Справа  № 2-1184/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 року
Києво-Святошинський районний суд в складі головуючого судді Дубае Т.В.,  при секретарі Паламарчук І.І. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
позовні вимоги ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування, -

встановив:

У лютому
2007 року ОСОБА_1. звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2.

Посилався
на те,  що ІНФОРМАЦІЯ_1року помер його батько ОСОБА_3. ,  після смерті якого відкрилася спадщина. 23
липня 2006 року батько зареєстрував шлюб з відповідачкою ОСОБА_2. Проте
фактично батько і відповідачка проживали однією сім"єю та вели спільне
господарство з 1990 року. Позивач вважав,
що придбана на ім"я відповідачки ОСОБА_2. за договором
купівлі-продажу від 18 червня 1997 року земельна
ділянка розміром 0, 12 га по
АДРЕСА_1Київської області та збудований гараж по провулку Островського,  1 в цьому ж селі є спільною власністю батька
і відповідачки,  а значить після смерті
батька відкрилася спадщина на половину вказаного майна. Тому позивач просив
визнати за ним право власності на 1/4 частину вказаного майна в порядку
спадкування.

В судовому
засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник
відповідачки проти позову заперечує,  посилається
на те,  що зазначене майно є особистою
власністю позивачки ,  придбане нею за особисті кошти до шлюбу з відповідачем та
до вступу з відповідачем у фактичні шлюбні відносини.

Вислухавши
пояснення сторін,  показання
свідків,  дослідивши письмові докази,  суд відмовляє в задоволенні позову з таких
підстав.

Згідно  ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини,  на які вона
посилається як на підставу своїх доводів або заперечень.

Згідно  ст. 57 СК України особистою власністю
дружини,  чоловіка є майно,  набуте нею,
ним до шлюбу.

В
судовому засіданні встановлено,  що з 23 липня 2006 року ОСОБА_4. та ОСОБА_3.  перебували у зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1року ОСОБА_3.  помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне
йому майно: однокімнатну квартиру у м. Києві,
житловий будинок та земельна ділянка у с. Петрівці Бобровицького району
Чернігівської області . З
матеріалів спадкової справи вбачається,
що позивач та відповідачка своєчасно звернулися до нотаріальної контори
із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Проте
позивач відповідно до вимог  ст. .60 ЦПК України не довів,  що придбане відповідачкою до реєстрації шлюбу
23 липня 2006 року майно є
спільною власністю відповідачки та померлого батька позивача. З приєднаного до
матеріалів справи договору купівлі-продажу земельної ділянки від від 18 червня
1997 року вбачається,  що земельна
ділянка розміром 0, 12 га по АДРЕСА_1Київської області була придбана особисто
ОСОБА_2. Достовірних доказів того,  що ця
земельна ділянка була придбана за спільні кошти ОСОБА_3та відповідачки,  в судовому засіданні не здобуто і позивачем
не надано. Відповідачка ОСОБА_2 категорично заперечує факт перебування нею та
ОСОБА_1 у фактичних шлюбних відносинах на час укладення договору купівлі-продажу
спірної земельної ділянки. Що стосується гаража,  то згідно наданих доказів він взагалі є

2

самочинною
спорудою,  зведеною відповідачкою. А
згідно чинного законодавства суд не вирішує спорів щодо самочинного майна.

За таких
обставин,  коли позивач не довів своїх
позовних вимог,  як того вимагає  ст. 60 ЦПК України,  суд не знаходить підстав для задоволення
позовних вимог.

На
підставі  ст.  ст.   57 СК України,  керуючись
ст.  ст.  60,  212-215, 218 ЦПК
України,  суд-

вирішив:

Відмовити
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до
ОСОБА_2про визнання права власності на частину майна в порядку спадкування.

Заяву
про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом десяти днів з
дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.