Справа № 22 ц-3129/2007 р.                                  Головуючий
у 1 інстанції Додатко
Доповідач у 2 інстанції Даценко Л.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01   жовтня
2007  року     колегія
суддів  судової палати  в
цивільних  справах Апеляційного
суду Київської області в складі: головуючого судді Даценко Л.М.  суддів Мережко М. В.,  Хопти С. Ф.,
при секретарі Бобку
О.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення
Бородянського районного суду Київської області від 26 липня 2007 р. у справі за
позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення факту проживання однією сім"єю
без реєстрації шлюбу,  визнання будинку
спільною сумісною власністю та поділ спільного майна подружжя,  -

встановила:

В січні
2007 р. позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом,  в якому посилалася на те,  що з 1996 р. вона знаходилась в фактичних
шлюбних відносинах зОСОБА_216.02.2001 р. вони зареєстрували шлюб,  який розірвано рішенням Бородянського
районного суду від 07.11.2006 р.

В період
фактичних шлюбних відносин 30.01.1998 р. вони для забезпечення їхньої
сім"ї житлом придбали по договору купівлі-продажу будинок АДРЕСА_1 Одразу
ж вселившись в даний будинок,  вони з
відповідачем протягом року віддавали гроші за даний будинок.

В
зв"язку з розірванням шлюбу між ними виник спір з приводу розподілу
спільного майна.

Оскільки
зазначений будинок вона придбала з відповідачем до реєстрації шлюбу і
відповідач заперечує дану обставину,  то
вона змушена в судовому порядку встановлювати факт проживання однією
сім"єю з відповідачем без шлюбу з 1996 року до 16.02.2001 p.,
який їй необхідно встановити для вирішення питання про
розподіл спільного майна за правилами
ст.  74 Сімейного Кодексу України.

Просила
встановити факт,  що вона з відповідачем
проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу з 1996 р. по 16.02.2001 p.,
визнати будинок АДРЕСА_1спільною сумісною власністю
сторін,  визнати за нею право власності
на 1/2 частину зазначеного будинку з підстав,
передбачених  ст.   ст.
60,  70,  72,  74
СК України.

Також в
січні 2007 р. позивачка пред"явила в суд позов про поділ майна,  що є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Ухвалою
Бородянського районного суду від 13 лютого 2007 р. обидва позови об"єднані
в одне провадження (а. с.  41).

Ухвалою
Бородянського районного суду Київської області від 18 червня 2007 р. позов про
поділ майна,  що є об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
залишено без розгляду з підстав,
передбачених п. 5 ч. 1,  ч. 2  ст.
207 ЦПК України.

Рішенням
Бородянського районного суду Київської області від 26 липня 2007 р. позов
задоволено,  встановлено факт проживання
сторін однією сім"єю з 1996 року до 16 лютого 2001 р. Визнано будинок
АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю сторін,
визнано за сторонами право власності по 1/2 частині зазначеного будинку
за кожним із сторін з підстав,
передбачених  ст.   ст.
60, 70,  72,  74 СК України.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2. просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про
відмову в позові,  посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин,  що мають
значення для справи,  невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку,
що апеляційна скарга підлягає задоволенню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові з наведених нижче підстав.

Задовольняючи
позов,  суд обґрунтовував свої висновки
тим,  що спірний будинок набутий
сторонами за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної власності,  є об'єктом права спільної сумісної власності
подружжя і частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Однак такі
висновки суду не відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно  ст.
213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

Законним
є рішення,  яким суд,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  вирішив справу згідно з
законом.

Обгрунтованим
є рішення,  ухвалене на основі повно і
всебічно з"ясованих обставин,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно
п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує в
тому числі такі питання: чи мали місце обставини,  якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення,  та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності
тощо),  які мають значення для
справи,  та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як
вбачається з позовної заяви,  позивачка
обґрунтовувала свої позовні вимоги тим,
що вона знаходилась в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем з 1996
р. по 16.02.2001 p.,  30.01.1998 p. вони придбали спірний будинок.

Позов
пред"явлено з підстав,
передбачених  ст.   ст.
60,  70,  72,  74
СК України.

Встановлено,  що відповідач ОСОБА_2. 30.01.1998 р. придбав
у ОСОБА_3. по договору купівлі-продажу будинок АДРЕСА_1

Встановлено,  що сторони уклали шлюб 16.02.2001 р.

Таким
чином,  на час придбання спірного будинку
правовідносини між сторонами регулювалися Кодексом про Шлюб та Сім"ю
України,  який не передбачав права
спільної сумісної власності за особами,
які знаходились в фактичних шлюбних відносинах і не перебували в шлюбі.

Суд же
при вирішенні даного спору не звернув уваги на зазначені обставини і помилково
керувався нормами Сімейного Кодексу України,
які не поширюються на правовідносини,
що виникли між сторонами 30.01.1998 р.

З
урахуванням наведеного,  колегія суддів
вважає,  що суд безпідставно прийшов до
висновку про задоволення позову.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні
позову відповідно до вимог  ст.  309 ЦПК України.

На
підставі викладеного та керуючись
ст.  ст.  303,
307,  309,  313,
314,  316,  317,
319 ЦПК України,  колегія
суддів,  -

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2задовольнити.

Рішення
Бородянського районного суду Київської області від 26 липня 2007 р. скасувати і
ухвалити нове рішення,  яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про встановлення факту проживання однією
сім"єю без реєстрації шлюбу,
визнання будинку спільною сумісною власністю та поділ спільного майна
подружжя.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в
касаційному порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
набрання ним законної сили.