Справа№2-331 07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

14 березня 2007 року       Червоноградський міський суд Львівської
області

в складі:
головуючого-судці                              Мелешко
С.І.

при секретарі                                            Янкевич Л.В.

з участю адвоката                                             ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 3-іх осіб Червоноградської
Державної нотаріальної контори,
приватного нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської
області ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та встановлення факту та
зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування за законом,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 3-іх осіб Червоноградської
Державної нотаріальної контори, приватного
нотаріуса Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7 про визначення додаткового строку для
подання заяви про прийняття спадщини,
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі-продажу та встановлення факту. В
обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він є
внуком спадкодавця ОСОБА_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
Його моя мати ОСОБА_9 являлась рідною донько померлої
ОСОБА_8. В зв'язку з смертю матері, його
вихованням займалась бабця, яка була призначена його опікуном. З ОСОБА_8 він проживав в м. Червонограді в спірній квартирі. В
2003 році, його було засуджено за вчинення
злочину передбаченого ч. З ст. 289 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі, яке він відбуває
Дрогобицькій ВК № 40. В середині грудня 2004 року йому стало
відомо про те, що його бабця ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті бабці залишилось спадкове майно. В зв'язку з тим, що бабця не залишила заповіту
то відповідно спадкування відбувається за законом. До першої черги спадкоємців
віднесено дітей, той з подружжя, який його пережив, та
батьки. Статтею 1266 Цивільного кодексу України, передбачено можливість спадкування за правом представлення, згідно якої
внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. А
тому, якщо його мати ОСОБА_9 була б живою на момент смерті ОСОБА_8 то відповідно вона була б єдиним спадкоємцем після смерті бабці, а оскільки його
мати померла, ще за довго до відкриття спадщини то відповідно в
силу вимог чинного законодавства він набув право на спадкування за законом в першу чергу як єдиний спадкоємець. Проте,
відповідач ОСОБА_10

2

та інші свідомо не повідомили його
про смерть бабці, з метою успадкування майна останньої, та отримав свідоцтво про право на спадщину, та згодом продав
спірну квартиру відповідачу Шульському. В зв'язку з
тим, що він відбуває покарання у Дрогобицькій ВК-40, про смерть бабці його не повідомляли, а тому просить визначити йому
додатковий строк, достатній для подання ним заяви про
прийняття спадщини. Також, просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину та договір купівлі-продажу
спірної квартири. Також, в зв'язку з тим, що документи, які можуть підтвердити
факт його родинних відносин - втрачені, а тому просить
встановити факт, що ОСОБА_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
являлась його бабцею. Що стосується зустрічного позову то просить в задоволенні останнього відмовити за безпідставністю,
оскільки, він не здійснював догляд за бабцею в силу поважних причин.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, та
дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач по первісному позову ОСОБА_3, та позивачі по зустрічному позову
ОСОБА_5, ОСОБА_6 позовні вимоги ОСОБА_2 заперечили, та заявили зустрічний
позов до ОСОБА_2 про усунення від спадкування. Свої заперечення та доводи обґрунтовували тим, що
дійсно ОСОБА_2 є внуком спадкодавця ОСОБА_8 яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а його мати ОСОБА_9 являлась рідною донько померлої.
Вони після смерті ОСОБА_8 повідомляли позивача про її смерть,
проте останній свідомо не звертався в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, а тому вони також як спадкоємці
звернули з відповідними заявами про прийняття спадщини, проте ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовились від спадщини в користь ОСОБА_3 а тому
спадщина була оформлена лише на нього. Зокрема, ОСОБА_6 зазначила про те, що вона особисто їздила до ОСОБА_2 в Дрогобицьку ВК-40 та повідомляла його особисто про
смерть бабці. Після оформлення спадщини квартира спірна квартира
була продана ОСОБА_4 В обгрунтування зустрічного
позову покликались на те, що після смерті матері ОСОБА_2 його вихованням займалась бабця, яка була його
опікуном. Спочатку вони проживали в Росії, а потім ОСОБА_8 разом з позивачем переїхали в Україну, де проживали в м. Червонограді в
спірній квартирі. ОСОБА_2 не допомагав бабці та не доглядав за нею, навпаки він вів
антигромадський спосіб життя, постійно знущався
над бабцею, вчиняв в неї дома крадіжки. Крім того, в
2003 році, його було засуджено за вчинення злочину, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі, яке він відбуває Дрогобицькій
ВК № 40. В останні роки життя ОСОБА_8 дуже важко хворіла, та потребувала
сторонньої допомоги та догляду, яку вони їй надавали.
Вони кожен день до неї навідували, доглядали за нею та піклувались. Після її
смерті, її похованням займались вони. А тому, просять в позові ОСОБА_2 відмовити та задоволити їх
зустрічний та усунути останнього від права на спадкування після смерті ОСОБА_8

Відповідач ОСОБА_4 та 3-я особа приватний нотаріус Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7.
в судове засідання не з'явилисяся, хоча належним чином
були повідомленій про день та час розгляду справи судом, жодних
заперечень на позов суду не направили.

Представник 3-ї особи Червоноградської Державної нотаріальної контори,
вирішення спору довірила суду, та пояснила,
що вона як державний нотаріус вела спадкову справу ОСОБА_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Заповіту померла не складала, а тому спадкування відбувалось по закону. З заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_8 до неї звернулися спадкоємці
другої черги. Зокрема відповідач ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали заяви про відмову від спадщини в користь ОСОБА_3. При подачі заяв,
останні зазначили про те, що інших спадкоємців
не має. З врахуванням поданих заяв та відсутністю інших спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину було видано на ОСОБА_3,
як спадкоємця другої черги.

3

Вважає, що
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідомо не вказали про наявність спадкоємців
першої черги.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, ОСОБА_5, ОСОБА_6, представника 3-ї особи Червоноградської
Державної нотаріальної контори, вивчивши матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підставні та підлягають до задоволення, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення
наступних підстав:

З копії постанови інспектора ІСН Буського РВВС про визнання законним представником неповнолітнього обвинуваченого вбачається,
що ОСОБА_8 була визнана законним представником ОСОБА_2

З копії характеристики від 20.09.1994 року № 28 та копії довідки виданих
виконкомом Яблунівської сільської ради на ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_8 являється
опікуном ОСОБА_2.

З виданої виконкомом Яблунівської сільської ради на ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_8 являється опікуном ОСОБА_2.

З копії вироку Буського районного суду від 26.12.1994 року по кримінальні
справі про обвинувачення ОСОБА_2 вбачається, що останнього було визнано винним та
засуджено за скоєння злочину передбаченого ч.
З ст. 81 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три року з відстрочкою виконання вироку на два
роки та зобов'язано ОСОБА_8 як опікуна ОСОБА_2 посилити контроль за його поведінкою.

З пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 даних в судовому засіданні, вбачається, що дійсно ОСОБА_2 є внуком ОСОБА_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а його
мати ОСОБА_9 являлась
рідною донько померлої.

А отже, з врахуванням наведеного судом безспірно встановлено, що ОСОБА_8 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки являлась бабцею ОСОБА_2, а тому слід встановити факт родинних відносин.

Згідно ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є
день смерті особи спадкодавця.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи
за законом має право прийняти спадщину або не прийняти
її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку, встановленого
статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України, встановлюється строк у
шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

З свідоцтва про НОМЕР_1 виданого 08 червня 2004 року відділом РАЦС Червоноградського управління юстиції Львівської області
вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки.

Враховуючи те, що спадкодавець ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, то останній день строку для подачі заяви про прийняття
спадщини є 01.12.2004р., тобто протягом вказаного строку особи які
бажають прийняти спадщину повинні подати заяву про її прийняття.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти спадкодавця, у
тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його
смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України внуки, правнуки спадкодавця
спадкують ту частку спадщини, яка належала б
за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були
живими на час відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9, яка являлась матір'ю позивача була
рідною донькою померлої, і якщо вона була б живою на момент
смерті спадкодавця то вона

4

закликалась до спадкування в порядку першої черги спадкоємців, оскільки інших спадкоємців
першої черги не було.

А отже, оскільки ОСОБА_9, яка була матір'ю позивача померла,
ще до відкриття спадщини, то у відповідності до ст.
1266 ЦК
України, право на спадкування за законом в першу чергу переходить до ОСОБА_2 як до спадкоємця першої черги.

Згідно статті 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на
спадкування за законом мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та позивачі по зустрічному позову
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 являються рідними братами та
сестрою померлої ОСОБА_8 та в силу вимог статті 1262
Цивільного кодексу України закликаються до спадкування в порядку другої черги у випадку відсутності спадкоємців першої черги. Тобто
в даному випадку останні повинні були б
закликатись до спадкування після смерті ОСОБА_8 у випадку
відсутності спадкоємців першої черги.

З заяви про
прийняття спадщини від 14.12.2004 року № 119-Л посвідченої начальником Дрогобицької виправної колонії № 40
Львівської області вбачається, що ОСОБА_2
подав заяву про прийняття спадщини.

З довіреності від 14.12.2004 року № 118-Л посвідченої начальником
Дрогобицької виправної колонії № 40 Львівської
області вбачається, що ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_11 бути його представником у всіх установах і організаціях з приводу
подачі заяви про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_8.

З свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 03 грудня 2004 року державним нотаріусом Червоноградської державної
нотаріальної контори Стеців М.Р. вбачається, що таке видане на ім'я
ОСОБА_3, Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - НОМЕР_2 .

А отже, станом на момент написання ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини та видання довіреності на ім'я ОСОБА_11 спадкова справа
після смерті ОСОБА_8 була оформлена.

З відповіді на адвокатський запит № 2/258 від 31.01.2007 року за підписом
начальника Дрогобицької виправної колонії № 40
вбачається, що в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 18 лютого 2005 року засудженому ОСОБА_2 побачення не надавались, а також не
надходили ні телеграми, а ні повідомлення про смерть його бабці ОСОБА_8, проте 11.12.2004 року на його ім'я була надіслана
посилка від громадянки ОСОБА_6

З картки обліку побачень, видачі передач, посилок і бандеролей засудженому ОСОБА_2 (особова справа № 431-Л-02) вбачається, ОСОБА_2 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у
Дрогобицькій виправній колонії № 40. Початок
строку 19.08.2002 року кінець строку 19.08.2013р. Також, з вказаної картки вбачається, що в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 18 лютого 2005
року засудженому ОСОБА_2 побачення не надавались, лише
11.12.2004 року на його ім'я була надіслана посилка від громадянки ОСОБА_6

Вказані обставини повністю спростовують твердження відповідача ОСОБА_3 та позивачів по зустрічному позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про
повідомлення позивача про смерть його бабці, а
тому такі не заслуговують на увагу.

П. З ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з
поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній
для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 вчасно не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки йому
не було відомо про смерть баці ОСОБА_8 в силу того, що він відбуває покарання в Дрогобицькій виправній колонії № 40, а
будь-яких телеграм чи повідомлень про її
смерть на його ім'я у вказану установу не надходило.

5

На думку суду, строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачем було пропущено з поважних причин, а тому йому слід визначити
додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини в межах 90 календарних днів.

Згідно статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на
спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо
буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Оскільки, відповідач ОСОБА_3 та позивачі по зустрічному позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закликалися б до спадкування після смерті ОСОБА_8 лише в
порядку другої черги у випадку відсутності
спадкоємців першої черги, а тому в даному випадку останні не мають права на спадкування, а отже свідоцтво про право на
спадщину виданого 03 грудня 2004 року державним
нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. на ім'я ОСОБА_3, Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - НОМЕР_2 слід визнати
недійсним.

З договору купівлі-продажу укладеного 17 лютого 2005 року між ОСОБА_3 (Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних
осіб - НОМЕР_2) та ОСОБА_4 (Ідентифікаційний номер у
Державному реєстрі фізичних осіб - НОМЕР_3) посвідченого приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_7.
вбачається, що ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_4 купив квартиру
АДРЕСА_1.

Також, з вказаного договору вбачається, що правовстановлюючим документом на
підставі якого відчужувана квартира належала
ОСОБА_3 є свідоцтво про право на спадщину за законом виданого 03
грудня 2004 року державним нотаріусом Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. яке визнане судом недійсним.

Згідно ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім
випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених
законом, належить власникові товару.

А отже, в даному випадку ОСОБА_3 не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності
щодо продажу спірної квартири.

Ч. 2 стаття 203 ЦК України встановлено, загальну
вимогу додержання якої є необхідним для чинності правочину.
Зокрема вказана норма передбачає, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Стаття 215 ЦК України передбачає, що підставою
недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З врахуванням наведеного, слід визнати недійсним і договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 17 лютого 2005 року між ОСОБА_3 (Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - НОМЕР_2) та ОСОБА_4 ( Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб
- НОМЕР_3) посвідчений приватним нотаріусом Червоноградського міського
нотаріального округу Львівської області ОСОБА_7.

Що стосується позовних вимог по зустрічному позову ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування за законом слід відмітити наступне.

Ч. 5 статті 1224 ЦК України передбачає, що за рішенням
суду особа може бути усунена від права на спадкування за
законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги
спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному
стані.

Вказана норма передбачає можливість усунення особи від права на спадкування
за законом у випадку коли вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві,
який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у
безпорадному стані.

6

З картки обліку побачень, видачі передач, посилок і бандеролей засудженому ОСОБА_2 (особова справа № 431-Л-02) вбачається, ОСОБА_2 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у
Дрогобицькій виправній колонії № 40. Початок строку 19.08.2002 року
кінець строку 19.08.2013р.

А отже, ОСОБА_2 в силу того, що він відбуває покарання
в Дрогобицькій виправній колонії № 40 не мав
можливості надавати допомогу спадкодавцеві ОСОБА_8

Також, з вказаної картки вбачається, що в період з 13 січня 2003 року по 04
квітня 2004 року засудженому ОСОБА_2 надавались побачення з бабцею ОСОБА_8 Вказані обставини
спростовують твердження відповідача ОСОБА_3 та позивачів по зустрічному позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про безпорадний стан ОСОБА_8, інших доказів на підтвердження своїх пояснень
ними не подано, як і не подано доказів ухилення ОСОБА_2 від надання допомоги спадкодавцеві ОСОБА_8

Крім того, як вбачається з постанови слідчого прокуратури м. Червонограда
від 15 червня 2004 року про відмову в
порушенні кримінальної справи по матеріалах перевірки по факту виявлення трупа ОСОБА_8 вбачається, що 07.06.2004 року по телефону 02
поступило повідомлення про те, що в м.
Червонограді померла ОСОБА_8 В ході проведення
перевірки з пояснень сусідів було встановлено, що її останній раз бачили
27-28.05.2004 року. 05.06.2004 року з її квартири АДРЕСА_1 почули трупний запах. І коли 07.06.2004 року прийшла її сестра Назарова Я.В. і
відкрила квартиру, то там виявили труп ОСОБА_8

З свідоцтва про НОМЕР_1 виданого 08 червня 2004 року відділом РАЦС
Червоноградського управління юстиції Львівської області вбачається, що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки. Причина смерті не
встановлена через гнильні зміни.

Вказані обставини спростовують твердження відповідача ОСОБА_3 та позивачів по зустрічному позову ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і про надання
ними допомоги спадкодавцеві ОСОБА_8

З врахуванням наведеного в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення від права на
спадкування за законом слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 210, 256, 257, 258, 259 ЦПК України, ст.ст.
203,215, 216, 658, 1220, 1224,1261,1262, 1266, 1268,1270, 1272,1301 ЦК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт,
що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 являється внуком ОСОБА_8, що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 73 роки.

Встановити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, додатковий строк для подачі ним заяви про прийняття
спадщини після смерті його бабці ОСОБА_8, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у
віці 73 роки в межах 90 календарних днів з моменту набрання рішенням законної
сили.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 03
грудня 2004 року державним нотаріусом
Червоноградської державної нотаріальної контори Стеців М.Р. на ім'я ОСОБА_3, Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі
фізичних осіб - НОМЕР_2

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 17 лютого 2005 року між ОСОБА_3 (Ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних
осіб - НОМЕР_2) та ОСОБА_4 ( Ідентифікаційний номер
у Державному реєстрі

7

фізичних осіб - НОМЕР_3) посвідчений
приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального
округу Львівської області ОСОБА_7..

В задоволенні
позову ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування за законом -
відмовити за безпідставністю.

Рішення набирає чинності через десять днів з часу його проголошення, якщо
не подана заява про апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через районний суд шляхом подачі в
10-ти денний строк з дня його проголошення заяви про апеляційне
оскарження і поданням після цього протягом 20-ти днів апеляційної
скарги.