Справам 2-179607
року                                                      Придніпровський
районний суд
В складі: головуючого -
судді                                       Колода
при секретарі                                                                 Озеран
з участю адвоката                                                          ОСОБА_3
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2, третя особа орган
опіки і піклування Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про дачу згоди на
виїзд дитини на відпочинок за межі України, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа:
орган опіки і піклування Придніпровського райвиконкому м. Черкаси про дачу
згоди на виїзд дитини на відпочинок за межі України. Свої позовні вимоги
мотивує тим, що відповідач по справі - її колишній чоловік, з яким шлюб
розірвано в 2004 р. Після розпаду сім"ї їх малолітній син ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. проживає з нею. На утримання малолітньої дитини за рішенням суду
з відповідача стягуються аліменти. Проживаючи в різних містах України
відповідач окрім сплати аліментів іншої участі у вихованні дитини не приймає,
незважаючи на те, що за його ж заявою 19.02.2007
р. виконкомом Придніпровської районної ради м. Черкаси було прийнято
рішення про встановлення ОСОБА_2.
годин для спілкування з сином два рази на місяць по суботам з 14 - 00 до 17-00. Однак, жодного
разу батько не виявив бажання спілкуватися з сином, взнати про його стан
здоров"я або емоційний настрій. Відповідач не цікавиться життям дитини,
його проблемами та бажаннями. Він не знає, який дошкільний заклад дитина відвідує;
що син часто хворіє та потребує профілактичного лікування. В січні 2007 р. вона
звернулася до батька дитини з повідомленням, що має намір оздоровити дитину та
придбати туристичну путівку за кордон, для чого їй потрібна його згода.
Відповідач своєї згоди по цьому приводу не висловив. Вважає, що дії відповідача
є фактично відмовою дати згоду на виїзд дитини за кордон на відпочинок по
туристичної путівці. Вважає, що відмова батька від дачі згоди на виїзд дитини
за межі України на відпочинок порушує його права та суперечить інтересам
дитини, тому є незаконною. На підставі вищевикладеного просить суд дозволити їй
виїхати на відпочинок за кордон з малолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. без згоди
батька ОСОБА_2.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала та просила суд дозволити виїзд малолітнього ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 за
кордон на тимчасове проживання для оздоровлення. Суду пояснила, що з
відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. 15.07.2004
року їх шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
знаходиться на її утриманні та потребує профілактичого лікування в умовах
сухого морського климату.
Поскільки вона бажає виїхати з дитиною по туристичної путівці за кордон для
оздоровлення, необхідна згода його рідного батька. Але відповідач свою згоду на
виїзд дитини за кордон їй не надав. В зв"язку з цим вона змушена
звернутися до суду з даним позовом.

2

Адвокат
ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов
задоволити.

Представник третьої особи органу опіки і піклування
виконавчого комітету Придніпровського райвиконкому м Черкаси по дорученню
Зубалій Н. А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. В
подальшому в судове засідання не з"явилася. Надала до суду заяву в якій
просить суд справу розглядати у відсутності представника органу опіки та
піклування Придніпровського райвиконкому м. Черкаси, проти задоволення позову
не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не
з"явився,  про день та час слухання
справи належним чином повідомлений, про причину не явки суду не повідомив.

Суд
ухвалив: на підставі ст. 224
ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі
доказах.

Заслухавши пояснення позивача та думку адвоката,
дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що
15.07.2004 року шлюб між сторонами розірвано (свідоцтво про розірвання шлюбу
серія 1-БК № НОМЕР_1 виданий 12.08.2004 р. відділом реєстрації актів цивільного
стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №
796). Згідно свідоцтва про народження серія І-БК № НОМЕР_2 виданого 22.11.2001
р. відділом реєстрації актів громадянського стану Мінського районного
управління юстиції у місті Києві ОСОБА_4народився ІНФОРМАЦІЯ_1. Його батьком
записаний відповідач ОСОБА_2, матір"ю - позивачка ОСОБА_1. Згідно ст. 9 ч.2 Цивільного
кодексу України "правоздатність громадянина виникає в момент його
народження і припиняється смертю". Ст. 21 Конституції України передбачає,
що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності в правах. Права і свободи людини
є невідчужуваними та непорушними. Ст. 22
Конституції України передбачено, що права і свободи людини... не є
вичерпними, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. Тому суд вважає, що малолітній ОСОБА_4, як громадянин України має
такі ж права, як всі громадяни України, а його батько не даючи згоди на його
виїзд фактично обмежує встановлене законом право на вільне пересування та
вільний вибір місця проживання. Згідно ст. 33 Конституції України "кожному, хто на законних
підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію
України..." Згідно ст. 64
ч.1 Конституції України "конституційні права і свободи людини не
можуть бути обмежені ..."
Згідно ч.2 ст. 17 Цивільного
Кодексу України місцем проживання неповнолітніх, які не досягли
п"ятнадцяти років, визнається місце проживання їх батьків. Суд вважає, що
малолітній ОСОБА_4 має постійне місце проживання там, де проживає його мати - позивачка по
справі - м.
Черкаси, вул. Гагаріна 55,
кв. 185, а тому
він вправі використати встановлене законом право на виїзд на тимчасове
проживання для оздоровлення за кордон. Згідно пункту 16 Правил
оформлення і видачі паспортів громадянина України для виїзду за кордон і
проїздних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення,
затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №231 від 31.03.1995 року "
за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути
дозволений на підставі рішення суду". Згідно листа відповідача ОСОБА_2 від
15.05.2007 р.
оригінал дозволу на виїзд дитини за кордон для оздоровлення був направлений ним
по пошті на адресу позивачки ОСОБА_1, та на адресу Придніпровського районного
суду м. Черкаси, однак дане твердження відповідача спростовується актом
канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси від 3.05.2007 року про те, що
у відзиві на позовну заяву в додатках вказано заяву про дачу згоди на виїзд,
однак такий документ в конверті до суду не надходив. Також дані доводи
споростовуються поясненнями позивачки ОСОБА_1 про те, що ніякої заяви
від відповідача вона не отримувала. 18.05.2007
р. до суду надійшла копія заяви відповідача ОСОБА_2 про те, що він дозволяє
виїзд його малолітньому сину за кордон на оздоровлення до Єгипту в супроводі
його матері та прохання припинити провадження по справі. Однак, суд вважає, що
підстав для закриття провадження по справі немає. Відповідач ОСОБА_2 надав суду
копію заяви про дачу згоди на виїзд малолітнього сина за кордон на
оздоровлення,  чим

3

фактично
визнав заявлений до нього позов. Однак відповідач ОСОБА_2 ні позивачці, ні суду
оригінал відповідної заяви не надав. В зв"язку з цим суд приходить до
висновку про необхідність винесення по справі рішення та задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 21,22, 33, 64 Конституції
України, ст. ст. 9,17 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 8,10,11,
60,212, 213, 215, 223, 224, 225, 226, 228 Цивільно-Процесуального
Кодексу України, суд ,-

Вирішив:

Позов задовольнити. Дозволити малолітньому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
українцю, що проживає за адресою АДРЕСА_1виїзд на тимасове проживання за кордон
для оздоровлення з його матір"ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2народження без згоди його батька
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3народження,
українця, громадянина України.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. На рішення може бути
подано апеляційну скаргу протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.