Справа №2о-136 2007 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня
2007 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:     головуючого судді -
Борисюк Л.П. з участю народних
засідателів-ОСОБА_9, ОСОБА_10

при секретарі - Косенко A.M., Котенко B.C. розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена
особа: Управління соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про оголошення
фізичної особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця в червні 2007року звернулася до суду з заявою про оголошення померлим її зятя- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження.

При цьому зазначала, що розпорядженням Ленінградської районної державної адміністрації м.Києва від 15.01.1998 р. вона є
опікуном свого онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н.,
який являється інвалідом 2 групи. Мати ОСОБА_2 - ОСОБА_4 є інвалідом 1-ої групи та визнана судом недієздатною. її зять , ОСОБА_2, з 27.10.1997 року
знаходиться в розшуку, а рішенням
Ленінградського районного суду м.
Києва від 18.12.2000 року визнаний безвісно відсутнім.

Оскільки до цього часу ніяких даних про долю ОСОБА_2 немає вважає, що його немає в живих, тому звертається до суду.

Оголошення ОСОБА_5 померлим їй необхідно для призначення пенсії на утримання хворого онука ОСОБА_3

В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги посилаючись на
обставини, викладені в заяві.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, просить розглядати справи у відсутності їх
представника, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його
відсутності, на підставі зібраних доказів.

Заслухавши пояснення заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи
з наступного.

Згідно ст.4 6 ЦК України фізична особа може бути
оголошена судом померлою, якщо у місці її
постійного проживання немає відомостей про місце її перебування
протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за
обставин, що загрожували їй смертю, або дають підставу
припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести
місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, на початку 1995 року пішов зі свого постійного місця
проживання за адресою: АДРЕСА_1 і до цього часу не повернувся. Останній
з 27.10.1997 року знаходиться в розшуку, але
прийняті заходи для встановлення його місця перебування не дали
результатів.

18 грудня 2000 року рішенням Ленінградського районного суду м. Києва
ОСОБА_2 визнаний безвісно відсутнім і до

2

цього часу відомостей про його
місце перебування (знаходження) немає.

Допитана судом в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що заявниця її мати, а ОСОБА_2 бувший чоловік її рідної сестри, що останнього вона не бачила і не знає про його
місце перебування з 1993 року.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що з заявницею живе в одному будинку, добре знає їх сім»ю, ОСОБА_2 не бачила майже 20
років.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона нерідна сестра заявниці та проживає з нею в одному домі, ОСОБА_2 не бачила з моменту народження його сина, це більше 18 років.

Із довідки Святошинського РУ МВС України в м. Києві вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження зник ІНФОРМАЦІЯ_3 року і по теперішній час місце його перебування
невідоме.

На підставі
зібраних доказів суд вважає, що заява підлягає
задоволенню, оскільки з моменту зникнення ОСОБА_2 пройшло більше трьох років і є підстави припускати загибель
останнього.

На підставі зазначеного та керуючись ст.4 6 ЦК України, ст.ст. 57-60, 130, 209, 212-215, 223
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження  -  померлим.

Заяву про апеляційне оскарження
рішення суду може бути подано протягом 10 днів з дня
проголошення рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається
протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.