Справа №2-5198 2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"21 " грудня 2007
року Голосіївський районний суд м.  Києва
в складі:

головуючого                                                                            -
судді Іваненко Ю.Г.

при секретарі                                                                           -
Гой О.В.,  Семенович А.В.

з участю позивача                                                                  -
ОСОБА_1.

представника позивача                                                         -
ОСОБА_4.

представника відповідача МППУ                                       -
ОСОБА_5.

представника відповідача ДП „Вектор"

та представника третьої особи ОСОБА_2.                         -   ОСОБА_6.

третьої особи                                                                          -  ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.  Києві цивільну справу за

позовною заявою          ОСОБА_1

до     Міністерства промислової політики
України,  Державна корпорація
„Вектор" треті особи: ОСОБА_2,  Міністр промислової політики України про    скасування наказу Міністерства промислової
політики України №133-Д від 10 вересня 2007 року „Про звільнення ОСОБА_1. та
покладання обов"язків генерального директора на ОСОБА_2.",  поновлення на. роботі та стягнення коштів за
час вимушеного прогулу,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до
відповідачів та третіх осіб про скасування наказу МППУ №133-Д від 10 вересня
2007 року „Про звільнення ОСОБА_1. та покладання обов'язків генерального
директора на ОСОБА_2.",  поновлення
на роботі та стягнення коштів за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим,
що між позивачем та МППУ в особі Міністра ОСОБА_3. було укладено
контракт №3-133/7-1,  згідно з яким
позивач був прийнятий на посаду Генерального директора ДК „Вектор"
терміном з 5 серпня 2004 року по 4 серпня 2009року.

Наказом Міністра промислової політики України ОСОБА_3.
№147-Д від 5 серпня 2004 року,  позивача
було призначено на посаду генерального директора ДК „Вектор".

10 вересня 2007 року наказом МППУ №133-Д позивача
звільнено з посади генерального директора ДК „Вектор" за невиконання умов
Контракту від 05.08.2004року,  та
відповідно до п. 8  ст.  36 КЗпПУ припинено дію укладеного контракту
від 5 серпня 2005 року №3-133/7-1 з 10 вересня 2007 року.

Цим же наказом виконання обов"язків генерального
директора корпорації покладено на ОСОБА_2.,
заступника генерального директора - виконавчого директора
ДК „Вектор",  зобов"язано
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. оформити передавальний акт майна і документації
корпорації,  який надати на затвердження
до Мінпромполітики України.

Позивач вважає,  що
даний наказ не відповідає вимогам чинного законодавства,  порушує його трудові права,  в зв"язку чим просить суд скасувати
наказ МППУ №133-Д від 10 вересня 2007 року „Про звільнення ОСОБА_1. та
покладання обов'язків генерального директора на ОСОБА_2.",  поновити
позивача на посаді генерального директора ДК „Вектор",  та стягнути з ДК „Вектор" кошти у розмірі
середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Під час проведення попереднього судового засідання у
якості третьої особи по справі було притягнуто Міністра МППУ.

Позивачем в судовому засідання було уточнено позовні
вимоги в частині стягнення грошової суми у розмірі 16 663,  37 грн. в якості виплати середнього заробітку
за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач та представник позивача -
ОСОБА_4. повністю підтримали позовну заяву та уточнення до неї,  з підстав викладених в них та просили
повністю її задовольнити.

Представник відповідача МППУ - ОСОБА_5. в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,  з
підстав викладених в письмових запереченнях.

Представник відповідача ДК „Вектор" та представник
третьої особи ОСОБА_2. -ОСОБА_6.
в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав.

Третя особа ОСОБА_2. в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав.

Третя особа Міністр МППУ,
в судове засідання не з"явився,
свого представника не направив,
про день,  час та місце розгляду
справи повідомлялася належним чином,
просив слухати справу у його відсутності.

Суд,  вислухавши
сторони,  вивчивши матеріали справи
вважає,  що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В даному судовому засіданні встановлено,  що 5 серпня 2004 року між позивачем та МППУ в
особі Міністра ОСОБА_3. було укладено контракт №3-133/7-1,  згідно з яким позивач був прийнятий на посаду
Генерального директора ДК „Вектор" терміном з 5 серпня 2004 року по 4
серпня 2009року.

Наказом Міністра промислової політики України ОСОБА_3.
№147-Д від 5 серпня 2004 року,  позивача
було призначено на посаду генерального директора ДК „Вектор".

10 вересня 2007 року наказом МППУ №133-Д позивача
звільнено з посади генерального директора ДК „Вектор" за невиконання умов
Контракту від 05.08.2004року,  та
відповідно до п. 8  ст.  36 КЗпПУ припинено дію укладеного контракту
від 5 серпня 2005 року №3-133/7-1 з 10 вересня 2007 року.

Цим же наказом виконання обов'язків генерального
директора корпорації покладено на ОСОБА_2.,
заступника генерального директора - виконавчого директора ДК
„Вектор",  зобов'язано ОСОБА_1. та
ОСОБА_2. оформити

передавальний акт майна і документації корпорації,  який надати на затвердження до
Мінпромполітики України.

Підставою для звільнення та припинення дії контракту є
те,  що позивачем порушено п. 86
контракту від 5 серпня 2004року щодо незабезпечення виконання зобов"язань
перед бюджетом стосовно сплати податків,
зборів,  обов"язкових
платежів та не належне забезпечення організації української експозиції на
Міжнародному авіакосмічному салоні „МАКС-2007" Російської Федерації.

Так,  згідно з п.
86 Контракту керівник корпорації зобов"язаний забезпечити повне та
своєчасне сплачення обов'язкових платежів та податків до державного бюджету,  позабюджетних та інших фондів,  поточної заробітної плати,  а при наявності заборгованості із заробітної
плати та інших соціальних виплат,  її
погашення.

Відповідно до підпункту „д" п. 26 контракту,  керівник може бути звільнений з посади,  а цей контракт розірваний з ініціативи
засновника або Правління корпорації за погодженням з центральним органом
виконавчої влади,  що прийняв рішення про
утворення Корпорації до закінчення терміну його дії у разі невиконання
корпорацією зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати
податків,  зборів та обов'язкових
платежів,  а також за невиконання
підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання
графіків погашення заборгованості із заробітної плати.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується
матеріалами справи,  згідно довідки ДПІ у
Подільському районі м.  Києва №
17498/10/15-207 від 27 вересня 2007 року,
платник податків - ДК „Вектор" станом на 1 липня 2007 року
заборгованості зі сплати податків,  зборів,  обов'язкових платежів не мав.

Крім того,
заборгованості перед бюджетом ДК „Вектор" немала станом на 1,  23 серпня та 11 вересня 2007 року.

Таким чином,
позивачем,  як керівником
корпорації,  було забезпечено виконання
корпорацією зобов'язань перед бюджетом щодо сплати податків,  зборів,
обов'язкових платежів,  а отже
позивачем не було порушено умов,
передбачених п. 86 контракту,  а
зазначена в наказі МППУ підстава звільнення з посади та розірвання контракту є
не обґрунтованою.

Як встановлено в судовому засіданні,  10 травня 2007 року між МППУ та ДК
„Вектор" був укладений договір №1210-26/07,  відповідно до якого корпорація „Вектор"
зобов'язувалася забезпечити надання послуг за темою: „Організація та
забезпечення роботи української експозиції в рамках проведення Міжнародного
авіакосмічного салону „МАКС-2007" Москва,
Росія" для підготовки участі у салоні національної експозиції та
офіційної і робочої делегації України.

Відповідно до п. 2.1. договору виконавець зобов'язується надати Оргкомітету виставки (салону)
заявку на участь національної експозиції,
забезпечити страхування членів української делегації,  відповідно до кошторису витрат завчасно
здійснити оплату вартості бронювання та проживання членів української
делегації,  завчасно оплатити вартість
оренди необхідних приміщень,  їх забудов
та обладнання,  вартість перепусток на
виставку,  підготувати національну
експозицію відповідно до Тематико-експозиційного,  забезпечити візове  оформлення
та  здійснити  виплату
добових  для  членів
української

делегації та персоналу експозиції,  замовити виготовлення інформаційної
(рекламної,  сувенірної) продукції та
забезпечити інформаційне та консультаційне обслуговування,  представити замовнику фінансову-звітну
документацію: звіт про виконання кошторису,
акт здачі-приймання роботи,  з
додатком розшифровки всіх його статей та всі документи щодо використання
коштів,  отриманих для виконання доручення.

Відповідно до п. 4.1 договору,  за невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором замовник або виконавець несли майнову
відповідальність згідно з чинним законодавством.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується
матеріалами справи,  а саме актом №1 від
3 вересня 2007 року та актом № 1 від 4 вересня 2007 року здачі - приймання роботи,  а також звітами про виконання кошторису
витрат по договору,  генеральним
директором ДК „Вектор" ОСОБА_1. було здано,  а заступником міністра промислової політики
України B.C. Новицьким після узгодження з директором департаменту
оборонно-промислової політики та військово-технічного співробітництва ОСОБА_7
та директором Департаменту фінансово-економічного забезпечення промисловості М.
М.  Кондратовим було прийнято роботі по
договору №1210-26/07 від 10.05.2007р.

Крім того,
зазначені акти підписані замовником без будь-яких заперечень та
зауважень щодо обсягу проведення робіт,
їх якості та витрат на їх проведення,
між сторонами не виник спір щодо виконання умов договору,  замовник не ініціював проведення переговорів
та не звернувся за захистом своїх прав до господарського суду,  як це передбачено п.п. 5.1 та 5.2 договору.

Таким чином,
виконавцем замовнику були повністю надані всі послуги,  які є предметом договору №1210-26/07 від 10
травня 2007 року.

Судом встановлено,
що зазначена в наказі підстава для звільнення позивача з посади та
розірвання контракту,  як неналежне
забезпечення організації української експозиції на Міжнародному авіакосмічному
салону „МАКС-2007" не відповідає фактичним обставинам діяльності ДК
„Вектор" та стану виконання договірних зобов'язань.

Крім того,  п.п.
25,  26 Контракту між позивачем та МППУ
не передбачено такої підстави для звільнення керівника з посади та розірвання з
ним контракту з ініціативи засновника або Правління Корпорації до закінчення
терміну його дії,  як неналежне
забезпечення організації української експозиції на Міжнародному авіакосмічному
салону „МАКС-2007".

Як встановлено в судовому засіданні,  наказ МІШУ від 10 вересня 2007 року №133-Д
про звільнення позивача було видано з порушенням порядку,  встановленого контрактом та іншими
нормативно-правовими актами.

Так,  відповідно до
п. 10.19 статуту ДК „Вектор",
затвердженого Наказом Мінпромполітики України,  Міноборони України та НКАУ від 2.04.2005 року
№155/111/91,  генеральний директор
призначається на посаду на підставі укладеного контракту та звільняється
центральним органом виконавчої влади,  що
прийняли рішення про утворення корпорації.

Відповідно до наказу МППУ,  МОУ,
Генерального директора НКАУ №278/211/155 від 11.06.2004 року,  які є засновниками корпорації,  уповноважено Міністра промислової політики
України укладати та розривати контракт,
а також призначати та звільняти генерального директора корпорації від
імені центральних органів виконавчої влади,
що прийняли рішення про утворення

Корпорації за попереднім погодженням відповідно
кандидатури з МОУ та НКАУ.

Таким чином,
оспорюваний наказ МППУ був виданий без погодження з іншими центральними
органами виконавчої влади,  що прийняли
рішення про утворення корпорації.

Так,  при
призначенні позивача на посаду генерального директора ДК „Вектор" був
дотриманий порядок погодження з іншими центральними органами виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 8 п. 8 Положення про МППУ,  затвердженого Указом Президента України від
21 вересня 2001 року №849,  Міністр призначає
на посади та звільняє з посад у встановленому законодавством порядку керівників
підприємств,  установ та
організацій,  що перебувають в управлінні
Міністерства. Керівник підприємства,
установи,  організації,  яка є суб"єктом міжнародного військово-технічного
співробітництва,  призначається на посаду
та звільняється з посади за погодженням з Президентом України.

Відповідно до п. 9.9 Положення про МППУ,  затвердженого постановою КМУ від 2 листопада
2006 року №1538,  Міністр укладає та
розриває за погодженням з Прем"єр - міністром України в установленому
законом порядку контракти з керівниками підприємств,  установ,
організацій,  які є суб'єктами
міжнародного військово-технічного співробітництва та належать до сфери
управління Міністерства.

Відповідно до Статуту ДК „Вектор",  ДК „Вектор" - державне господарське
об'єднання юридичних осіб,  створена
відповідно до чинного законодавства на основі поєднання комерційних інтересів
підприємства ОПК України з делегуванням окремих питань централізованого
регулювання організацій державних заходів щодо просування продукції і послуг
оборонно-промислового комплексу України на зовнішній ринок та залучення
інвестицій.

Метою діяльності корпорації є сприяння просуванню
продукції і послуг оборонно-промислового комплексу України на зовнішній ринок
та залученню іноземних інвестицій.

Предметом діяльності корпорації є організація експозицій
України на міжнародних виставках авіакосмічного,  оборонного,
машинобудівного та суміжних напрямків,
надання послуг,  пов"язаних з
організацією проведення засідань Міжурядових комісій з питань військового
співробітництва (ВТС) та ін.

Так,  корпорація
приймала участь в Міжнародному космічному авіасалоні „МАКС-2007" у м.  Москва Російської Федерації,  та інших виставках і салонах.

Таким чином,  в
судовому засіданні встановлено,  що ДК
„Вектор" є суб"єктом міжнародного військово-технічного
співробітництва.

Крім того,  про необхідність дотримання вищевказаного
порядку

погодження звільнення,  також свідчить те,  що призначення позивача на посаду

генерального директора
корпорації „Вектор" погоджувалося з Президентом

України та
Прем'єр-міністром України.

Як встановлено в судовому засіданні,  наказ про звільнення позивача було видано в
період,  коли позивач перебував на
лікарняному.

Відповідно до листка непрацездатності №553206,  виданого 28 серпня 2007 року Поліклінікою №4
Шевченківського району м.  Києва,  позивач в період з 28 серпня 2007 року
по  16 вересня 2007 року перебував на
лікуванні в

амбулаторному
режимі. 3 17 вересня 2007 року - на стаціонарному
лікуванні у лікарні №12 м.  Києва.

Відповідно до ч.3
ст.  40 КЗпП України,  не допускається звільнення працівника з
ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової
непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті),  а також у період перебування працівника у
відпустці.

Отже,  виходячи з
вищенаведеного,  суд приходить до
висновку,  що наказ МППУ про звільнення
позивача з посади Генерального директора ДК „Вектор" прийнятий не в межах
повноважень,  та з підстав,  не передбачених законами України,  тому є незаконним та підлягає
скасуванню,  а вимоги позивача
обгрунтовані та доведені в даному судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2
ст.  235 КЗпП України,  при винесенні рішення про поновлення на
роботі орган,  який розглядає трудовий
спір,  одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці
в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи,  але не більш як за один рік.

Відповідно до Постанови КМУ „Про затвердження порядку
обчислення середньої заробітної плати",
порядок визначення розміру середнього заробітку за час вимушеного
прогулу регулюється вказаною постановою.

Середньомісячна заробітна плата обчисляється виходячи з
виплат за останні 2 календарні місяці роботи,
що передували настання певної події.

Так,  спірний наказ
про звільнення датований 10 вересня 2007 року,
отже останніми двома місяцями,
які передують звільненню є серпень 2007р. та липень 2007 р.

Таким чином,
розмір середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу складає
16 663 (шістнадцять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 37 копійок.

Відповідно до ч. 5
ст.  235 КЗпП України,  рішення про поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу роботу працівника,  прийняте органом,  який розглядає трудовий спір,  підлягає негайному виконанню

На підставі наведеного та керуючись  ст.
40,  235 КЗпП України,   ст.
ст.  3,  4,
15,  10,  57,
58,  130,  174,
175,  195,  208,
209,  212,  213,
214,  215,  218 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства промислової
політики України,  Державної корпорації
„Вектор",  треті особи:
ОСОБА_2,  Міністр промислової політики
України про скасування наказу Міністерства промислової політики України №133-Д
від 10 вересня 2007 року „Про звільнення ОСОБА_1. та покладання обов'язків
генерального директора на ОСОБА_2.",
поновлення на роботі-та стягнення коштів за час вимушеного прогулу -
задовольнити.

Скасувати Наказ Міністерства промислової політики України
№133-Д від 10 вересня 2007 року „Про звільнення ОСОБА_1. та покладання
обов'язків генерального директора на ОСОБА_2."

Поновити ОСОБА_1 на посаді Генерального директора
Державної корпорації „Вектор".

Стягнути з Державної корпорації „Вектор" на користь
ОСОБА_1 заборгованість заробітної плати за час вимушеного прогулу 16 663
(шістнадцять тисяч шістсот шістдесят три) гривні 37 копійок.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді
Генерального директора Державної корпорації „Вектор" та стягнення
заборгованості за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4817 гривень
17 копійок підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державної корпорації „Вектор" на користь
держави судовий збір в розмірі 166 гривень 66 копійок.

Стягнути з Державної корпорації „Вектор" на користь
держави витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у
розмірі ЗО гривень.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду першої
інстанції може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано
заяву про апеляційне оскарження,  але
апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений статтею 294 ЦПК України,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги рішення,  якщо
його не скасовано,  набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним судом.