Справа №
22ц-1827                                                      Головуючий в 1 інстанції- Безкровна О.Л.
Категорія - 23                                                            Доповідач- Бабенко П.М.
УХВАЛА

іменем        України

13
березня 2007 року   Апеляційний суд
Донецької області в складі: головуючого- судді Пономарьової О.М.. суддів-
Бабенка П.М., Бондаренко Л.І. при секретарі - Лисенко Л.О. за участю   позивача
ОСОБА_1. , відповідача ОСОБА_2., представника відповідача ЯОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Донецьку
цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006
року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, обґрунту­вавши його
тим, що з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої було пошкоджено належний йому автомобіль ГАЗ- 24 державний
номерНОМЕР_1.

Цей автомобіль він передав відповідачеві для ремонту.

Відповідач без
відповідного дозволу замінив кузов автомобіля та номерну панель кузова з
ідентифікаційним номером, за що його було вироком Ленінського районного суду
м.Донецька від 29.09.2005 року засуджено за ст.. 290 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.

Цим вироком було
зобов'язано відповідача повернути позивачеві кузов з вирізаним номером, два
передніх крила, два задніх крила, дві передні двері, дві задні двері, багажник,
електрообладнання, карданний вал, підвісний
підшипник, задній та передній мости у зборі, 4 колеса, коробку передач,
обладнання салону автомобіля та інші агрегати автомобіля.

Але відповідач
вирок у цій частині не виконує. Просив стягнути з відповідача вартість вказаних
вузлів та деталей автомобіля в сумі 24 091, 76 грн., а також на відшкодування
моральної шкоди 10000 грн., зазначаючи, що цю шкоду йому спричинено у зв'язку з
невиконанням вироку суду відповідачем.

Надалі позивач
позов змінив, просив стягнути з відповідача вартість неповернутих вузлів та
деталей автомобіля в сумі 36868, 66 грн. та на відшкодування моральної шкоди
10000 грн.

Рішенням
Ленінського районного суду м.Донецька від 14 грудня 2006 року в задоволенні
позову відмовлено.

В апеляційній
скарзі позивач просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення,
яким повністю задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що це рішення ухвалено з порушенням норм процесуального та
матеріального права.

Зазначив ,що суд
не встановив повно обставини справи, не надав належної оцінки доказам у справі,
не врахував, що відповідач на виконання вироку повернув йому лише частину
вузлів та агрегатів автомобіля. Іншу частину їх він відмовився прийняти,
оскільки вони не належать йому та є непридатними для подальшої експлуатації.
Суд неправильно надав оцінку поясненням свідків ОСОБА_4 таОСОБА_5 які не
підтвердили причину, з якої він відмовився прийняти інші вузли та агрегати
автомобіля та поясненням відповідача, який не надав доказів тому, що він
повертав йому усі вузли та агрегати автомобіля.

2

В судовому засіданні позивач доводи апеляційної скарги підтримав.

Відповідач та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, рішення
суду залишити без змін, посилаючись на те, що рішення
ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вислухавши
доповідь судді-доповідача, пояснення сторін та представника позивача ,дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за
необхідним апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін з таких
підстав :

Згідно із
ст..ст.1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю
майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа ,яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її
вини.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала ,
за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї
статті.

Судом встановлено, що 25 листопада 2004 року відповідач ОСОБА_2.,керуючи
автомобілем М-2140 на вул.. Ткаченка в м.Донецьку скоїв дорожньо-транспортну
пригоду, в результаті якої автомобілю ГАЗ-24
,належному позивачеві , спричинені механічні пошкодження.

Відповідач за усною домовленістю з позивачем проводив ремонт автомобіля
ГАЗ-24, самостійно змінив на кузові автомобіля панель
з ідентифікаційним номером без дозволу відповідних органі,
у зв'язку з чим 06 квітня 2005 року автомобіль позивача визнано непридатним
для подальшої експлуатації.

Вироком Ленінського районного суду м.Донецька від 29 вересня 2005 року відповідача ОСОБА_2. засуджено за ст.. 290 КК України до штрафу в сумі 1700 грн. і його зобов'язано повернути позивачеві кузов автомобіля, два
передніх крила, два задніх крила, дві передні двері , дві задні двері,
багажник, електрообладнання, карданний вал, підвісний підшипник, задній та передній мости у зборі, 4 колеса, коробку передач,
обладнання салону автомобіля та інші агрегати автомобіля.

З вказаного вироку убачається, що позивач відмовився від позову про
стягнення з відповідача ОСОБА_2. 14 000 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої діями
відповідача, справа в цій частині судом закрита.

Також судом
встановлено, що вирок суду в частині повернення позивачеві кузова та інших вузлів та агрегатів частково виконано. Позивач
одержав від відповідача крила автомобіля, двері, капот багажника
із замком, коробку передач, сидіння, рульову колонку, глушник у зборі, газове обладнання в зборі, запасне колесо, передню юбку,
дверні замки, ліхтарі задні, задній та передній
бампер, лобове та заднє скло, головне гальмувальне зчеплення,
педалі керування в зборі.

Від одержання інших вузлів та деталей автомобіля позивач відмовився. Щодо
двигуна вказав, що на нього відсутні
документи про його справність, а щодо інших вузлів та деталей пояснив судові, що вони не належали йому, а частина їх
була у непридатному стані. Але позивач не надав судові доказів на це.

Суд дійшов до висновку, що позивач не довів вини відповідача у спричиненні
йому матеріальної та моральної шкоди невиконанням вироку суду щодо повернення
вузлів та агрегатів автомобіля, тому відмовив в задоволенні позову.

Ці висновки суду першої інстанції підтверджені в судовому засіданні
вказаним вироком суду, актом судового
виконавця та розписками позивача про одержання вузлів та агрегатів автомобіля та про відмову в одержанні іншого обладнання
автомобіля, поясненнями свідків .

При встановленні зазначених фактів і постановленні рішення судом не було порушено норм процесуального права та правильно
застосовано норми матеріального права.

3

Суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив надані сторонами докази, дав їм
належну оцінку та дійшов до правильного
висновку про недоведеність позову і відмовив в задоволенні
позову.

Доводи апеляційної скарги ,зазначені відповідачем, не дають підстав для
висновку про неправильне застосування судом
норм матеріального чи процесуального законодавства, що призвело або могло
призвести до неправильного вирішення справи.

Тому апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу відхилити,
рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, п.іч.1 ст.307 ,308 , ст.313-315 ЦПК України,
апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1. відхилити.

Рішення
Ленінського районного суду м.Донецька від
14 грудня 2006 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена
в касаційному порядку безпосередньо до Верховного
суду України протягом двох місяців з дня набрання нею законної сили.