Справа № 22-ц-3499/2007 року                                         Головуючий
1 -ї інстанції: Федосенко В.В.
- трудові                                                              Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

24 липня
2007 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого -
Солодкова А.А.

суддів - Кіся
П.В.,  Пилипчук Н.П.

при секретарі -
Бирченко Г.Ь.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційними
скаргами Державного підприємства „Харківський проектний інститут
„Промзернопроект" та ОСОБА_1на рішення Дзержинського районного суду
м.  Харкова від 16 травня 2007 року по
справі за позовом ОСОБА_1до Державного підприємства „Харківський проектний
інститут „Промзернопроект" про стягнення заборгованості по заробітній платні,
компенсації за невикористану відпустку,
витрат на відрядження,  вартості
лікування та моральної шкоди,  та
зустрічним позовом Державного підприємства „Харківський проектний інститут
„Промзернопроект" до ОСОБА_1про відшкодування матеріальної шкоди,  -

встановила:

ОСОБА_1.
звернувся до суду із позовом 31.03.2005 року,
в якому просив стягнути з відповідача суму боргу по заробітній платні з
урахуванням рівня інфляції в розмірі 27 295, 26 грн.,  невиплачену компенсацію за невикористану
відпустку в сумі 4 256 грн.,  витрати на
відрядження в сумі 76 грн.,  вартість
лікування - 1000 грн. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

В
обґрунтування позовних вимог посилається на те,
що він з 1998 року по жовтень 2004 року працював на посаді директора
Державного підприємства „Харківський проектний інститут „Промзернопроект".
Строк дії контракту закінчувався 08.10.2004 року. Згідно контракту,  його посадовий оклад на момент звільнення
становив 1232 грн. В вересні 2004 року отримавши в Міністерстві аграрної
політики усне повідомлення про продовження контракту,  він,  в
зв'язку з виробничою потребою,  з
08.10.2004 року по 18.10.2004 року знаходився у відрядженні. Після повернення з
відрядження він здав до бухгалтерії підприємства документи про понесені ним
витрати в сумі 76 грн.,  які йому до
теперішнього часу не відшкодовані. Про своє звільнення він довідався тільки
22.10.2004 року,  коли отримав з
Мінагрополітики факс з наказом №665-к від 11.10.2004 року про його звільнення з
посади директора.

Відповідач
в порушення  ст. ст. 47,  116 КЗпП України не ознайомив його з наказом
про звільнення в день звільнення,  не
видав в день звільнення належним чином оформлену трудову книжку,  не виплатив належну заробітну плату та
компенсацію за невикористану відпустку.

Крім
того,  відповідач необгрунтовано
звернувся з заявою до прокуратури про притягнення ОСОБА_1. до кримінальної
відповідальності,  кримінальну справу
закрили за відсутності в діях позивача складу злочину,  але його неодноразово викликали до
прокуратури і це призвело до погіршення стану його здоров'я,  він змушений був лікуватися,  та витратив на лікування 1000 грн.

Внаслідок
порушення відповідачем трудових прав позивача,
він опинився в тяжкому матеріальному становищі,  не міг стати на облік до служби зайнятості і
отримувати допомогу

2

по
безробіттю,  вимушений був на протязі
тривалого часу звертатися до відповідача з проханням виплатити йому
заборгованість по заробітній платні. Все це негативно вплинуло на його стан
здоров'я,  призвело до глибоких моральних
страждань,  втрати нормальних життєвих
зв'язків і потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Моральну шкоду він оцінює в ЗО 000 грн. Всього просить стягнути з відповідача
72 613, 50 грн.

Представник
відповідача позовні вимоги визнав частково в сумі 3 654, 34 грн. та звернувся
до суду із зустрічним позовом про стягнення з позивача 4 010, 85 грн.
матеріальної шкоди та 51 грн. судових витрат. В обґрунтування позовних вимог
пояснив,  що позивач незаконно знаходився
у відрядженні,  чим завдав збитки відповідачу
в сумі 1 826, 08 грн.,  також при
звільненні позивач не повернув мобільний телефон Нокіа вартістю 2 184, 77 грн.

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Харкова
від 16 травня 2007 року позов ОСОБА_1. задоволений частково.

Постановлено
стягнути з відповідача Державного підприємства „Харківський проектний інститут
„Промзернопроект" на користь ОСОБА_1. заборгованість по заробітній платні
в сумі 24 544, 01 грн.,  грошову
компенсацію за невикористану відпустку в сумі 2 088, 55 грн.,  моральну шкоду в сумі 1000 грн. В задоволенні
інших позовних вимог відмовлено.

Зустрічний
позов Державного підприємства „Харківський проектний інститут
„Промзернопроект" задоволений частково.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1. на користь Державного підприємства „Харківський проектний
інститут „Промзернопроект" відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3392,
77 грн. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В
апеляційній скарзі Державне підприємство „Харківський проектний інститут
„Промзернопроект" просить рішення суду змінити,  зменшити розмір заборгованості по заробітній
платі до 3 654, 34 грн. та відмовити у стягненні компенсації моральної шкоди.
При цьому посилається на неповне з'ясування обставин,  які мають значення для справи.

ОСОБА_1.
в апеляційній скарзі просить рішення суду змінити,  стягнути з відповідача заборгованість по
заробітній платі в сумі 3344 грн. та моральну шкоду в сумі 30000 грн.,  в задоволенні зустрічного позову відмовити. При
цьому посилається на недоведеність обставин,
що мають значення для справи,  які
суд вважав встановленими та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційні
скарги підлягають частковому задоволенню,
а рішення суду - скасуванню з таких підстав.

Відповідно
до п. 4 ч. 1  ст. 311 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо суд вирішив питання про права та
обов'язки осіб,  які не брали участь у
справі.

Згідно
п.2 ч.6  ст. 130 ЦПК України в
попередньому судовому засіданні суд вирішує питання про склад осіб,  які братимуть участь у справі.

Як
вбачається з матеріалів справи,  контракт
про призначення на посаду директора Державного підприємства „Харківський
проектний інститут „Промзернопроект" укладався між ОСОБА_1. та
Міністерством аграрної політики України. Саме Мінагрополітики видавало наказ
про звільнення позивача з займаної посади та зберігало трудову книжку ОСОБА_1.

Не
залучивши до участі у справі Міністерство аграрної політики України,  розглянувши справу за його відсутністю,  суд порушив його право на участь у судовому
засіданні і реалізацію процесуальних прав,
в тому числі і права на надання заперечень і доказів проти позову.

Зазначені
порушення цивільного процесуального права є суттєвими,  такими,
що відповідно до п. 4 ч. 1  ст.
311 ЦПК України є безумовною підставою для скасування рішення з направленням
справи на новий розгляд.

При
новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно вирішити питання про
необхідність виділення зустрічного позову про відшкодування шкоди в окреме
провадження.

3

Керуючись  ст. ст. 303,
304,  п. 5 ч.1  ст. 307,
п.4 ч.1  ст. 311,  п. 2 ч.1
ст. 314,   ст. ст. 315,  317,
319 ЦПК України,  судова
колегія,  -

ухвалила:

Апеляційні
скарги Державного підприємства „Харківський проектний інститут
„Промзернопроект" та ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення
Дзержинського районного суду м.  Харкова
від 16 травня 2007 року скасувати.

Справу направити
до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвала
суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і
може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня
проголошення.