ІМЕНЕМ                     УКРАЇНИ
травня 2007 року Новоазовський районний суд Донецької області в складі судді:
Бельченко Л.А при секретарі-Андріановій Т.І.
відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Металургійний
комбінат «Азовсталь» про відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров*я
позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
підтвердження заявлених вимог в судовому засіданні зазначив, що з 19.12.1977
року по 20.06.1985 року він знаходився у трудових відносинах з відповідачем. З
08.04.2004 року він, позивач продовжив трудові стосунки з відповідачем, де
працює по теперешній час.
року він, позивач, працював помічником машиніста тепловозу та з ним стався
нещасний випадок, в результаті чого він отримав травму, про що був складений
Акт № 7 про нещасний випадок на виробництві від 16.01.1979 року. 02.07.1979
року МСЕК була визначена втрата працездатності у відсотках, яка склала- 25%. „
Віповідач по справі   не сплачував йому
втрачений заробіток та одноразову допомогу відповідно до вимог ст. 456 ЦК
України 1963 року, тому він, позивач, просив стягнути з відповідача втрачений
заробіток у зв*язку зі втратою професіональної працездатності за період з
15.01.1979 року по 01.04.2001 року та одноразову допомогу.
року у судовому засіданні позивач уточнив і доповнив позовні вимоги та просив
стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди,
відшкодування моральної шкоди- 2000 гривень.
Представник   відповідача позовні вимоги не визнав та
пояснив, що дійсно 15.01.1979 року позивач при виконанні трудових обов*язків
отримав травму, про що був складений акт про нещасний випадок. Але позивач
заяву про здійснення відповідних виплат у зв*язку зі травмою не подавав
протягом всього спірного періоду, з 1979 по 2001 рік, і продовжував роботу ,
заробіток його не зменшувався, тому, на думку представника відповідача, у
підприємства не було і немає підстав для відшкодування позивачеві шкоди,
завданої ушкодженням здоровая. Представник відповідача також зазначив, що
виплата одноразової допомоги та моральної шкоди на час отримання позивачем
травми діючим законодавством передбачена не була, тому вимоги позивача в цій
частині також не обгрунтовані. Представник позивача просив відмовити позивачеві
в позовних вимогах в повному обсязі.
Суд, вислухав
сторін, представника відділення Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві у Новоазовському районі, дослідивши письмові докази по
справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні
встановлено, що 15.01.1979 року під час виконання трудових обов*язків помічника
машиніста локомотива на підприємстві відповідача позивач по справі отримав
травму, про що 16.01.1979 року бав складений Акт № 7 про нещасний випадок на
виробництві, що не заперечують сторони, підтверджується матеріалами справи (
діючого на час отримання травми позивачем законодавства відшкодування шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров*я регулювалося Правилами відшкодування
підприємством,установами, організаціями шкоди, заподіяного робочим і службовцям
каліцтвом або іншим пошкодженням здоровая, пов*язаних з їх роботою ( далі
Правил), затвердженими постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з
питань труда і заробітної плати і Президією ВЦСПС від 22.12.1961 року.
6 зазначених Правил адміністрація підприємства приймає рішення про виплату
відповідних грошових сум по заяві робітника.
п.3 зазначених Правил відшкодування шкоди складається з виплат потерпілому
грошових сум у розмірі заробітку, якого він позбавився у зв*язку з втратою
Позивач , ОСОБА_1 Не надав суду
відповідних доказів того, що він звертався з письмовою заявою до відповідача
про відшкодування шкоди.
Крім того, судом
встановлено, і цього не заперечував позивач, що він продовжував працювати на
той же посаді, його заробіток не зменшувався, а протягом часу він став обіймати
на підприємстві відповідача посаду, за якою отримував біль високій заробіток.
З огляду на це суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача
щодо відшкодування шкоди заподіяної ушкодженням здоровая.
щодо стягнення з відповідача одноразової допомоги також не підлягають
задоволенню, т. я. діючим на час отримання травми позивачем законодавством така
виплата не була передбачена. Можливість такої виплати настала тільки з
прийняттям Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року.
не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди.
ст. 10,11,58,60, 209,213-215 ЦПК України, Правилами відшкодування
підприємством,установами, організаціями шкоди, заподіяного робочим і службовцям
каліцтвом або іншим пошкодженням здоровая, пов*язаних з їх
роботою,затвердженими постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з
питань труда і заробітної плати і Президією ВЦСПС від 22.12.1961 року , суд-
у задоволенні позову ОСОБА_1 до ВАТ
«Металургійний комбінат «Азовсталь» про відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров*я та моральної шкоди.
Рішення може
бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області протягом 20 днів з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Рішення
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження рішення.