overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
№
15 травня 2007 року   Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого - судді Бондаревої І.В.,
при секретарі - Шевченко К.В., розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що  вони
перебували у шлюбі з 1997 р. по 30.05.2006 р. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вони
проживають окремо. Відповідач не надає постійної матеріальної допомоги на
У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги  підтримала, просила суд
стягнути на її користь аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця. Пояснила, що син має
задовільний стан здоров*я,  нерухомості та доходів не має, знаходиться на
у  судовому засіданні позов визнав, та
пояснив суду, що він працює неофіційно, має іншу неповнолітню дитину, його стан
здоров*я задовільний.
Суд,    вислухавши сторони, роз*яснивши наслідки
визнання позову,    вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позовних вимог,
у порядку ст.174 ЦПК України оскільки це не
суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб..
При цьому судом встановлені такі
факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_1,   батьком   неповнолітнього Колеснікова ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач ОСОБА_2
разом з матір*ю ОСОБА_1, позивачкою у справі, за адресою:
проживає окремо від позивачки та сина, працює, отримує нерегулярний заробіток,
на диспансерному обліку не перебуває.
відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
наведене, суд  стягує з відповідача на
користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у
розмірі 300 грн. щомісяця,  починаючи з дня звернення з
позовом до суду і до досягнення нею повноліття.
Рішення суду в
частині стягнення аліментів у межах суми платежів за один місяць підлягає
негайному виконанню.

Керуючись   ст.ст.180, 181,182, 183   Сімейного Кодексу України, ст. 10, 60,
88,212, 213, 215,218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
- задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уроженця м.Харкова, громадянина Росії, непрацюючого,
який проживає: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
по 300
грн. щомісяця, починаючи з 21.03. 2007 р. і до
досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 51 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 30 грн.

Допустити
негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 за перший місяць в сумі 300 грн.

Рішення може бути оскаржене  до Апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подачі
заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення рішення
та поданням апеляційної скарги протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання апеляційної
скарги без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
№ 2-1375/2007 РІШЕННЯ іменем України
27 квітня 2007 року  Фрунзенский районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Сілантьєвої Е.Є.,
при секретарі - Бащук В.О., Лугінець Т.М.,
За уч. адвоката: ОСОБА_1
судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розірвання шлюбу,
звернувся до суду з позовом до
відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи,  що 24.04.1993  р.  вона з  ним
зареєструвала шлюб,  від
якого  вони  мають неповнолітню
дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
Спільне життя з відповідачем не склалось в зв*язку з відсутністю
взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачені.
У судовому
засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та дала пояснення суду про те, що брачно-сімейні відносини між ними
припинені в 2006 p., сторони ведуть окреме господарство. Строк на
примирення позитивних результатів не дав.
Відповідач підтримав позов, проти позовних вимог про розлучення не
заперечував, просив суд задоволити позов в повному обсязі. Наданий
судом строк на примирення позитивних результатів не дав.
Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи,
вважає необхідним позовні вимоги задовільнити з наступних
судовому засіданні, згідно копії свідоцтва про одруження виданого 24.04.1993 року відділом РАГС Московського району м. Харкова, актовий запис № 595, сторони
перебувають у шлюбі.
Згідно   пояснень   позивача,
причиною   розпаду  родини
з'явилися   відсутність взаєморозуміння,
припинення шлюбно-сімейних відносин.
Суд, з'ясувавши
фактичні взаємовідношення сторін, причини та обставини розірвання шлюбу, вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить
інтересам позивача,   який не бажає
збереження шлюбу, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.
Судові витрати в справі, пов'язані з одержанням свідоцтва про розірвання
шлюбу в органах РАГС,   судом
покладаються на позивача ОСОБА_2
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України,
ст. ст. 10, 60, 212,
213, 215 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу -
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 24.04.1993 року відділом РАГС Московського району м. Харкова, актовий запис № 595- розірвати.
Витрати, пов'язані з оплатою державного збору в розмірі 17 грн., при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу в органах РАГС, покласти на позивача ОСОБА_2
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський
районний суд м.Харкова.

Заява про апеляційне оскарження рішення суду може бути подано протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня
проголошення рішення без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.
№2-1741/2007
14 травня 2007 року   Фрунзенский районний суд м. Харкова в складі: головуючого - судді
Сілантьєвої Е.Є., при секретарі -
судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
встановив: Позивач звернувся до суду з позовом до  відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи,
13.12.2005   р. вона з ним зареєструвала шлюб,
від якого не мають неповнолітніх дітей.
Спільне життя з відповідачем не склалось в зв*язку з відсутністю
взаєморозуміння, почуття поваги та любові втрачені.
У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала та дала
пояснення суду про те, що брачно-сімейні відносини між ними припинені на початку
2006 p., сторони ведуть
окреме господарство. Проти надання строку на примирення заперечувала.
судового засідання не з*явився, про день та час слухання справи повідомлений, про свідчить оголошення в газеті
„Слобідський край", причини не явки суду не відомі, заперечень не
надав. За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224
Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним
позовні вимоги задовільнити з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно свідоцтва про
одруження повторно виданого
06.12.2006      року відділом РАГС Фрунзенського
районного управління м. Харкова, актовий запис №
перебувають у шлюбі.
Згідно пояснень позивача, причиною розпаду родини з'явилися відсутність
взаєморозуміння, припинення шлюбно-сімейних відносин.
Суд, з'ясувавши фактичні взаємовідношення сторін, причини та обставини
розірвання шлюбу, вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить
інтересам позивача, який не бажає збереження шлюбу, у зв'язку з чим шлюб
підлягає розірванню.
Судові витрати в справі, пов'язані з одержанням свідоцтва про розірвання
шлюбу в органах РАГС,   судом    покладаються на позивача ОСОБА_1
викладеного, керуючись ст. ст.104, 105, 110, 112 Сімейного
Кодексу України, ст. ст. 10,
60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу про розірвання
шлюбу про розірвання шлюбу -
Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 13.12.2005 року відділом РАГС Фрунзенського районного
управління м. Харкова, актовий запис №
Витрати, пов'язані з оплатою державного збору в розмірі 17 грн., при одержанні свідоцтва про розірвання шлюбу
в органах РАГС, покласти на позивача ОСОБА_1
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через
Фрунзенський районний суд м.Харкова. Заява про апеляційне оскарження рішення
суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження або протягом десяти днів з дня проголошення рішення
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення
може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з
дня отримання його копії відповідачем.
РІШЕННЯ
№ 2 - 110/2007

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2007 року                          Старокостянтинівський
районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

з участю представників - адвокатів                ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4до Старокостянтинівської міської ради про
зобов'язання винести рішення про встановлення меж землекористування, третя
особа - ОСОБА_5,

встановив:

ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись з позовом до Старокостянтинівської міської ради
про зобов'язання винести рішення про встановлення меж землекористування, третя
особа - ОСОБА_5, посилаючись на те, що вони є співвласниками квартири та
господарських споруд по АДРЕСА_1. Користувачем суміжної земельної ділянки є
відповідачка, яка своїми діями порушує їхнє право на користування земельною
ділянкою та перешкоджає їм в обслуговуванні господарських споруд.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради та третя особа в
судовому засіданні підтвердили наявність підстав та зобов'язання відповідача
вирішити земельний спір між сторонами щодо меж земельних ділянок.

Суд, заслухавши пояснення співпозивачів, представника відповідача, третьої
особи та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 є співвласниками квартири  АДРЕСА_1, а ОСОБА_5 є власницею квартири  АДРЕСА_2. Відповідно вони є
землекористувачами суміжних земельних ділянок, однак не можуть дійти згоди щодо
розмежування меж земельних ділянок.

Згідно ст. 258 ч. ч. 3, 5 Земельного Кодексу України органи місцевого
самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж
земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та
додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування
меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або користувачів з
рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань
земельних ресурсів спір вирішується судом.

Оскільки розгляд та вирішення земельних спорів у межах населених пунктів
щодо меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян та додержання
ними правил добросусідства відноситься до підвідомчості органів місцевого
самоврядування, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 77, 130, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на
підставі ст. 158 Земельного Кодексу України,

вирішив:

Позов
задовольнити.

Зобов'язати Старокостянтинівської міської ради винести рішення про
встановлення меж землекористування між суміжними земельними ділянками
землекористувачів ОСОБА_3, ОСОБА_4та ОСОБА_5, розташованих відповідно по
АДРЕСА_1 Хмельницької області та по АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Хмельницького апеляційного суду через
Старокостянтинівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом
20 днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в
порядку ст. 295 ч. 4 ЦПК України.

Суддя  ___________
року Покровський районний суд Дніпропетровської області
при секретарі                                Комеристій І.А.
судовому засіданні в смт. Покровське справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним правочину, -
Рішенням
Покровського районного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2007
року, ухваленого за позовом  ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання дійсним правочину, визнано договір купівлі-продажу
житлового  будинку за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно
до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення,
якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали
докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Питання
щодо винесення додаткового рішення розглянуто згідно ч.3 ст.220 ЦПК України у
відсутності сторін, які належним чином були повідомлені про дату та час
розгляду справи.

Позивач
в судовому засіданні пояснив, що згідно рішення Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 12 листопада 2007 року, ухваленого за його
позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним правочину, договір купівлі-продажу
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 НОМЕР_1 від 29 червня 2003 року визнано
дійсним, але згідно рішення виконавчого комітету Покровської селищної ради
Дніпропетровської області № 292 від 27.12.2007 року в нумерацію житлових
будинків, торгових павільйонів в смт Покровське внесено зміни та присвоєно нові
індивідуальні адреси, а також затверджено акт прийняття в експлуатацію
завершеного  будівництвом торгового павільйону.
Отже на підставі вказаного рішення в адресу його житлового будинку внесено
зміни, згідно з якими будинку присвоєно АДРЕСА_2 замість колишнього АДРЕСА_1.
На підставі вищевикладеного
ОСОБА_1 просить суд винести додаткове рішення доповнивши його в частині
зміни адреси житлового будинку розташованого
в АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 та визнати договір купівлі-продажу вищевказаного
житлового будинку дійсним.

Суд,
вивчивши матеріали справи, вважає що у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання дійсним правочину необхідно винести додаткове рішення доповнивши його
в частині зміни адреси житлового будинку розташованого  в АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 та визнати договір
купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою АДРЕСА_2 дійсним.

На підставі
вищевикладеного та керуючись ст.220 ЦПК України, суд, -

вирішив :

Доповнити
рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від                    12 листопада 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним правочину.

Визнати дійсним
договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрований Українською товарною біржею 29 червня 2003 року.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення може бути подано до районного суду протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна
скарга на рішення суду може бути подана в судову палату по цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя :
Справа №  2 - 189,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

31 липня 2007 року       Диканський районний суд        Полтавської області в складі:

головуючої    -
судді  Щабельської І. В.

при секретарі   -                Моргуновій В. В.,

розглянувши у попередньому
відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Диканька цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Сторони  02 грудня 2003 року зареєстрували шлюб в
відділі РАГС Диканського райуправління юстиції Полтавської області, від якого
мають малолітню доньку ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження.

Вказуючи на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через
небажання відповідача дбати про свою сім'ю, наслідком чого стало припинення між
ними сімейних відносин з 03 вересня 2006 року, позивачка звернулася з позовом
до суду  про розірвання шлюбу. При цьому
просила покласти на неї та відповідача порівну витрати при одержанні свідоцтва
про розірвання шлюбу.

У попередньому судовому засіданні
позивачка позов підтримала, просила задоволити та пояснила, що збереження сім'ї неможливе.

Відповідач у
попередньому судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав та не
заперечував проти розірвання шлюбу.

Враховуючи те, що позивачка позов
підтримала, а відповідач його визнав, розгляд даної справи по суті був
проведений, відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у попередньому судовому
засіданні.

Розглянувши матеріали
справи,  дослідивши наявні докази,
вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні спільне життя сторін в подальшому не
можливе і відновлювати сімейні стосунки вони наміру не мають. Вказане свідчить,
що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить
інтересам кожного з них, а тому відповідно до ст. 112 СК України  шлюб між ними слід розірвати з покладенням
витрат  по одержані свідоцтва про
розірвання шлюбу на сторони в рівних частинах.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного
кодексу України , ст. ст. 60, 130 ч. 4,  212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований
02 грудня 2003  року в відділі РАГС Диканського
райуправління юстиції Полтавської області, актовий запис НОМЕР_1

При одержанні свідоцтва про
розірвання шлюбу стягти з ОСОБА_1 та ОСОБА_2в доход держави по 8
(вісім) грн. 50 коп. з кожного.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження на протязі десяти днів з дня проголошення рішення та
апеляційної скарги протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження через Диканський районний суд.

Головуюча:
Справа 2-о-17,
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26
липня 2007 року
Диканський районний суд Полтавської області

у
складі:
головуючої - судді Щабельської І.В.

при секретарі
-        Моргунової В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
смт. Диканька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2  про встановлення факту родинних відносин,
-

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, щоОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,  яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2уАДРЕСА_1, є їх рідною матір'ю,
але через те, що у їхніх свідоцтвах
про народження їх мати записана як «ОСОБА_3», що ускладнює  визнання померлої ОСОБА_3 їх матір'ю, заявники звернулися
до суду із заявою та просять в судовому порядку встановити факт родинних
відносин між ними та нині померлою ОСОБА_3., так як вирішити це питання в
позасудовому порядку неможливо, а встановлення цього факту необхідно для
оформлення спадщини.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2
в судовому засіданні  вимоги підтримав та
просив їх задовольнити, виходячи із обставин, викладених у заяві та судовому
засіданні.

Заявниця ОСОБА_1. в судове засідання не з'явилася, а надіслала до суду
телеграму з проханням вимоги задовольнити, а справу розглянути без її участі.

Представник зацікавленої особи - Нелюбівської сільської ради народних
депутатів, в судове засідання не з'явився. До суду надійшов лист в якому
зацікавлена особа не заперечувала проти встановлення даного факту та просила
справу розглядати без участі її представника.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення  заявника та
свідків, оцінивши наявні в справі докази, суд вважає, що заява підлягає
задоволенню із слідуючих підстав.

З
копій свідоцтва про народження заявників
вбачається, що їх матір'ю записана ОСОБА_3

З
копії паспорту нині померлої ОСОБА_3вбачається, що її по - батькові «ОСОБА_3».

Із
копії свояцтва про одруження заявниці ОСОБА_1 вбачається , що її дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

З
показів у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 таОСОБА_5 вбачається, що вони
добре як знали нині померлу ОСОБА_3., так і її дітей - заявників ОСОБА_6 та
ОСОБА_1,  а також те, що по - батькові
померлої ОСОБА_3 було «ОСОБА_3».

Оцінивши зібрані та перевірені в
судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт родинних
відносин нині померлої ОСОБА_3., ОСОБА_1 та ОСОБА_1, а тому вважає необхідним
вимоги заявників задовольнити.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 60, 212, 213, 256 - 259
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Встановити факт родинних відносин
про те, щоОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
вАДРЕСА_1, являлася рідною матір'ю заявниці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Даний факт встановлюється для
подальшого вирішення питання про оформлення спадщини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області
через Диканський районний суд шляхом подання заяви про апеляційне оскарження на
протязі десяти днів з дня його проголошення та апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуюча:
Справа № 22ц - 1668                      Суддя суду 1 -ої інстанції
Суддя-доповідач
апеляційного суду Вовненко Г.Ю.
УХВАЛА

Іменем   України

19 вересня 2007 року колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої
Вовненко Г.Ю., суддів Галущенка О.І., Колосовського С.Ю., при секретарі
судового засідання Фірсовій Т.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною
скаргою ЗАТ КБ
"Приватбанк" на ухвалу судді Березанського районного суду
Миколаївської області від 16 червня 2007 року, постановлену за заявою ЗАТ КБ "Приватбанк" до   ОСОБА_1 про видачу
судового наказу,

встановила:

15 червня 2007 року ЗАТ КБ
"Приватбанк" звернувся в суд з заявою про видачу судового наказу
про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 3951
грн.66 коп., в тому
числі 2952 грн. 75 коп. заборгованості за кредитом і 998 грн. 91 коп.
заборгованості по процентам за користування кредитом.

Ухвалою судді Березанського районного суду Миколаївської області від 16
червня 2007 року в прийнятті заяви про видачу судового наказу відмовлено.

В апеляційній скарзі ЗАТ КБ
"Приватбанк" просить ухвалу судді скасувати, а матеріал повернути
для розгляду в суд першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу, суддя виходив з того, що із заяви та поданих документів
вбачається спір про право і це згідно з ст. 100 ЦПК України є підставою для
відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Як вбачається із змісту заяви, ЗАТ КБ "Приватбанк"
заявлено вимогу про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за
кредитним договором. При цьому лист прокуратури Миколаївської області від 19
вересня 2007 року № 06-815 вих. свідчить, що відносно посадових осіб відділення
"Березанське" ЗАТ КБ "Приватбанк" порушено кримінальну
справу по факту зловживання посадовим становищем та службового підроблення при
оформленні кредитних карток на фізичних осіб, в тому числі і на ОСОБА_1

Зважаючи на зазначені обставини заявникові обгрунтовано відмовлено в
прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості
за кредитним договором.

Оскільки ухвала постановлена у відповідності до норм
процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не спростовують
обґрунтованості висновків судді, то підстав для оскаржуваної ухвали не
вбачається.

Керуючись ст.ст.
303, 307, 308, 312 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ЗАТ КБ "Приватбанк" відхилити, а ухвалу судді
Березанського районного суду Миколаївської області від 16 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту
її проголошення, але з цього часу протягом двох місяців може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України.