overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року місяця квітня 24 дня колегія суддів судової палати у цивільних

справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого, судді -
Любобратцевої Н.І.

Суддів:    Даніла
Н.М., Чистякової Т.І.

при секретарі: Галіч
Ю.Є.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі цивільну справу за позовом ТОВ
„Делішес" до ОСОБА_1 про зобов'язання утримуватись від вчинення будь -
яких дій, що можуть порушити право власності,

за
апеляційною скаргою представника ТОВ „Делішес" - Лавриненко Тараса
Михайловича на ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної
Республіки Крим від 28 лютого 2007 року,

ВСТАНОВИЛА:

13
вересня 2006 року ТОВ „Делішес" звернулося з позовом до ОСОБА_1, про
зобов'язання утримуватись від вчинення будь-яких дій, що можуть порушити право
власності.

Ухвалою
Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 28 лютого 2007 року
провадження по цивільній справі за позовом ТОВ „Делішес" до ОСОБА_1 про
зобов'язання утримуватись від вчинення будь-яких дій, що можуть порушити право
власності закрито, знятий арешт з будівлі цілісного комплексу Універсам № 34,
розташованого по вул. Героїв Сталінграда в м. Сімферополі.

Не
погодившись з вказаною ухвалою, представник ТОВ „Делішес" -Лавриненко
Т.М., подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування,
посилаючись на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального
та процесуального права.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, колегія суддів вважає
за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно
до п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін в деякі
законодавчі акти України про визначення підсудності справ за питаннями
приватизації та по корпоративним суперечкам" від 15 грудня 2006 року
передбачено, що заяви та скарги по справам, передбаченим абзацом першим пункту
1 і пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, по яким не порушено
(відкрито) провадження, розглядаються господарськими судами, у порядку
передбаченому ГПК України.

Оскільки
провадження по справі відкрито 21 вересня 2006 року, справа неодноразово
призначалась та відкладалась слуханням, тому підстав для закриття провадження
по справі не має.

Керуючись
ст.ст. 301, 303, 304 ч.2, ст. 307 ч. 2 п. 4, 316, 317, 319 Цивільного
процесуального кодексу України, колегія суддів судової палати у цивільних
справах, -

Справа № 22-ц-3030/2007р.                                     Головуючий
в першій
інстанції   Долженко Ю.П.

Доповідач  Даніла Н.М.

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу представника ТОВ „Делішес" - Лавриненко Тараса Михайловича на
ухвалу Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим
від 28 лютого 2007 року задовольнити.

Ухвалу
Центрального районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 28
лютого 2007 року скасувати, справу передати на новий розгляд.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двох
місяців.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем     України

03 травня
2007 року

Судова колегія з цивільних справ апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого судді- Галушко Л.А.

Суддів колегії        -Плавіч Н.Д. Кварталової А.М.

При секретарі        -Гукаленко О.О

За участю представника
позивача-Скрябікової В.Г.

Розглянувши
матеріали справи за апеляційною скаргою Комінтернівського РЕМ
ВАТ'Одесаобленерго" на ухвалу
Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2006
року по справі за позовом
Комінтернівського РЕМ ВАТ „Одесаобленерго"
до ОСОБА_1 про стягнення збитків

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2005 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою в котрій
просив суд стягнути з відповідача за
порушення Правил користування електроенергією 20 132 грн.64 коп.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області
від 22 березня
2006 року позовна заява
залишена без розгляду.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду з направленням справи на розгляд по суті посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права. Зокрема апелянт посилається на те, що вони не були належним чином
сповіщені про час та місце судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників
процесу, що з'явились, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких міркувань.

Відповідно до ст.. 311 ч.1 п. З ЦПК України безумовною підставою для скасування рішення суду з направленням справи на новий
розгляд підлягає справа розглянута у відсутності кого-небудь з осіб, котрі
приймають участь у справі, належним чином не сповіщених про час та місце судового розгляду.

Підставою для залишення заявлених вимог без розгляду
являється повторна неявка позивача до суду без
поважних причин.

Справа 22ц-1363-2007                           Головуючий суддя- Добров П.В.

Категорія-5                                            Доповідач-Галушко Л.А.

У відповідності до ст.76 ЦПК
України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під
розписку, а юридичним особам-відповідній посадовій особі, котра розписується про вручення повістки.

З матеріалів справи не вбачається, що позивач був
сповіщений про час та місце розгляду
справи у відповідності до вимог ст.76 ЦПК України, а тому у суду не було законних підстав залишати заявлені вимоги без розгляду.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що
ухвала суду підлягає скасуванню з
направленням справи до того ж суду для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст.304,307 ч.2
п.4,312ч.1 п.3,315 319
ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Комінтернівського
РЕМ ВАТ „Одесаобленерго"
задовольнити.

Ухвалу
Комінтернівського районного суду Одеської області від 22
березня 2006
року скасувати, справу повернути до суду 1-ї
інстанції для розгляду по суті.

Ухвала оскарженню не піддягає.
Справа
№33ц-54кс/07 Категорія
УХВАЛА

Іменем України

6 червня 2007 року колегія
судців судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської
області в складі: Мурлигіної О.Я., Славгородської Н.П., Данилової О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в м.
Миколаєві справу за позовом Знам 'ямського відділення Державного казначейства у
Кіровоградській області доОСОБА_1 про визнання угоди дійсною та стягнення
безпідставно отриманих коштів

за касаційною скаргоюОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської
області від 14 жовтня 2004 року ,

встановила:

В серпні 2003 року
Знам'янське відділення Державного казначейства у Кіровоградській області
звернулося з позовом доОСОБА_1, спадкоємиці померлого чоловіка ОСОБА_2., про
визнання угоди дійсною стягнення 9000
грн. безпідставно отриманих коштів.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 червня 2004 року в
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 14 жовтня 2004 року рішення
суду першої інстанції скасоване, а справу направлено на новий розгляд в той же
суд.

У касаційній скарзі ОСОБА_1.,
посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм процесуального права, просить про
скасування ухвали апеляційного суду та залишення в силі рішення міськрайонного
суду.

Розглянувши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що підстави
для перегляду ухвали апеляційного суду відсутні, виходячи з наступного.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та направляючи справу на новий
розгляд, апеляційний суд виходив з того, що до участі у справі не були
притягнути всі спадкоємці ОСОБА_2., на рахунок якого за його життя позивачем
перераховані спірні 9000
грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судами норм
матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 335
ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвала суду апеляційної
інстанцій постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального
права, а також відсутні передбачені ст. 342
ЦПК України підстави для обов'язкового скасування ухвали суду.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновок суду апеляційної інстанції не
спростовують.

Керуючись
ст. ст. 332, 342 ЦПК України
та Законом України
„Про внесення змін до Закону
України „Про судоустрій України" щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ" від 22
лютого 2007 року,
колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргуОСОБА_1 відхилити, а ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 14
жовтня 2004 року - залишити без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Справа № 33-ц- 192/07                Головуючий у першій інстанції
Категорія -14                                 Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 червня
2007 року колегія суддів з розгляду цивільних справ у касаційному порядку
апеляційного суду Волинської області в складі:

Подолюка В.А., Расевича С.І., Русинчука М.М.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_1до ОСОБА_2про спростування недостовірної інформації та відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою позивача ОСОБА_1. на рішення Збаразького
районного суду Тернопільської області від 1 грудня 2004 року та ухвалу
апеляційного суду Тернопільської області від 8 лютого 2005 року,

встановила:

В липні
2004 року ОСОБА_1. звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про спростування
недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те,
що 17.06.2004р. відповідач в присутності депутата міської ради поширила про неї
недостовірну інформацію, обізвавши її психічно хворою, чим завдала їй моральну
шкоду, яку оцінює в 3000 грн.

Рішенням
Збаразького районного суду Тернопільської області від 1 грудня 2004 року в
позові відмовлено.

Ухвалою
апеляційного суду Тернопільської області від 8 лютого 2005 року дане рішення
залишено без змін.

У
касаційній скарзі позивач просить змінити вказані судові рішення, зобов'язавши
відповідача спростувати поширену нею недостовірну інформацію та стягнути
моральну шкоду в заявленому розмірі, посилаючись на невідповідність висновків
суду дійсним обставинам справи.

Колегія
суддів дійшла висновку, що підстави для скасування судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд першої інстанції, обґрунтовано виходив з того, що
позивачка не довела факту поширення відповідачкою щодо неї недостовірної
інформації, яка б порушувала особисті немайнові права останньої.

Судом
апеляційної інстанції дане рішення обґрунтовано залишено без змін.

Відповідно
до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Згідно
зі ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи
відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з
додержанням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і
процесуального права, а також відсутні передбачені ч. 1 ст. 338 ЦПК України
підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

Наведенні в
касаційній скарзі доводи не спростовують висновків судів.

Керуючись ст.
ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Збаразького районного суду Тернопільської області від 1 грудня 2004 року та
ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 8 лютого 2005 року в даній
справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню
не підлягає.
Справа №
22-ц-1001 /2007р.                              Головуючий
у 1 інстанці Головенко О.С.
20                                                          Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
серпня 2007р.                                                                                   м.  Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого                                                      Малайського
Р.Й.,

суддів                                                                  Проскурніцького
П.І.,  Соколовського В.М.

секретаря                                                            Самуляк
О.М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Болехівського міського суду від 27 червня 2007 року,  -з участю: апелянта ОСОБА_1., -

встановила:

На
рішення Болехівського міського суду від 27 червня 2007 року яким в задоволенні
позовних вимог до приватного підприємства «Адамас» про стягнення втраченого
заробітку за час непрацездатності після отримання тілесних ушкоджень від наїзду
автомобіля відповідача та стягнення моральної шкоди ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних
вимог.

Вскарзі
ОСОБА_1. зазначає,  що раніше звертався до
суду з позовними вимогами про відшкодування шкоди завданої зменшенням загальної
працездатності та відшкодування додаткових витрат на підставі  ст.1195 ЦК
України. А даний позов заявив про відшкодування збитків завданих з вини
відповідача через неотримання мінімального заробітку за час
непрацездатності,  а не за відшкодуванням
шкоди завданої каліцтвом ,  або іншим
ушкодженням здоров'я. Суд не врахував його вимоги отримати доходи які б міг
одержати під час роботи,  тобто
реалізувати своє право на працю.

Вислухавши
апелянта який вимоги скарги підтримав,
дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає,  що скаргу
слід відхилити.

Постановляючи
рішення суд першої інстанції правильно встановив,  що позивачу рішенням суду від 6 лютого 2007
року стягнуто з відповідача втрачений заробіток з врахуванням ступеня втрати
працездатності від нанесених тілесних ушкоджень під час дорожньо-транспортної
пригоди,  а ухвалою апеляційного суду від
6 жовтня 2005 року стягнуто моральну шкоду. Поскільки позивачу на підставі  ст..1195ЦК України вже відшкодована шкода
завдана ушкодженням здоров"я у тому числі і втрачений заробіток,  суд першої інстанції правильно відмовив в
задоволенні позовних вимог.

Суд
першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  а доводи апеляційної скарги його
законності не спростовують.

Керуючись  ст.
ст. 307,  308,  313-315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

2

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Болехівського міського суду від 27.06. 2007 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення,  але може бути оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня набрання
законної сили
Справа № 22-Ц-2422                                           Головуючий
найму                                                 Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007р.
судова колегія палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області у
складі:

головуючого                     - судді Коваленко
І.П.

суддів                                - Бездітко В.М.
,  Трішкової І.Ю.

при
секретарі                    - Ус Л.М.

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2007р. по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3,  ОСОБА_4,  3-я
особа Виконавчий комітет Московської районної ради м. Харкова,  відділ опіки та піклування Московського
району м. Харкова про зміну умов договору житлового найму,  -

встановила:

Позивач
звернувся до суду з зазначеним позовом,
посилаючись на те,  що з
відповідачами мешкає у АДРЕСА_1. Не підтримує родинних відносин. Просив
виділити йому у користування кімнату площею 10, 7 кв. м. ,  а
відповідачам - 20 кв. м.
,  а коридор,  ванну,
туалет,  кухню залишити у
загальному користуванні.

Рішенням
Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2007р. у задоволенні позову відмовлено.

В
апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення,  як постановлене з порушенням норм матеріального
та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вислухав
доповідь судді,  пояснення з'явившихся
учасників процесу,  встановив обставини
справи,  перевіривши зібрані по справі
докази та обміркувавши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до
наступного.

Як
встановлено судовим розглядом та матеріалами справи,  відмовляючи позивачу у задоволенні позову суд
виходив з того,  що зміна умов договору
найму згідно позовних вимог буде порушувати права відповідачів і протирічити
вимогам  ст. 104 ЖК України. Ці висновки
суду ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах,  яким дана належна оцінка у сукупності зі
всіми обставинами справи.

Доводи
апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального та процесуального права. Виділення 3-м відповідачам
кімнати площею 20 кв.м.
,  а позивачу одному кімнати 10, 7 кв.м.  порушує права відповідачів,  які рівні у праві користування квартирою з
позивачем.  Вирішуючи спір,  суд повно та всебічно дослідив обставини
справи,  надані сторонами докази,  вірно

2

визначив
юридичну природу виникших правовідносин та закон,  їх регулюючий постановив законне та
обґрунтоване рішення.

Керуючись  ст.
ст. 303,  304,
307,  308,  315 ЦПК України,  судова колегія,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,  рішення
Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2007
року залишити без зміни.

Ухвала
набирає чинності негайно,  але може бути
оскаржена у касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення
безпосередньо до Верховного Суду України.
Справа
№ 22-ц-3319 / 2007 року                                                            Головуючий
: про відшкодування моральної                                               1
інстанції - Гетьман Р.А.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без
руху

7 червня
2007 року                                                                                м.  Харків

Суддя
апеляційного суду Харківської області Бородін М. М. ,  перевіривши в поряд­ку  ст.
297 ЦПК України апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Дзержинського
районного суду м.  Харкова від 22 травня
2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди за приниження честі та гідності,  -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
Дзержинського районного суду м.  Харкова
від 22 травня 2007 року у за­доволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

29 травня 2007
року ОСОБА_1 звернувся у суд з апеляційною скаргою.

Вважаю,  що подана апеляційна скарга не може бути
прийнята до розгляду апеля­ційним судом та підлягає залишенню без руху,  виходячи з того,  що ОСОБА_1. не сплачені судовий збір та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Згідно з
пунктом 10 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечен­ня
розгляду цивільних справ,  затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 року № 1258,  за апеляційну скаргу на рішення суду першої
інстанції ви­трати оплачуються у розмірі,
передбаченому за позовну заяву,
заяву,  клопотання до суду першої
інстанції. Розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи
позовного провадження з розгляду позову немайнового характеру складає 7 гри. 50
коп.

Реквізити
рахунку для оплати витрат:

Одержувач:
УДК у Червонозаводському
районі м.  Харкова ГУДКУ у Харків­ській
області

Код ОКПО:
24134627

Банк: ГУДКУ в
Харківській області

МФО: 851011

Розрахунковий
рахунок: 0011

Код бюджетної
класифікації: 22050000

Вид
платежу: оплата витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справ у
судах.

При
поданні апеляційної скарги не дотримані вимоги Декрету Кабінету Міністрів
України "Про державне мито".

За ч.
1  ст.
З Декрету,  ставка державного мита
із апеляційних скарг на рішення вста­новлюється у розмірі - 50 відсотків
ставки,  що підлягає сплаті у разі
подання заяви для розгляду спору в першій інстанції.

При
зверненні з позовом у суд першої інстанції ОСОБА_1 сплатив державне мито у
розмірі 51 грн. Отже,  до сплати підлягає
державне мито у сумі (51 грн. : 2 ) - 25 грн. 50 коп.

Реквізити
рахунку для оплати державного мита за подання апеляційної скарги до
апеляційного суду Харківської області:

Одержувач:
УДК у Червонозаводському
районі м.  Харкова ГУДКУ у Харків­ській
області

Код ОКПО: 24134627

Банк: ГУДКУ в Харківській області

МФО: 851011

Розрахунковий
рахунок: № 0011

Код бюджетної класифікації: 22090100

Вид платежу:
державне мито

Керуючись  ст.
ст.  295, 297 ЦПК
України,  -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргуОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.  Харкова від 22 травня 2007 року - залишити
без руху.

Надати
апелянту строк для виконання вимог ЦПК України - 3 дні з дня отримання копії
ухвали.
Справа № 22-ц -3219/2007 р.                        Головуючий
І інстанції- Іващенко CO.
право власності                            Доповідач
- Хорошевський О. М.
УХВАЛА

1 червня
2007 року суддя судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області Хорошевський О.М. ,
перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
ухвалу судді Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 23.04.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
Харківської Філії Спеціалізованого державного підприємства „Укрспец"юст
" Міністерства юстиції України,
державної виконавчої служби Київського району м.  Харкова,
упроваджувального підприємства „ЦЕНТР-ПЕРСОНАЛ",  повного господарського товариства „Баранов і К",  концерну „ЛІК",  третя особа: ОСОБА_2 про визнання права
власності на частку у спільній власності про визнання прилюдних торгів
такими,  що не відбулись,  -

встановив:

Ухвалою
судді Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 23 квітня 2007 року позовна заява ОСОБА_1  за вказаним позовом визнана неподаною та
повернута позивачу.

На зазначену
ухвалу судді ОСОБА_1  подана апеляційна
скарга.

Апеляційна
скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ч. 2  ст.  294 ЦПК України заяву про апеляційне
оскарження ухвали суду першої інстанції може бути подано протягом п'яти днів з
дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом
десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне
оскарження чи апеляційна скарга,  подані
після закінчення строків,  встановлених
цією статтею,  залишаються без
розгляду,  якщо апеляційний суд за заявою
особи,  яка їх подала,  не знайде підстав для поновлення строку,  про що постановляється ухвала (ч.3  ст.
294 ЦПК України).

Згідно
ч. 4  ст.
295 ЦПК України апеляційна скарга може бути подана без попереднього
подання заяви про апеляційне оскарження в строк,  встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Апеляційна
скарга на зазначену ухвалу судді першої інстанції ОСОБА_1  була подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження 11 травня 2007 року,
тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

За таких
обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без розгляду.

При
цьому апелянту роз'яснюється,  що він не
позбавлений права подати до апеляційного суду через суд першої інстанції заяву
про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали в частині,  що стосується несплати позивачем державного
мита ,  оскільки в іншій частині ухвала
оскарженню не підлягає.

Керуючись ч. ч  1,
3  ст.  294,
ст.  297 ЦПК України,  суддя,
-

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу      ОСОБА_1    на
ухвалу    судді Фрунзенського
районного суду м.  Харкова від 23.04.2007
року - залишити без розгляду.

Ухвала суду
апеляційної інстанції набирає чинності негайно і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної сили. Суддя    - підпис.
З оригіналом згідно: Суддя -