Справа № 22ц-1824/ 2007                          Головуючий по 1-й
Суддя-доповідач
липня  2007 року                            м. Полтава
Колегія суддів
судової палати з цивільних справ апеляційного суду Полтавської області у складі
-судді Прядкіної О.В. Суддів Дряниці Ю.В.,
При секретарі Зеленській О.І.
відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за
на   рішення Новосанжарського районного суду   Полтавського області від  16 серпня
по справі
за    позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у
спілкуванні з дитиною та її вихованні
орган    опіки    та
піклування        Новосанжарської
райдержадміністрації,  ОСОБА_4
судова
колегія,  заслухавши  доповідь судді-доповідача апеляційного суду
ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом.
Вказувала,  що рішенням Новосанжарського районного суду
Полтавського області від 26 липня 2005р. розірвано шлюб між її племінницею
ОСОБА_4  та  ОСОБА_2 Цим же рішенням визначено,  що після розірвання шлюбу їхній син
ОСОБА_5,  ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження,  буде проживати з батьком - ОСОБА_2 Однак
останній забороняє їй - позивачеві спілкуватися з дитиною та брати участь у
Вважаючи,  що має право на спілкування із сином своєї
племінниці,  позивачка просила суд
усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною.
Рішенням   Новосанжарського районного суду    Полтавського області від   16 серпня
2006 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення
суду оскаржене ОСОБА_1,  яка в
апеляційній скарзі просить рішення місцевого суду скасувати,  ухваливши нове рішення про задоволення її
позовних вимог щодо виділення днів для спілкування з онуком ОСОБА_5ом у неї
вдома.

Колегія
суддів,  перевіривши справу в межах
доводів апеляційної скарги,  прийшла до
висновку,  що вона не підлягає
задоволенню з таких підстав :

Відповідно
до  ст. 308 ЦПК України апеляційний суд
відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,  якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального
і процесуального права.

Судом першої
інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи,  що рішенням Новосанжарського районного
суду   Полтавського області від 26 липня
2005р. розірвано шлюб між її племінницею ОСОБА_4  та
ОСОБА_2 та визначено,  що після
розірвання шлюбу їхній син ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження,  буде
проживати з батьком - ОСОБА_2

Відмовляючи
позивачеві в задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні з
дитиною та її вихованні,  місцевий суд
вірно виходив з того,  що виходячи з
інтересів дитини слід уникнути серйозних спірних питань відносно виховання
малолітнього, що утворились між ОСОБА_1 та сім»єю ОСОБА_2 та його родичами.

Відповідно
до  ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини,  на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не
надано переконливих доказів неправильності позиції опікунської ради та
висновків суду.

Згідно  ст. 257 СК України    баба,
дід,  прабаба,  прадід мають право спілкуватися зі своїми
внуками,  правнуками,  брати участь у їх вихованні.

Сімейний кодекс
України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою,  дідом,
прабабою,  прадідом та внуками,   правнуками,
рідними братами та сестрами,
мачухою,  вітчимом та падчеркою,  пасинком.

Сімейний кодекс
України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами,  тіткою,
дядьком та племінницею,
племінником і між іншими родичами за походженням.

Малолітній  ОСОБА_5 є двоюрідним онуком   ОСОБА_1,
а тому за відсутності домовленості сторін  за змістом
ст. 9 СК України,  у позивачки
відсутні правові підстави для
задоволення її позовних вимог.

Інші доводи
апеляційної скарги не спростовують рішення суду.

Встановивши такі
обставини, суд першої інстанції постановив рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального закону.

Керуючись  ст.
ст. 303, 307,  308, 315 ЦПК
України,  колегія судців,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а рішення Новосанжарського районного суду Полтавського області від 16
серпня   2006 року без змін.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути
оскаржена  в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.