АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа №22-9215
Головуючий у 1 -й інстанції - Троян Н.М.
Доповідач - Пікуль А.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

17 грудня 2007
року. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.
Києва в складі:

головуючого                                                               Пікуль
А.А.

суддів                                          Кабанченко
О.А., Коротуна В.М.

при секретарі                             Твердохліб Ю.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня
2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя
особа: Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація, про вселення,
зміну договору найму житлового приміщення

та за зустрічним
позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим
приміщенням

встановила:

Рішенням
Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2007 року задоволені
позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Святошинська районна в
м. Києві державна адміністрація, про вселення, зміну договору найму житлового
приміщення.

Суд вселив
ОСОБА_3. у квартиру АДРЕСА_1 в м. Києві, визначив порядок користування указаною
квартирою, відповідно до якого ОСОБА_3. виділено у користування кімнату площею
10 кв. метрів з балконом, а кімнати 14.9 кв. метрів та 14.9 кв. метрів - у
спільне користування ОСОБА_1., ОСОБА_4., ОСОБА_5. Коридор, кухня, ванна кімната
та туалет залишені у спільному користуванні сторін.

В задоволенні
зустрічних позовних вимог про визнання ОСОБА_3. такою, що втратила право
користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 в м. Києві відмовлено.

He
погодившись з рішенням суду відповідачі подали апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильну
оцінку доказів, неповноту судової перевірки, порушення норм матеріального та
процесуального права, просять рішення суду першої інстанції скасувати та
ухвалити по справі нове рішення яким задовольнити зустрічні позовні вимоги та
визнати ОСОБА_3. такою, що втратила право користування спірною квартирою,
відмовивши в задоволенні її позову про вселення, зміну договору найму житлового
приміщення.

При ухваленні
рішення суд першої інстанції вважав встановленими наступні обставини.

Спірне житлове
приміщення - це трикімнатна квартира, наймачем якої є позивачка ОСОБА_3. У
квартирі зареєстровано чотири особи, на кожну з яких припадає по 10.2 кв.
метрів жилої площі.

У лютому 2003
року позивачка вже зверталась до суду з позовом до сина, ОСОБА_1, про зміну договору
найму спірної квартири та визначення порядку користування нею у зв'язку з
наявністю неприязних стосунків між сторонами. Справа була закрита, бо
відповідач пообіцяв виконати її вимоги добровільно. Оскільки відповідачі не
дотримались домовленості та не виділили їй окрему кімнату для проживання,
ОСОБА_3. була змушена звернутись до суду.

Між сторонами
має місце тривалий конфлікт з приводу користування житлом в ході якого
відповідачі разом з проживаючою у спірній квартирі без реєстрації ОСОБА_6.
чинять ОСОБА_3. перешкоди у користуванні житлом, що підтверджується показаннями
свідків та поясненнями сторін.

Заслухавши
доповідь судді Пікуль А.А., пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до
висновку про те, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Виходячи з
наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових
доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини,
що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, доведені.

Висновки суду
щодо підстав для відмови в задоволенні позовних вимог про визнання ОСОБА_3.
такою, що втратила право користування житловим приміщенням відповідають
обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми
матеріального права до спірних правовідносин застосовані правильно.

Доводи
апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції неправильно оцінені
докази, зокрема, показання свідків та пояснення сторін, не можуть бути прийняті
судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного
рішення, оскільки фактичні обставини справи переконливо свідчать про те, що
ОСОБА_3. вважає спірну квартиру своїм постійним місцем проживання і не мала
наміру залишати її. Самі відповідачі та їх представники підтверджують, що між
сторонами з участю також ОСОБА_6. має місце такий конфлікт з приводу
користування спірною квартирою, який за своїм характером та силою унеможливлює
їх спільне користування цим житлом. За таких обставин немає підстав вважати, що
позивачка добровільно залишила спірне житлове приміщення.

Доводи
апеляційної скарги про те, що відповідач за зустрічним позовом, ОСОБА_3. має
інше житло, приватний будинок, також не можуть бути прийняті в якості підстав
для скасування оскаржуваного рішення, оскільки з довідки, виданої головою
Садівницького масиву «Глеваха-3» Васильківського району Київської області

( а.с.39)
вбачається, що садовий будинок на земельній ділянці, виділеній для ведення
садівництва, не має опалення, придатний для проживання тільки в літній період.

Доводи скарги
про те, що позовні вимоги ОСОБА_3'. про зміну договору найму житлового
приміщення не підлягали розгляду у суді, оскільки позивачка вже відмовлялась
від такого позову, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування
оскаржуваного рішення, оскільки в даному випадку ОСОБА_3. звернулась з позовом
про зміну договору найму житлового приміщення з інших підстав, заявляючи
одночасно позов про вселення.

Враховуючи
наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції дана
належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами,
висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній
скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для
скасування рішення немає.

Керуючись
ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2відхилити.

Рішення
Святошинського районного суду м. Києва від 18 вересня 2007 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному
порядку до Верховного Суду України протягом двох місяців.