У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

19  грудня  2007
року

м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Лященко Н.П.

суддів:

Балюка  М.І.,
Костенка А.В.,
Берднік І.С.,
Прокопчука Ю.В., -

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Обухівського районного відділу земельних ресурсів, Верем¢яцької сільської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання недійсними державних актів на право
приватної власності на землю та актів погодження меж земельної ділянки, зобов'язання
вчиняти певні дії,  за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа - Верем¢яцька сільська рада Обухівського району Київської
області, про
усунення перешкод у користуванні й розпорядженні земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_1
на
рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від              5 лютого 2007 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулась у суду із позовом,
в якому просила визнати недійсними: акт
погодження меж присадибної земельної ділянки АДРЕСА_1 від                          14 листопада 1996 року, яка належала
її матері, акт погодження меж земельної ділянки АДРЕСА_2 від 31 жовтня 1996 року, державний акт на право приватної
власності на землю  АДРЕСА_2  І-КВ № 027982 від 24 вересня 1997
року, виданий Верем¢яцькою сільською радою Обухівського
району на ім'я ОСОБА_2,
держаний акт на право приватної власності на землю АДРЕСА_1   П-КВ № 046205 від 17
квітня 1997 року, виданий Верем¢яцькою сільською радою Обухівського району на ім'я ОСОБА_5 , а також зобов'язати   Обухівський
районний   відділ   земельних
ресурсів   провести
землевпоряджувальні роботи, здійснити обмеження, обмір, обчислення та
перенесення меж на місцевість і закріплення межовими знаками земельних ділянок  АДРЕСА_1 та  АДРЕСА_2 в межах, які фактично існували та були виділені в  натурі колишнім землекористувачам,
припинити дії ОСОБА_2 щодо  заборони відбудови паркану, який
знаходиться на сумісній межі.

ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 із зустрічним позовом
про усунення перешкод у
користуванні та розпорядженні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги
обґрунтовувала тим, що з
ОСОБА_1 користуються суміжними земельними ділянками. Остання після отримання в 2003
році спадщини після смерті матері, ОСОБА_5, усупереч визначеним державними актами
межами земельних ділянок захопила частину її земельної ділянки шляхом
будівництва паркану. Частина
будівель (сарай, альтанка, туалет та інше), що належить ОСОБА_1 знаходиться на її земельній
ділянці. Просила суд зобов'язати
позивачку не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом
перенесення огорожі та будівель: сараю,  альтанки, туалету, підземної частини
погреба, плодових дерев - на інше місце за рахунок останньої.

Рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 8 листопада 2006 року позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним
державний акт на право приватної власності на землю 2   І-КВ № 027982 від 24 вересня 1997 року,
виданий Верем¢яцькою сільською радою на ім'я ОСОБА_2

Визнано недійсним державний акт на право приватної
власності на землю      АДРЕСА_1  ІІ-КВ № 046205 від 17 квітня 1997 року,
виданий Верем¢яцькою сільською радою на ім'я ОСОБА_5 У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової
палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області від 5 лютого
2007 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_2
задоволено.

ОСОБА_1  звернулася з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати ухвалене у
справі рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм
процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.
2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції  в межах
касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції
або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судом допущені
порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст. ст.
338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає
за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст.
336, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Київської області від 5 лютого 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Н.П. Лященко

Судді:

М.І.  Балюк

І.С.
Берднік

А.В.
Костенко

Ю.В. Прокопчук