Справа №2-327/07
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К
Р А Ї Н И

06 листопада
2007 року                                                                                         смт. Любешів

Любешівський
районний суд Волинської області під головуванням

судді

Гапончука
В.В.

за участю

секретаря

Літвинчук
І.М.

позивача

ОСОБА_1.

відповідача

ОСОБА_2.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любешів цивільну  справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ майна, що є спільною власністю подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2. в якому
вказує, що 04.07.1997 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від
шлюбу спільних дітей не мають. Після укладення шлюбу проживали в будинку його
батьків в с. Любешівська Воля Любешівського району і вели спільне господарство.
В травні 2004 року ОСОБА_1. поїхав на заробітки на територію Російської
Федерації і повернувся лише в червні 2007 року. Під час його відсутності зникли
спільно нажиті у шлюбі речі. По даному факту звертався в Любешівський РВ УМВС і
отримав відповідь, що його колишня дружина ОСОБА_2. в односторонньому порядку
розірвала шлюб та 14.04.2007 року забрала із собою спільно нажите майно.

Вказував, що у період шлюбу ними було придбане наступне
майно: спальний гарнітур вартістю 2000,00 грн., тумбочка під телевізор вартістю
200,00 грн., кольоровий телевізор вартістю 535,00 грн., велосипед вартістю
350,00 грн., три коври загальною вартістю 600,00 грн., чотири карнізи загальною
вартістю 120,00 грн., тюль віконна загальною вартістю 200,00 грн., п'ять
покривал загальною вартістю 350,00 грн., кухонний посуд загальною вартістю
500,00 грн., продукти консервації загальною вартістю 400,00 грн. Всього
загальна вартість придбаного майна становить 5255,00 грн.

Крім вказаного вище майна відповідачкою також були
забрані особисті речі позивача, а саме: три куртки зимові загальною вартістю
1200,00 грн., куртка весняна вартістю 200,00 грн., шапка зимова вартістю 350,00
грн., два костюми загальною вартістю 500,00 грн., четверо брюк загальною
вартістю 280,00 грн., троє брюк спортивних загальною вартістю 100,00 грн.,
спортивний костюм вартістю 80,00 грн., чотири кофти загальною вартістю 250,00
грн., п'ять рубашок загальною вартістю 240,00 грн., сапожки вартістю 200,00
грн., гумові чоботи вартістю 50,00 грн., валянки вартістю 90,00 грн. Всього
загальна вартість особистих речей позивача становить 3540,00 грн.

Просив зобов'язати відповідачку повернути особисті речі
індивідуального користування в натурі, а за їх відсутності відшкодувати їх
вартість. Також поділити спільно придбане з відповідачкою у шлюбі майно,
виділивши йому кольоровий телевізор вартістю 535,00 грн., тумбочку під
телевізор вартістю 200,00 грн., велосипед вартістю 350,00 грн., три коври
загальною вартістю 600,00 грн., ліжко вартістю 400,00 грн., а в разі
відсутності вище зазначеного майна відшкодувати його вартість.

В судовому засіданні позивач дав пояснення аналогічні
викладеним в позовній заяві та змінив свої позовні вимоги в частині визначення
вартості вказаного майна. Просив зобов'язати відповідачку повернути особисті
речі індивідуального користування в натурі, а за їх відсутності відшкодувати їх
вартість, та поділити спільно придбане з відповідачкою у шлюбі майно, виділивши
йому кольоровий телевізор вартістю 530,00 грн., тумбочку під телевізор вартістю
150,00 грн., велосипед вартістю 230,00 грн., три коври загальною вартістю
400,00 грн., ліжко вартістю 350,00 грн., а в разі відсутності вище зазначеного
майна відшкодувати його вартість.

Відповідач позов не визнала та вказала, що дійсно під час
шлюбу вони з позивачем разом набули вказане в позові майно, але крім
перерахованого в позові майна в них було в наявності ще наступне майно: корова
вартістю 3000,00 грн., кінь вартістю 5000,00 грн., віз вартістю 1500,00 грн.,
плуг вартістю 600,00 грн., рало вартістю 600,00 грн., борінки вартістю 350,00
грн., 20 банок м'ясних закаток загальною вартістю 800,00 грн., 16 банок (3л.)
із салом загальною вартістю 450,00 грн., продукти консервації загальною
вартістю 200,00 грн., 25 банок зі скла (3 л.) вартістю 80,00 грн., 50 банок зі
скла (1 л.) вартістю 51,00 грн., 60 банок зі скла (0,5 л.) вартістю 40,00 грн.,
300 кг жита вартістю 450,00 грн., 200 кг пшениці вартістю 280,00 грн., 500 кг овсу
вартістю 650,00 грн., 5 тон сіна вартістю 1350,00 грн., 2 тони соломи житньої
вартістю 1000,00 грн., 1 тона соломи овсяної вартістю 800,00 грн., 20 листів
шиферу вартістю 600,00 грн., 2 сапки вартістю 40,00 грн., копанка вартістю
30,00 грн., 3 банки фарби для підлоги вартістю 90,00 грн., 4 тони картоплі
вартістю 4000,00 грн., 4 тони буряка кормового вартістю 800,00 грн., 300 кг
капусти вартістю 750,00 грн., дрова вартістю 600,00 грн. Загальна вартість
вказаного відповідачем майна становить 25331,00 грн. Як зазначила відповідач
перераховане майно також являється спільною власністю подружжя і воно було нею
залишене, коли вона виїзджала з будинку батьків позивача.

Крім того пояснила, що практично всі зазначені позивачем
речі індивідуального користування він забрав із собою, коли їхав працювати на
територію Російської Федерації. Визнала, що в неї з цих речей залишилися лише
куртка світлого кольору вартістю 150,00 грн., зимова шапка вартістю 250,00 грн.
та валянки вартістю 35,00 грн. Позивач погодився із визначеною відповідачем
вартітстю вказаних речей індивідуального користування.

Також за погодженням позивача та відповідача в судовому
засіданні ними була визначена вартість майна, яке являється спільною сумісною
власністю даного подружжя, а саме: вартість спального гарнітура становить
1500,00 грн., який складається з двох тумб вартістю кожної окремо 75,00 грн.,
тумби під телевізор вартістю 150,00 грн., ліжка вартістю 350,00 грн., трил'яжа
вартістю 150,00 грн. та шафи вартістю 700,00 грн.; вартість кольорового телевізора
марки RFT - 530,00 грн.; вартість велосипед - 230,00 грн.;
вартість трьох килимів - 400,00 грн.; вартість чотирьох карнізів - 120,00 грн.;
вартість тюлі віконної - 200,00 грн.; вартість п'яти покривал - 280,00 грн.;
загальна вартість кухонного посуду, який складається з десяти ложок, десяти
виделок та трьох великих мисок, - 35,00 грн.; загальна вартість продуктів
консервації, до яких входять десять банок (3 л.) консервованих огірків, вісім
банок (3 л.) консервованих яблук, п'ять банок (3 л.) консервованих груш, 5
банок (3 л.) консервованого винограду та 30 банок (0,5 л.) консервованих
салатів, - 174,00 грн. Всього загальна вартість спірного майна становить
3469,00 грн.

Шодо іншого майна, вказаного в запереченнях на позов
відповідача, позивач зазначив, що дане майно являється власністю його батьків
та інших родичів, які допомогали батькам у веденні особистого підсобного
господарства, і воно не повинно бути предметом спору, оскільки не являється
спільною сумісною власністю їхнього подружжя. Також пояснив, що до кухонного
посуду, вказаного ним в позові, загальною вартістю 500,00 грн., крім десяти
ложок, десяти виделок та трьох великих мисок, входили тарілки, які є власністю
його батьків і теж не являються спільною сумісною власністю їхнього подружжя.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали
справи та покази свідків суд приходить до висновку, що позов підставний та
підлягає до часткового задоволення.

За погодженням позивача та відповідача в судовому
засіданні ними була визначена вартість майна, яке являється спільною сумісною
власністю даного подружжя, а саме: вартість спального гарнітура становить
1500,00 грн., який складається з двох тумб вартістю кожної окремо 75,00 грн.,
тумби під телевізор марки RFT вартістю 150,00 грн., ліжка вартістю 350,00 грн.,
трил'яжа вартістю 150,00 грн. та шафи вартістю 700,00 грн.; вартість
кольорового телевізора - 530,00 грн.; вартість велосипед - 230,00 грн.;
вартість трьох килимів - 400,00 грн.; вартість чотирьох карнізів - 120,00 грн.;
вартість тюлі віконної - 200,00 грн.; вартість п'яти покривал - 280,00 грн.;
загальна вартість кухонного посуду, який складається з десяти ложок, десяти
виделок та трьох великих мисок, - 35,00 грн.; загальна вартість продуктів
консервації, до яких входять десять банок (3 л.) консервованих огірків, вісім
банок (3 л.) консервованих яблук, п'ять банок (3 л.) консервованих груш, 5
банок (3 л.) консервованого винограду та 30 банок (0,5 л.) консервованих
салатів, - 174,00 грн. Всього загальна вартість спірного майна становить
3469,00 грн.

Згідно пояснень позивача до кухонного посуду, вказаного
ним в позові, загальною вартістю 500,00 грн., крім десяти ложок, десяти виделок
та трьох великих мисок, входили тарілки, які є власністю його батьків та,
відповідно, не являються спільною сумісною власністю подружжя і предметом
судового розгляду по даній цивільній справі.

Крім того позивач не надав суду доказів, які б вказували,
що речі індивідуального користування, а саме: дві куртки зимові загальною
вартістю 850,00 грн., куртка весняна вартістю 200,00 грн., два костюми
загальною вартістю 500,00 грн., четверо штанів загальною вартістю 280,00 грн.,
троє штанів спортивних загальною вартістю 100,00 грн., спортивний костюм
вартістю 80,00 грн., чотири кофти загальною вартістю 250,00 грн., п'ять сорочок
загальною вартістю 240,00 грн., чоботи вартістю 200,00 грн. і гумові чоботи
вартістю 50,00 грн. були забрані ОСОБА_2., коли вона виїзджала з будинку його
батьків, та знаходяться у її володінні, а також доказів, які б спростовували
твердження відповідача, що вказані речі позивач забрав із собою до Російської
Федерації.

З пояснень відповідача вбачається, що дійсно у її
володінні на час судового розгляду знаходяться наступні речі індивідуального
користування позивача, а саме: куртка світлого кольору вартістю 150,00 грн.,
зимова шапка вартістю 250,00 грн. та валянки вартістю 35,00 грн. Вартість
вказаних речей індивідуального користування була визначена за погодженням між
позивачем та відповідачем.

Свідки
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтвердили, що ОСОБА_1. та ОСОБА_2. перебували
в зареєстрованому шлюбі та проживали разом в будинку, який належить батькам
позивача, а також вели спільне господарство. Крім того вказали, що під час
того, як позивач працював на території Російської Федерації, відповідач виїхала
з вказаного будинку та забрала майно, яке було набуте подружжям під час шлюбу.

Також свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8. вказали, що особисто
допомагали навантажувати на транспортний засіб спірне майно. Підтвердили, що
навантажували на транспортний засіб спальний гарнітур. Інше майно, з того що
забирали, точно вказати не змогли, оскільки на даний час вже не пам'ятають.

Свідки ОСОБА_9. та ОСОБА_12. були присутні під час
розвантаження спірного майна з транспортного засобу, але крім спального
гарнітуру, також не змогли точно вказати, яке саме майно забрала відповідач.

Свідок ОСОБА_4 показав, що знаходився на території
Російської Федерації разом з позивачем і підтвердив, що останній брав із собою
речі індивідуального користування, але які саме не пам'ятає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_1. дав покази, що був
присутній під час навантаження спірного майна на транспортний засіб. Також
детально не вказував, яке саме майно забирала відповідач. Крім того підтвердив
покази позивача в частині належності на праві власності майна, вказаного в
запереченнях на позов відповідача, його з позивачем батькам та іншим родичам,
які допомогали батькам у веденні особистого підсобного господарства.

Згідно ч.2 ст.57 Сімейного Кодекса України особистою
приватною власністю дружини та чоловіка є речі індивідуального користування, в
тому числі коштовності, навіть тоді, коли вони були придбані за рахунок
спільних коштів подружжя.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що
об'єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та
чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним
договором. А в силу ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Суд прийшов до висновку, що слід зобов'язати відповідача повернути позивачу в натурі речі
індивідуального користування позивача, а саме куртку світлого кольору вартістю
150,00 грн., зимову шапку вартістю 250,00 грн. та валянки вартістю 35,00 грн.
Також поділити спільне майно, виділивши позивачу тумбу під телевізор вартістю
150,00 грн., ліжко вартістю 350,00 грн., кольоровий телевізор марки RFT вартістю
530,00 грн., велосипед вартістю 230,00 грн. та три килими загальною вартістю
400,00 грн., всього на загальну вартість 1660,00 грн. Виділити відповідачу дві
тумби загальною вартістю 150,00 грн., трил'яж вартістю 150,00 грн., шафу
вартістю 700,00 грн., чотири карнізи вартістю 120,00 грн., тюль віконну
вартістю 200,00 грн., п'ять покривал вартістю 280,00 грн., кухонний посуд, який
складається з десяти ложок, десяти виделок та трьох великих мисок, загальною
вартістю 35,00 грн., продукти консервації, до яких входять десять банок (3 л.)
консервованих огірків, вісім банок (3 л.) консервованих яблук, п'ять банок (3
л.) консервованих груш, 5 банок (3 л.) консервованого винограду та 30 банок
(0,5 л.) консервованих салатів, загальною вартістю 174,00 грн., всього на
загальну вартість 1809,00 грн. Оскільки відповідачу виділене майно загальною
вартістю більшою ніж в позивача, різницю у вартості поділеного майна в розмірі
74,50 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.57, 60-63, 69, 70, 71 СК
України, ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, задовольнити
частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 речі індивідуального
користування, а саме куртку світлого кольору вартістю 150,00 грн., зимову шапку
вартістю 250,00 грн. та валянки вартістю 35,00 грн.

Поділити спільне майно, виділивши ОСОБА_1 тумбу під
телевізор вартістю 150,00 грн., ліжко вартістю 350,00 грн., кольоровий
телевізор марки RFT вартістю 530,00 грн., велосипед вартістю 230,00 грн. та
три килими загальною вартістю 400,00 грн., всього на загальну вартість 1660,00
грн.

Виділити ОСОБА_2 дві тумби загальною вартістю 150,00
грн., трил'яж вартістю 150,00 грн., шафу вартістю 700,00 грн., чотири карнізи
вартістю 120,00 грн., тюль віконну вартістю 200,00 грн., п'ять покривал
вартістю 280,00 грн., кухонний посуд загальною вартістю 35,00 грн., продукти
консервації загальною вартістю 174,00 грн., всього на загальну вартість 1809,00
грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 74 (сімдесят
чотири) гривні 50 (п'ятдесят) копійок.

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ частини
кухонного посуду у виді тарілок та повернення речей індивідуального
користування, а саме двох курток зимових, куртки весняної, двох костюмів,
чотирьох штанів, трьох штанів спортивних, спортивного костюма, чотирьох кофт,
п'яти сорочок, чобіт і гумових чобіт відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові
витрати в розмірі 30,00 (тридцять) гривень, сплачені при поданні заяви за
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

ОСОБА_2 звільнити від оплати судових витрат у виді
державного мита, як таку, що віднесена до третьої категорії постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви на апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не
було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у 20 денний строк, встановлений Кодексом, рішення суду
набирає законної сили після закінчення цього строку.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду
Волинської області через Любешівський районний суд Волинської області.
Апеляційна скарга на дане рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження рішення суду. Крім цього,
апеляційна скарга на дане рішення може бути подана без попереднього подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений
для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий:    /підпис/
В.В. Гапончук

З  оригіналом
згідно.

СУДДЯ ЛЮБЕШІВСЬКОГО

РАЙОННОГО СУДУ Волинської області                            В.В. ГАПОНЧУК