Справа
1-ї інстанції:   Разумовська О.Г.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Кутова Т.З.
РІШЕННЯ

Іменем України

2007
року грудня місяця 10 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Лисенка П.П.,

суддів:
ДаниловоїО.О.,  Кутової Т.З.,

при секретарі: Негрун І. О.

за участю:    позивачки ОСОБА_1,

її представника
ОСОБА_2 ,

представника
відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши   у   відкритому   судовому
засіданні   в   м.
Миколаєві   цивільну   справу
за апеляційною скаргою Миколаївського державного гуманітарного
університету ім.  П. Могили на
рішення   Заводського районного суду
м.  Миколаєва     від
11    жовтня      2007 року за позовом

ОСОБА_1 таОСОБА_4до Миколаївського державного гуманітарного
університету ім.  П. Могили про визнання
права на користування житловими приміщеннями,

ВСТАНОВИЛА:

В липня
2007 року ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою до Миколаївського державного
гуманітарного університету (далі - МДГУ) ім.
П.Могили про визнання за ними права користування житловими приміщеннями
в гуртожитку.

Позивачі
зазначали,  що вселилися в АДРЕСА_1 з
дозволу його власника,  яким на той час
була військова частина № 09747,  на
підставі тимчасового талону на заселення. З ними було укладено договір найму
вказаних житлових приміщень. На теперішній час зазначений гуртожиток передано
на баланс відповідачу,  який   вимагає їх виселення.

Рішенням
Заводського районного суду м.  Миколаєва
від 11 жовтня 2007 року позов задоволено,
визнано за позивачами право користування житловими приміщеннями -
АДРЕСА_1.

В
апеляційній скарзі відповідач просить вказане рішення суду скасувати,  а по справі ухвалити нове рішення,  яким в задоволенні позову відмовити,  посилаючись на те,  що суд дав невірну оцінку доказам.

Заслухавши
доповідь судді,  пояснення сторін,  дослідивши докази по справі,  судова колегія дійшла висновку про
необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом,  ОСОБА_1проживала
в АДРЕСА_1 зі своїм колишнім чоловіком ОСОБА_5 та донькою ОСОБА_4 з 1997

2

року (а.с.   8). В подальшому
їй,   як військовослужбовцю військової
частини № 2428,     та її

дочці
ОСОБА_4 на підставі тимчасового талону на заселення № 18 від 20 травня 1999
року надано дозвіл на вселення в кімнати 24,
25 цього ж гуртожитку,   який
належав частині 09747,   зі строком
прописки 2 роки (а.с.   6,  7).

З 8
червня 1999 року гуртожиток по АДРЕСА_1 взятий на баланс  МДГУ ім.
П. Могили як студентський гуртожиток (а.с.   28).

В січні
2001 року з ОСОБА_5 укладено договір найму житлових приміщень - АДРЕСА_1 для
проживання наймача та членів його сім'ї (а.с.
10)

В травні
2003 року ОСОБА_1розірвала
шлюб з ОСОБА_5  та залишилася проживати в спірному житловому приміщенні
(а.с.   11).

Відповідно
до даних,   які містяться в паспортах
позивачів,   ОСОБА_1 та ОСОБА_4
зареєстровані за місцем свого проживання в гуртожитку в АДРЕСА_1 до 1 вересня
2008 року (а.с.   13-14).

Між
тим,   як вбачається позивачів та
письмового повідомлення МДГУ ім.   П.
Могили від 19 березня 2007 року,
відповідач не визнає їх право на проживання за місцем реєстрації та
вимагає виселення.

Враховуючи,   що позивачі вселилися в займані ними житлові
приміщення в гуртожитку в установленому законом порядку,   з відома та дозволу власника
гуртожитку,   суд дійшов вірного висновку
про те,   що вони (позивачі) відповідно
до   ст.
128 ЖК України набули право користування даними житловими приміщеннями.
А оскільки відповідач не визнає вказаних житлових прав позивачів,   районний суд дійшов вірного висновку про
наявність підстав для їх судового
захисту   відповідно до вимог   ст.
15 ЦК України.

Між тим,   суд,                визнаючи
право користування    житловими
приміщеннями за

позивачами,   не звернув уваги на те,   що таке право на даний час обмежене строком
реєстрації. Тому оскаржуване рішення суду слід змінити,   визнавши право користування позивачів
кімнатами №№ 24-25 в гуртожитку по АДРЕСА_1 до 1 вересня 2008 року.

Керуючись   ст.
ст.   307,   309 ЦПК України,   судова колегія,   -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну
скаргу Миколаївського державного гуманітарного університету ім.   П. Могили задовольнити частково.

Рішення
Заводського районного суду м.   Миколаєва
від 11 жовтня 2007 року -змінити.

Визнати
за ОСОБА_1 та
ОСОБА_4 право користування житловими приміщеннями кімнат АДРЕСА_1 до 1 вересня
2008 року.

Рішення
апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двох
місяців з дня його проголошення
безпосередньо до Верховного Суду України.