Справа №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

27 квітня 2007
року

Рівненський
міський суд Рівненської області

в особі
судді  - Долі В.А.

при секретарі -
Слакві-Марчук Н.В.,

з участю:

представника
позивача - ОСОБА_3,

представника
відповідача - Барциковськоі Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну
справа за позовом ОСОБА_1 у своїх нтересах та інтересах неповнолітнього ОСОБА_2
до виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення часток у праві
приватної спільної сумісної власності на квартиру, про визнання права власності
на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

По суті позову представник позивача суду показала, що
квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної сумісної власності
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 березня 1994 року
Фондом державно-комунального майна Рівненської міської Ради. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивачки - ОСОБА_5, про що
видане свідоцтво про смерть НОМЕР_1 міськвідділом реєстрації актів
громадянського стану м.Рівне. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/2
частину квартири АДРЕСА_1 для спадкоємців першої черги відповідно до ст.529 ЦК
України 1963 року: позивачки, як дочки спадкодавця, та матері спадкодавця -
ОСОБА_4. Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, подавши заяву про це
в Другу Рівненську державну нотаріальну контору, однак до цього часу не
отримала свідоцтво про право на спадщину. Матір спадкодавця - ОСОБА_4 спадщину
прийняла фактично, оскільки після смерті сина проживала, була прописана у
квартирі, володіла спадковим майном. Вона також не оформила спадкові документи.
24 липня 2006 року померла ОСОБА_4, про що видане свідоцтво про смерть НОМЕР_2
відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління
юстиції. ЗО січня 2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, відповідно до якого все
своє майно заповіла ОСОБА_2, який є сином позивачки. В зв'язку з тим, що син
позивачки є неповнолітнім, вона подала заяву про прийняття спадщини в його
інтересах в Другу Рівненську державну нотаріальну контору. Спадкова справа
зареєстрована у спадковому реєстрі 29.08.2006 року. На даний час вона не має
можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину в
зв'язку з тим, що не визначені частки спадкодавців у праві приватної спільної
сумісної власності на квартиру.

Просить визначити частки спадкодавців ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в
розмірі по 1/2 частині квартири за кожним із співвласників; визнати за
позивачкою право приватної спільної часткової власності на спадкове майно після
смерті ОСОБА_5, яке
складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, в розмірі 1/4 частини вказаної
квартири; визнати за ОСОБА_4 право приватної спільної часткової власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яке складається з 1/2 частини квартири
АДРЕСА_1, в розмірі 1/4 частини вказаної квартири; визнати за ОСОБА_2 право
приватної спільної часткової власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4,
яке складається з 3/4 частин квартири АДРЕСА_1.

Представник відповідача позов вважає обгрунтованим, таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню з наступних підстав:

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної спільної
сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на
підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 28 березня 1994 року
Фондом державно-комунального майна Рівненської міської Ради згідно з наказом №
154-АЕ від 28.03.1994 року та зареєстрована в КП «РМБТІ» по праву приватної
власності за ОСОБА_4 14.04.1994 року за № 23-92-2136(а.с.9). ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
батько позивачки - ОСОБА_5, про що видане свідоцтво про смерть НОМЕР_1
міськвідділом реєстрації актів громадянського стану м.Рівне(а.с.11). Після його

смерті відкрилась спадщина на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1 для спадкоємців першої черги відповідно до ст.529 ЦК України 1963
року: позивачки, як дочки спадкодавця, та матері спадкодавця - ОСОБА_4.
Позивачка прийняла спадщину після смерті батька, подавши заяву про це в Другу
Рівненську державну нотаріальну контору, однак до цього часу не отримала
свідоцтво про право на спадщину. Матір спадкодавця - ОСОБА_4 спадщину
прийняла фактично, оскільки після смерті сина проживала, була прописана у
квартирі, володіла спадковим майном. Вона також не оформила спадкові документи.
Отже, після смерті ОСОБА_5
позивачка отримала право на спадкове майно, яке складається з 1/4 частини
квартири. Аналогічне право отримала ОСОБА_4,
частка якої у квартирі збільшилась до 3/4 частин. 24 липня 2006 року
померла ОСОБА_4, про що видане свідоцтво про смерть НОМЕР_2 відділом реєстрації
актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції (а.с.12). ЗО
січня 2006 року ОСОБА_4 склала
заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_2, який є сином
позивачки. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі за № 261 (а.с.13). В зв'язку з тим, що син позивачки є неповнолітнім,
вона подала заяву про прийняття спадщини в його інтересах в Другу Рівненську державну
нотаріальну контору. Спадкова справа зареєстрована у спадковому реєстрі
29.08.2006 року.

Відповідно до ст. 370 Цивільного Кодексу України, у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із
співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду, тому ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 належить по 1/2 чатини квартири АДРЕСА_1, кожному.

Відповідно до ст. 1226 ЦК
України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на
загальних підставах.

Відповідно до ст. 1268 ЦК
України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого ст. 1270 ЦК
України, він не заявив про відмову від неї, тому ОСОБА_4 вважається
такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212,214,215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Визначити частки спадкодавців ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 у праві приватної спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 в
розмірі по 1/2 частині квартири за кожним із співвласників.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної спільної часткової
власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, яке
складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, в розмірі 1/4 частини вказаної
квартири.

Визнати за ОСОБА_4 право приватної спільної часткової власності на спадкове
майно після смерті ОСОБА_5, яке
складається з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, в розмірі 1/4 частини вказаної
квартири.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності на спадкове
майно після смерті ОСОБА_4, яке складається з 3/4 частин квартири АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.
Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений статтею 294 Цивільного процесуального кодексу
України , рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У
разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду може бути
подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга
подаються апеляційному суду через суд, який ухвалив оскаржуване рішення.