Справа № 22-2182-2007 р.                           Головуючий
у 1 інстанції Мірута О. А.
Категорія-18                                                                   Доповідач-
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

25
травня 2007 року                               Апеляційний
суд Донецької області в складі:

головуючого-судді
Ювченко Л.П.,  суддів:   Єлгазіної Л.П.,  Азевича В.Б.,
при секретарі Писаревій Ю.Г.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Донецьку справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на
рішення Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 21 грудня 2006 року по справі за позовом ОСОБА_1до
ОСОБА_2про стягнення суми за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У серпні
2006 року позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду,  мотивуючи свої вимоги тим,  що 15 липня 2006 року між нею та відповідачем
був укладений договір безвідсоткової позики,
за яким вона передала йому 11 100 грн. Відповідно до умов даного
договору відповідач повинен був щотижня перераховувати на її банківський
рахунок по 300 грн. Оскільки відповідач не виконував цієї умови договору,  то вона просила суд постановити рішення про
дострокове повернення частини позики,  що
залишилася,  у сумі 10 800 грн. та
стягнути штраф,  передбачений п. 2
договору із розрахунку 0.2% за кожний день прострочення виконання на загальну
суму 330 грн. Також просила стягнути моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

В процесі
розгляду справи вона змінювала та уточнювала свої позовні вимоги і на момент постановления рішення просила
стягнути суму боргу у сумі 8400 грн.,
штраф -3014 грн.,  та моральну
шкоду - 15 000 грн.

Відповідач
позов визнав частково,  оскільки він на
момент розгляду справи сплачує гроші згідно графіка і буде дотримуватися його в
подальшому.

Рішенням
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 21 грудня 2006 року позов задоволений частково: з
відповідача на користь позивачки стягнуті сума боргу у сумі 8400 грн.,  штраф - 3014 грн.,  та моральна шкода- 1000 грн.

В
апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду та постановити
нове рішення про відмову у задоволені позову,
оскільки суд неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи; прийняв до уваги не доведені обставини;
неправильно застосував норми матеріального і процесуального права.

В
обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те,  що суд не надав йому можливості захищатися
від позову у спосіб,  передбачений
законом,  та реалізувати свої
процесуальні права. У період з 01.08.2006 року по 01.10.20006 року він
хворів,  внаслідок чого не працював і не
міг протягом цього періоду своєчасно,
відповідно до умов договору,
повертати суму боргу. Суд не урахував,
що позивачка позичила йому гроші як приватний підприємець,  а не як фізична особа. Суд необгрунтовано
стягну з нього неустойку,  оскільки строк
дії договору закінчується 09.04.2007 року,
і саме з цієї

дати у
позивачки виникає право стягнення неустойки з несвоєчасне повернення суми
позики.

На
теперішній час він сплатив 3 900 грн.,  і
суму боргу складає 7 200 грн. Суд безпідставно стягнув з нього моральну
шкоду,  без наявності в його діях вини.

Відповідач та позивачка,  належним
чином повідомлені про час та місце розгляду

справи,  не з'явилися.

Представник
позивачки просив залишити апеляційну скаргу без задоволення,    а рішення суду - без змін.

Апеляційний
суд,  заслухав суддю-доповідача,  пояснення сторін,  дослідивши матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги,  вважає що
вона підлягає частковому задоволенню.

Згідно
зі п. п.3,  4 ч. 1  ст.
309 ЦПК України підставою для зміни рішення суду є невідповідність
висновків суду обставинам справи,  та
неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судом
першої інстанції встановлено,  що згідно
договору безпроцентної позики,
укладеному між сторонами 15.07.2006 року,  позивачка надала позивачу позику у розмірі 11
100 грн. Згідно графіку,  повернення
позики передбачено частинами,
щотижня,  кожного понеділка по 300
грн. Відповідно до п. 2 даного договору,
у разі порушення строків погашення боргу згідно графіку,  відповідач повинен сплатити штраф 0.2 % від
суми позики 11 100 грн. за кожний день несвоєчасної сплати позики. Відповідач
порушив графік повернення чергових частин боргу та у період з 07.08.2006 року
по 23.10.2006 року не виплачував взагалі суми боргу.

Суд
прийшов до обґрунтованого висновку,  що
згідно ч. 2  ст.  1050 ЦК
України позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини
позики,  що залишилася,  і стягнув суму заборгованості на момент постановления рішення - 8 400
грн.

Стягуючи
суму штрафу,  місцевий суд виходив з
того,  що відповідно до  ст.
546,  ч. 2  ст.
549 ЦК України
відповідач повинен сплатити неустойку у вигляді штрафу,  передбаченого п. 2 договору,  але помилково визначив суму штрафу у розмірі
3 014 грн. за 138 днів прострочення.

Апеляційний
суд вважає,  що сума неустойки підлягає
зміні,  оскільки період за який
відповідач не сплачував заборгованість складає 84 дня,  а саме з 07.08.2006 року по 30.10.2006 року.
Перший внесок був 31.07.2006 року,  а
знову відповідач став сплачувати суму боргу за графіком 30.10.2006 року.

Неустойка за 84
дня склала 1 848 грн. (22 грн. х 84 дня).

Окрім
того,  суд апеляційної інстанції
вважає,  що позивачка не навела суду
підстав та переконливих доказів заподіяння їй моральної шкоди. Суд у рішення
зазначив,  що внаслідок невиконання
відповідачем зобов'язань позивачка зазнала переживань і її стан здоров'я
погіршився. Даний висновок суду є необгрунтованим та таким,  що не відповідає обставинам справи.

Таким
чином,  рішення суду в частині стягнення
неустойки підлягає заміні,  а в частині
стягнення моральної шкоди - скасуванню з постановлянням нового рішення про
відмову у задоволені позову про стягнення моральної шкоди.

Змінюючи
рішення суду першої інстанції,
апеляційний суд вважає за необхідне змінити порядок розподілу судових
витрат. З відповідача необхідно стягнути на користь позивачки 102-48 грн.
судового збору та 30 грн. витрат на інформаційне технічне забезпечення,  на загальну суму 132-48 грн. Витрати по
сплаті судового збору у розмірі 25-32 грн. слід залишити за позивачкою.

В іншій
частині рішення відповідає обставинам справи,
нормам процесуального і матеріального права,  та підлягає залишенню без змін.

Керуючись  ст.
ст.  218,  303,
304,  307 ч.1 п.3,  309 ч. 1 п. п.3,  4,  314
ч. 2,  316 ЦПК України,  апеляційний суд,  -

ВИРІШИВ :

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 21 грудня 2006 року в частині стягнення штрафу та розподілу
судових витрат змінити.

Стягнути
з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1штраф у розмірі 1 848 ( одна тисяча вісімсот сорок
вісім ) грн. та судові втрати у розмірі 132 ( сто тридцять дві) грн. 48 коп.

Рішення
Ворошиловського районного суду м.
Донецька від 21 грудня 2006 року в частині задоволення позову про
стягнення моральної шкоди у розмірі 1000 грн. скасувати.

Відмовити
у задоволені позову ОСОБА_1до ОСОБА_2про стягнення моральної шкоди.

В іншій частині
рішення суду залишити без змін.

Рішення
апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення,  але може бути оскаржено шляхом подачі
касаційної скарги протягом двох місяців з дня набрання законної сили
безпосередньо до Верховного Суду України.