Справа № 2-0-51/07
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2007 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого                                                                                           судді
Щасливої О.В.,

при секретарі                                                                                                        Морозової
В.М.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована
особа - п'ята
Запорізька державна нотаріальна контора, про встановлення факту, що має
юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту складання
заповіту від 11.02.1999 року
ОСОБА_2 та факту прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2.

В заяві вказав, що 11.02.1999
року ОСОБА_2. склала заповіт на його ім'я, а ІНФОРМАЦІЯ_1 сталася смерть спадкодавці.
Оскільки він вчинив дії щодо прийняття спадщини, так як після смерті
спадкодавці став до фактичного управління її майном, просить суд про
встановлення факту прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_2. Крім того,
просить встановити факт складання заповіту саме ОСОБА_2, оскільки в тексті
заповіту її по-батькові зазначено як ІНФОРМАЦІЯ_2, тоді як в свідоцтві про
смерть вона зазначена як ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник заінтересованої особи, у встановленому
порядку повідомленої про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився,
надав письмове звернення, яке містить визнання заяви та прохання розглядати
справу без участі представника нотаріальної контори.

За згаданих обставин суд вважає за можливе вирішення справи у відсутність
представника заінтересованої особи, на підставі наявних в справі доказів

Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові
докази, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки згідно зі
ст. 256 ЦПК
України судом розглядаються справи про встановлення фактів, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо
законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 549
ЦК України (в редакції 1963
року), який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично став до управління або володіння спадковим
майном.

З огляду на зазначені обставини суд вбачає всі підстави для встановлення
факту прийняття заявником спадщини після смерті ОСОБА_2.

Надані суду документи, зокрема: свідоцтво про смерть,
заповіт, свідоцтво про право на спадщину за законом, копія технічного паспорту
переконують суд в тому, що заповіт від 11.02.1999
року складений саме ОСОБА_2, тому дають підстави для задоволення заяви і в
цій частині.

Керуючись ст. ст. 10,
59, 60, 212-215, 256, 259, 292, 294, 549 ЦК України (в
редакції 1963 року)
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

2

Заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Встановити,
що заповіт від 11.02.1999
року на користь ОСОБА_1, посвідчений 11.02.1999
року за реєстровим номером 322
приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_3., складений ОСОБА_2.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті
ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом
подачі через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом
десяти днів після проголошення рішення та подачі апеляційної скарги протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або шляхом подання
апеляційної скарги впродовж терміну, встановленого для подання заяви про
апеляційне оскарження.