Справа №2-180/2007
ДЕСНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
РІШЕННЯ

Іменем
України

06 квітня 2007
року                                                                                                         м.
Чернігів

Деснянський
районний суд міста Чернігова у складі: головуючого - судді Коверзнева В.О., при
секретарі - Бабич В.Д.,

з
участю:   представників   позивача
-   Великого   П.Ю.,
Горбатенка   В.В., відповідачів -
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом
Чернігівського обласного академічного українського музично-драматичного театру
імені Т.Г. Шевченка до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної
шкоди,

встановив:

13.07.2006 року Чернігівський обласний академічний
український музично-драматичний театр імені Т.Г. Шевченка та ОСОБА_10 (далі по
тексту - Позивач 2) звернулися до суду з позовом до ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 і просили:

1)
зобов'язати відповідачів спростувати у спосіб, найбільш
близький до способу поширення відомості "Театр - не тюрьма", а також
звинувачення Позивача 2 у незаконному звільненні ОСОБА_13 та у нищенні театру;

2)
стягнути солідарно з відповідачів на користь Позивача 2
11000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди;

3)
стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача
32758 грн 70 коп. у відшкодування матеріальних збитків та 11000 грн у
відшкодування завданої моральної шкоди;

4)
стягнути солідарно з відповідачів на користь позивачів
судові витрати.

Ухвалою суду від 16.01.2007 року позовна заява в частині стягнення з
відповідачів на користь позивача 32758 грн 70 коп. у відшкодування матеріальних
збитків залишена без розгляду.

Ухвалою суду від 23.02.2007 року прийнято відмову
позивачів від позовних вимог до ОСОБА_11,
а провадження в справі в цій частині закрито.

Ухвалою суду від 06.04.2007 року позовні вимоги Позивача 2 залишено без
розгляду.

Ухвалою суду від 06.04.2007 року прийнято відмову позивача від позовних
вимог до ОСОБА_12, а провадження в справі в цій частині закрито.

У судовому засіданні представники позивача заявлений
позов підтримали і наполягали на задоволенні.

Відповідачі
ОСОБА_1. та ОСОБА_2 позов не визнали.

Інші співвідповідачі не з'явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися
належним чином.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм
правовідносини. 03.07.2006 року відповідачі, що є членами первинної
профспілкової організації № 4 працівників закладів культури Чернігівської
місцевої профспілки "Ніка" на знак протесту проти дій генерального
директора Чернігівського обласного академічного музично-драматичного театру
імені Т.Г. Шевченка - ОСОБА_10. встановили під стінами Чернігівської обласної
державної адміністрації намети і почали безстрокове голодування. Вони вимагали
поновити на посаді режисера театру ОСОБА_13 та призначити його художнім
керівником. Крім того, вони розвісили плакати з надписами "Театр - не тюрьма!", "Ні
корупції в культурі та мистецтві!", "Управління культури спить!"

Позивач вважає, що своїми діями відповідачі поширили неправдиві відомості
про театр, які порочать його ділову репутацію перед громадськістю міста та
всієї України, у зв'язку з чим просить спростувати, що "Театр - не тюрьма!" та відшкодувати
завдану моральну шкоду.

Відповідно до ст. 10 Європейської конвенції про захист
прав і основних свобод людини від 04.11.1950 року (далі - Конвенція), кожна
людина має право на свободу волевиявлення поглядів. Це право включає свободу
дотримуватися своїх поглядів, одержувати і поширювати інформацію та ідеї без
втручання держави і незалежно від кордонів.

В рішенні у справі „ОСОБА_14 проти Сполученого Королівства" від
07.12.1976 року Європейський суд з прав людини (далі по тексту - Суд) зазначив:
„Право поширювати інформацію та ідеї стосується не тільки інформації та ідей,
які сприймаються позитивно або розглядаються як необразливі й незначні, а й
таких, які ображають, обурюють і викликають неспокій. Такими є вимоги
плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких неможливе демократичне
суспільство".

В своєї практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження, оскільки
існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не
підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є
неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є
фундаментальною частиною права, захищеного ст. 10 Конвенції (рішення Суду у
справі „ОСОБА_15 проти Австрії"" від 18.07.1968 року).

Згідно ст. 47-1 Закону України „Про інформацію"
ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних
суджень. При цьому закон визначає, що оціночними є судження які не містять
фактичних даних.

Висловлені відповідачами судження "Театр - не тюрьма!" за своїм
характером є оціночними, що відключає можливість їх спростування та притягнення
відповідачів до відповідальності за їх поширення.

В силу ст. 1167 ЦК України
підставою для відшкодування завданої моральної шкоди є вчинення відповідачами
винних дій. Проте правомірність проведеного ними страйку підтверджена рішенням
Деснянського районного суду міста Чернігова від 21.08.2006 року (справа №
2-3919/2006).

За викладених
обставин даний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 10, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд

вирішив:

у задоволенні позову Чернігівського обласного академічного
українського музично-драматичного театру імені Т.Г. Шевченка до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9про
захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду
Чернігівської області. Заява про апеляційне оскарження рішення подається
протягом 10 днів з дня його проголошення, а апеляційна скарга - протягом 20
днів після подання заяви. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження рішення, якщо вона подається в строк,
встановлений для подання заяви.