Справа
№ 22ц- 985/2007                                  Головуючий в І
інстанції: Соболев СО.
Доповідач: Савченко В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

04 вересня 2007
року    судова колегія судової палати у
цивільних справах    апеляційного суду

Луганської
області в складі:

головуючого:      Савченко
В.О.

суддів:                  Медведєвої Л.П.,  Свинцової Л.М.

при
секретарі:      Ковальчук Є.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Луганську цивільну справу

за апеляційною
скаргою Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" на
ухвалу судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 05
січня 2006 року

по
цивільній справі за заявою Закритого акціонерного товариства Комерційний банк
„ПриватБанк" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1кредитної
заборгованості,  заборгованості по
відсотках,  пені та судових витрат,  -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою
судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 05 січня 2007
року Закритому акціонерному товариству Комерційний банк „ПриватБанк"
відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_1.
кредитної заборгованості,  заборгованості
по відсотках,  пені та судових
витрат,  заяву із доданими до неї
документами повернуто заявникові,
роз'яснено про неможливість повторного звернення з такою заявою та про
можливість звернення з цими вимогами в порядку позовного провадження.

ЗАО комерційний банк
«ПриватБанк» звернувся до суду з апеляційною скаргою,  в якій просить ухвалу судді суду І інстанції
скасувати і направити справу на розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на те,  що суддею суду першої інстанції при винесенні
ухвали невірно застосовано норми процесуального права -  ст.
100 ЦПК України,  а також порушено
норми матеріального права -  ст.  ст.
207. 526,  1050,  1054 ЦК України,  що призвело до неправильного вирішення
справи.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши законність
ухвали судді суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги,  обговоривши доводи апеляційної скарги,  колегія суддів вважає,  що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до  ст.
303 ЦПК України,  під час розгляду
справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і вимог,  заявлених у суді першої
інстанції.

Так,  як вбачається із матеріалів справи,  05 січня 2007 р до Станично-Луганського
районного суду Луганської області звернувся представник Комерційного банку
«ПриватБанк» із заявою про видачу судового наказу про стягнення зОСОБА_1.: кредитної заборгованості
у сумі 3074, 80 грн.,  заборгованості по
відсотках за користування кредитом у сумі 518, 59 грн.,  пені за несвоєчасність виконання зобов'язань
73, 71 грн. і судових витрат,
посилаючись на те,  що боржником
не виконано своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до  ст.  95 ЦПК
України,  судовий наказ є особливою
формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або
витребування майна за заявою особи,  якій
належить право такої вимог. Наявність такого права у заявника сумніву не
викликає..

Разом із
тим,  згідно із  ст.
100 ЦПК України,  суддя відмовляє
у прийнятті заяви про видачу судового наказу,
якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Так,  у судовому засіданні при розгляді справи у
суді апеляційної інстанції ї'ОСОБА_1заявлено що він зовсім не укладав кредитний
договір,  що на той час у нього був інший
паспорт,  що невідома особа скористалася
паспортом,  який їм було згублено,  на ксерокопії паспорту,  що наданий банком ні його фотографія.

Суддя суду
першої інстанції дійшов правильного висновку про те,  що із заяви про видачу судового наказу
вбачався спір про право,  оскільки
заборгованість по відсоткам і нарахованій пені не є беззаперечними сумами,  правильність розрахунку яких суддя при видачі
судового наказу перевірити не в змозі.

Справа
по суті не розглядалася й порушення
норм  матеріального права,  про що вказує відповідач у своєї скарзі,    при постанові оскарженої ухвали місця не
мало.

Відповідно
до  ст.
312 ЦПК України,  розглянувши
скаргу на ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін,  якщо судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують обгрунтованих висновків,  викладених ним в оскарженій ухвалі.

Керуючись  ст.
218,   ст.  307,
ст.  312,  314,
315 ЦПК України,  судова
колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу Закритого акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" -

відхилити.

Ухвалу
судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 05 січня 2006
року по цивільній справі за заявою Закритого акціонерного товариства
Комерційний банк „ПриватБанк" про видачу судового наказу про стягнення з
ОСОБА_1кредитної заборгованості,
заборгованості по відсотках,  пені
та судових витрат - залишити - без змін.

Ухвала
набирає чинності з моменту її проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з
моменту її проголошення безпосередньо до Верховного Суду України.