overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11 червня 2007 року                                              м.  Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької
області в складі: Лісової В.І.,  Жданової
B.C.,
Новосядлої В.М.

розглянувши
у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу представника позивачки
ОСОБА_1- ОСОБА_2на ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 18.11.2004 р. за позовною заявою ОСОБА_1до Голосіївського
районного суду м.  Києва про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В
листопаді 2004 р. представник позивачки ОСОБА_1.  - ОСОБА_2 звернувся з позовом до відповідача
- Голосіївського районного суду м.  Києва
про стягнення моральної шкоди 1500 грн. В обгрунтування своїх вимог посилався
на те,  що в провадженні суду знаходиться
справа за позовом ОСОБА_1.  про стягнення
матеріальної і моральної шкоди ,
спричиненої залиттям квартири. Суддя зволікає з розглядом справи,  чинить перешкоди призначенням
експертизи,  проти якої позивачка
заперечувала. Такі дії судді призвели до моральних страждань,  погіршилось самовідчуття,  обмежився круг спілкування та порушені
нормальні життєві зв"язки.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від
18.11.2004 р. в прийнятті
позовної заяви відмовлено з підстав,
передбачених п.І. ст.  136 ЦПК
України.

Відмовляючи
в прийнятті позовної заяви суд апеляційної інстанції виходив з того,  що відшкодування державою моральної
шкоди,  заподіяної при здійсненні
правосуддя,  провадиться лише
безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного.

В
касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення ,  посилаючись на неповне з"ясування
фактичних обставин справи,  неправильне
застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального
права,  у зв"язку з чим порушує
питання про направлення матеріалів до суду першої інстанції для розгляду позову
по суті.

Колегія
суддів дійшла висновку ,  що підстави
перегляду судових рішень відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ІДПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

№33ц-891кс07

Жданова
В.С.

Оскаржуване
судове рішення    ухвалене із додержанням
норм матеріального та процесуального права,
доводи скарги не спростовують висновків суду.

Відсутні  і передбачені статтею  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Виходячи з
наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу    ОСОБА_2- представника    ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу  Апеляційного суду м.  Києва від
18.11.2004 р. залишити без змін.

Ухвала
скарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11
червня 2007 року                                                                        м.  Донецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Червинської М. Є.,

Шевченко В.Ю.,  ЖдановоїВ.С.

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за

касаційною   скаргою             ОСОБА_1 на   рішення

Оболонського
районного суду м.  Києва від 12 листопада
2002 року та ухвалу Апеляційного суду м.
Києва від 08 лютого 2005 року у справі за позовом ОСОБА_1до закритого
акціонерного товариства „Київміськбуд-1",
товариства з обмеженою відповідальністю „Гарантбуд КМБ-1" про
відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2002
року позивач звернувся до суду з вказаним позовом .

Вказував
на те,  що він є власником
квартириАДРЕСА_1,  побудованому
відповідачами.

При
експлуатації вказаної квартири було виявлено ряд недоліків і прорахунків у
виконанні будівельних робіт на мансардному поверсі. Так,  під час дощу через віконні блоки у квартиру
потрапляє вода,  яка проникає в
електромережу,  псує зовнішній вигляд квартири.
Відповідно до висновку Київського науково-дослідного інституту судових
експертиз від 25 червня 2002 року №2881 вартість ремонтно-будівельних робіт по
заміні віконних блоків,  встановлених у
вказаній квартирі,  у цінах на момент
проведення дослідження становила 86 593 грн. 20 коп.3азначену суму та всі
судові витрати позивач просив стягнути з відповідачів солідарно.

Рішенням
Оболонського районного суду м.  Києва від
12 листопада 2002 року в задоволенні позовуОСОБА_1. відмовлено.

Справа № 33ц-893
кс 07

Доповідач
Червинська М. С.

Ухвалою
Апеляційного суду м.   Києва від 08
лютого 2005 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни.

В
касаційній скарзі позивач ОСОБА_1.
просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду,   посилаючись на невідповідність висновків
суду обставинам справи та невірне застосування норм матеріального та
процесуального закону.

Колегія
суддів дійшла до висновку,   що підстави
для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскаржувані
судові рішення постановлені із додержанням норм процесуального та матеріального
права,   доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,   колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.
ст.   332,   336,
337 ЦПК України,   колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Оболонського районного суду м.   Києва
від 12 листопада 2002 року та ухвалу Апеляційного суду м.   Києва від 08 лютого 2005 року залишити без
змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

11
червня 2007 року                                                                        м.  Донецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Черемиської М. Є.,

Шевченко В.Ю.,  Жданової B.C.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1на рішення Апеляційного суду м.
Києва від 20 жовтня 2004 року у справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  ОСОБА_3про визнання квартири
спільною власністю подружжя,  визнання
права власності на 1/2 частину квартири,
визнання договору міни частково недійсним,  визнання права власності на 1/2 частину
квартири в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому
2002 року ОСОБА_1.3вернулась до суду з вказаним позовом.

Вказувала
на те,  що її сестраОСОБА_4 в період шлюбу з
відповідачемОСОБА_2придбали в житлово-будівельному кооперативі „Наук
фільм" трикімнатну квартиру НОМЕР_1в АДРЕСА_1. 09 березня 1989 року
подружжя ОСОБА_2 шлюб
розірвали. В 2000 р. вказана квартира відповідачемОСОБА_2була обміняна на
двокімнатну квартиру НОМЕР_2в цьому ж будинку,
власником,  якої був відповідач
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 року її сестра ОСОБА_4померла
і залишила на її ім'я заповіт на все належне їй майно,  в зв'язку з чим,  просила визнати за нею право власності на 1/2
частину двокімнатної квартири НОМЕР_2вАДРЕСА_1

Рішенням
Деснянського районного суду м.  Києва від
03 серпня 2004 року позов задоволено.

Справа № 33ц-
547 кс 07

Доповідач
Червинська М. Є.

Рішенням
Апеляційного суду м.  Києва від 20 жовтня
2004 року рішення суду першої інстанції скасовано,  в задоволенні позову ОСОБА_1. відмовлено.

В
касаційній скарзі позивачка ОСОБА_1. просить скасувати рішення апеляційного
суду,  посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та невірне застосування норм матеріального та
процесуального закону.

Колегія
суддів дійшла до висновку,  що підстави
для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції постановлене із додержанням норм
процесуального та матеріального права,
доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу
ОСОБА_1відхилити.

Рішення
Апеляційного суду м.  Києва від 20 жовтня
2004 року залишити без змін.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

12
червня 2007р.                                                                                         м.
Донецьк

Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в
складі:

Червинської М.
Є.,  Шевченко В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в м. Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  третя особа Комунальне
підприємство "Київський метрополітен",  про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Деснянського районного суду м.
м. Києва від 01 березня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва
від 07 липня 2004 року,

встановила:

У
вересні 2002р. ОСОБА_1.  звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2. про відшкодування матеріальної та моральної
шкоди,  посилаючись на те,  що 31 травня 2002р.,  перебуваючи на платформі станції Київського
метрополітену від поштовху відповідача впала і отримала тілесні ушкодження у
вигляді забійної рани м"яких тканин в тім"яно-потиличній ділянці
голови. З цих причин змушена була лікуватися,
понесла матеріальні витрати,  а
тому просила стягнути 29грв. 29коп. на відшкодування матеріальної шкоди та
3000грв. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням
Деснянського районного суду м. Києва від 01 березня 2004р.,  залишеним без зміни ухвалою Апеляційного суду
м. Києва від 07 липня 2004р.,  позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1.  матеріальну шкоду у розмірі
25грв.29коп.,  моральну шкоду у розмірі
1200грв. та судові витрати в сумі 59грв.50коп.

У   касаційній
скарзі  ОСОБА_2   просить
скасувати   судові   рішення,

Справа
№33ц-922кс-07

Суддя-доповідач
Шевченко В.Ю.

справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судами норм матеріального права та неправильне
застосування норм процесуального права.

Відповідно
до ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Згідно  ст.
335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини,  що не були
встановлені в рішенні суду,  чи відкинуті
ним,  вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,  про
перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням судами норм матеріального та
процесуального права,  а також відсутні
передбачені ч. 1  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування судового рішення.

Наведені у
касаційній скарзі доводи висновки суду не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись  ст.
ст.  332,  336, 337 ЦПК України,  колегія суддів Судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду Донецької області,

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Деснянського районного суду м.  м. Києва
від 01 березня 2004р. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 07 липня 2004
року  залишити без змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 червня 2007
року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду
Донецької області в складі:

Червинської М.
Є.,  Шевченко В.Ю.,  Біляєвої О.М. ,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні в місті Донецьку справу за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2,  3-я особа - ОСОБА_3,  - про відшкодування шкоди,  заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди,  за касаційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Печерського районного суду м.
Києва від 30 квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 27 січня 2005 року,

встановила:

У лютому
2004 року ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,  яка сталася з вини відповідача 09 жовтня 2003
року приблизно о 14.20 год. по вул.
Набережне шосе в м.  Києві.

В
результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль,  що належить їй було пошкоджено,  вартість відновлювального ремонту становить
8108 гр. 17 коп.

ОСОБА_1.
просила стягнути на її користь з відповідача в відшкодування матеріальної шкоди
8108 гр. 17 коп.,  моральної шкоди 1000
гр.,  судові витрати.

Рішенням
Печерського районного суду м.  Києва від
30 квітня 2004 року позовні вимоги ОСОБА_1. задоволені частково. Стягнуто з
ОСОБА_2на її користь в відшкодування матеріальної шкоди 8108 гр. 17 коп.,  моральної шкоди -1000 гр.,  понесені судові витрати в сумі 112 гр.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 27 січня
2005 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У
касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення та направити
справу на новий розгляд до суду першої інстанції,  посилаючись на порушення норм процесуального
права.

Колегія
суддів вважає,  що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Справа
№33ц-1036кс07

Біляєва О.М.

Згідно
із ч. 2  ст.  324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно
до вимог  ст.  335 ЦПК України суд касаційної інстанції не
може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини,  що не були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним,  вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено
і це вбачається з матеріалів справи,  що
судові рішення постановлені з додержанням норм матеріального і процесуального
права.

Відсутні
передбачені  ст.  338 ЦПК України підстави для обов'язкового
скасування рішення.

Наведені у касаційній
скарзі доводи висновки судів не спростовують.

Враховуючи
наведене,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити в задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
статтями 332,  336,  337 ЦПК України,  колегія суддів Апеляційного суду Донецької
області

ухвалила:

Касаційну скаргу
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Печерського районного суду м.  Києва від
ЗО квітня 2004 року та ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 27 січня 2005 року залишити без
змін.

Ухвала набирає
законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ       УКРАЇНИ

18 червня 2007 року                                   м.  Донецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду

Донецької області в складі: Червинської М. Є.,

Шевченко В.Ю.,  Висоцької B.C.

розглянувши
в попередньому судовому засіданні цивільну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3на рішення Солом'янського районного
суду м.  Києва від 11 жовтня 2004 року,  ухвалу Апеляційного суду м.  Києва від 14 грудня 2004 року у справі за
позовом Київського міського відділення фонду соціального захисту інвалідів до
ОСОБА_2,  ОСОБА_1,  ОСОБА_3,
третя особа Відділ паспортної реєстрації та міграційної роботи ТВМ-4
Солом'янського РУ ГУ МВС України в м.
Києві про виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому
2004 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом,  просив висилити відповідачів зі спірної
квартири за НОМЕР_1,  розташованої в
будинкуАДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим,  що вказана квартира належить Київському
міському відділенню фонду соціального захисту інвалідів на праві власності.
Відповідачі зареєстровані та мешкають в зазначеній квартирі,  право власності на спірну квартиру не
мають,  але в добровільному порядку
висилитись відмовляються чим чинять перешкоди в користуванні та розпорядженню
квартирою.

Рішенням
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 11 жовтня 2004 року позов задоволено.

Ухвалою
Апеляційного суду м.  Києва від 14 грудня
2004 року рішення суду першої інстанції залишено без зміни

В
касаційній скарзі відповідачі ОСОБА_1.,ОСОБА_2,
ОСОБА_3. просять скасувати ухвалу апеляційного суду та рішення суду
першої інстанції,  посилаючись на
невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування норм
матеріального та процесуального закону.

Колегія
судців дійшла до висновку,  що підстави
для перегляду судового рішення відсутні,
виходячи з наступного.

Справа № 33
ц-1009 кс 07

Головуючий у
першій інстанції Кізюн Л.І. Доповідач Червинська М. Є.

Відповідно
до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Оскаржувані
судові рішення постановлені із додержанням норм процесуального та матеріального
права,  доводи касаційної скарги не
спростовують висновків суду.

Відсутні
і передбачені статтею 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування
судового рішення.

Виходячи
з наведеного,  колегія суддів вважає за
необхідне відмовити у задоволенні касаційної скарги.

Керуючись
ст.
ст.  332,  336,
337 ЦПК України,  колегія суддів
судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області,

УХВАЛИЛА:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1,  ОСОБА_2,  ОСОБА_3відхилити.

Рішення
Солом'янського районного суду м.  Києва
від 11 жовтня 2004 року,  ухвалу Апеляційного
суду м.  Києва від 14 грудня 2004 року
залишити без змін.

Ухвала
оскарженню не підлягає.
Справа
№ 2-1353/2007 року
РІШЕННЯ

Іменем України

Заочне

11 травня 2007 року                 Івано-Франківський
міський суд, Івано-Франківської

області

в складі головуючого-судді:                                       Островського
Л.Є.

секретаря:                                                                     Попович
Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд, -

встановив:

Позивач пред'явив позов до відповідача про втрату права
на житло в квартирі, яка знаходиться АДРЕСА_1. В судовому засіданні позивач
позов підтримав, мотивуючи тим, що він є власником 1/2 вказаної квартири на
підставі заповіту від 07.02.2000 року, а відповідачка по справі є його матір'ю,
яка з червня 2006 року в квартирі не проживає. Оплату за комунальні послуги і
житло не проводить.

Просить позов задоволити, визнати відповідачку такою, що
втратила право на користування житловим приміщенням.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час
слухання справи повідомлялась належно, про причини неявки суд не повідомила

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 1/2 квартири,
яка знаходиться АДРЕСА_1 на підставі заповіту від 07.02.2000 року, а ОСОБА_2 є
його матір"ю. В червні 2006 року ОСОБА_2 залишила квартиру, забрала свої
речі і виїхала в невідомому напрямку, місце її фактичного перебування не
відоме. Оплату за житло і комунальні послуги не проводить. Вказаний факт підтвердив
свідок ОСОБА_3, який зазначив, що ОСОБА_2 з 1996 року в квартирі АДРЕСА_1 не
бачив.

Статтею 167 ЖК України передбачено, що в разі вибуття
наймача та членів його сім'ї в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті
договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є
підставними, а тому підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст. 107, 109, 167 ЖК України, ст.ст. 48,
50 Закону України "Про власність" та керуючись ст.ст. 215-218 ЦПК України,
суд, -

Вирішив:

2

Позов
задоволити. Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою,
яка знаходиться АДРЕСА_1.

Заяву про
апеляційне оскарження рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської
області може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення,
апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження через суд першої інстанції.

Рішення набирає
законної сили після закінчення строку подачі заяви на апеляційне оскарження,
якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано.

У разі подання
заяви про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його
ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня
отримання його копії.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇ Н И

5 вересня 2007 року                                                                             м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської
області в складі:

головуючого               Матківського
Р.Й.

суддів                          Беркій О.Ю., Девляшевського В.А.

секретаря                    Пожар Р.В.

з участю        представника                    апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на ухвалу Івано-Франківського
міського суду від 18 липня 2007 року,-

встановила:

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 липня 2007 року
провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Прикарпатреєстр» про
визнання незаконними дій та відшкодування шкоди закрито у зв'язку з підвідомчістю спору господарському, а не
загальному суду.

На дану ухвалу преставник апелянта ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій
просить її скасувати та передати питання на новий розгляд суду першої
інстанції.

Представник апелянта в скарзі зазначає, що суд помилково зробив висновок,
що спірні правовідносини між позивачем та відповідачем
є корпоративними, неправильно зіслався на ст. 12 ГГОС України.
Позивачем заявлено вимоги через неправомірне та неналежне виконання обов'язків
по веденню реєстру власників цінних паперів ЗАТ «Світлиця» що випливає із цивільно правової угоди а не з корпоративних
прав.

Вислухавши представника апелянта який вимоги скарги підтримав, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Постановляючи рішення про закриття провадження у справі суд першої
інстанції правильно встановив, що позивач як
учасник товариства з обмеженою відповідальність „Гостинець" з часткою в статутному капіталі вважає порушеними свої
корпоративні права на управління справами товариства
через неправомірні дії відповідача щодо порядку ведення реєстру власників
іменних цінних паперів ЗАТ „Світлиця" правонаступником якого є ТЗОВ „Гостинець".

Поскільки спірні правовідносини відповідно до ст.12 ГПК України повинні вирішуватись господарським судом, ухвала про закриття
провадження у справі постановлена з дотриманням процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

Справа № 22-ц- 1039 /2007р.                                             Головуючий у І інстанції Антоняк Т.М.

Категорія 4                                                                        Доповідач Матківський Р.Й.

2

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 липня 2007року залишити без
змін. Ухвала набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Верховного Суду
України протягом двох місяців після проголошення.