АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5
червня  2007
року  колегія  суддів
судової палати  у  цивільних
справах

апеляційного
суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді                          Малахової Н.М.

суддів:                                                  Жизневської
А.В.

Матюшка І.В. при
секретарі

судового засідання                         Кульчицькій
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Лугинського районного суду Житомирської області від 5 квітня 2007 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановила: У березні 2007
року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 на її
користь аліментів в розмірі 1/3
частини усіх видів його заробітку на утримання неповнолітнього сина, посилаючись
на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання.

Рішенням
Лугинського районного суду від 5
квітня 2007 року
позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивачки аліменти на
утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх його доходів
щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян
для дитини відповідного віку, починаючи з 14 березня 2007 року і до повноліття
дитини та 7 грн. 50 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення
розгляду справи. Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за
один місяць.

У апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення, а справу направити
на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначає, що при ухвалені рішення судом
порушені норми матеріального та процесуального права. Зокрема, судом не взято
до уваги, що він уже сплачує аліменти по двох виконавчих листах, а тому не має
можливості сплачувати аліменти в розмірі, що просить позивачка. Крім того
вказує, що суд не притягнув до участі у справі осіб, на користь яких він
сплачує аліменти.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом
встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_4,1993 року
народження, який проживає разом з позивачкою.

У відповідності
до вимог ст. 180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Задовольняючи
позов, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку,   що
позов   підлягає  задоволенню,
оскільки   відповідач   не
надає допомоги неповнолітньому сину.

Розмір аліментів визначено судом з врахуванням обставин, які зазначені в ст. 182 Сімейного
кодексу України.

Відповідно до
довідки ДП „Липницький спиртовий завод" відповідач сплачує аліменти по
двом виконавчим листам (а.с. 14).
Проте, аліменти на утримання сина Юрія відповідач сплачував до 22.04.2007 року , а з цього часу
продовжує сплачує аліменти тільки на утримання повнолітньої дочки до закінчення
нею навчання в 2010 році в
розмірі 1/6 частини
його доходів.

Доводи
апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на
обґрунтованість прийнятого судом рішення, оскільки розмір стягнутих з
відповідача аліментів та розмір аліментів, які він сплачує на утримання
неповнолітньої дочки не перевищує 50
відсотків його заробітної плати. Крім того, права відповідача не вчиненням
судом дій щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі порушені не
були.

Тому рішення суду першої інстанції
скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.
ст. 303, 304, 307, 308,
313-315 ЦПК України, колегія суддів-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Лугинського районного суду Житомирської області від 5 квітня 2007
року залишити без зміни.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.

Справа № 22 ц/1174                        Головуючий у суді 1 -ї інст. Галацевич О.М.

Категорія 7        Доповідач-суддя
Малахова
Н.М.