УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2007
року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Ігнатюк Б.Ю.

суддів -
Куштана Б.П.,
Леско В.В.

при секретарі - Рогач 1.1.

за участю
апелянта ОСОБА_1,  позивачки
ОСОБА_2,  розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.  Ужгород справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 13
липня 2007 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у
користуванні власністю шляхом звільнення помешкання , -

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним
рішенням позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: ОСОБА_1 зобов'язано усунути
перешкоди в користуванні власністю ОСОБА_2 шляхом звільнення АДРЕСА_1.

Відповідач
оскаржив це рішення,  порушив питання про
його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні вимог
позивачки.

Апеляційна
скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В судовому
засіданні апелянт скаргу з наведених підстав підтримав.

Позивачка вважала,  що підстав для задоволення скарги немає.

Заслухавши
доповідача,  учасників процесу та
дослідивши матеріали справи,  колегія
судців вважає,  що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Позивачка
звернулась до суду із зазначеним позовом,
який обґрунтувала тим,  що
являється власником зазначеної квартири,
а в ній проживає її колишній чоловік,
який вчинює сварки,  б'є її.

Задовольняючи
позов,  суд першої інстанції
констатував,  що квартира дійсно належить
позивачці на праві власності і поведінка відповідача відповідає викладеній у
позовній. І такий висновок є правильним: право власності позивачки на квартиру
підтверджено належним договором купівлі-продажу квартири,  який був укладений між позивачкою та
попереднім власником квартири після розірвання шлюбу з відповідачем /а.с.
5,  9/ та актом судово-медичного
обстеження позивачки,  згідно якого їй
було спричинено легкі тілесні ушкодження /а.с. 6/.

Посилання
апелянта на те,  що ця квартира є їхньою
спільною сумісною власністю належними доказами' не доведено і тому не може бути
прийнято до уваги,  що відповідає вимогам
ч.2  ст.
59 ЦПК
України,  згідно якої обставини
справи,  які за законом мають бути
підтверджені певними засобами доказування,
не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Що ж
стосується такого доводу апеляційної скарги як твердження провокаційної
поведінки позивачки та не спричинення їй тілесних пошкоджень,  то на відміну від зазначеного вище доказу
позивачки,  яким вона підтвердила цей
факт,  апелянтом не надано жодного доказу
у підтвердження його доводу. Тому цей довід не може бути прийнятий до

Справа№22-1518/07                                              Номер рядка
статистичного звіту: 5

Головуючий у
першій інстанції: Джуга С. Д. Доповідач: Гнатюк Б.Ю.

2

уваги
відповідно до ч. 1  ст.  60 ЦПК України:
кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень.

А тому
колегія суддів констатує,  про
безпідставність вимог апеляційної скарги та відповідність рішення суду вимогам
матеріального та процесуального права.

Керуючись  ст.
ст.  307,
308,  314 ЦПК
України,  судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Хустського районного суду від 13 липня 2007 року залишити
без змін. Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня її
ухвалення.