Справа №33-ц -  2607 кс/ 2007р.
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Краснощокова Н.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

4 грудня
2007 року                                                                                      м.   Донецьк

Колегія суддів
Апеляційного суду Донецької області в складі:

Краснощокової
Н.С.  ,
Шевченко В.Ю.,  Осипчук О.В.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4,  третя особа: відділ з
питань охорони дитинства Дніпровської районної у м.   Києві державної адміністрації про визначення
порядку користування жилим приміщенням,
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду
м.   Києва від 18 квітня 2006р. та ухвалу
Апеляційного суду м.   Києва від 28
серпня 2006р.,

встановила:

У
вересні 2005р. ОСОБА_1,  яка діяла в
своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5,  звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2,  ОСОБА_3,
ОСОБА_4   про визначення порядку
користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

Зазначала,  що вона проживає у даній трикімнатній
квартирі з січня 1996р.,  зареєстрована у
2000р.. Крім неї,  в квартирі проживають
її колишній чоловік ОСОБА_4  ,  їх двоє неповнолітніх дітей,  батько ОСОБА_4   - ОСОБА_2,
та колишня дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 У 2003р. їх шлюб з ОСОБА_2
розірваний. Під час шлюбу вони з чоловіком та сином Олександром проживали в
окремій кімнаті розміром 12, 6 кв. м.  .
Після розірвання шлюбу вона з сином ОСОБА_5,
який народився після розірвання шлюбу,
була переселена у кімнату розміром 18, 1 кв. м.  ,  у
якій проживає також ОСОБА_3 Син ОСОБА_5

інвалід
з дитинства,  потребує окремої кімнати.
Просила визначити порядок користування квартирою,  за яким їй з неповнолітнім сином ОСОБА_5
виділити в користування кімнату розміром 12, 6 кв. м. ,  а відповідачам виділити дві інші кімнати.

Рішенням
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 18 квітня 2006р. у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 28 серпня
2006р. апеляційна скарга позивачки відхилена,
рішення Дніпровського районного суду м.
Києва від 18 квітня 2006р. залишене без зміни.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі рішення.,  посилається на порушення норм матеріального і
процесуального права.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про
достовірність або недостовірність того чи іншого доказу,  про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
й це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та
процесуального права,  а доводи скарги їх
висновків не спростовують.

Відсутні
й передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судових рішень.

Ураховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1                                                    відхилити.

Рішення
Дніпровського районного суду м.  Києва
від 18 квітня 2006р. та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від
28 серпня 2006р. залишити без змін.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.