Справа№ 2-133/2007 року
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ                   УКРАЇНИ

02 квітня 2007 року
Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області у складі:

головуючого
судді Зайченко С.В.,

при секретарі
Воробйовій Н.С.,

за участю
позивача ОСОБА_2,

представника
позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_3,
ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у
місті Горлівка цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_2 до відкритого
акціонерного товариства „Страхова компанія „Орадон", третіх осіб на стороні
відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення суми страхового відшкодування та
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, ОСОБА_2 звернулися із
позовною заявою до відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія
„Орадон", третіх осіб на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про
стягнення суми страхового відшкодування та відшкодування моральної шкоди. Свої
позовні вимоги мотивували наступними обставинами.ОСОБА_8 був власником
автомобіля „Ауді -100", 1988 року випуску, двигун НОМЕР_1, кузовНОМЕР_2, per.
НОМЕР_3. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8 помер. З вказаної дати вони, позивачі - ОСОБА_5
і ОСОБА_2 в порядку спадкування є власниками названого транспортного засобу,
оскільки згідно ст..ст. 1220 і 1223 ЦК України, датою відкриття спадщини є день
смерті спадкодавця і право на спадщину виникає з дня її відкриття. На момент
смерті спадкодавця на підставі довіреності, автомобілем фактично керувала третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_7На
підставі п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України з часу
смерті ОСОБА_8, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1. представництво
за дорученням, що видана ним ОСОБА_7 припинено. Вони неодноразово зверталися до
ОСОБА_7з вимогою повернути автомобіля, що ним утримується. Але він повернув
автомобіль лише в січні 2005
р. При пред'явленні вимоги про повернення транспортного засобу,
з'ясувалося, що він побував у дорожньо -
транспортній пригоді та має технічні ушкодження. Як стало відомо, дорожньо
- транспортна пригода сталася 06.06.2003 р. і її учасниками стали треті особи
на стороні відповідача - ОСОБА_6. та ОСОБА_7 Згідно із відомостями, отриманими
із ДАІ, винною в дорожньо - транспортній пригоді є ОСОБА_6, яка застрахувала
свою цивільну відповідальність у відповідача, який є страховиком і мала поліс
про це № 3810964 від 13.05.2003 р. Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
страхування" об'єктом страхування при страхуванні цивільної
відповідальності є шкода, спричинена особі або його майну. Вони неодноразово
зверталися до відповідача з вимогою виплати страхове відшкодування. Однак, їм в
цьому було відмовлено з тих мотивів,

що таке
було сплачено ОСОБА_7, оскільки з останнім у них не було будь - яких
зобов'язальних відносин. Відповідно до договору страхування цивільної
відповідальності його суб' єктами є ВАТ „Страхова компанія „Орадон",
ОСОБА_6., та
особи, майну яких спричинена шкода -
ОСОБА_5, ОСОБА_2 Громадянин ОСОБА_7
виходить за межі цих правовідносин і вони не мають законних підстав для
пред'явлення до нього будь -
яких вимог. Згідно розрахунку спеціалістів відповідача, страхове
відшкодування, за винятком франшизи складає 13546 грн. 62 к. Цю суму відповідач
має сплатити позивачам. Окрім того, порушення їх прав на відшкодування
спричиненої шкоди завдає їм великих стрждань, які полягають в тому, що вони не
можуть відновити пошкоджений автомобіль і використовувати його згідно із
призначенням, цим порушуються їх права власників. Просив стягнути з відповідача
- ВАТ
„Орадон" на їх користь 13546
грн. 62 к. в якості
страхового відшкодування матеріальної шкоди, що спричинена їх майну
страхувальником. Просили стягнути з відповідача на їх користь по 5000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 та представник
ОСОБА_5ОСОБА_1 наполягали на задоволенні позову, підтвердивши вищезазначені
обставини, зокрема пояснивши, у матеріалах справи документи свідчать про
наявність у діях третьої особи ОСОБА_7та представника відповідача злонаміреного
угоди. Крім того, у заяві ОСОБА_6 на виплату страхового відшкодування не
зазначений ні потерпший, ні його представник, та відсутні їх підписи. Тобто
відповідач необгрунтовано визнав потерпілим ОСОБА_7При цьому позивач ОСОБА_2 та
представник ОСОБА_5ОСОБА_1 заперечували як проти заміни відповідача ВАТ
«Страхова компанія «Орадн» на вдповідача ОСОБА_7, так і проти залечення
останнього до участі в справі у якості співвідповідача. Зазначили, що
автомобільОСОБА_7передав у невідремонтованому стані. Просять задовольнити позов
на підставі договірних відносин страхування між позивачами та страховою
компанією, по яким страховка має бути сплачена потерпілому в дорожньо -транспортній
пригоді. Також наполягав на тому, що страхова компанія не мала права
виплачувати ОСОБА_7 суму страхового відшкодування, оскільки ця довіреність не
уповноважувала його на такі дії, більш того, вона припинила свою дію у зв'язку
із смертю ОСОБА_8 При складанні
заяви страхувальник не вказала в якості особи, що мала б отримати цю суму,
ОСОБА_7

Представники відповідача позов не визнали, вказали, що позивачі з моменту
смерті могли напротязі року подати заяву про вилучення автомобіля. ОСОБА_7 надав доручення
на право керування автомобілем. Рішення про сплату страхового відшкодування
прийняте в межах повноважень страхової компанії.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_6. була повідомлена про час та місце розгляду справи
належним чином, надала суду заяву про розгляд справу за її відсутності.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7
в судове засідання не з'явився, надані повістки житлово - експлуатаційної
організації про неможливість їх вручення через його відсутність за місцем
проживання.

Свідок ОСОБА_9 показав,
що автомобіль позивачів знаходиться у розбитому стані у гаржі позивачів.

Свідок ОСОБА_10 показала, що два роки тому автомобіль було розбито, зараз
він знаходиться у гаражі позивачів у жахливому стані.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, що беруть участь у
справі, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

ОСОБА_8був власником
автомобіля „Ауді -100",
1988 року випуску, двигун НОМЕР_1,
кузовНОМЕР_2,   per. номер   НОМЕР_3,   що

підтверджується
копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_8
помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 01.07.2002 р Згідно ст.ст. 525
ЦК УРСР, що регулював спірні відносини на час їх виникнення, ст.ст. 1220 і 1223
діючого ЦК України, датою відкриття спадщини є день смерті спадкодавця і право
на спадщину виникає з дня її відкриття. З вказаної дати позивачі - ОСОБА_5 і ОСОБА_2 в порядку
спадкування є власниками названого транспортного засобу, що підтверджується
копіями додаткових свідоцтв про право на спадщину за законом від 28.10.2004 р.

Відповідно до доручення, посвідченого 25.09.2001 р. державним
нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори,ОСОБА_8
уповноважив ОСОБА_7 користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем без
права продажу. На момент смерті спадкодавця на підставі доручення, автомобілем
фактично керувала третя особа на стороні відповідача ОСОБА_7На підставі п.б
ст. 69 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, п. 6 ч. 1 ст.
248 ЦК України з часу смерті ОСОБА_8, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1. дія доручення
припинена. Тому у ОСОБА_7виникло зобов'язання повернути названий автомобіль
спадкоємцям. Цей обов'язок до дорожньо -
транспортної пригоди він не виконав. 06
червня 2003 р. о 10
год. 30 хв., керуючи автомобілем „ІЖ 21251" держномер НОМЕР_4 на перехресті
вул. Комсомольської та Свердлова в м. Горлівці, по другорядній дорозі, ОСОБА_6. не уступила
названому транспортному засобу „Ауді 100"
під керуванням ОСОБА_7, яке наближалося по головній дорозі, скоїла з ним
зіткнення, чим порушила Правила дорожнього руху. Цей факт встановлений
постановою суду від 01 липня 2003 р. у справі про
адміністративне правопорушення, тому відповідно до ст. 61 ЦК України має
преюдиційне значення. ОСОБА_6 застрахувала свою цивільну відповідальність у
відповідача, який є страховиком і мала поліс про це № 3810964 від 13.05.2003 p.,
виданий відповідачем ВАТ „Страхова компанія „Орадон" із терміном дії 6
місяців. При цьому згідно із умовами зазначеного полісу страховик забезпечував
відшкодування шкоди, заподіяної потерпілим та третім особам внаслідок дорожньо
- транспортної пригоди, що сталася під час дії зазначеного полісу, винуватцем
якого був зазначений в полісі власник транспортного засобуОСОБА_6 Відповідно до
ст. 4 Закону України „Про страхування" об'єктом страхування при
страхуванні цивільної відповідальності є шкода, заподіяна особі або її майну.
Відповідно до ч.І ст. 25
Закону України „Про страхування" здійснення страхових виплат
проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви
страхувальника і страхового акта. Страховий акт був складений 10.07.2003 р. за № 27, в якому події
дорожньо -транспортної
пригоди викладені аналогічно до постанови у справі про адміністративне право
порушення, а також зазначено, що сума матеріальної шкоди, зазначеної відносно
майна ОСОБА_7автомобіля „Ауди -100",
який підписав вказаний акт. ОСОБА_6
06 червня 2003 р.
подана заява про виплату страхового відшкодування. Згідно з актом
товарознавчого дослідження спеціаліста № 116 від 19.06.2003 р. вартість матеріальної
шкоди з урахуванням зносу транспортного засобу марки „AUDI
100" держномер НОМЕР_4 складає 14056 грн. 62 к. З урахуванням франшизи
ОСОБА_7, який пред'явив страховій компанії доручення на право керування
названим транспортним засобом, виплачено 13546 грн. 62 к.(цей розмір сторонами
не оспорюється), що. підтверджується видатковим касовим ордером від 14.07.2003
р.

Таким
чином, на час дорожньо -
транспортної пригоди, ОСОБА_7
не виконав свого зобов'язання по поверненню автомобіля позивачам в стані,
яким він був на час відкриття спадщини, керував ним за дорученням, що припинило
свою дію. Відповідно до ст. 213 ЦК УРСР, який регулював спірні правовідносини
на час їх виникнення, а також ст.612 ЦК України боржник, який прострочив
виконання, відповідає перед кредитором за збитки, що спричинені простроченням,
а також неможливістю виконання, що випадково настала після прострочення. Отже,
саме до ОСОБА_7 позивачі мали пред'являти вимоги про відшкодування шкоди,
спричиненої їх майну, а у нього, відповідно виникло зобов'язання її
відшкодувати позивачам. Отже, матеріальна шкода діями ОСОБА_6спричинена
саме

ОСОБА_7, якому страхову
компанією сплачено страхове відшкодування відповідно до умов договору
страхування. Тому підстав для стягнення з відповідача суми страхового
відшкодування немає. Відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди через
відсутність протиправності дій відповідача. Суд же розглядає справу з підстав,
вказаних в позовній заяві та вимог, сформульованих в ній.

Таким чином, у
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 209,
213, 214, 218, 223 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_5, ОСОБА_2 до
відкритого акціонерного товариства „Страхова компанія „Орадон", третіх
осіб на стороні відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення суми страхового
відшкодування та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду
може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через Центрально -
Міський районний суд міста Горлівки Донецької області.

Апеляційна
скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження через Центрально -
Міський районний суд міста Горлівки Донецької області.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення стррку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було
подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст.294 ЦПК
України, рішення суду набирає законної сили після закінчення цього строку.