АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 22-8299
20007 року            Головуючий в 1
інстанції Тищук М.Ф.

17 грудня 2007
року                             Доповідач-Коротун
В.М.

Апеляційний суд
м. Києва в складі

Головуючого                                                                                 Коротуна
В.М.

Суддів                                                                                            Кабанченко
О.А., Пікуль А.А.

При секретарі                                                                                    Твердохліб Ю.О.

З участю
(адвоката, прокурора)

розглянувши у
судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Київської міської
Ради на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2007 року по
справі за позовом Заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах
Київської міської Ради до ОСОБА_1 про повернення самовільно зайнятої земельної
ділянки у придатний для використання стан та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до
Київської міської Ради про зобов'язання надати в оренду земельну ділянку.

Заслухавши
доповідь судді Коротуна В.М., пояснення сторін, вивчивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2006
року в інтересах Київської міської Ради з позовом до суду звернувся Заступник
прокурора Оболонського району м. Києва до відповідачки ОСОБА_1.    про повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки у придатний для використання стан, посилаючись на те, що по
АДРЕСА_1 в м. Києві встановлений збірно - розбірний гараж, яким володіє
відповідачка ОСОБА_1. без законних на те підстав, оскільки раніше цей гараж
належав при житті батьку відповідачки ОСОБА_2, який був інвалідом 2-ї групи і
отримав на себе дозвіл в 1984 році на встановлення гаража.

Враховуючи, що
ОСОБА_2 помер, а відповідачка без законних на те підстав користується гаражем,
то позивач і просив зобов'язати відповідачку повернути Київській міській Раді
самовільно зайняту земельну ділянку по АДРЕСА_1 в м .Києві.

Заперечуючи
проти позову, ОСОБА_1. звернулася до суду з зустрічним позовом до Київської
міської Ради про зобов'язання надати їй в оренду земельну ділянку для
розміщення збірно - розбірного металевого гаража, площею 0, 02 ГА в межах гаражних
кооперативів Оболонського району м. Києва, посилаючись на те, що після смерті
її батька, ОСОБА_2, який був законним користувачем вищевказаного металевого
збірно - розбірного гаража, вона як законний правонаступник батька, прийняла
гараж у спадок і користується ним.

Оскільки
самовільно земельної ділянки відповідачка не займала, то вона вважала, що
Київська міська Рада повинна забезпечити її земельною ділянкою для встановлення
гаража в іншому місці.

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2007 року позов основний
було задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_1. звільнити земельну ділянку після
надання їй в оренду земельної ділянки на території гаражних кооперативів
Оболонського району м. Києва для встановлення збірно - розбірного металевого гаража.

Зобов'язано
Київську міську Раду надати ОСОБА_1. в оренду земельну ділянку на території
гаражних кооперативів Оболонського району м. Києва для встановлення збірно -
розбірного металевого гаража.

В апеляційній
скарзі Київська міська Рада просить скасувати рішення суду та постановити нове
рішення про задоволення основного позову і відмову в задоволенні зустрічного
позову, посилаючись на те, що, суд першої інстанції при постановленні рішення
неповно з'ясував суттєві обставини справи, дав невірну оцінку зібраним доказам,
висновки суду не відповідають обставинам справи, суд порушив норми
матеріального та процесуального права, внаслідок чого постановив незаконне та
необгрунтоване рішення,

Апеляційна
скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішення виконавчого комітету Мінської районної Ради народних
депутатів м. Києва № 495 від 27 вересня 1982 року ОСОБА_2., як інваліду 2-ї
групи було дозволено встановити збірно -розбірний гараж на садибіАДРЕСА_2 в м.
Києві.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
помер.

Задовольняючи
частково основний позов, суд .першої інстанції дійшов вірного висновку про те,
що оскільки земельна ділянка біля багатоквартирного

будинку
надавалась ОСОБА_2 як інваліду, то після його смерті ділянка повинна бути
звільнена.

Задовольняючи
зустрічний позов, суд дійшов висновку про те, що з матеріалів справи не
вбачається, що ОСОБА_1. самовільно зайняла земельну ділянку, оскільки як
спадкоємець після смерті батька, продовжує користуватись земельною ділянкою, на
якій на законних підставах був встановлений збірно - розбірний металевий гараж.

При цьому суд
дійшов висновку пор те, що
згідно ст. 171 ЖК України, відповідачка ОСОБА_1. має право вимагати надання їй
в оренду іншої земельної ділянки або сплатити вартість гаражного боксу.

Однак, з таким висновком суду погодитись не
можна, оскільки суд до нього прийшов при порушенні та неправильному
застосуванні норм матеріального та процесуального права, внаслідок чого рішення
суду в частині задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню з постановлениям нового рішення
про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Так,
безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону є висновки суду
про те, що ОСОБА_1. у відповідності до ст. 171 ЖК України має право вимагати
надання їй в оренду іншої земельної ділянки на території гаражних кооперативів
Оболонського району м. Києва для встановлення збірно - розбірного металевого
гаража.

При цьому, судом
першої інстанції невірно було застосовано ст. 171 ЖК України до спірних
правовідносин, яка визначає забезпечення жилими приміщеннями громадян, будинки
яких підлягають знесенню у зв'язку з вилученнями земельних ділянок, в той час
як предметом спору в даній справі є право користування земельною ділянкою, на
якій знаходиться збірно -розбірний металевий гараж, яка не знаходиться у
власності або оренді.

Також
безпідставні висновки суду про те, що ОСОБА_1. не самовільно зайняла земельну
ділянку.

Так, в
матеріалах справи відсутні які - небудь докази про те, що вищевказаний гараж та
земельна ділянка, на якій він розташований належать ОСОБА_1. на підставі права
власності.

Задовольняючи
зустрічний позов, суд першої інстанції не прийняв до уваги вимоги діючого
законодавства, що регулюють діяльність кооперативів.

Так, зокрема,
кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та юридичними особами, які
добровільно об'єдналися на основі членства для ведення спільної господарської
та іншої діяльності, з -метою задоволення своїх економічних, соціальних та
інших потреб на засадах самоврядування. Вступ до кооперативу здійснюється на
підставі письмової заяви особи, яка вносить вступний внесок і пай у порядку та
розмірах, визначених його статутом.

При цьому
забороняється втручання органів державної влади та органів місцевого
самоврядування у фінансово - господарську та іншу діяльність кооперативних
організацій.

Таким чином, рішення суду щодо зобов'язання
Київської міської Ради надати ОСОБА_1.
в оренду земельну ділянку на території гаражних кооперативів суперечить
чинному законодавству.

Враховуючи
вказане, рішення суду в частині задоволення зустрічного позову підлягає
скасуванню з постановлениям
нового рішення про задоволення основного позову та відмову в задоволенні
зустрічного позову.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 311, 313, 315, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Київської міської Ради - задовольнити.

Рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 25 червня 2007 року -

скасувати та
постановити нове.

Позов Заступника
прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах Київської міської Ради -
задовольнити.

Зобов'язати
ОСОБА_1 повернути Київській

міській Раді
самовільно зайняту земельну ділянку, яка розташована поАДРЕСА_1 в м. Києві.

В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 до Київської міської Ради про зобов'язання надати
земельну ділянку - відмовити.

Рішення може
бути оскаржене на протязі 2 (двох) місяців до Верховного суду України в
касаційному порядку з моменту проголошення через суд касаційної інстанції.