Справа №
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

«25» вересня
2007 року

Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого     - судді Погрібного C.O.

за секретаря                 - Дробязко В.О.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою
ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зобов'язання повернути виконавчий
лист без виконання, -

встановив:

Заявник
звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.
Одесі ОСОБА_2, просив скасувати постанову цього виконавця від 30.01.2007 року
за № В-8/484 щодо виконання виконавчого листа № 2-3979, виданого 2.11.2006 року
Малиновським районним судом м. Одеси, повернути зазначений виконавчий лист до
суду, постановити окрему ухвалу з вимогою притягнути до відповідальності винних
осіб. У судовому засіданні 25.09.2007 року позивач змінив свої вимоги, просив
визнати виконавчий лист № 2-3979 від 2.11.2006 року, виданий Малиновським
районним судом м. Одеси про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 боргу у
розмірі 1794,25 гривень, що знаходиться на виконанні в Першому відділі ДВС
Суворовського РУЮ у м. Одесі таким, що не підлягає виконанню, а також
зобов'язати виконавчу службу повернути виконавчий лист без виконання,
посилаючись на вимоги ст. 369 ЦПК України. Свої вимоги заявник обґрунтовує
таким. Державним виконавцем ОСОБА_2 30 січня 2007 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом № 2-3979, виданим Малиновським районним судом
м. Одеси 2 листопада 2006 року, про стягнення з заявника на користь ОСОБА_3
суми в розмірі 1794,25 гривень. Раніше, 30 жовтня 2006 року державним
виконавцем Першої ДВС у Малиновському районі м. Одеси Коротичем О.Г. відкрито
виконавче провадження за таким самим виконавчим листом, виданим Малиновським
районним судом м. Одеси щодо виконання таких самих дій. На думку позивача,
судом видано два однакових виконавчих листа щодо здійснення однакових дій.

За заявою про
самовідвід справу передано на розгляд судді Погрібного C.O.

Ухвалою у
відповідності до ст. 33 ЦПК України суд замінив первісного суб'єкта оскарження
- Першу Державну виконавчу службу у Суворовському районі м. Одесі на належного
- державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2(надалі за текстом
- державний виконавець).

Суб'єкт
оскарження первинні вимоги скарги не визнала обгрунтованими, не вбачаючи
порушення прав заявника; після зміни заявником вимог своєї скарги залишила
вирішення справи на розсуд суду, не заперечуючи факт відкриття виконавчого
провадження іншим державним виконавцем за таким самим листом.

Заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає скаргу такою, що
підлягає частковому задоволенню з наступних причин. Судом установлені такі
фактичні обставини на підставі пояснень сторін, представлених ними письмових
доказів.

Малиновським
районним судом м. Одеси 2.11.2006 року виданий виконавчий лист за № 2-3979/06
про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в рівних
частках по 1794,25 гривні, за рішенням суду, що набрало чинності 26.09.2006
року.

За зверненням
представника кредитора 30 січня 2007 року державним виконавцем відкрито
виконавче провадження за вказаним листом згідно із відповідною постановою №
В-8/484, боржника попереджено про можливість стягнення з нього виконавчого
збору.

Одночасно судом
встановлено, що 30 жовтня 2006 року державним виконавцем Першої ДВС у
Малиновському районі м. Одеси Коротичем О.Г. відкрито виконавче провадження
щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-3979 від 24 жовтня 2006 року,
виданого Малиновським районним судом м. Одеси, про стягнення грошової суми з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1794,25 гривень. Цей виконавчий документ набрав
чинності 26 вересня 2006 року.

Таким чином суд
вважає доведеним, що з приводу вчинення тих самих дій на користь одного
кредитора з того ж боржника видано два виконавчих листи, що є однаковими за
змістом, що є порушенням чинного законодавство з огляду на таке.

Згідно з ч. 2
ст. 368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за
заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.
Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти
кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька
виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за
кожним виконавчим листом.

Враховуючи, що
ухвалення постанови державним виконавцем ОСОБА_2 стало результатом помилкової
видачі судом другого екземпляра виконавчого листа за умов, коли перший
екземпляр виконавчого листа вже перебуває на виконанні в іншого державного
виконавця в Першій ДВС у Малиновському районі м. Одеси, цей суд дійшов висновку
про протиправний характер постанови про відкриття провадження від 30 січня 2007
року. При цьому судом враховано, що продовження здійснення однакових виконавчих
дій державними виконавцями в рамках різних проваджень може призвести до
стягнення з боржника, тут - заявника, неналежного, оскільки є вірогідність
повторного стягнення з нього тієї ж суми.

Згідно з ч. 2
ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача
або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи
визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь
боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

При вирішенні
питання про визнання одного з виконавчих листів таким, що не підлягає
виконанню, суд має врахувати, що за загальним правилом ч. 1 ст. 20 Закону
України „Про виконавче провадження" виконавчі дії провадяться державним
виконавцем за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його
майна. За наявними в суду відомостями заявник, боржник, має своє місце
проживання в Малиновському районі м. Одеси, тому об'єктивним та необхідним є
вчинення виконавчих дій саме за місцем його проживання, беручи також до уваги,
що державним виконавцем у Першій ДВС у Малиновському районі м. Одеси
провадження відкрито раніше ніж суб'єктом оскарження.

Застосовуючи за
аналогією закону правило п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче
провадження", за яким виконавче провадження підлягає закінченню у випадку
повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу
(посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу
стягувача, суд має зобов'язати суб'єкта оскарження у цій справі ухвалити
постанову про закінчення виконавчого провадження.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 8, 56 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 209,
212, 213-215, 368, 369, 383-388 ЦПК України, ст. ст. 5, 37, 85 Закону України
"Про виконавче провадження", СУД -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1
на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби
Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2 про визнання
виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зобов'язання повернути
виконавчий лист без виконання - задовольнити частково.

Визнати таким,
що не підлягає виконанню, виконавчий лист за № 2-3979/06 про стягнення з
ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судових витрат в рівних частках по
1794,25 гривні, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 2.11.2006 року, що
перебуває у провадженні № В-8/484 державного виконавця Першого відділу
державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м.
Одесі ОСОБА_2.

Зобов'язати
державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м. Одесі ОСОБА_2ухвалити постанову про
закінчення виконавчого провадження за № В-8/484, відкритим 30 січня 2007 року
за виконавчим листом за № 2-3979/06 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 судових витрат в рівних частках по 1794,25 гривні, виданим
Малиновським районним судом м. Одеси 2.11.2006 року. Ухвала може бути оскаржена
шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції заяви про
апеляційне оскарження протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали та подання
апеляційної скарги протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне
оскарження, або шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня
проголошення ухвали у порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.