Справа №22-ц-3079/2007 рік
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

21
червня 2007 року                                                            м.
Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого,
судді Ситнік О.М.

Суддів
Кружиліної О.А., Івах А.П..

За участі
секретаря Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення
Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2007 року

за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Московської районної ради м.
Харкова, ОСОБА_2, про визнання права користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

До суду з позовом звернулася ОСОБА_1, яка вказувала,
що 23 серпня 1986 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3, від якого має двох
дітей, сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З часу
укладення шлюб}' вона з дітьми проживала у квартирі АДРЕСА_1, основним наймачем
якої був ОСОБА_3 її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і з того часу вона з дітьми
проживала у квартирі, сплачувала комунальні послуги та зробила косметичний
ремонт. Оскільки вона вселилася у квартиру зі згоди чоловіка, основного і
єдиного квартиронаймача, користується квартирою 20 років, вважала, що має право
користуватися квартирою і просила визнати за нею це право.(ас.3).

Відповідач проти
позову заперечував.

ОСОБА_2 позов підтримав і пояснив, що з часу народження і по цей час вони з
матір'ю та сестрою проживають у спірній квартирі. Він навчався у школі в іншому
районі, бо та школа знаходилася поряд з роботою матері.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17
квітня 2007 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення за тих підстав, що
позивачкою не підтверджено її постійне проживання у спірній квартирі.

Не погоджуючись з висновками суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її
позовних вимог, оскільки судом не враховано, що вона вселилася у спірну
квартиру і проживала там як дружина основного і єдиного квартиронаймача,
ОСОБА_3, який не
зміг її прописати внаслідок хвороби. Діти також народилися і жили у спірній
квартирі. Сина вона змушена була прописати у с Пісочин, бо треба було отримати пенсію за втратою
годувальника. Донька ніде не зареєстрована, бо їй ще не видано паспорт, однак
проживає у спірній квартирі. У с
Пісочні після смерті батьків вона отримала ½
частину будинку по вулиці Червоно баварській, який складається з кімнати
17 кв.м., в якій проживає її тітка. Взимку будинком користуватися неможливо, бо
там відсутнє опалення. Судом не враховано довідки КЖЕПу та пояснення свідків
про її постійне проживання у спірній квартирі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення
сторін, які з'явилися, вивчивши матеріали справи та дослідивши доводи
апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню.

Так. судом
першої інстанції встановлено і сторонами не заперечується, що основним
квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 з 1992 року був ОСОБА_3(а.с.9)

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23 серпня 1986
року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2, та ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка
ОСОБА_4. Шлюб зареєстровано та свідоцтва про народження дітей видані відділом
РАГСу Московського району м Харкова (а.с.6-9).

ОСОБА_3 помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.(а.с.б).

За актом КЖЕПу 183 Московського району м. Харкова ОСОБА_1 проживає у
спірній квартирі АДРЕСА_1 з серпня 1986 року по цей час.(ас. 10).

Вказана обставина підтверджується поясненнями свідків та довідкою УПФУ в
московському районі м. Харкова про перерахунок пенсії(а.с.32), довідкою
Державної адміністрації Московського району від 23 грудня 2002 року(а.с.3З).
квитанціями про оплату комунальних послуг.

Зазначені докази
ніким не спростовано.

Відповідно до ст.64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що
випливають з договору найму жилого приміщення. До члені сім'ї належать дружина
наймача, їх діти і батьки.

ОСОБА_1 вселилася у спірне житло в якості дружини наймача і відкрито
користувала житлом протягом тривалого часу.

Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі
вимагати визнання його наймачем у разі смерті наймача. Тобто, ОСОБА_1
скористалася правом, передбаченим ст. 106 ЖК України.

Висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам
справи, тому рішення підлягає скасуванню, а позовна заява - задоволенню,
оскільки позивачкою надано беззаперечні докази того, що вона вселилася у
квартиру як член сім'ї, дружина наймача ОСОБА_3, померлого у 1992 році. З 1986 року по теперішній час
відкрито проживає у квартирі;'сплачує комунальні послуги, а тому має право
визнання її наймачем за раніше укладеним договором найму житлового приміщення
замість померлого ОСОБА_3.

Доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_1
зареєстрована за іншою адресою не спростовують докази, надані позивачкою та
встановлені судом першої інстанції стосовно обставин її вселення та
користування спірним житлом.

Керуючись ст.ст.3ОЗ, 304, п.2 ч.1 ст.307,п.3 ч.1 ст.309,
313,314, 316, 317 ЦПК України, ст.ст.64, 106 ЖК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення
Московського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2007 року скасувати.
Позовну заву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування квартироюАДРЕСА_1.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене
до Верховного Суду України протягом 2 місяців із дня його проголошення.