Справа № 22 ц - 3302 / 07                                                             Головуючий
суддя у 1 -й
Категорія- 30                                                                                  інстанції-Дадим Ю.М.
Доповідач - Гайдук B.I
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2007 року колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Гайдук В.І.

суддів - Дерев'янко О.Г., Красвітної Т.П.

при секретарі - Кочкової А.В. розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Дніпропетровську

апеляційну
скаргу  ОСОБА_1 та  ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду від 18
серпня 2006 року по цивільній справі за позовом прокурора міста Павлограда в
інтересах неповнолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права на жиле приміщення, вселення
і виселення з жилого приміщення, -

встановила:

У лютому 2006
року прокурор м. Павлограда звернувся до суду з позовом до відповідачів про
виселення з жилого приміщення, посилаючись на те, що неповнолітні діти ОСОБА_5.
та ОСОБА_4 проживали разом з матір'ю і були прописані в квартирі АДРЕСА_1.
Після смерті матері діти проживали з опікуном і батьком. Оскільки ОСОБА_4
досягла повноліття, прокурор просив суд виселити відповідачів з жилого
приміщення.

В ході судового
засідання прокурор уточнив свої позовні вимоги і просив вселити повнолітню
ОСОБА_4 в спірну квартиру та визнати право на житло у спірній квартирі ОСОБА_5.

Відповідачі ОСОБА_1
та ОСОБА_2 позов не визнали.

Рішенням
Павлоградського міськрайонного суду від 18 серпня 2006 року позов прокурора задоволено: виселено ОСОБА_1 та
ОСОБА_2. з квартири АДРЕСА_1;
вселено в квартиру АДРЕСА_1 повнолітню ОСОБА_4 та визнано право на житло в
квартирі АДРЕСА_1 за неповнолітньою ОСОБА_5., 1992 року народження.

Додатковим
рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 20 березня 2007 року виселено ОСОБА_1,
ОСОБА_2.,ОСОБА_6. з квартири АДРЕСА_1.

В апеляційній
скарзі відповідачі просять скасувати рішення суду та закрити провадження по
справі, вказуючи на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального
права.

Розглянувши
матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів не находить
підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду.

2.

Встановлено
судом і підтверджується матеріалами справи, що в спірній квартирі АДРЕСА_1 були
прописані і проживали неповнолітні ОСОБА_4., 1988
року народження, та ОСОБА_5.,1992 року народження, разом з матір'ю ОСОБА_7., яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері діти тимчасово перейшли проживати ОСОБА_4 до
батька, а ОСОБА_5. до ОСОБА_8., яка за рішенням Павлоградського міськвиконкому
від 09.02.1995 року була призначена її опікуном (а.с.21 -24).

Дані обставини
підтверджуються письмовими доказами, поясненнями свідків, яким суд дав належну
оцінку в своєму рішенні.

Доводи
відповідачів в апеляційній скарзі про те, що суд не вірно застосував норми
матеріального права, є безпідставними, тому що відповідачу ОСОБА_1. разом з членами
його сім'ї спірна квартира надавалася у тимчасове користування у зв'язку з тим,
що неповнолітні діти перебували під опікою, про що свідчать розпорядження від
24.02.1998 p., розписка ОСОБА_1., про
те що дана квартира йому передана у тимчасове користування і у разі її
витребування він зобов'язується її звільнити (а.с.27,28).

Відповідно до
положень ст. 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутніми
дітьми які знаходяться на вихованні у дитячих закладах, опікунів, родичів
протягом усього часу їх перебування. Якщо з будинку, квартири (їх) частини
вибула дитина (діти) і члени її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано
за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини
(дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення
від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення
строку навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм
власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та
соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних
закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших
військових формуваннях

Таким чином,
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи і давши їм правову оцінку, суд постановив рішення,
що відповідає вимогам закону.

Приведені в апеляційній
скарзі доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх
оцінці.

Відповідно до
ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Перевіривши
справу в повному об'ємі, судова колегія приходить до висновку про
обгрунтованість висновків суду та безпідставності приведених в апеляційній
скарзі доводів.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст. 303,307,308,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Павлоградського міськрайонного суду від 18 серпня 2006 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного
суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом 2-х місяців.