АПЕЛЯЦІЙНИЙ    СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25 липня
2007 р.                                                                                              м.  Чернівці

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області у складі:

головуючого:
Чміля І.Х.

суддів: Одинака
О.О.,  Підгорної СП.

секретаря:
Скакун К.В.

за    участю:
позивачки ОСОБА_1,  представника
позивачки

ОСОБА_3

розглянувши
цивільну справу за позовом ОСОБА_1до Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області про відшкодування моральної шкоди за
апеляційними скаргами ОСОБА_1та Сторожинецької районної державної адміністрації
на рішення Сторожинецького районного суду від 7 березня 2007 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні
2006 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Просила
стягнути з Сторожинецької районної державної адміністрації на її користь
двадцять п'ять тисяч гривень моральної шкоди.

Посилалася
на те,  що згідно розпорядження голови
Сторожинецької районної державної адміністрації № 126 - ОС від 12 жовтня 2005
року ОСОБА_1 була переміщена з посади начальника відділу контролю на посаду
завідуючого сектором контролю апарату РДА. Вказане розпорядження є незаконним
оскільки позивачку перевели на нижчу посаду,
що потягло за собою зміни істотних умов праці в порушення вимог  ст.  32
Кодексу законів про працю України без її згоди.

19
квітня 2005 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду Чернівецької області прийняла постанову відповідно до якої ОСОБА_1 була
поновлена на посаді начальника відділу контролю апарату Сторожинецької РДА.
Вказана постанова суду вступила в законну силу,
але і досі не виконана відповідачем.

Справа №
22ц-588/ 2007 р.                                                             Головуючий
у І інстанції

Категорія:
19                                                                                                 ДячукО.О.

Доповідач: Одинак О.О.

В результаті
вказаних неправомірних дій Сторожинецька районна державна адміністрація
заподіяла позивачці моральну шкоду яка полягає у фізичних стражданнях які
остання зазнала внаслідок перебування на лікуванні в Сторожинецькій ЦРЛ у
зв'язку з погіршенням стану здоров'я та душевних стражданнях які виразились в
нервуванні,  переживанні негативних
емоцій.

Рішенням
Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 березня 2007 року
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. З Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області на користь ОСОБА_1стягнуто одну тисячу
гривень моральної шкоди яка була заподіяна позивачці в результаті невиконання
відповідачем постанови Апеляційного суду Чернівецької області від 19 квітня
2006 року про її поновлення на попередній посаді. В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1про стягнення моральної шкоди за незаконне переведення позивачки на іншу
посаду відмовлено за пропуском строку позовної давності.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 7 березня 2007 року і задовольнити її позовні
вимоги в повному обсязі.

Вказує
на те,  що суд першої інстанції допустив
порушення норм матеріального права. Зокрема суд в порушення вимог ч.3  ст.
267 ЦК України
з власної ініціативи застосував строк позовної давності.

В апеляційній
скарзі Сторожинецька районна державна адміністрація просить скасувати рішення
Сторожинецького районного суду від 7 березня 2007 року в частині задоволення
позовних вимог позивачки та постановити нове рішення про відмову ОСОБА_2. в
задоволенні її позову.

Посилається
на те,  що суд першої інстанції неповно
з'ясував обставини,  що мають значення
для справи,  послався в рішенні на
недоведені обставини ,  що мають значення
для справи які суд вважав встановленими,
зробив висновки які не відповідають обставинам справи,  допустив порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія
суддів,  перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних
скарг,  приходить до висновку,  що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід
відхилити,  а апеляційну скаргу
Сторожинецької РДА слід задовольнити з наступних підстав.

Ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення
моральної шкоди з Сторожинецької РДА за незаконне переведення на іншу посаду суд
виходив з того,  що позивачка пропустила
трьохмісячний строк позовної давності передбачений  ст. . 233 КЗпП України.

Такий висновок
суду є правильним.

Зокрема як сама позивачка зазначила у своїй позовній заяві моральна шкода в
результаті незаконного переведення на іншу посаду їй була заподіяна в період з
червня 2005 року по квітень 2006 року. Разом з тим позивачка звернулась до суду
з позовом про відшкодування моральної шкоди тільки 22 грудня 2006 року. В своїй
позовній заяві та під час розгляду справи

судом ОСОБА_2 не посилалась
на поважні причини
пропуску строку позовної давності.

Колегія
суддів вважає безпідставними доводи позивачки про те , що суд в порушення вимог
ч.3  ст.
267 ЦК України з власної ініціативи застосував строк позовної давності.
Зокрема як вбачається з протоколу судового засідання суду першої інстанції
представник Сторожинецької РДА посилався на те ,  що позивачка пред'являючи вказані вище вимоги
пропустила строк позовної давності. Крім того вирішуючи вказаний трудовий спір
суд правильно керувався нормами КЗпП України,
а не нормами ЦК України
застосовуючи строк позовної давності. Відповідно до  ст. 1 ЦК
України цивільним законодавством не регулюються трудові відносини. Стаття
233,  або інші статті КЗпП України не
передбачають застосування судом позовної давності лише за заявою сторони у
спорі ,  зробленою до вирішення ним
рішення.

За таких
обставин рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та
обґрунтованим,  а доводи зазначені в
апеляційній скарзі не дають підстав для його зміни або скасування.

Ухвалюючи
рішення про стягнення з Сторожинецької РДА на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в
сумі однієї тисячі гривень за невиконання постанови Апеляційного суду
Чернівецької області від 19 квітня 2006 року суд виходив з того,  що вказана постанова не виконана
Сторожинецькою РДА до нинішнього часу. В зв'язку з невиконанням постанови
відповідач заподіяв позивачці моральну шкоду яка виразилась в тому,  що остання вимушена була з квітня 2006 року
постійно звертатись в ДВС Сторожинецького району,  а також в правоохоронні органи та інші
інстанції. При цьому позивачка нервувала,
отримувала негативні емоції,
тобто морально страждала.

З такими
висновками суду погодитись не можна.

Так
відповідно до положень статей 32,
56,  62 Конституції України,   ст. .23 ЦК України фізична особа має право на відшкодування
моральної (немайнової) шкоди заподіяної внаслідок порушення її прав,  свобод або законних інтересів.

В пункті
3 Постанови Верховного Суду України від 31 березня 1995 року „ Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"
зазначено,  що під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних
страждань,  або інших негативних
явищ,  заподіяних фізичній особі
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Виходячи з наведених норм слід зробити висновок,  що суд першої інстанції відповідно до вимог  ст. ,
ст. ,  213,  215 ЦПК України обґрунтовуючи своє рішення
про стягнення з відповідача моральної шкоди мав би зазначити які саме незаконні
дії або бездіяльність вчинила Сторожинецька РДА,  чому вони є незаконними,  які норми права порушив відповідач,  наявність прямого причинного зв'язку між
такими діями або бездіяльністю відповідача і заподіянням позивачці моральної
шкоди . Однак суд цього не зробив. Позивачка також не обґрунтовувала свої
вимоги вказаними обставинами.

Суд в своєму
рішенні також не послався на належні докази передбачені  ст. . 57 ЦПК України які б стверджували
заподіяння позивачці моральної шкоди,  а
позивачка не надала суду таких доказів. Зокрема як вбачається з рішення суд
обґрунтовує заподіяння позивачці моральної шкоди її поясненнями. Однак
відповідно до  ст. . 57 ЦПК України пояснення позивачки
може бути доказом по справі якщо ця сторона допитана як свідок. Разом з тим як
вбачається з протоколу судового засідання суд не допитував ОСОБА_1 в якості
свідка.

Ухвалюючи
рішення суд також не врахував,  що
відповідно до  ст. 2 Закону України „ Про
виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладено на
Державну виконавчу службу.

Таким
чином суд першої інстанції ухвалюючи рішення в зазначеній частині послався на
недоведені обставини,  що мають значення
для справи,  які суд вважав
встановленими,  зробив висновки які не
відповідають обставинам справи,  неправильно
застосував норми матеріального права,
порушив норми процесуального права і це порушення призвело до
неправильного вирішення справи.

За таких
обставин колегія суддів вважає,  що
рішення суду першої інстанції в цій частині слід скасувати і постановити нове
рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачки.

Враховуючи,  що в задоволенні позовних вимог позивачки
відмовлено,  слід також скасувати рішення
суду першої інстанції щодо стягнення з Сторожинецької РДА на користь позивачки
коштів в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору в сумі
8 гривень 50 копійок.,  витрат з
інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в сумі 15 гривень,  за надання юридичної допомоги в сумі 10
гривень відповідно до вимог  ст.  88 ЦПК України.

Керуючись
статтями 32,  56,  62 Конституції України,   ст. .23 ЦК України  ст.  ст.
57, 58,  88, 213,  215,
303,  304,  307,
308 ЦПК України,  колегія суддів

вирішила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1відхилити.

Апеляційну
скаргу Сторожинецької районної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 березня
2007 року в частині стягнення з Сторожинецької районної державної адміністрації
Чернівецької області на користь ОСОБА_11000 (однієї тисячі) гривень моральної
шкоди яка була заподіяна позивачці в результаті невиконання відповідачем
постанови колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області від 19 квітня 2006 року та щодо стягнення з Сторожинецької
районної державної адміністрації на користь позивачки коштів в рахунок
відшкодування витрат понесених на сплату судового збору в сумі 8 гривень
50  копійок.,   витрат з інформаційно - технічного
забезпечення розгляду

справи в
сумі 15 гривень,  за надання юридичної
допомоги в сумі 10 гривень скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1до Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області про стягнення моральної шкоди яка була
заподіяна позивачці в результаті невиконання відповідачем постанови колегії
суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької
області від 19 квітня 2006 року відмовити.

В решті
рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 7 березня 2007 року
залишити без змін.

Рішення набирає
законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили.