Справа 22-6468              Головуючий у 1 інстанції Пелеп
19                                Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМУКРАЇНИ

2007 серпня 14
дня. Апеляційний суд Донецької області в складі:

Головуючого
Пономарьової О.М.  Суддів Бабенко П.М.
,  Бондаренко Л.І. При секретарі
Артамоновій С О.

Розглянув у
відкритому судовому засіданні в м.  Донецку цивільну справу
за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1

на рішення
Красноармійського міськрайонного суду 20 квітня 2007р.

за
позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві м. Красноармійську про перерахунок та
стягнення сум страхових виплат.

Заслухавши
доповідача,  перевіривши матеріали
справі,  апеляційний суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представника
позивача ОСОБА_1 Звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою на
рішення Красноармійського міськрайонного суду від 20 квітня 2007р.,  яким його вимоги до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в
м. Красноармійського міськрайонного суду про перерахунок та стягнення сум
страхових виплат залишені без задоволення.

Позивач
зазначав,  що йому виплачується
відшкодування шкоди.

У
відповідності з ч.2 статті 29 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування від нещасних випадків та професійних захворювань..."
перерахунок сум щомісячних страхових виплат проводиться у випадку зростання
середнього заробітку в попередньому календарному році за даними центрального
органу виконавчої влади з питань статистики.

Відповідач
необгрунтовано застосував коефіцієнт заробітної плати через ще йому значно
зменшений розмір відшкодування шкоди.

Просив стягнути з
відповідача на його користь заборгованість по щомісячним платежам з 1 березня
2002р. по 1 березня 2007р. в розмірі 7.117грн.,
28 коп.,  зобов"язавши
відповідача з 1 березня 2007р. щомісячно виплачувати йому по 887 грн. страхових
виплат до наступного перерахунку.

Апеляційний
суд вважає,  що апеляційна скарга
підлягає відхиленню.

Судом
першої інстанції встановлено,  що,  позивачу ОСОБА_2 у зв"язку з
встановленням стійкою втратою працездатності,
пов"язаною з професійним захворінням,  з 14 серпня 1990р. виплачуються страхові
щомісячні виплати.

Суд,  розглядаючи вимоги та
відмовляючи у їх задоволенні,  виходив з
того,  що перерахування сум щомісячних
страхових виплат проведено Фондом соціального страхування у відповідності з п.2
статті 29 Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне
страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання,  які спричинили втрату
працездатності»,  якою передбачено,  що перерахування сум щомісячних платежів
провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої
заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу
виконавчої влади питань статистки.

Висновок
суду про необґрунтованість вимог позивача відповідає обставинам по справі,  нормативним актам.

Цією
статтею Закону не передбачено,  що
страхові виплати перераховуються відповідно до зростання середньої номінальної
заробітної плати в галузах національной економіки,  а саме: з 2001р. - 1, 352,  з 1 лютого 2002р.-1, 210,  тощо.

Зазначена
норма лише визначає коли настає право на перерахунок страхових виплат.

Постановою
Правління Фонду соціального страхування від 14 березня 2002р. №15 про
підвищення раніше призначених страхових виплат на 19, 3%,  прийнято рішення провести перерахування сум
щомісячних страхових виплат потерпілим з 1 березня 2002р. на коефіцівент
зростання реальної заробітної плати - 1, 193.

Далі
прийняті відповідні постанови від 4 березня 2003р.,  від 15 березня 2004р. №17,  від 28 лютого 2005р. №3,  6 березня 2006р. №3 „Про перерахунок
щомісячних страхових виплат потерпілим" про застосування коефіцієнтів
відповідно: 1, 193,  1, 182,  1, 152,
1, 238,  1, 203 - коефіцієнти
зростання реальної заробітної плати для коригування щомісячних страхових
виплат.

Доводи у
скарзі,  що суд необгрунтовано не
застосував коефіцієнти,  які вказані в
позові,  не є переконливими для
скасування рішення суду,  оскільки
відсутні нормативні акти про застосування цих коефіцієнтів.

Індекс
реальної заробітної плати розраховується шляхом ділення індексу нарахованої
номінальної заробітної плати на індекс споживчих цін.

Індекс
реальної заробітної плати враховує вплив зміни цін та характеризує зміну
купівельної спроможності номінальної заробітної плати.

При вирішенні даного спору суд правильно застосував коефіцієнт

зростання реальної заробітної плати.

Рішення
суду відповідає нормам матеріального,
процесуального права,  підстав для
скасування не вбачається.

Керуючись  ст.
303-308,  315 ЦПК України,  апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення
Красно армійського міськрайонного суду від 20 квітня 2007р. залишити без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна
скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду
України протягом двох місяців з дня набрання законної сили ухвали апеляційного
суду.