Апеляційний суд міста Севастополя
Справа
№  22ц-619/2007  р.                                                    Головуючий
21                                                                                     Доповідач
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

07
червня 2007 року колегія судової палати у цивільних справах

апеляційного
суду міста Севастополя  в складі:

головуючого     - Єфімової В.О.,

суддів                                          -
Птіціної В.І.,  Соловйова Є.О.,

при
секретарі   - Соменко С.П.,
за участю позивачки ОСОБА_1.  та відповідачаОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Севастополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 26 лютого 2007р.
по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,  -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2006р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом доОСОБА_2. та просила стягнути з
відповідача у відшкодування матеріальної шкоди 957 грн. 89 коп.,  моральну шкоду у розмірі 5000 грн.,  витрати по сплаті судового збору в сумі 120,
29 грн. та витрати на складання позовної заяви у розмірі 70 грн.

Вимоги
мотивовані тим,  що 11.07.2006р.
відповідач здійснив на неї наїзд під час переходу проїжджої частини дороги на
нерегульованому пішохідному переході. Вказує,
що в результаті наїзду нею були отримані тілесні ушкодження середньої
тяжкості,  у зв'язку з чим вона тривалий
час лікувалась та відновлювала своє здоров'я. Вказує також,  що діями відповідача їй заподіяно і моральну
шкоду,  оскільки вона зазнала сильного
стресу під час події,  в наслідок чого
15.07.2006р. вона перенесла сердечний приступ. Вказувала,  що по теперішній час відчуває сильний
фізичний біль та страждання,  потребує
сторонньої допомоги.

Рішенням
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 26.02.2007р. позов
ОСОБА_1. задоволено частково. Постановлено стягнути зОСОБА_2. на користь
позивачки 72, 11 грн. у відшкодування матеріальних збитків,  у відшкодування моральної шкоди 1000
грн.,  витрати на правову допомогу в
розмірі 70 грн. та судові витрати в розмірі 75, 50 грн. В задоволенні решти
вимог ОСОБА_1. відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і справу направить на
новий судовий розгляд за мотивами позовної заяви,  які на її думку,  суд належно не оцінив.

Судова
колегія,  заслухавши доповідь судді -
доповідача,  пояснення позивачки та
відповідача,  дослідивши матеріали справи
і обговоривши доводи  апеляційної  скарги,
вважає,   що  апеляційна
скарга  підлягає частковому
задоволенню.

Частково
задовольняючи вимоги ОСОБА_1. в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків
в сумі 72, 11 грн.,  суд першої інстанції
виходив з того,  що саме цей розмір
матеріальних збитків доведений позивачкою.

2

З такими
висновками суду погоджується судова колегія,
оскільки вони зроблені з додержанням норм матеріального права.

Судом
першої інстанції встановлено,
підтверджується матеріалами справи та наданими сторонами доказами,  що 11.07.2006р. відповідач ОСОБА_2  керуючи мопедом Хонда-Ді,  рухаючись по пл.Ушакова зі сторони вул.
В.Морської у напрямку вул. Гоголя в М.Севастополі та здійснив наїзд на
позивачку ОСОБА_1.,  яка переходила
проїжджу частину дороги по нерегульованому пішохідному переході,  і спричинив їй тілесні пошкодження.

Своїми
діями відповідач порушив п.п. 1.7,  1.8
ПДР,  що підтверджується постановою УМВС
України в м. Севастополі від 26.07.2006р. про відмову в порушенні кримінальної
справи відносноОСОБА_2. у зв'язку з відсутністю складу злочину (арк. справи 17)
.

За таких
обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те,  що тілесні пошкодження заподіяні позивачці з
вини відповідача,  та з урахуванням
наданих ОСОБА_1. доказів про понесені нею витрати на лікування (арк. справи
6"а",  7),  і правильно стягнув зОСОБА_2. на її користь
вказану суму та понесені позивачкою судові витрати.

Належних
доказів про інші витрати позивачка суду не надала,  в матеріалах справи вони відсутні.

Також
суд першої інстанції правильно відмовив в стягненні з відповідача вартості
проїзду сестри позивачки,  оскільки
доказів про їх придбання саме нею позивачка суду не надала.

Разом з
тим,  визнаючи розмір моральної
шкоди,  суд першої інстанції не в повній
мірі врахував ступень та характер моральних страждань позивачки,  ступень заподіяних їй тілесних пошкоджень та
тривалість її лікування,  у зв'язку з чим
колегія вважає необхідним збільшити суму моральної шкоди на користь ОСОБА_1. до
2500грн.

В інший частині
рішення суду ухвалено відповідно до вимог закону,  доводи апеляційної скарги висновків суду не
спростовують,   а тому підстав для його
скасування колегія не вбачає.

На
підставі викладеного,  та на підставі п.3
ч. 1 ст.309 ЦПК України,  рішення суду
першої інстанції в частині розміру стягненої зОСОБА_2. моральної шкоди підлягає
зміні із збільшення суми моральної шкоди,
стягненої на користь ОСОБА_1. до 2500 грн.

Керуючись
ст.ст.303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України,
колегія суддів,  -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
місцевого суду Ленінського району м. Севастополя від 26 лютого 2007р. -
змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2500 грн.

В інший частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
вступає в законну силу з моменту її проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців.