Справа № 2-115/2007 p.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

11 квітня 2007 року. Устинівський районний суд,
Кіровоградської області в складі:

головуючого:
Годованець І. А.

при секретарі: Остапенко Н. М.

з участю:

позивача -
ОСОБА_1 (фізична особа),

представника позивача
- ОСОБА_2,

третьої особи -
Устинівська селищна Рада (державна установа, юридична

особа),

відповідача -
ОСОБА_4 (фізична особа), представника відповідача - ОСОБА_5, третьої особи -
Устинівська державна нотаріальна контора (юридична особа, державна установа),

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Устинівка справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач подав до суду позов про скасування свідоцтва про
право на спадщину за законом. Вимоги мотивуються тим, що видане відповідачу
свідоцтво про право на спадщину за законом необхідно скасувати, так як у нього
немає права на спадкування земельної ділянки, набутої для обслуговування жилого
будинку та ведення особистого підсобного господарства.

В судовому засіданні позивач та його представник
настоюють на позовних вимогах про скасування свідоцтва про право на спадщину за
законом з обгрунтуванням його нечинності і незаконності.

Третя особа - представник Устинівської селищної Ради
пояснила, що рішення виконкому селищної Ради про передання безоплатно у
власність позивачу земельної ділянки під жилим будинком з господарськими
будівлями і спорудами за АДРЕСА_1 за протестом прокурора скасовано. Позивач в
установленому порядку не набув права власності чи права оренди на земельну
ділянку.

2

Відповідач
та його представник позовні вимоги про скасування свідоцтва про право на
спадщину за законом не визнають, так як право власності на нерухоме майно
набуто у встановленому законом порядку, передбачених встановлених законом
підстав для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину немає.

Третя особа - представник Устинівської державної
нотаріальної контори пояснив, що як нотаріус видав відповідачу свідоцтво про
право на спадщину за законом на жилий будинок з господарськими будівлями і
спорудами. Земельна ділянка під нерухомим майном не є предметом спадкування.

Заслухавши учасників процесу, ознайомившись з матеріалами
справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд
розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною
1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності на
земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою
посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом
Міністрів України. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється
відповідно до закону.

Рішенням Устинівської селищної Ради за №20 від 23 лютого
2007 року , рішення селищної Ради за №76 від 13 липня 1998 року в частині
передання у приватну власність земельної ділянки з наступною видачею Державного
акта на право власності ОСОБА_1.
скасовано.

Позивач в установленому законом порядку не набув права
власності (ч.1 ст.126 ЗК України) чи права оренди (ч. 2 ст.126 ЗК України) на
земельну ділянку.

У свідоцтві про право власності за законом від 12 вересня
2006 року за спадкуванням переходять права та обов'язки на жилий будинок з
господарськими будівлями і спорудами, а земельна ділянка під нерухомим майном
не є предметом спадкування у цьому заповіті.

Згідно пояснень позивача він не є особою, яка внаслідок
смерті ОСОБА_3. має право на спадкування за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

В межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та
пояснень інших осіб, які беруть участь у справі не встановлено підстав, на
підставі яких в порядку ст.301 ЦК
України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням
суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач у
встановленому законом порядку не набув права власності чи права оренди на
спірну земельну ділянку, на якій розміщені жилий будинок з господарськими
будівлями і спорудами, на які в порядку спадкування набув права власності
відповідач, земельна ділянка під нерухомим майном не входить до складу
спадщини, в межах встановлених вимог і на підставі доказів сторін та пояснень
інших осіб,

3

які беруть
участь у справі не встановлено, що особа, якій видано свідоцтво про право на
спадщину видане, коли особа не мала права на спадкування, у позивача відсутнє
передбачене ч.1 ст.3 ЦК України
право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав, свобод чи інших
інтересів, а отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі в порядку ч.1 ст.88 ЦК України присуджуються
за рахунок позивача і не відшкодовуються.

Керуючись
ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про скасування свідоцтва про
право на спадщину за законом - відмовити.

Судові
витрати по справі не відшкодовуються.

На рішення може бути подано заяву про апеляційне
оскарження до апеляційного суду через районний суд на протязі десяти днів.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.