Справа № 22-8605/2007р
у 1-ій інстанції: Кафідова О.В.
Доповідач: Кабанченко О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24     грудня 2007 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах

Апеляційного
суду м. Києва в складі:

Головуючої -
Кабанченко О.А. Суддів - Пікуль А.А., Коротуна В.М. При секретарі - Кузнецовій
З.В.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника
позивача - Військової прокуратури Центрального регіону України про поновлення
строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від
28 жовтня 2004 року, якою затверджена мирова угода між в/ч А-2161 та ОСОБА_1 в
справі за позовом Військового прокурора Північного регіону України в інтересах
держави, уповноваженим органом якої є Міністерство Оборони України в особі
військової частини А-2161 МО
України до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку, -

встановила:

Ухвалою
Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2004 року була затверджена
мирова угода по справі за позовом Військового прокурора Північного регіону
України в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Міністерство Оборони
України в особі військової частини А-2161 МО
України до ОСОБА_1 про виселення з гуртожитку, за змістом якої
в/ч відмовилась від виселення відповідачки із гуртожитку та взяла на себе
зобов'язання укласти з ОСОБА_1. договір на проживання у гуртожитку, а
відповідачка взяла на себе зобов'язання не претендувати на окрему квартиру у
разі розселення гуртожитку, як особа, яка не має відношення до в/ч А-2161.

25       червня 2004 року, тобто після закінчення
передбаченого законом

процесуального
строку на апеляційне оскарження судових рішень, від представника

позивача
- Військового прокурора Центрального регіону України надійшло апеляційне

подання
на ухвалу суду першої інстанції від 28 жовтня 2004 року, в якому одночасно

ставиться
питання і про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Як убачається із
клопотання про поновлення строку, передбаченого законом на апеляційне
оскарження судових рішень, цей строк був пропущений позивачем з поважних
причин, оскільки районний суд не направив йому копії ухвали від 28 жовтня 2004
року, що позбавило військову прокуратуру можливості своєчасно ознайомитись з
протоколом судового засідання та подати свої письмові зауваження з приводу
допущених у ньому неправильностей.

Обговоривши
клопотання, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що воно не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із
ст.  292 ЦПК України, що діяв до 1
вересня 2005 року, скарги, подання на ухвали суду першої інстанції подаються
протягом п'ятнадцяти днів з наступного дня після їх ухвалення.

Скарги, подання,
подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без
розгляду, якщо суд за заявою особи, що їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Відповідно до
ст.  294 ЦПК України, який набув чинності
з 1 вересня 2005 року, заяву про апеляційне оскарження ухвали суду першої
інстанції може бути подано протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга, подана після закінчення цього строку, залишається без розгляду, якщо
апеляційний суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

З матеріалів
справи вбачається, що апеляційне подання на ухвалу Печерського районного суду
м. Києва від 28 жовтня 2004 року представником військової прокуратури подане
після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження.

Посилання
представника позивача на пропуск цього строку у зв'язку з тим, що районний суд
не направив на адресу військової прокуратури копії ухвали та не ознайомив її
представника з протоколом судового засідання, не можуть бути визнані поважними
причинами з таких підстав.

Відповідно до
матеріалів справи, у розгляді вказаної справи в якості представника військової
прокуратури постійно приймав участь старший прокурор відділу ВП Центрального
регіону України - ОСОБА_2.
Останній був присутній у судових засіданнях, у тому числі і 28 жовтня 2004
року, під час обговорення заявленого представником в/ч а-2161 клопотання про
затвердження мирової угоди з відповідачкою, проти затвердження якої не
заперечував, а також при проголошенні районним судом ухвали та роз'ясненні
учасникам процесу порядку та строку її оскарження.

Що стосується
доводів апеляційного подання про порушення районним судом процесуального закону
в частині не направлення до військової прокуратури копії ухвали та про не
ознайомлення представника позивача з протоколом судового засідання, то вони є
безпідставними, оскільки ОСОБА_2. був
присутній у судовому засіданні при вирішенні питання про затвердження мирової
угоди, проти чого не заперечував; достовірно знав про прийняте судове рішення,
був ознайомлений зі строками та порядком його оскарження; в подальшому
будь-яких заяв про видачу копії ухвали суду від 28 жовтня 2004 року чи скарг на
неможливість отримання цієї копії не подавав; не звертався до суду, із
відповідними заявами щодо ознайомлення з протоколом судового засідання.

За таких
обставин, колегія суддів приходить до висновку, що представник позивача мав
реальну можливість виконати вимоги процесуального закону для подачі
апеляційного подання у встановлені строки.

Крім того,
будь-які інші причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду та
докази на підтвердження поважності цих причин представником позивача не надані.

З огляду на
наведене, колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на подачу
апеляційного подання, оскільки не встановлено поважних причин пропуску цього
строку.

Керуючись ст.  ст. . 72, 294 ЦПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Відмовити в
задоволенні заяви представника позивача - Військової прокуратури Центрального
регіону України про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали
Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2004 року.

Апеляційне
подання представника позивача - Військової прокуратури Центрального регіону
України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2004 року -
залишити без розгляду.

Ухвала може бути
оскаржена в касаційному порядку протягом двох місяців з дня проголошення шляхом
подачі касаційної скарги до Верховного Суду України.