УХВАЛА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року червня
місяця 21 дня
колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного
суду Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого,
судді:   Курської А.Г.

Суддів:                                                           Топчій
В.М.

Белинчук Т.Г.

При секретарі:    Абдурахманові А.Е.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сімферополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4про розподіл домоволодіння і визначення порядку користування
земельною ділянкою за апеляційною скаргою ОСОБА_1на ухвалу Київського районного
суду м.Сімферополя АР Крим від 06.02.200.7
року,

ВСТАНОВИЛА:

01.02.2007 року
ОСОБА_1звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поділ
домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Ухвалою
Київського районного суду м.Сімферополя АР Крим від 06.02.2007 року у відкритті
провадження у справі за вищевказаним позовом відмовлено на підставі п.2 ч.2 ст.122 ЦПК України з
посиланням на те, що є ухвала суду, що набрала законної сили, про закриття
провадження у справі у зв'язку з укладенням мирової угоди у спорі між тими
самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В апеляційній
скарзі на ухвалу суду ОСОБА_1 просить її скасувати, як постановлену з
порушенням норм процесуального права. Доводи апелянта полягають в тому, що суд
дійшов невірного висновку про те, що даний спір виник між тими ж сторонами,
оскільки на даний час власник домоволодіння, з яким була укладена мирова угода,
змінився. Крім того питання про визначення порядку користування земельною
ділянкою не було предметом розгляду суду при затвердженні мирової угоди.

Судова колегія,
заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та прокурора в її інтересах,
відповідачів ОСОБА_3. і ОСОБА_2., розглянувши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає їх обгрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню, а ухвалу визнає незаконною і такою, що підлягає скасуванню на
підставі п.З ч.1 ст.312
ЦПК України з наступних підстав.

Як
убачається з матеріалів справи, ухвалою Київського районного суду

м.Сімферополя
АР Крим від 29.10.1996 року по
цивільній справі №2-42/1996
р. за позовом

ОСОБА_1
до ОСОБА_5 про визнання частково недійсним свідоцтва про право на

спадщину
і за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права

власності
на частину домоволодіння, визнання частково недійсним свідоцтва про право на

спадщину
і встановлення порядку користування домоволодінням між сторонами було

затверджено
мирову угоду, відповідно до умов якої: визнано частково недійсним

свідоцтво
про право на спадщину на ім'я ОСОБА_1, що видане 3-ю Сімферопольською

державною
нотаріальною конторою 17.05.1995
року, зареєстроване у реєстрі під №3-611

після
смерті чоловікаОСОБА_6. ;
визнано частково недійсним свідоцтво про право на

Справа
№22-ц-3225/2007   Головуючий в суді першої інстанції: Тихопой
О.О.

Доповідач Курська А.Г.

спадщину на ім'я ОСОБА_5, що видане
3-ю Сімферопольською
державною нотаріальною конторою 17.05.1995
року, зареєстроване під №3-612
після смерті синаОСОБА_6.; визнано право власності за ОСОБА_5 на чистину
домоволодіння в розмірі 197/900
часток домоволодіння АДРЕСА_1; за
ОСОБА_1 визнано право власності на 900
часток домоволодіння АДРЕСА_1, а
також визначено порядок користування домоволодінням за вказаною адресою.

Згідно з позовом
по даній справі позивачка просила призвести поділ домоволодіння в натурі між
нею та ОСОБА_2. і встановити порядок користування земельною ділянкою між
співвласниками будинку АДРЕСА_1.

Колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявлені
позивачкою вимоги мають той же предмет спору, який вирішено сторонами шляхом
укладення мирової угоди у 1996
році, оскільки порядок користування між співвласниками був встановлений
відносно домоволодіння, а не земельної ділянки, з вимогами про поділ
домоволодіння в натурі ОСОБА_1 також раніше до суду не зверталась.

Доводи
апеляційної скарги про те, що сторони по справі змінились, оскільки власником 197/900 часток
домоволодіння, які раніше належали ОСОБА_5, ставОСОБА_2., не заслуговують на
увагу, оскільки останній є правонаступником ОСОБА_5 щодо прав та обов'язків
відносно частки домоволодіння, придбаної ним за договором дарування.

Між тим, суд не
врахував, що відповідачами щодо вимог про визначення порядку користування
земельною ділянкою, яка знаходиться у спільного сумісному користуванні,
зазначені також і інші співвласники -
ОСОБА_3 іОСОБА_4.,
які не брали участі у справі за позовом ОСОБА_1 у 1996 році.

З урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні
питання про відкриття провадження у справі неправильно визначив обставини
справи і не врахував, що в позові є посилання на інші обставини, і цим допустив
порушення норм процесуального права (ст.122 ЦПК України),
тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307,312, 313-315,317,325 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1задовольнити, ухвалу Київського районного суду м.Сімферополя АР
Крим від 06.02.2007 року
скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала
апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може
бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двох місяців з дня

набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Справа №22-ц-3225/2007                             Головуючий
в суді першої інстанції: Тихопой О.О.

Доповідач:
Курська А.Г.