Справа № 22ц - 403/07                                    Головуючий у
1 інстанції Нєвєров І.М.
44                                                     Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

2007 р.
травня 10                                                                                                   місто
Луцьк

Колегія
суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області
в складі:

головуючого
Шевчук Л.Я.

суддів Свистун
О.В., Подолюка В.А.

при секретарі
Матюхіній О.Г.

з участю
позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3. ОСОБА_5

представника
відповідача Охотинського В.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
відкритого акціонерного товариства «Горохівське АТП-10764» про відшкодування
моральної шкоди, за апеляційною скаргою відповідача ВАТ «Горохівське АТП-10764»
на рішення Іваничівського районного суду від 13 березня 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

В
апеляційній скарзі на рішення суду відповідач вказує на порушення судом норм
матеріального та процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та просить його скасувати, а справу направити на
новий розгляд.

Рішенням
Іваничівського районного суду від 13 березня 2007 року позов задовольнено
частково.

Стягнуто
з ВАТ «Горохівське АТП-10764» в користь ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 100
грн. моральної шкоди кожному.

Стягнуто
з ВАТ «Горохівське АТП-10764» в дохід держави 42 грн. 50 коп. судового збору та
ЗО грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи Іваничівським
районним судом на рахунок Державної судової адміністрації у Волинській області.

В
апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції не взято до
уваги те, що пільгові квитки на проїзд громадян Горохівська автостанція
перестала продавати лише після розпорядження вищестоячої організації -    ВАТ

«ВОПАС-10799». Отже, відповідач по даній справі не наділений
правом реалізації квитків на автостанціях і не може бути відповідачем по
справі.

Вважає,
що суд не з'ясував питанням, чи виникли цивільні права та обов'язки між
сторонами по справі відповідно до ст.11 ЦК
України. Не застосував ст.ст. 1166, 1167, 1172 ЦК України.

Крім
того, позивачі, крім ОСОБА_2, не надали суду доказів, що їх права були
порушені, а саме - проїзних квитків. Судом не взято до уваги п.15 ч.1 ст.20
Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» та п.7 ч.1 ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо надання
пільгового проїзду.

Також вважає, що
суд не вірно визначив розмір моральної шкоди.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивачі по справі користувались своїм правом
на пільговий проїзд, однак неправомірними діями відповідача їх право було
порушене.

Заслухавши
доповідача, представника відповідача Охотинського В.А., позивачів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_5, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Так, з
матеріалів справи вбачається, що директор ВАТ «Горохівське АТП-10764» на адресу
директора ВАТ «ВОПАС 10799» у м.Луцьку надіслав лист про те, що з 20 січня 2003
року «Горохівське АТП-10764» припиняє пільгове перевезення населення. Такий же
лист було надіслано і на автостанцію м.Горохова.

Судом
першої інстанції встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
являються інвалідами і мають право на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни і інвалідів війни, що підтверджується посвідченнями
(а.с.354-357).

Згідно
із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального
захисту» - ч.2 п.21 ст.13 - інвалідам війни та особам, які супроводжують у
поїздках інвалідів першої групи (не більше одного супроводжуючого), надається
право користування міжміським транспортом (автомобільним) у період з 01 жовтня
по 15 травня з 50-процентною знижкою вартості проїзду без обмеження кількості
поїздок.

Пунктом
7 ст.13 цього ж Закону... передбачено, що інваліди війни та прирівняні до них
особи (ст.7) мають право на безплатний проїзд всіма видами міського
пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в
сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського
сполучення та автобусами приміських маршрутів в межах області за місцем
проживання. Це право поширюється і на особу, яка супроводжує інваліда першої
групи.

Відповідно
до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» ст.20 ч.1 п.15 - особам, віднесеним до
першої категорії, надаються пільги на безоплатне користування всіма видами
міського та приміського транспорту (крім таксі, в яких число посадочних місць
для пасажирів не більше 9) на території України.

Отже,
суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачі мають право
на пільги, встановлені вищевказаними Законами.

Судом
встановлено, що касири автостанції м.Горохів припинили продаж пільгових квитків
у зв'язку з тим, що водії підприємства-перевізника, відповідача по справі,
посилаючись на вказівку адміністрації АТП, відмовлялись перевозити пільгову
категорію громадян.

Таким
чином, суд правильно визначив відповідача по справі і покликання представника
відповідача щодо неналежного відповідача безпідставні.

Оскільки,
позивачі мали право на пільговий проїзд, а діями адміністрації АТП-10764 були
позбавлені цього права, отже суд першої інстанції правильно встановив, що дії
відповідача були неправомірні.

Згідно
із ст.440-1 ЦК України
( в ред. 1963
року) та відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України
«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)»,
суд визначив розмір моральної шкоди та стягнув з відповідача.

Доводи
апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення ухвалене з
додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись
ст.ст.307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу відповідача ВАТ «Горохівське АТП-10764» відхилити.

Рішення
Іваничівського районного суду від 13 березня 2007 року в даній справі залишити
без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до
Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання законної сили.