УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10   травня   2007   року   колегія
судців   судової  палати
в   цивільних   справах апеляційного суду Закарпатської
області в складі: головуючого -
Ігнатюк Б.Ю. суддів -
Собослоя Г.Г., Белякова
LI. при
секретарі - Махмутовій
В.Ю.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1. на рішення Свалявського районного суду від 16 лютого 2007 року по справі
за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2 про визнання свідоцтва про право на спадщину
недійсним, визнання права власності на 1/2
частину будинку, усунення перешкод в користуванні вказаною частиною будинку
та зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні спадковим майном ,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2006
року ОСОБА_1. звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3. про
визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Свалявської державної нотаріальної контори ОСОБА_2.; про
визнання за ним права власності на 1/2
частину спадкового будинку по АДРЕСА_1 та грошовий вклад; про встановлення
порядку користування вказаною частиною будинку, закріпивши за ним половину
будинку, яку займав спадкодавець; про зобов'язання ОСОБА_2. не перешкоджати
йому в користуванні спадковим майном.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачка,
скориставшись відсутністю позивача, заволоділа документами на зазначений
будинок, ощадною книжкою померлого в 1996
році батька ОСОБА_4. /спадкодавця 1/2
ч. будинку/ і отримала в 2004
році свідоцтво про право власності на спадкове майно, хоча проживає окремо
більше 20 років.

У вересні 2004
року позивач також оформив право власності на спадкове майно, яке
складалось з 1/4 ч.
будинку і після цього відповідачка почала виганяти його з дому, вчиняє сварки
та бійки, погрожує розправою.

У процесі розгляду справи позивач змінював свої вимоги і
на вирішення суду було поставлено питання стосовно не 1/2 ч будинку, а
відносно 1/4 його
частини та заявлені додаткові вимоги про визнання договору дарування 3/4 ч. зазначеного
будинку в частині дарування його 1/4
ч ОСОБА_2. ОСОБА_5. недійсним

Рішенням суду у
задоволенні зазначених вимог відмовлено.

Позивач
не погодився із зазначеним рішенням, порушив питання про його скасування  та ухвалення нового рішення.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши
доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що , апеляційна
скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив
з того, що відповідачка пред'явила нотаріусу ощадну книжку спадкодавця. і цього
достатньо для

Справа №
22ц-656/ 07

констатації
факту вступу в управління спадковим майном ОСОБА_2., оскільки це передбачено
Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України"/ надалі - Інструкція/ та відповідає вимогам ст.549 ЦК України
1963 року.

У рішенні також зазначено, що ці документи приймаються
державним нотаріусом з урахуванням у кожному конкретному випадку всіх обставин
і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. І це є дійсно дослівне
формулювання останнього речення ч.І п.113
Інструкції. В підтвердження відсутності заперечень позивача наводиться
повідомлення позивача про час оформлення спадщини відповідачкою /а.с.90/. Але з
таким тлумаченням зазначеного повідомлення погодитись не можна, оскільки воно
стосується лише, як вказано, факту повідомлення про час та місце оформлення
свідоцтва про право власності на спадщину відповідачкою та пропозицію отримання
такого свідоцтва позивачем на належну йому частину спадкового майна та
попередження його про залишення його частки у спадковому майні відкритою у
випадку його неявки в нотаріальну контору в зазначений час. В цьому
повідомленні відсутнє чітке вияснення позиції позивача щодо прийняття спадщини
відповідачкою і тому твердження відсутності його заперечення на підставі лише
вказаного повідомлення є неправильним.

Разом з цим, як вказано вище, перед судом було поставлено питання про
часткове визнання недійсним договору дарування 3/4 ч. спірного будинку. З матеріалів справи вбачається, що
такий договір було укладено між відповідачкою ОСОБА_2., ОСОБА_2таОСОБА_5
Останній не залучений до участі у справі в якості співвідповідача, хоча саме
таке процесуальне становище він повинен мати, оскільки, як вказано, на
вирішення суду поставлено питання про визнання договору дарування, по якому він
є обдарованим.

Суд першої інстанції також не вирішив питання про притягнення до участі у
справі іншого дарувальника.

Вказані порушення процесуального права позбавляють суд апеляційної
інстанції вирішити справу і тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої інстанції для нового розгляду.

Керуючись ст.ст.
307, 314 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду від 16 лютого 2007 року скасувати,
а справу направити до вказаного суду для нового розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути
оскаржена безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох місяців з дня
її ухвалення.