками суду колегія суддів погодитися не
може.

Відповідно до
ст. 16 КЗпП
України умови колективного договору, що погіршують порівняно з чинним
законодавством і угодами становище працівників, є недійсними.

Стаття 58 Конституції
України та ст. 5 ЦК
України передбачає що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної
сили у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Положення про
порядок забезпечення паливом для побутових потреб у підрозділах Державного
підприємства «Ровенькиантрацит», яке є додатком до «Тарифної угоди між трудовим
колективом і адміністрацією ДП «Ровенькиантрацит» на 2005-2009 роки, відповідно
до якого особи, які самостійно включилися від централізованої системи опалення
у будинках з централізованим опаленням і кухонними вогнищами на твердому
паливі, не мають права на збільшення річної норми палива, що складає 2950 кг на рік, не
може бути застосовано при розгляді спору у даній справі, тому що погіршує
становище позивача порівняно з чинним законодавством.

При вирішенні
спору, що виник між сторонами, судом не прийнято до уваги і те, що позивач був
вимушений користуватися пічним опаленням, оскільки система централізованого

опалення знаходилася у аварійному
стані і не виконувала належного обігріву житла.. І, таким чином, на теперішній
час, крім побутового палива, що надається йому відповідачем у кількості 2950 кг
на рік для приготування їжі, позивачеві та його сім*ї, у якій є двоє малолітніх
дітей, життєво необхідно паливо для обігріву квартири, яке повинен надавати
відповідач у повному обсязі. Недоотримане вугілля останній зобов*язаний надати
ОСОБА_1. за друге півріччя 2005 року у кількості 2950 кг і друге півріччя 2006
року у кількості 2950 кг

Відповідно до ст.. 8 Європейської
Конвенції з прав та основних свобод дюдини кожна людина має право на повагу до
її особистого і сімейного життя, житла І таємниці листування.

Обмеження прав
позивача у частині вибору виду опалення, а, таким чином, і у наданні побутового
палива до 2950 кг на
рік є незаконним, порушує його конституційні права, норми наведеної вище
Європейської Конвенції, що є частиною національного законодавства України.

Колегія суддів
вважає за необхідне оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про часткове
задоволення позовних вимог у частині зобов'язання відповідача забезпечити
позивача побутовим паливом за друге півріччя 2005 року у кількості 2950
кг і друге півріччя 2006
року у кількості 2950
кг. Підстав для визначення норми вугілля, що підлягає наданню ОСОБА_1.в
розмірі 3000 кг, як вказано у позові, є безпідставним, виходячи з вище
наведених норм права.

Керуючись
ст.ст. 307, 309, 313,
314, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу прокурора м. Ровеньки в інтересах ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення
Ровеньківського міського суду Луганської області від 06 грудня 2006 року скасувати.

Позовні вимоги
прокурора м. Ровеньки в інтересах ОСОБА_1 до Державного підприємства «Ровенькиантрацит» ВП «Шахта
ім. Космонавтів» про відшкодування заборгованості в забезпеченні побутовим
паливом задовільнити частково.

Зобов'язати
Державне підприємство «Ровенькиантрацит» ВП забезпечити ОСОБА_1 побутовим
паливом за друге півріччя 2005
року у кількості 2950
кг та за друге півріччя 2006
року у кількості 2950
кг.

Стягнути з
Державного підприємства «Ровенькиантрацит» на користь держави судовий збір у
сумі 51 грн. та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення ЗО грн.

На рішення може
бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня його проголошення.