overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Справа
№ 2-0-11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

28
квітня 2007 року Решетилівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого            Беркути Л.Г.

при секретарі Захарченко
Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі
Решетилівка справу за заявою

ОСОБА_1про
встановлення факту прийняття спадщини, -

В
С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1
звернулася в суд з заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1померла її мати
ОСОБА_2 і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку, який
знаходиться в с. М'якеньківка Решетилівського району, в якому вона з 1992 року
і по даний час проживає, підтримує будинок, здійснює його ремонт, оплачує
комунальні послуги. Вона та її сестра ОСОБА_3 є спадкоємцями першої черги за
законом. В нотаріальній конторі їй відмовляють в оформленні спадщини в зв'язку
із пропуском строку на прийняття спадщини, встановлення даного факту необхідно
для оформлення права на спадщину.

В
судовому засіданні заяву підтримала.

Представник
зацікавленої особи ОСОБА_4. заявила, що ОСОБА_1 ніякого права на спадкове майно
немає, оскільки мала свій будинок, який продала та виїхала в м. Полтаву,
прописана в м. Полтаві, належним чином після смерті матері ніякої спадщини не
оформляла.

Заслухавши
думку учасників процесу, суд приходить до слідуючого.

У
відповідності п.6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку
окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку
позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює
заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних
підставах.

Звертаючись
в суд з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, заявниця ОСОБА_1
претендує на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері

ІНФОРМАЦІЯ_1. Між тим її сестра ОСОБА_3 вважає, що
спірний будинок є її власність і вона його частину прийняла і після смерті
матері, до ніякого спадкового майна заявниці воно не відноситься.

Таким
чином, під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про
право на спадщину та власність, який вирішується в порядку позовного
провадження.           Керуючись п.6ст.
235 ЦПК України, суд, -

У
Х В А Л И В:

Заяву
ОСОБА_1про встановлення факту прийняття спадщини залишити без розгляду.

Роз'яснити
ОСОБА_1, що вона має право подати позов на загальних підставах до ОСОБА_3.

Ухвала
може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської
області через Решетилівський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня
винесення ухвали заяви про апеляційне оскарження і  подання після цього протягом 10 днів
апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку
ч.4ст. 295 ЦПК України.

Суддя                                                           підпис

Копія                                                             вірна

Голова
Решетилівського райсуду                           Л.Г.Беркута
№
2-436/2007                        КОПІЯ
Е М      У К Р А Ї Н И
районний суд Полтавської області в складі:
- судді              Горулько
секретарі -                     Гудзенко
участю:        позивачки -                           ОСОБА_1,
-                         ОСОБА_2,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в селищі
Решетилівка справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати її  шлюб із відповідачем, неповнолітню дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, залишити проживати разом з нею, посилаючись
при цьому на те, що внаслідок відсутності спільних поглядів на життя стосунки
між сторонами погіршилися, сторони втратили почуття любові та взаємоповаги,
внаслідок чого подружні відносини  між
ними припинилися, фактично сім”я розвалилася і відновлення її неможливе.
судовому засіданні позивачка позов
підтримала, просила його задовольнити.
Відповідач  ОСОБА_1 позов визнав, проти його задоволення
Суд, заслухавши
позицію сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання
відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, а тому приймає визнання відповідачем позову.
розривають перший шлюб.
ст.ст. 130, 174 ч. 4   ЦПК України,
ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -
відповідачем ОСОБА_2позову - прийняти.
ОСОБА_1- задовольнити.
зареєстрований 20 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського
народження, - розірвати.
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, залишити проживати разом з матір»ю.
прибуток держави мито за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу  із ОСОБА_1- 17 грн., ОСОБА_2від сплати
державного мита звільнити.
про апеляційне оскарження рішення може бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.
скарга на рішення може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви
про апеляційне оскарження  або без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження до апеляційного суду Полтавської
області через Решетилівський районний суд.
СУДДЯ:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

5 грудня 2007 року                                                              м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

суддів:

Барсукової В.М.,  Берднік І.С.,
Гуменюка В.І., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Овруцькому районі Житомирської області (далі - відділення Фонду) про
стягнення страхових виплат,

в
с т а н о в и л а:

У липні 2006 року
ОСОБА_1, звернувшись до суду з указаним позовом, зазначав, що 4 квітня 2001
року, працюючи в ТОВ “Моноліт”, він отримав каліцтво внаслідок нещасного
випадку. Вказаний факт встановлено рішенням суду і згідно висновку МСЕК від 14
травня 2002 року йому встановлено втрату 30% професійної працездатності з
наступним переоглядом, однак відповідач відмовляє йому в призначенні страхових
виплат із-за відсутності акту форми Н-1.

Посилаючись на
викладене, просив стягнути з відповідача одноразову страхову виплату в розмірі
3517 грн. 50 коп. та щомісячні страхові виплати в розмірі 3003 грн. 15 коп.

Рішенням Овруцького
районного суду Житомирської області від 23 березня 2007 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27 червня 2007 року,
позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача щомісячні
страхові виплати за період з 3 квітня 2006 року по         8 березня 2007 року в розмірі 801 грн.
80 коп. та одноразову виплату в розмірі 3517 грн. 50 коп. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відділення Фонду просить зазначені
судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права, і постановити нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Оскільки з матеріалів справи та
змісту касаційної скарги не вбачається порушення судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України,
колегія суддів Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України

у
х в а л и л а :

Касаційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
України в Овруцькому районі Житомирської області відхилити.

Рішення Овруцького
районного суду Житомирської області від 23 березня 2007 року та ухвалу
апеляційного суду Житомирської області від 27 червня 2007 року залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.М. Барсукова

І.С. Берднік

В.І. Гуменюк
У х в а л а

іменем  України

5 листопада 2007 року
м. Київ

Суддя Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України Прокопчук Ю.В., розглянувши касаційну скаргу військової частини А
2784 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2007 року
в справі за позовом ОСОБА_1до військової частини              А 2784 про поновлення на роботі,
стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2007 року у
задоволенні зазначеного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня           2007 року рішення суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді майстра відділу зберігання та
обслуговування  (рухомих ремонтних засобів) військової частини А 2784 з 22 лютого 2006 року. Стягнуто з військової
частини А 2784 на користь ОСОБА_1              2649 грн. 88 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу та 100
грн. моральної шкоди.

У касаційній скарзі військова частина А 2784 просить
скасувати рішення суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права, а рішення суду першої інстанції залишити
в силі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких
підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної
скарги в цій частині без наведення конкретних порушень судом норм
процесуального права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні
фактів, також не можуть бути визнані такими, що викликають необхідність
перевірки матеріалами справи.

Доводи скарги та зміст оскаржуваного рішення також не
дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи
допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені             ст. ст. 338 - 341
ЦПК України як підстави для скасування рішення.

На підставі наведеного та керуючись пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК
України

у х в а л и в:

Військовій частині А 2784 у відкритті
касаційного провадження в справі за позовом
ОСОБА_1до військової частини              А 2784 про поновлення на роботі,
стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди відмовити.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути
скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                       Ю.В.
Прокопчук
Справа № 2-424/07
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М       УКРАЇНИ

19 лютого 2007 року Вознесенський міськрайонний суд
Миколаівськоі області у складі:

головуючої -
судді Висоцькоі Г.А. при секретарі - Дєєвій В.В. розглянувши у відкритому
судовому засіданні     м. Вознесенська
цивільну справу   за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2007 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у розмірі 14 частини всіх видів
доходу на її користь на утримання дочки: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та до її
повноліття, так як дитина проживає з нею, а відповідач матеріально не допомогає
утримувати дочку, просила позов задовільнити.

В судовому
засіданні позивачка  підтримала свої
вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засідання позов визнав, пояснив, що
працює та отримує пенсію, згідний сплачувати аліменти.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали
цивільної справи, суд встановив слідуюче.

Позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 10.08.1996 року
по 13.08 2003року перебували у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про
рохірвання шлюбу від 13.08.2003 року, актовий запис № 124, від даного шлюбу
мають дочку: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 07.04.1998року,
в якому  вказано, що батьком дитини є
ОСОБА_2.

Неповнолітня дитина проживає разом з матір"ю у
АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою вуличного комітету від 05.02.2007 року та
самим відповідачем..

Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов"язані
утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання
присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у
твердій грошовій сумі.

Керуючись ст.
ст. 10,11, 209, 212,213,214,215   ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця м. Вознесенська на
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 14
частини заробітку ( доходу) до її повноліття, але не менше 30% від прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 06.02.2007 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір до бюджету держави в особі Вознесенського
міського фінансового відділу / р/р 22090100, МФО 826013, КОД 23406957, р/р 0007 Банк УДК Миколаівськоі
області/ у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення на
користь держави в особі державного бюджету м.Вознесенська 22050000 банк ГУДКУ
Миколаївській області МФО
826013 код 23406957  рр
0007   у розмірі 7 гривень 50
копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду
Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі заяви про
апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня проголошення рішення та подачі
апеляційної скарги протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.,
однак в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
Головуючого - Сеніна Ю.Л.,
Суддів:   Барсукової В.М., Левченка Є.Ф.,
розглянувши скаргу ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами ухвали Апеляційного суду Одеської
області від 12 липня 2007 року, постановленої в справі за позовом ОСОБА_1 до
держави Україна в особі судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя про
відшкодування моральної шкоди,
Ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 21 лютого 2005 року відмовлено в прийнятті зазначеної
Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 12 липня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, ухвалу
Апеляційного суду Запорізької області залишено без змін.
Справа за касаційною скаргою
ОСОБА_1 була розглянута в касаційному порядку Апеляційним судом Одеської
області, який виконував функції касаційної інстанції відповідно до Закону
України “Про внесення змін до Закону України “Про судоустрій України” щодо
забезпечення касаційного розгляду цивільних справ” від 22 лютого 2007 року №
ОСОБА_1 звернувся до Верховного
Суду України із скаргою про перегляд ухвали Апеляційного суду Одеської області
від 12 липня 2007 року у зв'язку з винятковими обставинами, просить її
скасувати і направити справу на новий розгляд, посилаючись на неоднакове
застосування положення закону.
Колегія суддів вважає, що у допуску скарги до
провадження у зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні справи слід
відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові
рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з винятковими
обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони оскаржені з
мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і
того самого положення закону; визнання судового рішення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні зобов'язання
України.

Доводи скарги ОСОБА_1 не дають підстав для
висновку про наявність передбачених ст. 354 ЦПК України підстав для перегляду
ухвали у зв'язку з винятковими обставинами.

Керуючись ст. 356 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

У допуску скарги ОСОБА_1 до
провадження у зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні справи за
позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі судді Ленінського районного суду
м.Запоріжжя про відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
В.М.Барсукова

Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.В.Прокопчук

М.П.Пшонка
Справа №22 -2944/2007 р.
Головуючий в суді першої інстанції: Федчишен С.А.
Доповідач: Міхасішин І.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 року                                                                                                 м.
Вінниця

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого:
Міхасішина І.В. Суддів: Щолокової О.В., Якути О.І., При секретарі: Яблонській
І.Л., За участю: представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача
Степанової С. С.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 жовтня 2007 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до ВАТ
«Завод «Термінал» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення
заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

Рішенням
Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 жовтня 2007 року у позові ОСОБА_1 до ВАТ «Завод
«Термінал» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, стягнення заробітної
плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач ОСОБА_1 просить
рішення суду першої

інстанції
скасувати, а справу передати на новий розгляд посилаючись на неповне

з'ясування
обставин, що мають значення для справи, порушення норм

матеріального
права.

Колегія суддів
перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах
доводів апеляційної скарги, прийшла до висновку, що дану скаргу слід відхилити
виходячи з наступного.

По справі судом
встановлено, що наказом ВАТ «Завод «Термінал» від 01 лютого 2006 року за № 4-к
позивача ОСОБА_1, який
працював водієм в товаристві, звільнено з роботи з 02 лютого 2006 року за
прогул без поважних причин згідно з п. 4 ст. 40 КЗпП України.

З даним наказом
позивача було ознайомлено 01 лютого 2006 року (а.с. 12).

Неодноразові
повідомлення відповідача з 03 лютого 2006 року про необхідність отримати
трудову книжку і розрахунок (а.с. 58-63) позивач ігнорував.

Трудову книжку
відповідач отримав 13 березня 2007 року (а.с. 2 на звороті).

Відмовляючи у
позові, який було подано лише 09 серпня 2007 року, суд першої інстанції виходив
із того, що позивач звернувся до суду з пропуском передбаченого ст. 233 КЗпП
України тримісячного строку, без поважних причин. Не надав доказів щодо
спричинення йому відповідачем моральної шкоди.

Такі висновки
суду відповідають обставинам справи і зроблені з додержанням норм матеріального
та процесуального права.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м. Вінниці від 30 жовтня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набуває
законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному
порядку на протязі двох місяців з дня її проголошення до Верховного Суду
України.
Справа
№ 2-1394/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2007
року                                                                                                  м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
в складі:

головуючої судді                                               Шалаути Г.І.

секретаря                                                          У стинської Н. С.,

з участю позивачки                                            ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Івано-Франківського міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

ОСОБА_1 подала позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивувала тим
, що зареєструвала шлюб з відповідачем 22.02.2006 року, в шлюбі дітей немає.

Причиною
розірвання шлюбу є те, що міцної сім'ї" вони не створили, сварки та непорозуміння призвели до припинення подружніх стосунків,
наміру поновити їх не має, шлюб носить формальний характер , просить
його розірвати, витрати пов'язані з оформленням розлучення в
органах РАЦСу покласти на відповідача.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся
про час та місце розгляду справи через пресу
( а.с.10). За таких обставин суд вважає, за доцільне розглянути
справу у відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивачки , дослідивши обставини справи, суд приходить
до висновку, що стосунки, які існують між сторонами
виключають можливість подальшого збереження сім'ї, сторони шлюбних
стосунків не підтримують тривалий час, подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам сторін, а тому суд вважає, що
шлюб слід розірвати, витрати пов»язані з оформленням свідоцтва про розірвання
шлюбу в державних органах реєстрації актів цивільного стану покласти на
відповідача.

На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 215 - 216 ЦПК Укаїни, суд,-

вирішив:

Позов задоволити. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 22.02.2006 року у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського
управління юстиції, актовий запис № 252- розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 при оформленні свідоцтва про розлучення в державних органах реєстрації актів цивільного стану на користь
держави держмито в розмірі одного неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, звільнивши від сплати ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі заяви про
апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне
оскарження не було подано. В разі подачі заяви про
апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга не була подана в
строк, рішення набирає законної сили після закінчення цього
строку.

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

2

Заяву про апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду області
може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів після подачі
заяви про апеляційне оскарження. Заява про
апеляційне оскарження та апеляційна скарга подається через Івано-Франківській
міський суд.