Справа
№ 22 -2108/07
у 1 інстанції: Адамович
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5
листопада 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого
:Юхименка А.Г.

суддів: Шандри
М. М.,  Монастирецького Д.І.

при секретарі:
Дунчюс С.В.

з участю
ОСОБА_1,  представника ДП
"Львіввугілля" Золочівського В.П. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Червоноградського міського суду Львівської області від 19 червня 2007 року у
справі за позовом ОСОБА_1 до ДП "Львіввугілля",  Західно-Української дирекції з ліквідації
шахт,  ДК
"Укрвуглереструктуризації" про виділення житлового приміщення, -

встановила:

Оскаржуваним
рішенням в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення
оскаржив позивач.

Вважає,  що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права. В апеляційній скарзі покликається на
те,  що він працював на шахті №6
"Великомостівська"на підставі угоди,
згідно з якою ВО "Укрзахідвугілля" зобов'язувалось виділити
його сім"ї житлове приміщення. Він належним чином виконав умови трудової угоди,  тому були підстави для задоволення його
вимог. Просить скасувати рішення суду і ухвалити нове про задоволення його
позову.

Вислухавши
доповідача,  перевіривши матеріали справи
і докази,  колегія суддів вважає,  що підстав для скасування рішення суду немає.

Встановлено,  що позивач тривалий час працював на підприємствах
вугільної промисловості. Згідно із строковим трудовим договором №7 від 4 січня
1993 року,  укладеним між директором
шахти №6 "Великомостівська" ( у даний час "Лісова" -
юридична особа - ДП "Львіввугілля") та ОСОБА_1,  останній зобов'язувався працювати на даній
шахті по спеціальності ГРОВ з 4 січня 1993 року по 4 січня 1998 року,  тобто належно виконувати свої трудові
обов"язки,  а директор шахти
зобов'язався створити належні умови,
виплачувати заробітну плату у визначеному розмірі тощо. Пунктом 25 даного
договору виробниче об'єднання гарантувало адміністрації шахти виділення

2

житла
працівнику на протязі 5 років. Встановлено,
що рішенням адміністрації та профкому шахти від 29 березня 2001 року був
проведений попередній розподіл житла в мікрорайоні "Добрячинський" у
м.  Червонограді,   однак за поданням прокурора дане рішення
скасовано.

Відмовляючи
у задоволенні позовних вимог щодо виділу житла,   суд вірно виходив з того,   що жилі приміщення у будинках державного і
громадського житлового фонду надаються громадянам у встановленому
законодавством порядку,   у т.ч.3
додержанням черговості,   а
вищезазначений трудовий договір був укладений з позивачем з порушенням
наведених норм законодавства і тому не є правовою підставою для виділення
позивачу житлового приміщення.

Та
обставина,   що даний договір не
відповідає вимогам чинного законодавства,
стверджував сам позивач,
звертаючись з позовом до ДП "Львіввугілля" про стягнення
моральної шкоди,   заподіяної внаслідок
укладення юридично неправомочного договору,
який,   як він сам зазначав,   не може бути підставою для забезпечення його
сім"ї житлом.   Частково
задовольняючи позов ОСОБА_1,   рішенням
Червоноградського міського суду Львівської області від 10 листопада 2003 року
стягнуто на його користь 42 тис. грн. моральної шкоди,   при цьому суд виходив з доводів позивача
щодо стягнення цієї суми з метою часткового вирішення житлової проблеми у
зв"язку з неможливістю виконання умов договору через його невідповідність
закону. За наведених обставин суд прийшов до вірного висновку про відсутність
законних підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Рішення
суду відповідає вимогам чинного законодавства,
зокрема   ст.    ст.
12,   31,   43 ЖК України,   обставини справи встановлені правильно,   підстав для задоволення скарги колегія
суддів не вбачає.

Керуючись
п.1 ч.1   ст.  307,
ст.    ст.  308,
313,   314 ЦПК України,   колегія суддів,  -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити,   рішення
Червоноградського міського суду Львівської області від 19 червня 2007 року
залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двох місяців з дня набрання нею законної
сили,   безпосередньо до Верховного Суду
України.