УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

6 листопада 2007 року                                                                                        м.  Ужгород

Колегія
суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Закарпатської області
у складі:

головуючого - судді Леска В.В. суддів - Мацунича М.
В.,  Собослоя Г.Г. при секретарі - Рогач І.І.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною
скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Перечинського районного суду від З вересня 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,  -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні
2007 року
ОСОБА_1  звернувся в суд із позовом до
ОСОБА_2  про встановлення земельного
сервітуту. Позовні вимоги мотивував тим,
що відповідачка чинить йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою
загального користування площею 63
кв. м. ,  по якій здійснюється проїзд
до його будинку по АДРЕСА_1. Після встановлення меж комісією Тур'я Пасіцької
сільської ради,  відповідачка має намір
встановити огорожу,  що позбавить його
можливості проїзду до будинку та прогону худоби. Рекомендації комісії він не
може виконати,  оскільки необхідно
демонтувати бетонну обв'язку колодязя,
капітальну кам'яну огорожу,
зрубати 4 дерева і
виноградник,  а це тягне великі затрати.

Посилаючись
на вказані обставини,  позивач просив
встановити сервітут на земельну ділянку відповідачки для проїзду
автотранспортом та прогону худоби.

Рішенням суду в
задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1  порушив
питання про скасування рішення суду як незаконного та ухвалення нового рішення
про задоволення позову,  оскільки рішення
суду постановлено з порушенням норм процесуального права та не відповідає
фактичним обставинам справи.

Заслухавши
доповідача,  пояснення ОСОБА_1  та його представника ОСОБА_3,  пояснення відповідачки ОСОБА_2  та її представників ОСОБА_4 і ОСОБА_5,  дослідивши матеріали справи й обговоривши
доводи апеляційної скарги,  колегія
суддів приходить до висновку,  що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,  виходячи
з наступного.

Відповідно
до вимог статей 98,  99,
100 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це.право
власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або
безоплатне користування чужою земельною ділянкою.

Власники
або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких
земельних сервітутів для проїзду на автотранспортному засобі по наявному шляху
та право прогону худоби.

Власник
або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення
земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки.

Справа № 22ц - 1629/07                                                                     Номер
рядка статистичного звіту :
33

Головуючий
у першій Інстанції_:.Мишинчук Н.С.

Суддя - доповідач : Леско В.В.

2

Суд
першої інстанції встановив,  що сторони
набули права власності на земельні ділянки,
що знаходяться біля належних їм будинків по АДРЕСА_1,  зокрема,
позивачу належить земельна ділянка площею 0, 15 га,  відповідачці - 0, 18 га.

Комісією
Тур'я Пасіцької сільської ради визначено межі земельних ділянок та
рекомендовано позивачу розширити проїзд до свого господарства.

Відповідачка
ОСОБА_2  заперечує проти встановлення
земельного сервітуту.

Оцінивши
надані докази суд прийшов до вірного висновку,
що підстав для встановлення земельного сервітуту немає,  оскільки позивач не довів,  що облаштувати проїзд до свого господарства
неможливо і що його земельна ділянка,
розмір якої становить 0,
15 га,  має недоліки по місце
розташуванню,  що унеможливлює проїзд по
ній.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку,  що суд першої інстанції постановив рішення з
порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Підстав для
скасування рішення немає.

Керуючись  ст.
ст.  307,  308,
313-315,  317,  319 ЦПК України,  колегія суддів,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Перечинського районного суду від 3
вересня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду України
протягом двох місяців з

моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної

інстанції.