АПЕЛЯЩЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"13"
вересня 2007 року             Колегія
суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного
суду Тернопільської області в складі:

Головуючого
Козака І.О.

Суддів Жолудько
Л.Д.,  Дикун СІ.

при секретарі
Заєць К.В.

з   участю   апелянта
ОСОБА_1   та   його

представника
адвоката ОСОБА_2

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бережанського районного суду від 4 травня 2007 року по справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння або
компенсації його вартості в розмірі 11472 грн та відшкодування моральної шкоди
в розмірі 1700 грн,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням
Бережанського районного суду від 4 травня 2007 року відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації за столярні вироби в
розмірі 11472 грн за недоведеністю позовних вимог та пропуском строку позовної
давності. Відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на його
користь з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 1700 грн за недоведеністю позовних
вимог.

ОСОБА_1
звернувся із апеляційною скаргою на зазначене рішення суду та просив його
скасувати і задовольнити позовні вимоги. При цьому апелянт посилався,  що рішення суду не відповідає обставинам
справи,  а також,  що суд при вирішенні справи допустив
порушення вимог матеріального та процесуального права.

Під час
розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу.

Колегія
суддів,  заслухавши учасників розгляду
справи в апеляційному суді,  перевіривши
законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та вимог,  заявлених у суді першої
інстанції,  вважає,  що

Справа
№22а-801                                  Головуючий
у 1-й інстанції - Новіцький І.П.

Категорія
- 44                                        Доповідач
- Дикун СІ.

2

апеляційна
скарга підлягає до часткового задоволення.

Рішення
суду підлягає скасуванню у зв'язку з порушенням судом норм процесуального права
та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

З
матеріалів справи: пояснень сторін,
зокрема,  пояснень
відповідача,  даних ним у попередньому
судовому засіданні 26 вересня 2005 року (а.с.
28-зворот),  вбачається,  що в травні 2002 року між сторонами було
укладено усний договір зберігання,  за
яким ОСОБА_1 передав на зберігання ОСОБА_3 столярні вироби без визначення
строку зберігання. Про факт передачі столярних виробів відповідачу ствердили
свідки ОСОБА_4,  ОСОБА_5,
ОСОБА_6  З березня
2004 року ОСОБА_1 почав вимагати повернення речей,  однак відповідач відмовився їх
повертати,  мотивуючи,  що позивач не повернув йому закордонного
паспорта.

У
зв'язку з наведеними обставинами та вважаючи,
що його речі -столярні вироби з березня 2004 року перебувають у
незаконному володінні ОСОБА_3,  ОСОБА_1 у
вересні 2006 року звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про витребування майна
з чужого незаконного володіння або компенсації його вартості в розмірі 11472
грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1700 грн. Як видно із матеріалів
справи,  позивач у порядку,  передбаченому процесуальним законом,  позовних вимог не змінював.

Відповідно
до вимог  ст.  11 ЦПК,
суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб,  поданим відповідно до
цього Кодексу,  в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,  які беруть участь у справі.

Всупереч
вищенаведеній нормі процесуального права,
суд вийшов за межі позову ОСОБА_1 і вимог про витребування столярних
виробів із чужого незаконного володіння відповідача не розглянув; не з'ясував
чи є в наявності спірні столярні вироби та де вони знаходяться на даний
час.  При цьому суд обмежився з'ясуванням
обставин укладення між сторонами договору зберігання столярних виробів.

Крім
того,  суд порушив норми ч.2  ст. 311 ЦПК,
не прийнявши до уваги висновків суду апеляційної інстанції,  викладених в ухвалі колегії суддів судової
палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 16
січня 2007 року,  щодо необхідності
уточнити позовні вимоги ОСОБА_1 та встановити предмет позову останнього.

Зазначені
порушення процесуального закону перешкоджають суду апеляційної інстанції
дослідити нові докази,  які не були
предметом розгляду суду першої інстанції,
встановити обставини справи та постановити нове рішення.

Колегія
суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись  ст.
ст. 307 ч.1 п.5,  311 п.5,  315 ЦПК України,  колегія суддів,  -

3

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Бережанського районного суду від
4 травня 2007 року скасувати і направити справу на новий розгляд до того ж
суду.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення,  однак може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців з часу набрання нею законної сили.