Справа
Головуючий у 1 інстанції - Кратюк С.Т.
Доповідач - Свистун О.В.
СУД  ВОЛИНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

2007 р.
грудня 12
місто Луцьк

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого  судді - Шевчук Л.Я.

суддів Подолюка В.А., Свистун О.В.

при секретарі Матюхіній О.Г.

з участю  позивача ОСОБА_1

представника відповідача Герасімюк О.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до житлово-комунального підприємства №2 Нововолинської міської ради про
відшкодування майнової та моральної шкоди,
за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1на рішення Нововолинського
міського суду від 22 жовтня  2007 року,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до житлово-комунального підприємства №2
Нововолинської міської ради про стягнення 3000 грн. моральної шкоди за неякісне
надання житлово-комунальних послуг за 2006-2007 роки (опалювальний період),
1500 грн. матеріальної шкоди, завданої затопленням приватної квартири АДРЕСА_1,
та понесених судових витрат.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач не надає йому належних
послуг по технічному обслуговуванню внутрішньо-будинкової системи
тепловодопостачання і водовідведення, в зв'язку з чим температура показників по
опаленню житла менше +18є, тобто менше встановленої норми. Він часто хворіє та
вимушений лікуватись.

Крім того, працівники відповідача в жовтні 2006 року проводили ремонт
опалювальної системи в квартирі позивача, зняли батареї опалення та залишили
систему опалення роз'єднаною на два тижні. Розпочавши опалювальний сезон,
квартиру позивача було затоплено гарячою водою, чим спричинено майнову шкоду на
суму 1500 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшив розмір майнової шкоди, просив
стягнути з відповідача 2058 грн.

Рішенням Нововолинського міського суду від 22 жовтня 2007 року в позові
ОСОБА_1до житлово-комунального підприємства №2 Нововолинської міської ради про
відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій
вказує на незаконність рішення суду із-за неповного з'ясування судом обставин,
що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального
права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, задоволивши позовні
вимоги повністю.

Вважає, що затоплення його квартири сталося по вині ЖКП №2 і останній
зобов'язаний сплатити йому спричинену шкоду.

Крім того, що хоча між ними не укладено договір про надання послуг у
письмовій формі, однак такий договір існує, оскільки послуги надаються та
оплачуються споживачем.

Заперечуючи апеляційну скаргу ЖКП №2 вказує на те, що суд повно та
об'єктивно дослідив зібрані докази та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права. Просить рішення суду залишити без змін.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у позові, виходив з
того, що позивач не довів вимоги про спричинення йому майнової шкоди
відповідачем та, що між позивачем ОСОБА_1 і ЖКП №2 відсутній договір про
надання житлово-комунальних послуг.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, представника відповідача
Герасімюк О.М., свідка ОСОБА_2, перевіривши законність та обгрунтованість
рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири
АДРЕСА_1Внутрішньо-будинкова система центрального опалення знаходилась на
балансі ЖКП №2 до 01 травня 2007 року (а.с.15, 131).

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ЖКП №4
(правонаступник ЖКП №2) 01 лютого 1994 року було укладено договір на
обслуговування та ремонт квартири позивача, який діяв до 01 січня 2006 року.
Новий договір між сторонами укладений не був, хоча ОСОБА_1 як споживач,
отримував відповідні житлово-комунальні послуги, а ЖКП №2, як виконавець,
проводив нарахування за надані послуги та отримував оплату.

Суд, відмовляючи в позові, виходив з того, що між позивачем та відповідачем
відсутні договірні відносини, а тому відсутні права та обов'язки між сторонами.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з
наступних підстав.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - плата
за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов
договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності,
рівня облаштування та благоустрою.

У платіжному документі вказується сума, яка належить до сплати за надані
послуги.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 надав суду квитанцію про
нарахування йому сум по оплаті за утримання будинку, за теплову енергію, як
споживачу послуг.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами по справі існували
договірні відносини, хоча письмово договір укладено не було. В судовому
засіданні відповідач не надав доказів, що позивач ухилявся від укладення
договору письмово.

Згідно із ст.21 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - виконавець
(суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги - ст.1) зобов'язаний забезпечувати вчасно та
відповідної якості надання житлово-комунальних послуг згідно із законодавством
та умовами договору; здійснювати контроль за технічним станом інженерного
обладнання будинків, квартир, приміщень; підготувати та укласти із споживачем
договір на надання житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку
жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий
період; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених
неполадок, пов'язаних з отримання житлово-комунальних послуг, що виникли з його
вини.

Із наданих ОСОБА_1 доказів вбачається, що він тривалий час звертається до
відповідача щодо надання послуг по подачі теплової енергії неналежної якості.
Для усунення причин низької якості послуг необхідно було провести ремонтні
роботи по питанню переврізки стояка кухня-кімната та збільшення кількості
приладів опалення в кімнаті. А також, знімання батарей, їх промивання та ряд
інших робіт. (а.с.15, 88)

Із наряду-завдання від 16 жовтня 2006 року слідує, що бригаді було дано
наряд на проведення всіх необхідних робіт в квартирі позивача ОСОБА_1

Із пояснень свідків ОСОБА_2,ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_5слідує, що 16 жовтня
2006 року розпочалися ремонтні роботи у квартиріАДРЕСА_1, яка належить на праві
власності позивачу ОСОБА_1.

Однак, пояснення цих свідків щодо закінчення проведення робіт по ремонту
протиречиві. Інших доказів по закінченню робіт в квартирі протягом 16-17 жовтня
2006 року представник суду не надав.

Із довідки Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго» №348
від 13 вересня 2007 року вбачається, що теплова енергія до будинкуНОМЕР_1 на
мікрорайоні Шахтарському була подана     16 жовтня 2006 року.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що подача теплової енергії на
будинокНОМЕР_1 була перекрита працівниками ЖКП №2, оскільки проводились
ремонтні роботи у квартирі НОМЕР_2 власником якої є позивач ОСОБА_1

З акту (а.с.133) слідує, що ввечері 27 жовтня 2006 року на прохання жильців
будинкуНОМЕР_1 слюсар ЖКП №2 відкрив у підвалі теплу воду, оскільки у квартирах
було холодно.

Так як, у квартирі позивача не був закінчений ремонт у кухні (батареї
опалення були зняті, труби - не заглушені), то сталося затоплення квартири
НОМЕР_2та НОМЕР_3, яка знаходиться поверхом нижче.

Даний факт підтверджують свідки ОСОБА_6,ОСОБА_7,ОСОБА_8

Таким чином, суд приходить до висновку, що затоплення квартири позивача
сталося по вині відповідача.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправильними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичних осіб або
юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Із акту (а.с.101), складеної калькуляції на ремонт підлоги після затоплення
(а.с.68-69) в квартирі ОСОБА_1 слідує, що майнова шкода становить 2058 грн. А
тому суд вважає, що саме такий розм ір шкоди слід стягнути з відповідача в
користь позивача.

Відповідно до ст.79, 88, 84 ЦПК України стягненню з відповідача в користь
позивача підлягають судові витрати, які складаються з судового збору - 51 грн.,
30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 2 грн. за
послуги банку, 58 грн. 45 коп. за копіювання документів (доказів по справі),
390 грн. витрат на правову допомогу.

У стягненні витрат в розмірі 100 грн. за прочищення батарей слід відмовити,
оскільки позивач не надав доказів про сплату цих коштів.

Крім того, не підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення
моральної шкоди в розмірі 3000 грн. за надання неякісних послуг по тепловій
енергії, оскільки ним не надано доказів про захворювання в результаті цих
неякісних послуг. Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 являється
інвалідом 3 групи в зв'язку з професійним захворюванням (а.с.44).

Отже, в цій частині вимог позивача слід відмовити.

Із-за вказаних порушень норм матеріального і процесуального права рішення
суду слід скасувати та ухвалити нове, відповідно до ст.309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.307, 309, 316, 319, 209, 60 ЦПК України, на підставі Закону
України «Про житлово-комунальні послуги», ст.1166 ЦК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1задоволити частково.

Рішення Нововолинського міського суду від 22 жовтня  2007 року в даній справі скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з житлово-комунального підприємства №2 в користь ОСОБА_1- 2058
грн. матеріальної шкоди, 51 грн. - судового збору, 30 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення розгляду справи Нововолинським міським судом, 2 грн. за послуги
банку, 58 грн. 45 коп. за копіювання документів, 390 грн. витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення  набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути оскаржене до Верховного Суду України  протягом двох місяців з дня набрання  законної сили.

Головуючий
/-/ Шевчук Л.Я.

Судді
/-//-/         Подолюк В.А., Свистун О.В.

Згідно
з оригіналом:

Суддя
апеляційного суду
О.В.Свистун

Друк.бсф.