overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М   У К Р
А Ї Н И

26 грудня 2007
року                                                                       м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Данчука В.Г.,     Косенка
В.Й.,
Костенка А.В. -

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну
скаргу Закритого акціонерного товариства
“Будівельно-інжинірінгова компанія БІК” на рішення апеляційного суду м. Києва
від 27 червня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Науково-дослідний центр “Прогрес”, Закритого акціонерного
товариства “Будівельно-інжинірінгова компанія БІК” про розірвання договору та
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 22 грудня 2005 року позов задоволено частково,
розірвано договір № В-44-8-1-5 від
23 грудня 2004 року укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю “Науково-дослідний центр “Прогрес” та ОСОБА_1., стягнуто з
Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-дослідний центр “Прогрес” на
користь ОСОБА_1внесені кошти в розмірі 167 580 грн., в іншій частині позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного
суду м. Києва від 27 червня 2007 року рішення суду першої інстанції скасовано в
частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-дослідний
центр “Прогрес” на користь ОСОБА_1внесених коштів в розмірі 167 580 грн., в цій
частині ухвалено нове рішення, яким стягнуто з Закритого акціонерного
товариства "Будівельно-інжинірінгової компанії БІК" на користь
ОСОБА_1внесені кошти в розмірі 167 580 грн., у решті рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Закрите акціонерне товариство “Будівельно-інжинірінгова
компанія БІК” просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись
на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження  є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК
України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє
правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну Закритого акціонерного товариства “Будівельно-інжинірінгова компанія БІК” відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 27 червня 2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                 В.Г. Данчук

В.Й. Косенко

А.В. Костенко
У Х В А Л А

У Х В А Л А

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

І М Е Н Е М    У
К Р А Ї Н И

16 грудня 2007 року                                                                                           м.
Київ

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

в складі:

Левченка Є.Ф.,
Лихути Л.М.,  Романюка Я.М.,

розглянувши в
попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третьої
особи: Дев`ятої Донецької нотаріальної контори про визнання договору дарування
недійсним, за касаційними скаргами ОСОБА_3та ОСОБА_2 на рішення Будьонівського
районного суду м. Донецька від 23 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Донецької області від 11 липня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

ОСОБА_1.
звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2., третьої особи: Дев`ятої Донецької
нотаріальної контори про визнання договору дарування від             31 травня 1996 року 2/3 частини
будинку АДРЕСА_1недійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що на час укладення
вищезазначеного договору вона не усвідомлювала своїх дій та не могла керувати
ними.

Рішенням
Будьонівського районного суду м. Донецька від 23 лютого 2007 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2007 року
позов ОСОБА_1. задоволено.

У касаційних
скаргах ОСОБА_3. та ОСОБА_2. просять скасувати рішення Будьонівського районного
суду м. Донецька від 23 лютого 2007 року та ухвалу апеляційного суду Донецької
області від 11 липня 2007 року, направити справу на новий судовий розгляд до
суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права
та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Колегія суддів
дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч. 2 ст.
324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе
рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування  судом першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм матеріального та процесуального права і
доводи скарги їх висновків не спростовують.

Керуючись ст.ст. 331, 332, 335-337 ЦПК України, колегія суддів Судової
палати у цивільних справах Верховного Суду України

у
х  в  а
л  и  л  а :

Касаційні скарги
ОСОБА_3та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Будьонівського районного суду м. Донецька від 23 лютого 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Донецької області від 11 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Судді

Верховного Суду України :                                                                      Левченко Є.Ф.

Лихута
Л.М.

Романюк Я.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М    У К Р А Ї Н И

29 грудня 2007 року                                                                     м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
України Лихута Л.М.

розглянувши
касаційну скаргу Тендерної палати України на рішення апеляційного суду м. Києва від 8
червня 2007 року в справі за позовом спілки громадської організації „Тендерна
палата України” до ОСОБА_1про захист честі, гідності
та ділової репутації,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2006 року спілка громадських організацій
„Тендерна палата України” звернулась у суд із позовом до ОСОБА_1. про захист честі, гідності та ділової репутації.

Рішенням Деснянського районного
суду м. Києва від 2 квітня 2007 року позовну заяву задоволено: визнано поширену
інформацію недостовірною та негативною. Зобов`язано ОСОБА_1. спростувати
розповсюджену інформацію шляхом розміщення спростування в газеті „Урядовий кур`єр”.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 8 червня 2007 року 2007 року рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 2 квітня 2007 року скасовано та ухвалено нове рішення,
яким відмовлено у задоволенні позову спілки
громадських організацій „Тендерна палата
України”.

У касаційній скарзі спілка громадських
організацій „Тендерна палата України” просить скасувати рішення
апеляційного суду м. Києва від              8 червня 2007 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального
права та неправильне застосування судом норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті та справедливе рішення з одних лише формальних
міркувань.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК
України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі,
якщо касаційна скарга є необгрунтованою і викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування  судом першої та апеляційної
інстанції норм матеріального та процесуального права і не може встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено, що судові рішення
ухвалено з додержанням судом норм процесуального та матеріального права, і
доводи скарги цих висновків не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом спілки
громадських організацій „Тендерна палата
України” до ОСОБА_1про захист честі, гідності та ділової репутації.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі,
що подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                 Л.М. Лихута
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

12 грудня 2007 року                                        м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,                      Прокопчука
Ю.В.,               Романюка  Я.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання дійсним договору
позики, стягнення боргу за договором позики; за зустрічним позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про визнання недійсним договору позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2на
рішення Харківського районного суду від 18 липня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням
Харківського районного суду від 18 липня 2007 року, залишеним без зміни ухвалою
апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2007 року, позов
ОСОБА_1задоволено частково. Визнано дійсним договір позики, укладений між
сторонами 25 серпня 2005 року, стягнуто
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1заборгованість за договором позики у сумі 50
890 грн., 3% річних за прострочку виконання зобов'язання у сумі 2162 грн. 85
коп., судові витрати в сумі 560 грн. 53 коп., витрати по оплаті правової
допомоги в сумі 1000 грн. В іншій частині позову відмовлено. У задоволенні
зустрічних позовних вимог відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_2. ставить питання про скасування постановлених у
справі судових рішень та ухвалення рішення про задоволення його позову та
відмову в позові ОСОБА_1., мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення  ухвалено з додержанням норм матеріального та
процесуального права, відсутні передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для
обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_2відхилити, а рішення Харківського районного суду від 18 липня
2007 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 6 вересня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                     Прокопчук Ю.В.                  Романюк  Я.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

10 грудня  2007 року                                                           м.
Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Пшонки М.П.,            Прокопчука
Ю.В.,     Романюка Я.М., -

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1до Центральної районної лікарні
Ізмаїльського району Одеської області про поновлення на роботі, визнання наказу
про звільнення незаконним, стягнення середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1на рішення
апеляційного суду Одеської області від 2 серпня 2007 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня
2007 року позов ОСОБА_1. задоволено. Суд визнав накази відповідача №292-к від
15 вересня 2005 року та 279-к від 31 серпня 2005 року п. 9 про звільнення
ОСОБА_1. на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України незаконними. Стягнув з відповідача
середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3492 грн. 48 коп.
та моральну шкоду в сумі 1700 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 2 серпня 2007 року рішення
міськрайонного суду скасовано. Позов ОСОБА_1. задоволено частково. Змінено
формулювання наказів про звільнення №292-к від 15 вересня 2005 року та 279-к
від 31 серпня 2005 року п. 9 про звільнення ОСОБА_1. В інших вимогах
відмовлено.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1. ставить питання про скасування рішення апеляційного
суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія
суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи
процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини,
що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного
суду ухвалено з додержанням норм матеріального та  процесуального права, відсутні передбачені
статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1відхилити, а рішення апеляційного суду Одеської області від 2
серпня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Пшонка М.П.                       Прокопчук Ю.В.                       Романюк Я.М.
У х в а л а

26
грудня 2007 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

головуючого

Лященко Н.П.,

суддів:

Балюка М.І., Берднік І.С.,

Костенка А.В., Прокопчука Ю.В.,-

розглянувши в судовому засіданні справу
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, ОСОБА_3про усунення перешкод у користуванні
жилим приміщенням та виселення; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: комунальне підприємство
“Жилкомсервіс”,  опікунська рада
Фрунзенської районної ради м. Харкова, про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням та зняття з державної реєстрації,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 8 червня    2007 року
позов ОСОБА_1. задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2. не чинити  перешкод
ОСОБА_1.
та  неповнолітньому  ОСОБА_4.  у користуванні
жилим приміщенням - квартирою № АДРЕСА_1. Виселено ОСОБА_3. з квартири № АДРЕСА_1  без надання
іншого жилого приміщення. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2. відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2. та ОСОБА_3. на користь ОСОБА_1. судові витрати в розмірі 8 грн. 50
коп. та витрати на отримання правової допомоги в розмірі 260 грн.

Не погодившись з указаним рішенням суду
першої інстанції,       ОСОБА_3. оскаржила його в апеляційному
порядку.

Ухвалою судді апеляційного суду
Харківської області від 16 липня 2007 року апеляційну скаргу ОСОБА_3. на рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 8 червня 2007 року залишено без руху та надано строк до 30
липня 2007 року для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою судді апеляційного суду
Харківської області від 7 серпня    2007
року апеляційну скаргу ОСОБА_3. на рішення
Фрунзенського районного суду м. Харкова від 8 червня 2007 року визнано
неподаною та повернуто заявниці.

ОСОБА_3. подала касаційну скаргу на ухвалу від
7 серпня 2007 року.

У грудні 2007 року ОСОБА_3. подала до Верховного Суду
України  заяву про відмову від касаційної
скарги, посилаючись на те, що спір вирішено сторонами мирним шляхом,  рішення Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 8 червня  2007 року виконано,
а наслідки відмови від касаційної скарги їй відомі.

За таких обставин слід прийняти відмову
ОСОБА_3. від поданої касаційної скарги, а
касаційне провадження за її касаційною скаргою на ухвалу судді апеляційного
суду Харківської області від 7 серпня 2007 року закрити.

Керуючись ч. ч. 2, 5 ст. 330, ст.
345 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного
Суду України

у х в а л и л а :

Прийняти відмову ОСОБА_3від касаційної скарги на ухвалу судді
апеляційного суду Харківської області від 7 серпня 2007 року.

Закрити касаційне провадження за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на  ухвалу  судді апеляційного  суду  Харківської  області  від
7 серпня 2007 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                 Н.П.
Лященко

Судді :                                                          М.І.
Балюк

І.С.
Берднік

А.В.
Костенко

Ю.В.
Прокопчук
У Х В А Л А

І М
Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

Суддя Верховного Суду України Ярема
А.Г., розглянувши 17 грудня    2007 року
касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова
від 16 травня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від
15 серпня 2007 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи:
ОСОБА_3, приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу
ОСОБА_4, друга Чернігівська державна нотаріальна контора - про визнання
заповіту недійсним,

в
с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 листопада 2002 року її чоловік -
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, уклав на користь відповідача заповіт.

Вважаючи, що при укладенні заповіту
ОСОБА_5 не розумів значення своїх дій, не міг керувати ними, вів себе
неадекватно та постійно перебував у стані алкогольного сп'яніння, просила позов
задовольнити.

Рішенням Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 16 травня 2007 року, залишеним без змін ухвалою  Апеляційного суду Чернігівської області від 15
серпня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_1 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень і передачу справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження
у даній справі слід відмовити.

За
змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України    суд
касаційної інстанції не  може  встановлювати або (та) вважати
доведеними  обставини,  що
не  були  встановлені
в  рішенні  судів першої та апеляційної інстанції чи
відкинуті   ними,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого доказу
та  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги  і зміст оскаржуваних рішень не дають підстав
для висновку про те, що судами допущено порушення норм  процесуального або неправильне застосування
норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та
зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п.  5
ч. 3  ст. 328   ЦПК України, у разі якщо касаційна скарга є
необгрунтованою і викладені  в ній доводи
не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328  ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Чернігівського
міського нотаріального округу ОСОБА_4, друга Чернігівська державна нотаріальна
контора - про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16 травня 2007 року та
ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 15 серпня 2007 року
відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Верховного Суду України                                             А.Г. Ярема