Справа № 2-227
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

14 травня 2007
року                                                              Совєтський
районний суд

Автономної
Республіки Крим

у складі:        головуючого                                        - судді Кордика С.В.

при
секретарі                                    -
Коль Н.О.

за
участю позивача                          ОСОБА_1

представника
відповідача                ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт. Совєтський цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Совєтської селищної ради АР Крим про зобов'язання виконати рішення
Совєтського районного суду АР Крим від 28 листопада 2003 року шляхом стягнення
1360 грн. 33 коп., прискорити офіційне виключення Совєтського виробничого
управління житлово-комунального господарства з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України та включити його до відомості кредиторів по
заробітній платі, яка передана ліквідаційною комісією Совєтської селищної раді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про
зобов'язання виконати рішення Совєтського районного суду АР Крим, яким на його
користь стягнуто 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди з
Совєтського виробничого управління житлово-комунального господарства. Позовні
вимоги позивач мотивує тим, що зазначене рішення суду по цей час не виконано, а
за рішенням відповідача - Совєтської селищної ради АРК фактично ліквідовано
управління житлово-комунального господарства, у зв'язку з чим позивач просить
зобов'язати відповідача виконати рішення суду, виплативши позивачу 900 грн. у
рахунок відшкодування моральної шкоди та 460 грн. 33 коп. у рахунок компенсації
за несвоєчасне виконання рішення суду з врахуванням індексу інфляції.

У
судовому засіданні позивач збільшив позовні вимоги та просив також зобов'язати
відповідача прискорити офіційне виключення виробничого управління
житлово-комунального господарства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій
України та включити позивача до відомості кредиторів по заробітній платі, яка
передана ліквідаційною комісією Совєтської селищної раді. Крім того, пояснив,
що у позовній заяві помилково зазначив, що рішення суду про стягнення на його
користь моральної шкоди було постановлене 30 грудня 2003 року, у дійсності
зазначене рішення у цей день набрало законної сили, а постановлене було 28
листопада 2003 року.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не
визнав, пояснивши, що на підставі рішення Совєтського районного суду АР Крим
від 28 листопада 2003 року на користь позивача з виробничого управління
житлово-комунального господарства вже була стягнуто 1000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди, у цей час зазначене підприємство з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій України не виключено і заявлена позивачем до
стягнення сума не може бути стягнута на його користь вдруге і повинна бути
стягнена в порядку виконавчого провадження. Що стосується вимог позивача про
прискорення офіційного виключення виробничого управління житлово-комунального
господарства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій

України та включення позивача до відомості кредиторів по заробітній платі,
яка передана ліквідаційною комісією Совєтської селищної раді, то зазначені
вимоги не можуть бути задоволені, оскільки вирішення цих питання не відноситься
до відання Совєтської селищної ради і підлягають вирішенню при проведенні
процедури банкрутства.

Суд, заслухавши
сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив:

на підставі рішення Совєтського районного суду АР Крим від 28 листопада
2003 року, яке набрало законної сили 30 грудня 2003 року, з Совєтського
виробничого управління житлово-комунального господарства у відповідності зі ст.
237 і КЗпП України на користь позивача було стягнуто 1000 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди. Зазначене рішення було виконано частково і на
користь позивача було стягнуто 100 грн. Щодо стягнення решти суми, державним
виконавцем відділу державної виконавчої служби Совєтського районного управління
юстиції АР Крим від 28 липня 2004 року була винесена постанова про повернення
виконавчого документу стягувачу у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно,
на яке може бути звернено стягнення. Зазначена постанова у встановленому
законом порядку позивачем оскаржена не була.

Як вбачається з листа Господарського суду АР Крим, на підставі постанови
зазначеного суду від 14.03.-18.03.2005 р. Совєтське виробниче управління
житлово-комунального господарства визнано банкрутом і відкрита його
ліквідаційна процедура та призначений ліквідатор. У відповідності до положень
ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ліквідатор боржника виконує функції з управління
та розпорядження майном банкрута, а також виконує повноваження керівника
банкрута.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення моральної шкоди, яка вже була
стягнута на його користь на підставі рішення, яке набрало законної сили, а
також про стягнення додатково 460 грн. 33 коп. у рахунок компенсації за
несвоєчасне виконання рішення суду у частині стягнення моральної шкоди. При
цьому чинним законодавством не передбачена можливість повторного стягнення
моральної шкоди та компенсації за несвоєчасне виконання державною виконавчою
службою судового рішення про стягнення грошових сум. Процесуальні питання,
пов'язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються у
відповідності з розділом VI ЦПК України, а не в позовному провадженні.

При таких обставинах, беручи до уваги, що позивач з відповідачем у трудових
відносинах не знаходився, останній його трудові права не порушував,
відшкодування моральної шкоди на користь позивача вже було стягнуто з
Совєтського виробничого управління житлово-комунального господарства, відносно
якого відкрита ліквідаційна процедура і яке не виключено з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій України, суд доходе висновку, що у позові в
частині стягнення з відповідача 900 грн. у рахунок відшкодування моральної
шкоди та 460 грн. 33 коп. у рахунок компенсації за невиконання рішення суду
необхідно відмовити.

Що стосується вимог позивача про зобов'язання відповідача прискорити
офіційне виключення Совєтського виробничого управління житлово-комунального
господарства з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та
включити позивача до відомості кредиторів по заробітній платі, яка передана
ліквідаційною комісією Совєтської селищної раді, то вони не засновані на
законі, оскільки вирішення зазначених питань не відноситься до відання
Совєтської селищної ради, а у відповідності до положень ст.ст. 14, 32 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом" відноситься до відання господарського суду і підлягають
вирішенню в порядку провадження по справі про банкрутство.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд, враховуючи, що
позивач є особою похилого віку, ніяких доходів крім пенсії не має, вважає за
можливе у відповідності до положень ст.82 ч.З ЦПК України звільнити його від
сплати судових витрат.

На підставі ст. 237і КЗпП України, ст.ст. 14, 32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",
керуючись ст.ст. 5, 10, 57, 82 ч.3, 88, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Совєтської селищної ради АР Крим про
зобов'язання виконати рішення Совєтського районного суду АР Крим від 28
листопада 2003 року шляхом стягнення 1360 грн. 33 коп., прискорити офіційне
виключення Совєтського виробничого управління житлово-комунального господарства
з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та включити
його до відомості кредиторів по заробітній платі, яка передана ліквідаційною
комісією Совєтської селищної раді - відмовити.

Судові витрати
по справі віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим шляхом подачі апеляційної скарги через Совєтський районний суд Автономної
Республіки Крим протягом двадцяти днів після подачі заяви про апеляційне оскарження,
яка може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. При
цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна
скарга подаються до Апеляційного суду Автономної Республіки Крим через
Совєтський районний суд АР Крим.

Рішення набуває законної сили після закінчення
десятиденного строку, передбаченого для подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, та
двадцятиденного строку для подання апеляційної скарги, який вираховується з дня
подачі заяви про апеляційне оскарження.