Справа № 2-3966/2007р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

30 травня 2007 року                                                                   м. Харків

Дзержинський районний суд міста
Харкова у складі:

Головуючого судді:                                       НАУМОВІЙ С.М.

при секретарі                                                ГУБСЬКІЙ Н.О.

розглянув у відкритому    судовому засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів
,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м.Харкова з позовом 10.04.2007 року до відповідача, в якому просить стягнути з
відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти у розмірі прожиточного
минимуму на дитину ( для дітей від 6 до 18 років з 01.04.2007 року складає 568 гривень) з подальшою індексацією на кожний визначений момент часу у майбутньому , згідно законодавству України; враховуючи стабільне соціальне та матеріальне становище відповідача, відсутність у
відповідача других дітей , а також наявність неофіційних та додаткових доходів крім заробітної плати , .присудити відчіслення усієї суми аліментів за місцем роботи відповідача; беручи до уваги,
невиконання відповідачем обов'язків по утриманню дитини з 2-х річного віку до 11 років , а також маючи додаткові витрати на развиття та утримання доньки стягнути з відповідача аліменти за
три минулих роки до моменту подачі позовної заяви .

У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги у повному обсязі та
просила їх задовільнити.

В судовому засіданні представник відповідача частково визнав позов, й
пояснив, що відповідач готов сплачувати
аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу , а саме від єдиного джерела доходу відповідача
в ТОВ «Пресс-центр Харків» , де отримує заробітну плату у розмірі 1000 гривень, інших джерел доходу немає.
Стосовно позовних вимог п.2 , представник відповідача вважає
такими що заявлені неналежному органу; проти позовних вимог позивачкі викладених у п.3, представник відповідача заперечував , посилаючись на те що позивачка
раніш ніколи не зверталась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів , а також не надала до суду доказів про вжиття заходів щодо
одержання аліментів з відповідача. Представник
відповідача пояснив, що відповідач переодічно надавав дитині матеріальну допомогу,що також не заперечується позивачкою та
вказується в позовній заяві.

Суд дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, вважає, що позовні
вимоги частково законні, обгрунтовані і підлягають частковому задоволенню в
частині стягнення аліментів на утримання дитини за наступними
підставами. Шлюб між позивачем та відповідачем розірван 26.05.1999 року, сторони мешкають окремо. Від шлюбу є неповнолітня
дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з
позивачкоюю.Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України «
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного
віку.

Оскільки відповідач надавав поміч і з урахуванням його заробітку, який
становить 1000 гривень на місяц і мінімальний
прожитковий мінімум на дитину з 6 до 18 років складає 595 гривень, суд вважає
можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі 400 гривень.
Позовні вимоги заявлені у п.2 не підлягають задоволенню , бо є
такими що заявлені неналежному органу , у зв*язку з тим що порядок виконання рішення суду ухвалюється державним
виконавцем на підставі виконавчого документу та після
відкриття виконавчого нроваировадження , згідно Закону України «Про
виконавче провадження».

Позовні вимоги викладені у п.3 не підлягають задоволенню з наступних
підстав.Згідно ст. 191 ч 2 Сімейного кодексу
України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені , якщо позивач подасть до суду докази тою, що він вживав
заходів щодо одержання аліментів з відповідача ,
але не міг їх одержати у зв*язку з ухиленням останнього від іх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час , але не більш як за гри роки.Позивака раніш

ніколи не
зверталась до суду з позовом про стягнення аліментів, не надала до суду ніяких доказів у підтверження того, що вона вживала заходи щодо
одержання аліментів, тому підстав для задоволення пункту 3 позовних, вимог у Суда немає. Крім цього відповідач переодічно надавав матеріальну допомогу, що також вказується позивачкою у позовній заяві.

Суд вважає, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання
неповнолітню дитину в порядку, передбаченому ст. 183 Сімейного
Кодексу України.

Керуючись ст. ст. 10,212, 213 ЦПК України, ст. ст. 180,181,
182,183, 191 ч2 Сімейного Кодексу
України,-

СУД    ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, місце
народження м. Харків, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 400 іривень, але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 10.04.2007 року до досягнення
повноліття дитини. В останній частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 державне мито в розмірі 51 гривня та 30 гривень інформаційно-технічного
забезпечення розгляду справи у доход державного бюджета.

Рішення в частині стягнення аліментів в порядку ст. 367 ЦПК України підлягає негайному
виконанню.

На рішення може бути подана заява про апеляційне оскарження рішення суду
протягом десяти днів з дня проголошення
рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження
апеляційному суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.
Харкова.