Справа №2-1834 2007 p.
РІШЕННЯ

Іменем України

17
грудня 2007 р.          ТУЛЬЧИНСЬКИЙ
РАЙОННИЙ СУД Вінницької області

в
складі:   головуючого судді                                                               Люлько
В.В.

при
секретарі                                                                                         Скавронській
Т.О.

розглянувши у
попередньому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Торківської сільської ради про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
звернулася в суд з позовом до Торківської сільської ради про визнання права
власності мотивуючи свої вимоги тим,  що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2,  яка
проживала в с. Торків,  Тульчинського
району,  Вінницької області.

При житті,  відповідно до заповіту,  посвідченого секретарем виконкому Торківської
сільської ради 11 жовтня 2001 року і зареєстрованого в реєстрі за № 92,  вона заповіла їй право на земельну частку
(пай),  посвідчене сертифікатом серії
НОМЕР_1,  виданим Тульчинською РДА у
відповідності до рішення від 27.01.1997 року за № 23-р. На підставі цього
сертифікату,  28 лютого 2003 року їй було
видано Державний акт серії ВН № 141637 на право власності на земельну ділянку
розміром 2, 6133 га,  для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Торківської сільської ради,  Тульчинського району,  Вінницької області,

Таким
чином,  вона являється єдиною
спадкоємицею за заповітом,  поскільки
інших спадкоємців за заповітом чи законом немає,  що підтверджується довідкою сільради.

Для належного
оформлення своїх спадкових прав вона звернулась до Тульчинської державної
нотаріальної контори. Однак,  нотаріусом
їй було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини. Підставою такої
відмови стало те,  що вона пропустила
встановлений законом шестимісячний термін для подачі заяви про прийняття
спадщини. Однак,  вона не знала про
наявність такого терміну,  а крім
того,  вона проживає за межами
Тульчинського району і дуже часто хворію.

Поскільки,  вона являється єдиною спадкоємицею за
заповітом,  а також приймаючи до уваги
неможливість оформлення спадкових прав через нотаріальну контору,  то вона має всі підстави для звернення до суду
з позовом про визнання за собою права власності на спадкове майно.

В судовому
засіданні позивачка просить суд позов задоволити. Відповідач  в судове засідання не з'явився,  але надав суду заяву,  що не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши
пояснення позивача,  оглянувши матеріали
справи,  суд вважає,  що позов слід задоволити.

Іншого в
судовому засіданні не встановлено.

За таких
обставин суд з метою правильного та швидкого вирішення справи,  вважає за правильне розглянути справу та
ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні.

На
підставі викладеного,  керуючись  ст. 328,
392 ЦК України,   ст. .
ст. . 10, 14, 15, 60, 213-215 ЦПК України,  суд,  -

ВИРІШИВ:

Позов
задоволити.

Визнати за
ОСОБА_1,  право власності на спадкове
майно після смерті ОСОБА_2,  що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 року,  а саме :

* земельну
ділянку розміром 2, 6133 га,  для ведення
товарного сільськогосподарського виробництва,
розташовану на території Торківської сільської ради,  Тульчинського району,  Вінницької області,  що належала померлій на підставі Державного
акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 141637,  виданого Тульчинською районною державною
адміністрацією 28.02.2003 року.

Зобов'язати   Тульчинський   відділ
земельних   ресурсів   провести
відповідні реєстраційні дії.

Рішення суду
може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження.