Справа № 22-5995/2007                       Головуючий у 1 інстанції
43                                           Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2007
року      Апеляційний суд Донецької
області в складі:

головуючого Стельмах Н.С. ,  суддів
Звягінцевої О.М. ,  Могутової Н.Г. при
секретарі Андрусь B.C. розглянув у
відкритому судовому засіданні в місті Донецьку цивільну справу за позовом  ОСОБА_1
до  приватного  підприємця
ОСОБА_2 про захист прав споживачів,
відшкодування матеріальної і моральної шкоди,  розірвання договору купівлі-продажу і

встановив:

в
апеляційній скарзі позивачка оспорює обгрунтованість судового рішення,  яким відмовлено в задоволенні позову,  і ставить питання про його скасування з
направленням справи на новий розгляд за порушенням судом норм матеріального та
процесуального права,  неповним
з'ясуванням обставин,  що мають істотне
значення,  невідповідністю висновків суду
обставинам справи,  вважає,  що суд дав неправильну правову оцінку
фактичним обставинам справи.

Вона не
згодна з висновком суду про те,  що
заміна підбору на босоніжку не є істотним недоліком товару і що відповідач
виконав свої обов'язки відносно безоплатного усунення цього недоліку. Вважає
заміну підборів на двох босоніжках неравомірною.

В
засіданні апеляційного суду позивачка підтримала доводи апеляційної
скарги,  просила про її задоволення,  скасування рішення суду з направленням справи
на новий розгляд,  а представник
відповідачки ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_3
заперечувала проти доводів скарги,
просила про її відхилення та залишення без зміни судового рішення.

Судом
першої інстанції при розгляді цієї справи встановлено наступні обставини.

8.08.2006
року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до відповідачки і
зазначала,  що 18.05.2006 р. вона купила
у ПП ОСОБА_2 босоніжки „Vicino" за 410
грн.,  13.06.2006р. під час
спокійної,  повільної ходьби у неї на
лівому босоніжку зломався підбор,
вважає,  що відповідач продав їй
неякісний товар,  вартість якого не
відповідає низькій його якості.

14.06.2006р.
вона звернулась до відповідача з претензією з приводу якості проданого їй
товару та запропонувала замінити неякісні босоніжки тотожніми,  а у випадку відсутності подібного товару -
розірвати договір купівлі-продажу та повернути їй гроші в сумі 410 грн. В
магазині вона отримала розписку про прийняття взуття.

Через 3
тижні замість повернення грошей їй було повернуто босоніжки,  на яких відповідачка самовільно,  без її згоди,
зробила заміну двох підборів за свій рахунок. Вона заперечувала,  оскільки побачила,  що на босоніжки були поставлені зовсім інші
підбори.

Оскільки
грошей в сумі 410 грн. їй ніхто не повернув,
вона змушена була забрати босоніжки додому,  однак одягнувши їх всього один раз,  зрозуміла,
що носити їх стало неможливим.

Через
тиждень вона знову звернулась до відповідачки з питання заміни взуття на
тотожню пару заводського виготовлення чи повернення грошей в сумі 410 грн.

Впродовж місяця їй ніхто не зателефонував,
босоніжки знаходились в магазині; 17.07.2006р. вона пішла туди з'ясувати
це питання,  продавці її сповістили,  що відповідачка відмовилась прийняти
босоніжки,  замінити на тотожні та
повернути гроші.

Вона не
відмовилась від часткового відшкодування моральної шкоди в сумі 40 грн.,  оскільки з вини відповідачки їй спричинено
значну матеріальну шкоду у розмірі 410 грн.; продажем неякісних босоніжек та
відмовою у їх прийнятті їй спричинено моральну шкоду у розмірі 2500 грн.

Вона є
студенткою,  через відмову повернути
гроші за босоніжки вона не змогла придбати собі інше взуття,  змушена була у спеку одягати туфлі,  що спричинило їй моральні страждання;
змінився звичайний ритм її життя,  вона
змушена додавати додаткових зусиль для його організації.

Тому
просила суд ухвалити рішення,  яким
розірвати договір купівлі-продажу босоніжек,
що був укладений між нею та відповідачкою 18.05.2006р.,  стягнути з відповідачки на її користь у
відшкодування матеріальної шкоди- 410 грн. і моральної шкоди- 2460 грн.,  зобов'язати відповідачку прийняти від неї
босоніжки.

Рішенням
Краматорського міського суду Донецької області від 7 червня 2007 року в
задоволенні позову відмовлено.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає задоволенню,  рішення суду-
скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову з
наступних підстав.

Відповідно
до вимог  ст.  655 ЦК
України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні
(покупцеві),  а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до вимог ч. 2  ст.  678 ЦК України у разі істотного порушення
вимог щодо якості товару (виявлення недоліків,
які не можна усунути,
недоліків,  усунення яких
пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу,  недоліків,
які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення)
покупець має право за своїм вибором:

1)
відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої
за товар грошової суми;

вимагати
заміни товару.

Судом встановлено,  що 18 травня 2006 року позивачка купила в
магазині „GRAND",  що належить відповідачці,
босоніжки „Vicino" за 410 грн. і
отримала чек (а.с.  5),  13.06.2006р. під час повільного руху на
лівому босоніжку зламався підбор,
14.06.2006р. позивачка звернулась із заявою до магазину про прийняття
неякісного взуття та повернення сплаченої за нього грошової суми- 410 грн. (
а.с.  6). Після спливу 3-х тижнів
позивачка звернулась до магазину з питання розірвання договору та повернення
сплаченої за товар грошової суми,  але
замість її повернення відповідачка самовільно без її згоди здійснила заміну
двох підборів за свій рахунок.

Замінені
підбори були більшими за розміром,
довжиною,  товщиною та
формою,  використовувати такий товар
через плоскостопість позивачка не змогла,
тому через тиждень знову звернулась до магазину з питання його заміни на
аналогічний товар заводського виготовлення або повернення сплаченої за нього
грошової суми.

17.07.2006р. продавці магазину сповістили про те,  що відповідачка відмовилась прийняти
босоніжки,  замінити їх на тотожні та
повернути гроші. їй було повернуто цей неякісний товар.

Відповідно
до вимог ч. 1  ст.  8 Закону України „Про захист прав
споживачів" у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку
недоліків споживач,  в порядку та у
строки,  що встановлені
законодавством,  має право вимагати:

1)
пропорційного зменшення ціни;

2)
безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк;

3)
відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі
виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків,  які виникли з вини виробника товару
(продавця,  виконавця),  або фальсифікації товару,  підтверджених за необхідності висновком
експертизи,  споживач в порядку та у
строки,  що встановлені законодавством і
на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору,  має право за своїм вибором вимагати від
продавця або виробника:

1)
розірвання договору та повернення сплаченої за товар
грошової суми;

2)
вимагати заміни товару на такий же товар або на
аналогічний,  з числа наявних у продавця
(виробника),  товар.

Відповідно
до ч.3  ст.  8 вказаного Закону вимоги споживача,  встановлені ч. 1 цієї статті,  пред'являються на вибір споживача продавцеві
за місцем купівлі товару,  виробникові
або підприємству,  що задовольняє ці
вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач
має право пред'явити одну з вимог,
передбачених ч. 1 цієї статті,  а
в разі її невиконання заявити іншу вимогу,
передбачену ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч.
5  ст.
8 вказаного Закону продавець,
виробник (підприємство),  що задовольняє
вимоги споживача,   встановлені ч.   1
цієї статті,   зобов'язані
прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
Відповідно до вимог  ст.  60 ЦПК України кожна сторона повинна довести
ті обставини,  на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційний
суд вважає,  що позивачкою надано
переконливі докази того,  що між нею та
відповідачем 18 травня 2006 року був укладений договір купівлі-продажу товару
неналежної якості. Факт продажу відповідачкою неякісного товару є очевидним.

Вимоги
до продавця,  викладені ОСОБА_1 в
позовній заяві та підтримані в суді,
грунтуються на вказаних положеннях
ст.  8 Закону України „Про захист
прав споживачів",  тому є
обгрунтованими.

Нічим не
спростовані доводи позивачки,  яка
заперечувала проти ремонту підбору босоніжок та змушена була забрати їх
відремонтованими.

Відповідно
до вимог п. 12  ст.  1 вказаного Закону істотний недолік -
недолік,  який робить неможливим чи
недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення,  виник з вини виробника (продавця,  виконавця),
після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин
і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а)  він взагалі не може бути усунутий;

б)  його усунення потребує понад чотирнадцять
календарних днів;

в)  він робить товар суттєво іншим,  ніж передбачено договором.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції послався на те,
що заміна підбору не є істотним недоліком,  і тому вимоги позивачки про розірвання
договору купівлі-продажу босоніжок є безпідставними; відповідач виконав свої
обов'язки відносно безоплатного усунення недоліків товару- відремонтував за
свій рахунок босоніжки (замінив підбори) та сплатив моральну шкоду.

Але з
таким висновком суду апеляційний суд погодитись не може,  оскільки він не відповідає обставинам справи.

Встановлено,  що заміну каблуків у босоніжках здійснено
відповідачем без згоди позивачки,  цей
товар після ремонту мав суттєвий недолік,
оскільки замінені підбори не відповідали заводським.

На
підтвердження наявності істотного недоліку товару в засіданні апеляційного суду
були оглянуті босоніжки позивачки з підборами,
що були відремонтовані,  які
візуально мають коротше основу.

Вбачається,  що заводські підбори,  які були пред'явлені для огляду суду
апеляційної інстанції представником відповідачки,  тонше та коротше за розміром.

Оскільки
позивачкою надано медичну довідку про те,
що вона страждає на плоскостопість П
ст.  (а.с.  24),
апеляційний суд приймає до уваги її доводи про неможливість
використовувати відремонтований товар відповідно до його цільового призначення
; ці доводи є переконливими.

За таких
обставин підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 щодо розірвання
оспорюваного договору купівлі-продажу та повернення сплаченої за товар грошової
суми.

При
визначенні розміру цієї грошової суми слід врахувати сплачені позивачці
відповідачем 40 грн.,  тому поверненню
підлягають 370 грн. (410 грн. - 40 грн.).

Неякісний товар
підлягає поверненню відповідачці.

Відповідно
до вимог  ст.  1167 ЦК України моральна шкода,  завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями,  діями чи
бездіяльністю,  відшкодовується
особою,  яка її завдала,  за наявності її вини.

Відповідно
до вимог  ст.  24 Закону України "Про захист прав
споживачів" від 12.05.1991 p.,  з
наступними змінами і доповненнями,
споживач має право на відшкодування моральної шкоди.

Апеляційний
суд вважає,  що позивачкою доведено вину
відповідачки в спричиненні моральної шкоди продажем неякісного товару.

При
визначенні розміру спричиненої позивачці моральної шкоди апеляційний суд
враховує характер,  глибину та тривалість
заподіяних їй моральних сраждань,  її
змушеність додавати додаткових зусиль для організації свого життя; розмір цієї
шкоди повинен складати 500 грн.

Таким чином,  відповідно до вимог п.3 ч. 1  ст.  309 ЦПК України рішення
суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення
позову.

Відповідно до вимог  ст.  88 ЦПК України з відповідачки на користь
позивачки

підлягають,  стягненню понесені нею і
документально підтверджені судові витрати,
а

саме: 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи
судами

першої та апеляційної інстанції та на користь держави - 8 грн. 50 коп.
судового

збору.

Керуючись п.3
ч.1  ст.
307,  п.3  ст.
309 ЦПК України,  апеляційний суд,
-

ВИРІШИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково,  рішення Краматорського міського суду
Донецької області від 7 червня 2007 року скасувати,  частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1
до приватного підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів,  відшкодування матеріальної і моральної
шкоди,  розірвання договору
купівлі-продажу.

Розірвати
договір купівлі-продажу босоніжок,
укладений між ОСОБА_1 та приватним підприємцем ОСОБА_2 18 травня 2006
року,  стягнути з приватного підприємця
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену за товар грошову суму у розмірі 370
грн.,  з урахуванням частково повернутих
їй відповідачкою 40 грн.,  та у
відшкодування моральної шкоди - 500 грн.,
зобов'язати приватного підприємця ОСОБА_2 прийняти від ОСОБА_1 неякісний
товар- босоніжки „Vicino".

Відповідно
до вимог  ст.  88 ЦПК України стягнути з приватного
підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею і документально підтверджені
судові витрати,  а саме: 60 грн. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судами першої та
апеляційної інстанцій та на користь держави - 8 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення
набирає законної сили з моменту його проголошення,  може бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили