Справа № 22ц-4535/2007                                            Головуючий
в 1 інстанції - Зайцев
- 19/21                                                            Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06
серпня 2007 року                                      Колегія   суддів
судової   палати   у
цивільних

справах
Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Кузнецова В.О.

Суддів -
Пищиди М.М., Максюти Ж.І.

При секретарі -
Журавель Ю.О.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 04 квітня 2007 року за позовом ОСОБА_1 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Першотравенську
Дніпропетровської області про відшкодування моральної шкоди, завданої у
наслідок виробничої травми ,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1
звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2007
року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог
щодо стягнення страхової виплати за моральну шкоду в повному обсязі.

Зазначеним
рішенням суду ОСОБА_1 відмовлено в його позовних вимогах щодо стягнення
страхової виплати за моральну шкоду.

Як на підстави
своєї апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення є незаконним та
необгрунтованим, оскільки ухвалене з порушенням норм матеріального та
процесуального закону.

Перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги
та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу
відхилити , а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом
встановлено, що позивач ОСОБА_1 тривалий час працював в підземних та шкідливих
умовах ВАТ «Павлоградвугілля» . При виконанні трудових обов'язків позивач
отримав травму у вигляді - струсу головного мозку, зарибленої рани грудної
клітини. Висновком МСЕК від 21 березня 2006 року позивачу первинно встановлено
З групу інвалідності та встановлено втрату 50% професійної працездатності.

В
зв'язку з втратою позивачем професійної працездатності Відділенням виконавчої
дирекції ФССНВВПЗ України в м. Першотравенську йому було призначено страхові
виплати, але виплати за моральну шкоду, яка була заподіяна позивачу - не
виплачувались.

З
позовом до суду , щодо стягнення з Фонду страхової виплати за моральну шкоду,
позивач звернувся 11 грудня 2006 року, тоді коли Законом України «Про державний
бюджет України на 2006 рік» / далі Закон № 3225-1У від 20. 12. 2005 року/ було
зупинено на 2006 рік дію ч.3 ст. 34 Закону України «Про загально обов'язкове
державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та
професійних захворювань , що спричинили втрату працездатності» / далі Закон №
1105 - Х1У від 23. 09. 1999 року/, тобто щодо виплати страхової виплати за
моральну шкоду.

Відповідно
до п. 22 ст. 71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» /
далі Закон № 489 - У від 19. 12. 2006 року/ також було зупинено на 2007 рік дію
ч.3 ст. 34 Закону України «Про загально обов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві т професійних
захворювань, що спричинили втрату працездатності».

2

За таких обставин, суд
першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення
страхової виплати за моральну шкоду задоволенню не підлягають.

Як
вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції правильно встановив вище
зазначені обставини справи.

з'ясувавши
в достатньо повному об'ємі права та обов'язки сторін, обставини по справі,
перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення ,
що відповідає обставинам справи та вимогам закону. Висновки суду достатньо
обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а
також поясненнями самих сторін.

Порушень
матеріального чи процесуального закону, які б могли потягнути за собою
скасування рішення, судом першої інстанції не встановлено.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 Закону України « Про виконання та застосування практики
Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ
Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику
Європейського суду з прав людини як джерело права.

З огляду
на правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішення від
18. 11. 2005 року «ОСОБА_2 про ти України» , коли з набуттям чинності певним
законом, його нормами призупиняється дія положень закону, що був прийнятий
раніше, до спірних правовідносин застосовується закон, що діяв на момент
виникнення у особи відповідного права.

Як
встановлено судом, право у позивача на стягнення страхової виплати за моральну
шкоду виникло у 2006 році, на підставі довідки МСЕК від 29 серпня 2006 року,
тобто коли дія Закону № 1105 -Х!У від 23. 09. 1999 року в частині відшкодування
моральної шкоди були призупинена дією Закону № 3235 -!У від 20. 12. 2005 року.
Крім того, на момент розгляду справи по суті і ухвалення рішення по справі, дія
Закону № 1105 - Х!У від 23. 09. 1999 року, в частині відшкодування моральної
шкоди була зупинена на 2007 рік Законом № 489 -У від 19. 12. 2006 року
незалежно від часу настання страхового випадку.

За таких
обставин доводи позивача в апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги,
оскільки вони не відповідають обставинам справи та діючому матеріальному і
процесуальному закону, крім того зводяться до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та до особистого тлумачення апелянтом норм права.

Відповідно
ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має
оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному
повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким
чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, а рішення суду відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.. ст.. 303, 307, 308
ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення
Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2007
року - залишити без змін.

Ухвала
набирає законної силу з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Верховного суду України протягом двох місяців з цього
часу.