overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
РОКИТНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД   КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й       Н А К А З
Справа № 2-н-56/07
Суддя Рокитнянського районного суду Київської
області  Литвин О.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1про стягнення  нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати
Відповідно до ст. ст. 116 Кодексу законів про працю
1.Стягнути з комунального підприємства
«Виробниче управління  житлово
Київської області, р/р 260095808  в
Білоцерківській філії «Райфайзен Банк Аваль»,
на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1 заборгованість по
заробітній платі в сумі 3743 (три тисячі сімсот сорок три ) грн. 94 коп.
2.Стягнути з боржника на користь стягувача  00 гривень
00 копійок судових витрат, що були останнім сплачені при подачі заяви.
3.Стягнути з боржника на користь держави
судовий збір  25 грн. 50  коп. та на користь ГУДКУ у Київській області
витрати на ІТЗ судового розгляду в сумі
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили
Суддя
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК
України) боржник має право в  разі
заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового
наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у
разі ненадходження заяви від боржнику протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання  та за наявності
даних про отримання боржником копії наказу
судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для
пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового
наказу, що подана  в установлений строк,
розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового
розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується
судовий наказ (стаття 106 ЦПК України)
Судовий наказ набрав чинності
«_____»________________20_____року
Суддя
виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання
установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ  на виконанні
Загальна сума, відрахована за судовим наказом
Дата повернення судового наказу до відділу державної
виконавчої служби чи стягувачеві
Підстава повернення судового наказу
Підпис керівника установи, підприємства, організації (
з прикладанням печатки)
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РОКИТНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД   КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
С У Д О В И Й       Н А К А З
Справа № 2-н-56/07
Суддя Рокитнянського районного суду Київської
області  Литвин О.В., розглянувши заяву
ОСОБА_1про стягнення  нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати
Відповідно до ст. ст. 116 Кодексу законів про працю
1.Стягнути з комунального підприємства
«Виробниче управління  житлово
Київської області, р/р 260095808  в
Білоцерківській філії «Райфайзен Банк Аваль»,
на користь ОСОБА_1, АДРЕСА_1заборгованість по
заробітній платі в сумі 3743 (три тисячі сімсот сорок три ) грн. 94 коп.
2.Стягнути з боржника на користь стягувача  00 гривень
00 копійок судових витрат, що були останнім сплачені при подачі заяви.
3.Стягнути з боржника на користь держави
судовий збір  25 грн. 50  коп. та на користь ГУДКУ у Київській області
витрати на ІТЗ судового розгляду в сумі
4.Судовий наказ після набрання ним законної сили
Суддя
Згідно зі статтею 104 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК
України) боржник має право в  разі
заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового
наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до статті 105 ЦПК України у
разі ненадходження заяви від боржнику протягом трьох днів після закінчення
строку на її подання  та за наявності
даних про отримання боржником копії наказу
судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для
пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового
наказу, що подана  в установлений строк,
розглядається судом протягом п'яти днів з дня її надходження без судового
розгляду і виклику сторін, про що постановляється ухвала, якою скасовується
судовий наказ (стаття 106 ЦПК України)
Судовий наказ набрав чинності
«_____»________________20_____року
Суддя
виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання
установи, підприємства, організації, в якому знаходився судовий наказ  на виконанні
Загальна сума, відрахована за судовим наказом
Дата повернення судового наказу до відділу державної
виконавчої служби чи стягувачеві
Підстава повернення судового наказу
Підпис керівника установи, підприємства, організації (
з прикладанням печатки)
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24
грудня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі :

суддів:                            Барсукової В.М.,

Балюка
М.І., Григор'євої Л.І.,-

розглянувши
у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до виконавчого комітету Соснівської районної
ради м.Черкаси про визнання права власності,

в с т а н о в и л а :

У травні 2007 року ОСОБА_1, звернувшись в суд із вказаним
позовом, зазначала, що в листопаді 2006 року померла її донька ОСОБА_2 і вона
являється єдиною спадкоємицею за законом та з метою отримання спадщини 20
грудня 2006 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття
спадщини. Вказувала, що ОСОБА_2 була наймачем однокімнатної квартири АДРЕСА_1 і
зверталася з відповідними заявами до виконавчого комітету Соснівської районної
ради м.Черкаси та голови правління ОСББ “Вікторія” про передачу квартири їй у
приватну власність.

Так ОСОБА_1 вважає, що дочка здійснила всі дії
передбачені законодавством для приватизації житла та просила  визнати за нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, яка залишилась після смерті її дочки ОСОБА_2.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 6
червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 27 вересня 2007 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право
власності на квартиру  АДРЕСА_1.

У поданій до Верховного Суду
України касаційній скарзі виконавчий комітет Соснівської районної ради
м.Черкаси просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити на порушення судами норм матеріального права.

Згідно з ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного
оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом
першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і
не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З наявних матеріалів справи вбачається, що оскаржувані
судові рішення  ухвалені з додержанням
норм матеріального права, підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу виконавчого комітету Соснівської
районної ради м.Черкаси відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м.Черкаси від 6
червня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 27 вересня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :
В.М. Барсукова

М.І. Балюк

Л.І. Григор'єва
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду
Головуючого - Сеніна Ю.Л.,
Суддів:   Барсукової В.М., Левченка Є.Ф.,
розглянувши скаргу ОСОБА_1 про
перегляд у зв'язку з винятковими обставинами рішення Київського районного суду
м.Одеси від 6 жовтня 2005 року, ухвали Апеляційного суду Одеської області від
10 травня 2006 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 27
серпня 2007 року, постановлених в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист
честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,
Рішенням Київського районного суду
м.Одеси від 6 жовтня 2005 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 10 травня 2006 року, в задоволенні зазначеного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 27 серпня 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено,
рішення Київського районного суду м.Одеси від 6 жовтня 2005 року та ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2006 року залишено без змін.

Справа за касаційною скаргою була
розглянута в касаційному порядку Апеляційним судом Харківської області, який
виконував функції касаційної інстанції відповідно до Закону України “Про
внесення змін до Закону України “Про судоустрій України” щодо забезпечення
касаційного розгляду цивільних справ” від 22 лютого 2007 року № 697-V.

ОСОБА_1 звернувся до Верховного
Суду України із скаргою про перегляд ухвалених в справі судових рішень у
зв'язку з винятковими обставинами, просить їх скасувати і ухвалити нове
рішення, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального
права.

Колегія суддів вважає, що у допуску скарги до
провадження у зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні справи слід
відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України судові
рішення у цивільних справах можуть бути переглянуті у зв'язку з винятковими
обставинами після їх перегляду у касаційному порядку, якщо вони оскаржені з
мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одного і
того самого положення закону; визнання судового рішення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана Україною, таким, що порушує міжнародні
зобов'язання України.

Доводи скарги ОСОБА_1 не дають підстав для
висновку про наявність передбачених ст. 354 ЦПК України підстав для перегляду
рішень у зв'язку з винятковими обставинами.

Керуючись ст. 356 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

У допуску скарги ОСОБА_1 до
провадження у зв'язку з винятковими обставинами та витребуванні справи за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та
відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -
Ю.Л.Сенін

Судді:
В.М.Барсукова

Є.Ф.Левченко

Л.М.Лихута

Л.І.Охрімчук

Ю.В.Прокопчук

Я.М.Романюк
У х в а л а

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

25 грудня 2007 року
м.Київ

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду України у складі :

Левченка Є.Ф., Романюка Я.М., Сеніна Ю.Л.,

розглянувши
в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу,

в  с
т  а  н
о  в  и
л  а :

У червні 2007 року ОСОБА_1
звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 1997 року
відповідачка неодноразово позичала в нього гроші, при цьому частково повертала
борг, а в грудні 2005 року видала йому розписку на підтвердження усієї суми
боргу - 2473000 грн. і зобов'язалась повернути кошти до 1 березня 2006 року,
проте такого свого обов'язку не виконала.

Позивач просив стягнути борг в сумі
2473000 грн.

Рішенням Першотравневого районного
суду Донецької області від
16 липня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду
Донецької області від 28 серпня 2007 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалені в справі судові рішення та ухвалити нове рішення про
задоволення його позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до
ч.2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального
права.

Доводи скарги та матеріали
витребуваної справи не дають підстав для висновку, що судами при розгляді
справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які
передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд
перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може
встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи
недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому
доводи касаційної скарги в цій частині не можуть бути визнані як підстава для призначення справи до судового розгляду.

Оскаржувані судові рішення
ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів Cудової палати у цивільних
справах Верховного Суду України

у  х
в  а  л
и  л  а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1
відхилити, рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 16
липня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 28 серпня
2007 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України:
Є.Ф.Левченко

Я.М.Романюк

Ю.Л.Сенін
У х в а л а  ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

21 грудня 2007 року
м.Київ

Суддя
Верховного Суду України Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу Черкаської
державної житлово-побутової фірми “Обрій-1” будівельної корпорації “Укрбуд”
(далі - фірма “Обрій-1”) на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області

від 27 серпня 2007 року,

в  с
т  а  н
о  в  и  в :

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 15
травня 2007 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до фірми “Обрій-1”,
комунального підприємства виробничо-житлового ремонтно-експлуатаційного
управління № 6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Фірма “Обрій-1” подала апеляційну скаргу на зазначене
рішення з пропуском строку на його апеляційне оскарження та просила поновити
такий строк, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27
серпня 2007 року фірмі “Обрій-1” відмовлено у задоволенні заяви про поновлення
строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення, апеляційну скаргу залишено
без розгляду.

У касаційній скарзі фірма “Обрій-1” просить скасувати
ухвалу апеляційного суду, поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції, посилаючись на поважність причин його пропуску.

Касаційна скарга не може бути прийнята до провадження з
таких підстав.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач
відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки
матеріалів справи.

Із змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що
відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження,
апеляційний суд виходив із того, що представник заявника був присутнім у
судовому засіданні 15 травня 2007 року при проголошенні рішення, а зазначені
заявником у клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення
не є поважними.

Обґрунтування касаційної скарги фірми “Обрій-1” не
містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами справи,
наведені нею доводи та зміст оскаржуваної ухвали також не дають підстав для
висновку, що апеляційним судом при вирішенні питання про поновлення строку на
апеляційне оскарження допущені порушення норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

На підставі
наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328
ЦПК України,

у  х
в  а  л
и  в :

Відмовити
у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до фірми
“Обрій-1”, комунального підприємства виробничо-житлового
ремонтно-експлуатаційного управління № 6 про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, за касаційною скаргою фірми “Обрій-1” на ухвалу Апеляційного
суду Черкаської області від 27 серпня 2007 року.

Копію
ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити фірмі
“Обрій-1”.

Ухвала
оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду
України                                                     Ю.Л.Сенін
21 грудня 2007 року                                        м.Київ
Суддя Верховного Суду України
Сенін Ю.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Скадовського
районного суду Херсонської області від 5 липня 2007 року та ухвалу Апеляційного
суду Херсонської області від 25 вересня 2007 року,
Рішенням
Скадовського районного суду Херсонської області від 5 липня 2007 року,
залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від

25
вересня 2007 року, відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поновлення строку позовної давності, визнання договору дарування недійсним та
визнання права власності на житловий будинок.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені в справі судові рішення та
передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна
скарга не може бути прийнята до провадження з таких підстав.

Згідно п.
5 ч. 3 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного
провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній
доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із змісту
касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що відмовляючи в
задоволенні позову, суди виходили з того, що позивач подарував належну йому
частку власності у житловому будинку відповідачці, позивач особисто приймав
участь при укладенні договору дарування, особисто його підписав, обставини, які
б свідчили про укладення договору дарування на вкрай невигідних для позивача
умовах, відсутні.

Згідно
ч.1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над іншими, а тому доводи касаційної скарги
в цій частині без наведення конкретних порушень судами норм процесуального
права, які були допущені при встановленні зазначених в рішенні фактів, також не
можуть бути визнані такими, що викликають необхідність перевірки матеріалами
справи.

Доводи
скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами
при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального
права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

На підставі наведеного та керуючись
пунктом 5 частини 3 статті 328 ЦПК України,

у  х  в
а  л  и  в :

Відмовити у відкритті касаційного
провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку
позовної давності, визнання договору дарування недійсним та визнання права
власності на житловий будинок, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Скадовського районного суду Херсонської області

від 5 липня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Херсонської області від 25 вересня 2007 року.

Копію ухвали разом з доданими до
касаційної скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України                                                    Ю.Л.Сенін
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в
розглянувши у  попередньому судовому засіданні в м. Києві 27
грудня            2007 року справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування
матеріальної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2007 року та ухвалу
Апеляційного суду Миколаївської області від 8 жовтня 2007 року,
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом
до ОСОБА_4, посилаючись на те, що  з вини
відповідача сталося залиття їх квартири, чим їм заподіяно матеріальну шкоду, на
відшкодування якої вони просили стягнути 8 974 грн.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області до участі у розгляді справи залучено як співвідповідача            ОСОБА_5.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 18 червня 2007 року, залишеним без змін ухвалою   Апеляційного суду Миколаївської області від
8 жовтня 2007 року, позов до ОСОБА_5. задоволено, стягнуто з ОСОБА_5. на
користь позивачів на відшкодування матеріальної шкоди 8 974 грн. та судові витрати,
в задоволенні позову до ОСОБА_4 відмовлено.

У обгрунтування касаційної скарги
ОСОБА_5 посилається на невідповідність висновків судів обставинам справи,
неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального
права та ставить питання про скасування судових рішень і передачу справи на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави
для  скасування  судових рішень   відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час  розгляду
справи  в  касаційному
порядку   суд перевіряє  в
межах  касаційної  скарги
правильність застосування судом першої
або  апеляційної  інстанції
норм  матеріального  чи процесуального  права
і  не  може
встановлювати або (та) вважати доведеними  обставини,
що  не  були
встановлені  в  рішенні
чи відкинуті   ним,   вирішувати
питання   про   достовірність  або недостовірність того чи іншого
доказу,  про перевагу одних доказів над
іншими.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку
про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм  процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів
Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л
а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 на
рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня
2007 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від                        8 жовтня 2007 року відхилити і залишити вказані судові
рішення  без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду України

А.Г. Ярема

Л.М. Лихута

Л.І. Охрімчук