Справа №
інстанції - Пшонка P.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
жовтня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого
-      Кабанченко О.А.

суддів -            Коротуна В.М., Шкуль А.А.

при секретарі
-      Козачук О.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2007 року в справі
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Головне управління юстиції в м.
Києві про визнання заповіту недійсним.

Заслухавши
доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,

встановила

Рішенням
Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2007 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

В
апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення суду з
направленням справи на новий судовий розгляд. Зазначає, що рішення постановлене
без належного з'ясування обставин справи та з порушенням норм права. Суд не
взяв до уваги те, що в післяопераційній період ОСОБА_3, яка в цей період склала
заповіт на ім'я відповідача, були призначені знеболюючи ліки, під впливом яких,
на думку позивача, ОСОБА_3 не усвідомлювала значення своїх дій. Судом для
повного з'ясування обставин справи не була витребувана медична книжка померлої
з поліклініки, не був допитаний лікуючий лікар, не була призначена додаткова
комплексна експертиза з метою встановлення психічного стану ОСОБА_3 під час
складання заповіту з урахуванням її післяопераційного стану.

Апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3

29
вересня 2005 року нею був складений заповіт, яким вона заповіла належну їй на
праві власності квартиру АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2

Позивачка
ОСОБА_1 є рідною сестрою померлої.

З 16
серпня по 13 вересня 2005 року ОСОБА_3 хворіла перебувала на лікуванні
клінічній лікарні №18 м. Києва, була прооперована.

Відповідно
до висновку посмертної судово-психіатричної експертизи від 23 березня 2007 року
ОСОБА_3 в період часу, коли нею був складений заповіт, виявляла ознаки
психічного розладу, проте за своїм психічним станом могла розуміти значення
своїх дій та керувати ними.

Відмовляючи
в задоволенні позову, суд виходив з того, що заповіт був складений ОСОБА_3 у
відповідності до норм чинного законодавства, заповідач на час складання
заповіту усвідомлювала значення свої дії та керувала ними.

Такий
висновок суду є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи
апеляційної скарги про те, що суд не взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 в
період часу складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій, оскільки їй
були призначені знеболюючи ліки, судова колегія вважає безпідставними.

Як
вбачається з висновку судово-психіатричної експертизи, питання щодо призначення
та прийому ліків ОСОБА_3 під час стаціонарного лікування було досліджене
експертами. В післяопераційний період, як вбачається з довідки поліклініки
Шевченківського району м. Києва, ОСОБА_3 до поліклініки за медичною допомогою
не зверталась. Доказів на спростування зазначених обставин та на підтвердження
доводів про прийняття ОСОБА_3 в період складання заповіту лікарських засобів,
які б могли вплинути на її психічний стан, позивачка не надала.

Норми
матеріального права судом застосовані правильно.

Порушень
процесуального закону, які б стали підставою для скасування рішення суду не
встановлено.

З огляду
на наведене, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення суду немає.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2007 року залишити без
зміни.

Ухвала
може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня
проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.