Справа
№2-1206 2007 р.
РІШЕННЯ ІМ'ЯМ   УКРАЇНИ

04 червня 2007 року

Совєтський районний суд м. Макіївки Донецької області В складі:

голов-го судді
Любченко С.Д. при
секретарі     Шпаченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Ханженково м. Макіївки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

«Про визнання особи такою, що
втратило право користування житловим приміщенням»

Встановив:

Позивачка
звернулася з позовом до суду, і просить визнати відповідача ОСОБА_2таким, що
втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з
вибуттям на інше постійне місце проживання.

У
обґрунтовування своїх вимог, позивачка вказала, що квартира, розташована за
вищезгаданою адресою належить їй на праві приватної власності, на підставі
договору купівлі-продажу від 31.01.1995 року.

13.06.1995 року
у вказану квартиру вона прописала відповідача у справі - ОСОБА_2., який доводиться
їй сином. Останній в квартирі проживав періодично, оскільки часто виїжджав до
Росії, а так само в різні міста України.

27.11.2006 року
відповідач забрав всі свої особисті речі і виїхав з квартири, пояснивши, що
виїжджає на постійне місце проживання до Росії. Того ж дня, 27.11.2006 року, в
нотаріальній конторі відповідач оформив довіреність, на право його виписки з
квартири. Проте через відсутність паспорта,
вона не змогла виписати сина з квартири.

Після вибуття на
інше постійне місце проживання, ОСОБА_2.
не повідомив адресу свого місця знаходження, і де він знаходиться їй не
відомо.

Прописка
відповідача в квартирі, спричиняє за собою збільшення витрат по оплаті
комунальних послуг, чим ущемляються її права, оскільки ніяких обов'язків,
витікаючи з договору найму житлового приміщення, син не несе, у зв'язку з чим
вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Відповідач в
судове засідання не з'явився без поважних причин. Про день і час слухання
справи, відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України, повідомлявся через засоби
масової інформації, а саме через оголошення
в газеті «Донбас» від 22.05.2007 року.

Зі згоди
позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідно
положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивачці, свідків, дослідивши представлені письмові
докази, суд вважає позов підлягає задоволенню.

У судовому
засіданні встановлено, що спірна квартира дійсно належить позивачці на праві
приватної власності, згідно договору купівлі-продажу, засвідченого державним нотаріусом Першої Макіївської нотаріальної
контори 31.01.1995 року і зареєстрованого в БТІ м. Макіївки 24.02.1995
року в реєстрі № 207-40082.

Згідно
представлених письмових доказів, 13.06.1995 року у вказаній квартирі був
прописаний відповідач у справі, який в квартирі проживав періодично, а в
листопаді 2006 року вибув на інше постійне місце проживання.

Даний факт в
судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_3. та ОСОБА_4, які показали суду,
що син позивачці забрав всі свої особисті речі, і в листопаді 2006 року виїхав до Росії на постійне місце проживання. З
вказаного часу в квартирі більше не з'являвся.

2.

Крім того,
представлені акти перевірок за період з грудня 2006 року по травень 2007 року, так само свідчать, що відповідач в квартирі не проживає з
листопада 2006 року.

Згідно ст. 167 ЖК України, у разі вибуття громадянина на постійне
проживання в інший населений пункт, або в інше житлове
приміщення, він втрачає право користування цим житловим
приміщенням з дня вибуття.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе визнати відповідача
таким, що втратив право користування спірним
житловим приміщенням з моменту вибуття на інше постійне місце проживання, тобто з листопада 2006 року. З вказаного часу
він ніяких обов'язків, витікаючи з договору
найму житлового приміщення не виконує, житловим приміщення не цікавиться, права власності на нього або на його частину, не
придбав.

Керуючись ст. 167 ЖК України, та на
підставі ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Визнати ОСОБА_2 1973 року народження таким, що втратив право користування житловим приміщення в квартирі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, з моменту вибуття на інше
постійне місце проживання, тобто з листопада 2006 року.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 20 днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачів, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.