Справа
№ 22-464/2007 рік                             Головуючий суддя 1
інстанції: Пахут С.О.
Суддя-доповідач : Гордійчук C.O.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

22
травня 2007
року                                                                 м. Рівне

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

Головуючого судді : Василевича
B.C. суддів : Гордійчук C.O., Шимківа С.С. при секретарі
:Чалій Н.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Рівному
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1на рішення Дубровицького районного суду від 24 січня
2007 року
в справі за позовом ОСОБА_2до
ОСОБА_1про відшкодування шкоди та зустрічним позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права
власності та повернення майна.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, що з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів,-

встановила :

Рішенням Дубровицького районного суду від 24
січня 2007 року позов ОСОБА_2до
ОСОБА_1про відшкодування шкоди задоволено частково.

Визнано право власності ОСОБА_2. на автомобіль марки
АУДІ-80, 1990 року
випуску та зобов'язано органи ВДАІ УМВС зареєструвати цей автомобільна на її ім'я.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ОСОБА_2. 3000
грн. заподіяної моральної шкоди та 250
грн. судових витрат.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності та повернення майна відмовлено за безпідставністю.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки висновки суду не
відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону. Крім того, суд не врахував, що автомобіль був придбаний
за час шлюбу, але за його особисті
кошти, а тому являється його особистою власністю.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення його зустрічного позову.

В запереченні на апеляційну скаргу позивачка вказує, що
рішення суду законне та обґрунтоване, просить
залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Оскільки судом неправильно застосовано норми
матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 п.З ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею,
ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому
особисто.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом
першої інстанції сторони перебували в зареєстрованому
шлюбі з 2 листопада
2001 року
по березень 2006 року.
12 вересня
2005 року
позивачка продала квартиру, що належала їй на праві приватної власності (а.с.6). За кошти отриманні від
продажу квартири в сумі 6000 доларів
США відповідач,
без згоди дружини, в листопаді 2005 року придбав автомобіль
АУДІ-80 1990 року
випуску та зареєстрував на своє ім'я (а.с.8), який використовував для власних потреб.

Відповідно до норм процесуального права передбачається,
що обставини цивільних справ з'ясовуються судом
на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то
відповідно до ст. 10 ЦПК
України, кожна сторона повинна
довести ті обставини ,на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, будь-яких достовірних доказів, проте, що
відповідач придбав автомобіль за
власні кошти, які позичив, відповідач суду не надав і судом їх не здобуто.
Навпаки, в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3. спростував факт позики грошей ОСОБА_4 і пояснив, що розписки він написав на прохання
останнього.

Крім того, суд не може взяти до уваги показання свідків
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. як доказ надання позики
відповідачу на купівлю автомобіля, оскільки вони є не послідовними та суперечливими, а свідки
ОСОБА_7. та ОСОБА_1. є близькими
родичами відповідача і являються зацікавленими особами.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що
автомобіль придбаний за час шлюбу сторін, але за кошти,
що належали позивачці.

Разом з тим, не підлягають до задоволення позовні в
частині заподіяння позивачці
моральної шкоди, оскільки дані правовідносини, що виникли між сторонами не передбачають відшкодування такої шкоди.

Керуючись ст.ст. 307,313, 314, 316 ЦПК України, ст.57 СК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу
ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Дубровицького районного суду
від 24 січня
2007 року
скасувати.

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_1про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Визнати право власності ОСОБА_2на автомобіль марки АУДІ-80, 1990 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та
зобов'язати Сарненське МРЕВ ВДАІ УМВС зареєструвати цей автомобільна на її
ім'я.

Стягнути з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2 250
грн. витрат за надання юридичної
допомоги.

В решті позову відмовити за
безпідставністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про визнання права власності та повернення майна відмовлено за безпідставністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення
і може бути оскаржене до Верховного Суду України
протягом двох місяців з дня набрання ним чинності.