Справа № 22ц-28/07                                               Головуючий у 1
інстанції - Кихтюк P.M.
Категорія-12                                                             Доповідач                    -     ПодолюкВ.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ.

6
листопада 2007 року.                                                                                     місто
Луцьк.

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого   -
судді Шевчук Л.Я.

суддів -   Свистун О.В.,  Подолюка В.А.

при
секретарі -                           Матюхіній
О.Г.

з участю
позивача -                        ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом
ОСОБА_2,  ОСОБА_1 до закритого
акціонерного товариства « Лізинг - Нерухомість «,  ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі -продажу недійсними,  за апеляційною скаргою відповідачів закритого
акціонерного товариства « Лізинг - Нерухомість «,  ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного
суду від З1 жовтня 2006 року,  -

ВСТАНОВИЛА:

12
квітня 2006 року ОСОБА_2,  ОСОБА_1  звернулися
в суд з позовом до закритого акціонерного товариства « Лізинг - Нерухомість
«,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі -
продажу недійсними.

Позовні
вимоги мотивували тим,  що вони як
працівники ремонтно -будівельного управління « Волиньрембуд « отримали в січні
1987 року кімнату АДРЕСА_1,  в подальшому
з дозволу адміністрації підприємства були переселені в кімнати №18,  №19,
№20 цього гуртожитку,  які пізніше
отримали статус квартири за №8. ЗАТ « Лізинг - Нерухомість « 12 червня 2003
року на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу відчужило
ОСОБА_4 ,  а він в свою чергу уклав 24
січня 2006 року договір купівлі - продажу вказаної квартири з ОСОБА_3

2

Вважають,  що зазначені договори купівлі - продажу
укладені з порушенням  ст. 47 Конституції
України,   ст. 9 ЖК України,  порушують їх право на житло,  а тому відповідно до  ст.
ст. 228, 236 ЦК України
підлягають визнанню недійсними в судовому порядку.

Рішенням
Луцького міськрайонного суду від 31 жовтня 2006 року позов задоволено.

Постановлено
визнати недійсними договори купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 між ЗАТ «
Лізинг - Нерухомість « та ОСОБА_4  12
червня 2003 року та між ОСОБА_4  і
ОСОБА_3 від 24 січня 2006 року,  а
сторони повернути в попереднє положення.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ліквідаційна комісія ЗАТ «
Лізинг - Нерухомість « подала апеляційну скаргу,  в якій зазначає,  що на підставі судового рішення від 22
березня 2006 року,  яке набрало законної
сили,  товариство є власником гуртожитку,  а тому суд безпідставно прийшов до висновку
про задоволення позову,  чим обмежив
права власника у відчуженні належного йому майна в установленому законом
порядку.

Відповідач
ОСОБА_3 покликаючись в апеляційній скарзі на незаконність судового рішення
із-за невідповідності висновків суду обставинам справи,  порушення норм матеріального права,  просила скасувати оскаржуване нею рішення і
ухвалити нове про відмову в позові.

При
апеляційному розгляді справи проведено заміну відповідача ОСОБА_3
правонаступником ОСОБА_5.

Заслухавши
пояснення позивача ОСОБА_1 ,  перевіривши
законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції,  колегія суддів приходить до висновку,  що скарга не підлягає до задоволення виходячи
з наступних підстав.

Судом з
пояснень сторін,  письмових матеріалів
справи ( а.с. 6-9, 17, 27-28, 77, 112) встановлено,  що позивачі ОСОБА_1  та ОСОБА_2,  були
вселені в гуртожиток по вул. Сагайдачного,
1 в установленому законом порядку в січні 1987 року та проживали в
квартирі № 8 цього гуртожитку разом з синами ОСОБА_6 та ОСОБА_7. З цих же
доказів,  копій договорів купівлі
-продажу (а.с. 4-5, 10),  показань
свідків ОСОБА_8,  ОСОБА_9  (а.с. 99-101) встановлено і сторони цих
обставин не оспорюють,  що 12 червня 2003
року закрите акціонерне товариство "Лізинг- нерухомість " уклало
договір купівлі-продажу квартири №8 з ОСОБА_4,
а 24 січня 2006 року ОСОБА_4  на
підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу відчужив цю
квартиру ОСОБА_3,  яка з метою захисту
своїх прав як власника житла зверталася із позовними вимогами до позивачів по
даній справі про виселення їх із займаного жилого приміщення,  що також стверджується судовими рішеннями
(а.с. 57).

Визнаючи
недійсним договір купівлі- продажу квартири №8 між ЗАТ "Лізинг -
Нерухомість " та ОСОБА_4  від 12
червня 2003 року,  та договір
купівлі-продажу між ОСОБА_4  і ОСОБА_3
від 24 січня 2006 року, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки
тим,  що статус гуртожитку не
змінювався,  чинним законодавством не
передбачено можливості передачі у власність громадянам на підставі
цивільно-правових угод житлової площі ,
як не передбачено,  що жилі
приміщення гуртожитків

можуть
бути    предметом    купівлі- продажу.

Такі
висновки суду ґрунтуються на повно та всебічно з'ясованих обставинах справи і
їм дана правильна юридична оцінка.

Доводи апеляційних скарг відповідачів про те,  що позивачі без законних на те підстав проживали
в спірній квартирі та те ,  що суд постановлениям рішення про
визнання договорів купівлі-продажу недійсними фактично позбавив власників житла
,  які придбали його в установленому
законом порядку ,  вільно розпоряджатися
своєю власністю,  не спростовують
правильності висновків суду оскільки факт поселення і проживання сім'ї ОСОБА_1
в гуртожитку стверджується наявними письмовими доказами у справі,  а щодо власника житла то останній відповідно
до  ст. 4 Закону України « Про власність
«,  діючого на той час,  має право вчиняти щодо свого майна будь-які
дії,  що не суперечать закону,  при здійсненні своїх прав він зобов'язаний не
порушувати права і охоронювані законом інтереси громадян,  додержувати моральних засад суспільства.

Отже
рішення суду постановлене з додержанням нори матеріального та процесуального
права і підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись  ст.
ст.  308,  313,
314,  315,  319 ЦПК України,  колегія суддів ,  -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну
скаргу ліквідаційної комісії закритого акціонерного товариства "Лізинг -
Нерухомість ",  ОСОБА_3 відхилити.

Рішення
Луцького міськрайонного суду від 31 жовтня 2006 року в даній справі залишити
без зміни.

Ухвала
набирає законної сили з моменту її проголошення але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду України протягом двох
місяців.