Апеляційний суд Вінницької області
Ухвала

Іменем України

25 червня 2007 року колегія судців судової палати у цивільних справах
апеляційного суду у Вінницькій області в складі: Луценка В.В., Голембевської
Л.М., Копаничук С.Г. відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року розглянувши у відкритому засіданні в
м. Вінниці цивільну справу за позовом Новоград-Волинської районної ради, Житомирської
області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, за
касаційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2 на рішення
Новоград-Волинського міськрайонного суду від 26 листопада 2004 ороку та ухвалу
апеляційного суду, Житомирської області від 7 квітня 2005 року, -

Встановила:

В квітні 2004 року Піщівська сільська Рада, Новоград-Волинського району,
Житомирської області звернулась в суд з позовом до Новоград-Волинської районної
Ради, Житомирської області, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній
платі земельної ділянки зазначивши в заяві, що відповідач в порушення вимог
договору оренди земельної ділянки від 0.12.2000 року допустив заборгованість по
оплаті орендної плати за землю.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду, Житомирської області від
26.11.2004 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду, Житомирської
області від 07.04.2005 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Піщівської сільської Ради,
Новоград-Волинського району 3410 гривень 13 копійок заборгованості з орендної
плати за землю з послідуючим перерозподілом з районним та обласним бюджетом, а
також мито на користь держави в сумі 51 гривні.

В обґрунтування касаційної скарги представник відповідача ОСОБА_2.
посилається на неправильне застосування районним та апеляційним судом норм
матеріального права, в зв'язку з чим ставить питання про скасування судових
рішень та залишення позовної заяви без задоволення.

Колегія судців вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає виходячи
з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 06.12.2000 року між
Новоград-Волинською

районною Радою та ОСОБА_1. був укладений договір оренди
земельної ділянки і

відповідно до п.2.1 зазначеного вище договору встановлена
ошйідна плата за

користування землею в розмірі 1512 гривень на рік, яку
ОСОБА_1. напротязі трьох

років сплачував.

Справа
№33ц-301кс        2007 р.        Категорія: 33            Головуючий першої інстанції Халепа В.В.

05.11.2003 року між Новоград-Волинською райдержадміністрацією, Житомирської
області та ОСОБА_1. була укладена угода, згідно якої розмір орендної плати за
землею для відповідача встановлювався в сумі 420 гривень на рік.

Однак, всупереч вимог п.2.2 раніше укладеного договору оренди земельної
ділянки від 06.12.2002 року сторони не переглядали розмір орендної плати за
землю відповідно до Закону України «Про оренду землі».

За таких обставин місцевий суд та апеляційний суд обґрунтовано не прийняв
до уваги угоду від 05.11.2003 року щодо зміни розміру орендної плати за землю,
оскільки вона суперечить чинному раніше укладеному договору оренди земельної
ділянки, умови якого не передбачають можливість зменшення орендної плати за
землю в односторонньому порядку.

Враховуючи, що чинний договір від 06.12.2000 року в частині своєчасної
оплати за оренду землі, відповідачем з моменту його укладення і до 2004 року
без поважних причин не виконувався, суд обгрунтовано стягнув на користь
позивача існуючу заборгованість, з урахуванням часткового погашення боргу по
сплаті орендної плати за землю відповідачем.

Доводи
касаційної скарги не можуть бути взяті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може
встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно ч.2 ст.324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи судові рішення місцевого та апеляційного
суду ухваленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстави, передбачені ст.338 ЦПК України для обов'язкового скасування
судового рішення відсутні.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.
332,336, 342 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Касаційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду,
Житомирської області від 26 листопада 2004 року та ухвалу апеляційного суду
Житомирської області від 7 квітня 2005 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не піддягає.