Справа№22-8212
Головуючий y l-й інстанції - Неганова Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ України

17
грудня 2007 року. Колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного
суду м. Києва в складі:

головуючого                                                               Пікуль
А.А.

суддів                                                                          Кабанченко
О.А.Коротуна В.М.

при
секретарях                                                           Горлатенко
О.С Твердохліб Ю.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною
скаргоюОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
на рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2007 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до закритого акціонерного товариства «Страхові традиції» про стягнення
страхової виплати та відшкодування моральної шкоди

встановила:

Рішенням
Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2007 року за безпідставністю
відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до закритого акціонерного товариства «Страхові традиції» про
стягнення страхової виплати та відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з
рішенням суду представник позивача подав у його інтересах апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи,
неправильну оцінку доказів, неповноту судової перевірки, порушення норм
матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені ОСОБА_2 вимоги про
виплату страхового відшкодування та відшкодування шкоди.

При ухваленні
рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

13 грудня 2005
року між сторонами був укладений договір серії ТР №2234 добровільного
страхування автотранспорту терміном дії до 12 грудня 2006 року.

Предметом
страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству
України, пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем
«БМВ 320» реєстраційний номер НОМЕР_1 та додатковим обладнанням на ньому.

2 листопада 2006
року між сторонами підписано доповнення №1 до указаного договору, згідно з
яким, у зв'язку із зняттям 16 березня 2006 року автотранспортного засобу з обліку
для продажу на території України, внесено зміни до п.1.5 Договору щодо
реєстраційного номера автомобіля, а саме, п.1.5 затверджено в редакції
«Реєстраційний номер - «Транзит» НОМЕР_2».

Страхова компанія відмовила ОСОБА_2
в виплаті страхового

відшкодування внаслідок настання страхового випадку, посилаючись на те, що

талон про проходження державного технічного огляду застрахованого

транспортного засобу прострочений, а збитки, які заподіяні під час

використання транспортного засобу після закінчення строку дії талона

державного технічного огляду транспортного засобу, не відносяться до

страхового випадку.

Позивач
використовував транспортний засіб після закінчення строку дії

талона Державного технічного огляду
транспортних засобів.

Наданий
позивачем на підтвердження заявлених вимог протокол огляду транспортного
засобу, підписаний працівником ДАІ Печерського району м. Києва, не відповідає
вимогам «Правил проведення державного технічного огляду автомобілів, автобусів,
мототранспорту та причепів»,
крім того, з інших письмових доказів по справі вбачається, що автомобіль
позивача у відділ ДАІ з обслуговування Печерського району при УДАІ ГК МВЄ
України в м. Києві в 2006 році на державний технічний огляд не надавався.

Заслухавши
доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Виходячи з
наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових
доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини,
що мають значення для справи, які суд вважав, встановленими, доведені.

Висновки суду
щодо підстав для відмови в задоволенні позовних вимог відповідають обставинам
справи та положенням матеріального закону.

Норми
матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи
апеляційної скарги про те, що факт проведення технічного огляду автомобіля
підтверджується квитанціями про сплату за проведення технічного огляду, які
були надані суду, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості
підстав для скасування оскаржуваного рішення враховуючи наступне.

Автомобіль
позивача 16 березня 2006 року був знятий з обліку для продажу на території
України ( а.с.32, 35), видані тимчасові номерні знаки терміном дії до 16 серпня
2006 року, який був продовжений до 20 листопада 2006 року.

Відповідно до
«Правил проведенім державного технічного огляду автомобілів, автобусів, мототранспорту та причепів»,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 p. N 141,
технічний огляд транспортних засобів, що перебувають на тимчасовому обліку,
оформляється актом, який в 10-денний строк надсилається до Державтоінспекдії за
постійним місцем реєстрації. Експлуатація транспортних засобів, що не пройшли
технічного огляду у встановлені строки, забороняється зі зняттям номерного
знака (п. 16 Правил).

В даному випадку
акт про проведення державного технічного огляду автомобіля «БМВ 320» реєстраційний
номер НОМЕР_1 відсутній. З повідомлення суду начальника Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві
вбачається, що указаний автомобіль у відділ ДАІ з обслуговування Печерського
району при УДАІ ГК МВС України в м. Києві в 2006 році на державний технічний
огляд не надавався.

За таких
обставин сама по собі наявність квитанцій про сплату за проведення технічного
огляду не свідчить про те, що такий огляд був проведений.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд повинен був викликати у судове засідання начальника
ДАІ Печерського району м. Києва для допиту в якості свідка також не можуть бути
прийняті судом апеляційної інстанції в, якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення, оскільки відповідно до положень процесуального закону
тягар доказування лежить на стороні, а принцип диспозитивності цивільного
судочинства вказує на те, що суд розглядає справу на підставі доказів сторін,
обов'язку по збиранню доказів в суду немає. В даному випадку клопотання про
допит указаної особи в якості свідка сторони не заявляли ( а.с.89-108), не
містить такого клопотання і апеляційна скарга.

Таким чином, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції дана належна оцінка
доводам позивача у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не
спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для скасування
рішення немає.

Керуючись ст.
303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 в інтересах, ОСОБА_2
відхилити.

Рішення
Подільського районного суду м. Києва від 20 липня 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.