Головуючий у першій ін-т.: Гудіна Н.І.
Справа
№. 22ц-3316/2007
УХВАЛА

Іменем України

26
вересня 2007 року                                                                                                 м.  Одеса

Колегія суддів
судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого Федорової А.Є.,

суддів Мизи
Л.М.,   Процик М.В.,

при секретарі
Непомнящій О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського
районного суду м.  Одеси від 25 квітня
2007 року за позовом Акціонерного комерційного банку "Одеса-Банк" до
ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У
березні 1999 року Комерційний Одеса-Банк звернувся до суду з позовом до
Одеської товарної біржі та ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної
шкоди. Позивач зазначав,  що 14 травня
1997 року за договором купівлі-продажу він придбав у ОСОБА_1 через Одеську
товарну біржу квартиру АДРЕСА_1. Рішенням Суворовського районного суду м.  Одеси від 21 грудня 1998 року зазначений
договір,  а також інші договори
купівлі-продажу квартири були визнані недійсними,  сторони повернути в первинний стан,  квартиру повернуто попередньому власнику,  яку банк змушений був придбати у останнього
повторно. Посилаючись на те, що на час укладення договору купівлі-продажу
вказана квартира знаходилася під арештом і з вини Одеської товарної біржі
порушені права банку і заподіяна шкода,
позивач просив задовольнити позов.

Справа
розглядалася неодноразово.

Уточнивши
позовні вимоги у 2007 році і посилаючись на те,
що він придбав одну і ту саму квартиру двічі,  у зв"язку з чим банку спричинено
матеріальну шкоду,  позивач просив
стягнути з ОСОБА_1 суму,  отриману від
продажу квартири за договором купівлі-продажу від 14 травня 1997 року у розмірі
22061 грн. та суму збитків 38486, 83 грн.,
а всього 60547, 83 грн. та судові витрати у сумі 1116 грн. (а.с. 220)

Справу
розглянуто за відсутності відповідачки.

Рішенням
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 25 квітня 2007 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на
користь Акціонерного товариства комерційного банку "Одеса-Банк"
61483, 83 грн. та судові витрати.

В
апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду скасувати та ухвалити нове
рішення про відмову в задоволенні позову,
мотивуючи тим,  що суд порушив
норми матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справи,  доводи скарги,  колегія судців вважає,  що апеляційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

2

Відповідно
до п.4 ч.1  ст. 311 ЦПК рішення суду
підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд,  якщо справу розглянуто за відсутності
будь-кого з осіб, які беруть участь у справі, належним чином не повідомлених
про час і місце судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи,
суд розглянув справу 25 квітня 2007 року за відсутності
відповідачки,  не маючи даних про
те,  що їй було повідомлено у
встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду,  тобто з порушенням вимог ч.1  ст.
158,  п. 1 ч.1  ст.
169 ЦПК.

Згідно
зі  ст.
ст. 74, 76 ЦПК судові виклики здійснюються судовими повістками про
виклик,  які вручаються фізичним особам
під розписку. Якщо особу,  якій
адресовано судову повістку,  не виявлено
в місці проживання,  повістку під
розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім"ї, які проживають
разом з нею,  а за їх відсутності -
відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу про
причини невручення.

Відповідач
може бути викликаний в суд через оголошення у пресі лише в тому випадку,  коли місце проживання (перебування чи роботи)
або місцезнаходження його позивачеві невідоме,
навіть після його звернення до адресного бюро і органів внутрішніх
справ. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті про
те,  що судова повістка про виклик
повинна бути вручена з таким розрахунком,
щоб особи, які викликаються,  мали
достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді
справи,  але не пізніше ніж за сім днів до
судового засідання.

Незважаючи
на те,  що в матеріалах справи є довідка
адресно-довідкового бюро від 05 березня 2007 року,  в якій зазначено місце проживання ОСОБА_2 за
адресою АДРЕСА_2,  суд не повідомив її
про час і місце судового засідання у встановленому законом порядку. ( а.с.  222)

Відповідачка
була викликана в суд через оголошення у пресі з порушенням вимог ч. 9  ст. 74 ЦПК. Крім того,  вона була викликана в судове засідання на 09
квітня 2007 року,  хоча воно відбувалося
10 квітня 2007 р. (а.с.  224, 230),  а виклик на 25 квітня 2007 року був
оголошений у газеті "Чорноморські новини" 19 квітня 2007 року
(а.с.  227). До органів внутрішніх справ
позивач не звертався.

Таким
чином суд необгрунтовано розглянув справу за відсутності відповідачки,  не надіслав їй доповнення та уточнення до
позовних вимог,  які були подані у 2006,
2007 роках,  і не з"ясував її
позицію щодо заявлених вимог,  (а.с.  190, 218)

Відповідно
до  ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обгрунтованим.
Суд зобов'язаний вирішити справу згідно із законом,  виконавши всі вимоги цивільного
судочинства,  ухвалити рішення на основі
повно і всебічно з'ясованих обставин,  на
які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень,  підтверджених тими доказами,  які були досліджені в судовому засіданні.

Ці вимоги закону
суд також не виконав.

Розглянувши
справу за відсутності відповідачки,  суд
не створив необхідні умови для всебічного й повного дослідження обставин
справи,  не сприяв здійсненню прав
сторін,  не з"ясував належним чином
їх права та обов'язки,  обставини
справи,  правовідносини,  що випливають із встановлених обставин і
правові норми,  які підлягають
застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи
позов на підставі  ст.  ст.  22
ч.1 п.2,  659,  661 ЦК України.,  суд виходив з того,  що ОСОБА_1 повинна відшкодувати позивачеві
вартість квартири за договором купівлі-продажу та заподіяні банку збитки,  пов"язані з повторним придбанням   квартири.

Між тим,  таки висновки суду не є достатньо
обгрунтованими.

Так,  судом не
встановлені обставини,  що підтверджують
збитки позивача відповідно до вимог цих норм закону.

з

Згідно
зі  ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,  має право на їх відшкодування.

Однак
суд не з"ясував,  яка особа порушила
цивільні права банку і в чому ці порушення складаються,  з яких саме підстав ОСОБА_1 повинна
відшкодувати банку збитки,
пов"язані з повторним укладенням договору купівлі-продажу квартири
між первісним власником квартири ОСОБА_3 та банком.  При цьому суд не звернув увагу на те,  що рішенням суду були визнані недійсними не
тільки останній договір купівлі-продажу квартири,  укладений ОСОБА_1 і банком 14 травня 1997
року на Одеської товарної біржі.,  та усі
попередні договори про відчуження цієї квартири,  починаючи з моменту її приватизації ОСОБА_3
(а.с.  150)

Крім
того, суд не звернув увагу на те, що договір купівлі-продажу квартири від 14
травня 1997 року був укладений відповідачкою і банком в національній валюті і
безпідставно визначив розрахунок за офіційним курсом іноземної валюти - доллара
США без урахування вимог   ст.  533 ЦК України.

У справі
також відсутні докази,  які
підтверджують,  що ЗАТ "Акціонерний
комерційний банк "Одеса-Банк" є правонаступником позивача - Комерційного
Одеса-Банка,  який уклав договір
купівлі-продажу з ОСОБА_1 і який подав позов у 1999 році.

Враховуючи,  що під час розгляду справи встановлено
неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та
порушення норм процесуального права,  які
є обов"язковою підставою для скасування рішення суду,  воно не може бути визнано законним і
обґрунтованим і підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

З
урахуванням зазначених недоліків підстави для ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись  ст.
ст.  303,  307 ч.1 п.5,
311 ч.1 п.3,  313,  315,
317,  319 ЦПК України,  колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення
Суворовського районного суду м.  Одеси
від 25 квітня 2007 року скасувати,  справу
направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та
може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду України протягом
двох місяців з дня набрання законної сили.