Справа 22ц-1817/07                 Головуючий у першій інстанції -
-12                             Доповідач
апеляційної інстанції- Данилова
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15
жовтня 2007 року                                                                   м.
Миколаїв

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в
складі

головуючого  Лисенка
П.П.

суддів             Данилової О. О., Кутової Т.З.

при
секретарі        Варміш О.С. за участю
відповідачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5та представника відповідачки
ОСОБА_3. - ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу

ОСОБА_4на
рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від  10 квітня 2007 року по цивільній справі за
позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4про визнання угоди недійсною

УСТАНОВИЛА:

У серпні
2006 року ОСОБА_1. звернувся з позовом, в якому зазначав, що приватизована
квартира АДРЕСА_1належала йому, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної власності,
а 29 серпня 2002 року була продана ОСОБА_4

Посилаючись
на те, що договір купівлі-продажу він не підписував, а про його укладення
дізнався лише у 2006 році, позивач просив визнати договір купівлі-продажу від
29 серпня 2006 року недійсним.

Рішенням
Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2007 року позов
задоволено. Договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1визнано недійсним. З
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто 35000 грн. та судові витрати.

В
апеляційній скарзіОСОБА_4. посилалася на те, що суд дав невірну оцінку зібраним
доказам, невірно застосував норми цивільного законодавства та вийшов за межі
підстав позову, а тому просила рішення суду скасувати і відмовити ОСОБА_1 у
задоволенні позову.

Перевіривши
законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної
скарги, колегія вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом
першої інстанції було встановлено, що квартира АДРЕСА_1належала на праві
спільної власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 29 серпня 2002 року укладено
договір купівлі-продажу, зареєстрований товарною біржею «Ріко-Альянс», в якому
зазначено, що власники продали, аОСОБА_4. купила спірну квартиру. Цю угоду було
укладено без згоди співвласникаОСОБА_1., а
підпис в договорі від його імені було вчинено

іншою особою -
ОСОБА_2   Цей факт встановлено постановою
Баштанського районного суду від 14 березня 2007 року /а.с.51/.

Оскільки
оспорювана угода не відповідає волевиявленню співвласника нерухомого майна та
її було укладено внаслідок злочинних дій однієї із сторін, то такий договір є
недійсним через відповідність вимогам закону за ст.48 ЦК УРСР 1963 року, що
діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Але суд,
додатково встановивши, що договір купівлі-продажу було зареєстровано товарною
біржею з порушенням вимог ст.227 ЦК
УРСР 1963 року щодо обов'язкового нотаріального посвідчення, вийшов за межі
підстав позову та визнав його недійсним за ст.47 ЦК УРСР 1963 року, як укладений без додержання нотаріальної форми
угоди.

Таким
чином, суд, дійшовши обґрунтованого висновку щодо недійсності договору, невірно
послався на норму матеріального права. Тому судове рішення підлягає зміні в
частині підстав задоволення позовних вимогОСОБА_1.

Доводи
апелянта про те, що договір купівлі-продажу квартири на час його укладання не
вимагав обов'язкової нотаріальної форми, а тому ОСОБА_2 мала права діяти і від
імені свого чоловіка, пов'язані з невірним тлумаченням та застосуванням норм
матеріального права.

Не можна
погодитися і з посиланням на те, що предмет договору не може бути витребувано
від набувача за ч.1 ст.145 ЦК
УРСР 1963 року, оскільки майно вибуло з його володіння не з його волі, а
внаслідок злочинних дій.

Твердження
апелянта, що ОСОБА_1. фактично відмовився від права власності на квартиру,
безпідставні.

Посилання
апелянта на пропуск позивачем строку позовної давності були предметом
дослідження в суді першої інстанції, а висновки щодо цих обставин викладено у
мотивувальній частині судового рішення. Доказів того, що позивач не міг не
знати раніше про порушення своїх прав, апелянт не надав.

Інших
доводів, які би мали правове значення та спростовували висновки суду щодо
недійсності угоди, апеляційна скарга не містить.

Керуючись ст.ст.
309, 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_4задовольнити частково.

Рішення
Баштанського районного суду Миколаївської області від 10 квітня 2007 року
змінити в частині підстав задоволення позову та визнання угоди недійсною.

Вважати
договір купівлі-продажу квартириАДРЕСА_1, укладений 29 серпня 2002 року між
ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3та ОСОБА_4недійсним за статтею 48 ЦК
УРСР 1963 року.

В іншій частині
судове рішення залишити без зміни.

Рішення
набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двох місяців з
цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду
України.